Інтерв'ю із Оленою Малаховою\nОлена Малахова про мову як механізм відображення та формування суспільних реалій та фемінітиви як інструмент посиленння видимості жінок\nДоброго дня, пані Олено! Зустріч із вами – це та подія, яку ми планували провести ще з моменту узгодження концепції проекту та вибору його назви, що наразі є досить дискусійною з погляду багатьох гендерних експерток сьогодення. «Жінки-лідери змін в місцевих громадах»: лідери, а не лідерки. Нефемінітивна форма була вжита не випадково, а з розумінням того, що проект орієнтується на роботу із представницями місцевих громад у різноманітних регіонах України, у яких може бути досить неоднорідне ставлення до вживання жіночих форм. Для нас важливим є, перш за все, донести їм корисні знання та навички щодо розробки власних соціальних проектів, майстерності публічного виступу та захисту своїх прав. Та варто зазначити, що тема фемінітивів червоною лінією пролягала крізь кожний наш тренінг, починаючи з моменту представлення тренерок та закінчуючи підведенням підсумків заходу.\nТаким чином було обрано м’який – не агресивний підхід донесення інформації. Мушу визнати, інколи навіть він викликав певну негативну реакцію та несприйняття як самої теми фемінітивів, так і безпосереднього вживання певних слів. У цьому контексті, на Вашу думку, що є причиною того, що поміж представників та представниць українського суспільства існує таке сильне невизнання та протистояння розвитку процесу фемінізації мови?\nДоброго дня! Дякую за запрошення до участі в такій цікавій дискусії. Для початку вважаю за необхідне зазначити, що реакцію на фемінітиви варто розглядати ширше: насправді це реакція не на конкретні слова, а на жінку та її позицію в нашому суспільстві. Слова ж не беруться нізвідки. Вони відображають нашу картина світу. Наприклад, ми ж без супротиву сприймаємо такі слова як «будинок», «стіл», «собака». Це означає, що вони займають певне місце у нашій картині світу, є звичними для нас. У нас не викликають супротиву фемінітиви «мати», «сестра», «учениця» – бо такі ролі жінки мають місце в нашій картині світу. Якщо в когось виникає бурхлива негативна реакція на іменник, який називає особу жіночої статі, то це означає, що це реакція не на іменник, а на саму жінку і її роль, її місце, права. Така свідома чи несвідома реакція виявляє сприйняття жінки як неповноправного члена суспільства: для жінки, яка просто народжує, місце в картині світу є, а от для жінки, скажімо, на керівній посаді – ні.\nЗагалом, хибною також є теза про те, що відбувається фемінізація мови чи що нам потрібно українську мову фемінізувати. Фемінітиви укранській мові властиві, і є у вжитку вже давно. У тлумачному словнику української мови майже 40% назв осіб за різними ознаками (професією, видами діяльності, місцем проживання тощо) мають, так би мовити, пари – і іменник чоловічого роду, і іменник жіночого роду, з однаковим лексичним значенням. Хіба дивно сказати дівчині чи жінці, що вона «українка»? Ні. Це є абсолютно нормальним звертання до неї відповідно до її національності, місця проживання і самоідентифікації. Навпаки, було б дивним, якби до дівчини чи жінки ми звернулись «Привіт, українцю!». Така побудова речення хибно відображає дійсність, є порушенням граматичних норм.\nУ зв’язку із цим ще раз наголошу, що реакція на фемінітиви не є реакцією лише на слова, а є справжнім і показовим відображенням того, яке місце в українському суспільстві насправді посідає жінка.\nА яким чином пояснити той факт, що самі жінки інколи досить негативно реагують на фемінітиви та заперечують звертання до них у фемінітивній формі?\nЦе є класикою гендерної теорії. Найсильніша мізогінія, тобто ненависть до жінок, – це внутрішня мізогінія, що полягає в ненависті самих жінок по відношенню до інших жінок, до самих себе. Така ситуація є притаманною для будь-якої дискримінованої групи людей (меншини). Завжди найбільш агресивними до пригноблених є представники/-ці цієї ж групи. Жінки є групою, що тривалий час зазнавала дискримінації. А що таке фемінітив? Це слово, яке називає жінку – жінкою, яка займає певну посаду, чи займається певним видом роботи, але фіксує належність людини до цієї групи, кривдженої століттями. Тому закономірно, що жінки підсвідомо не хочуть асоціюватись із пригнобленою та дискримінованою групою. Бути жінкою століттями було гірше, аніж бути чоловіком. А кому хочеться, щоб його асоціювали із пригнобленими? Нікому. Тому і виникає така, сформована століттями патріархату, реакція поміж самих жінок.\nВарто зауважити, що такий хід речей є ще одним свідченням того, що із позицією жінки у нашому суспільстві не все добре. Якби, скажімо, слово «лідерка», яке ви використовуєте в назві проекту, сприймалось усіма нормально, як звична річ, то це було б показником того, що і чоловіки, і жінки мають однакові права та можливості. А допоки жінки віддають перевагу бути «лідерами», допоки для нас і буде актуальним питання боротьби із гендерною нерівністю. Проте наше суспільство розвивається, і багато вже було зроблено для того, щоб цю ситуацію змінити, щоб жінки в українському суспільстві мали ті ж права і можливості, що й чоловіки.\nОдним із поширених аргументів «проти» вживання фемінітивів є апелювання до встановлених та закріплених правил української мови. Зовсім нещодавно одна із учасниць нашого заходу зазначила: «От як тільки фемінітиви закріплять офіційно до уживання, то я одразу почну їх використовувати». Виникає запитання: чи планується закріплення вживання фемінітивів на офіційному рівні?\nМені було б цікаво дізнатись у цієї учасниці, яке саме офіційне документальне підтвердження вона хотіла б отримати. Про який документ йде мова? Це те ж саме, що вимагати документ на дозвіл вживати слова «мати», «сестра», «стіл», «стілець», «комп’ютер» тощо. До речі, останнє слово з’явилось в українській мові набагато пізніше ніж решта в цьому ряду, але його вживання відбувається без існування окремих дозвільних документів. З фемінітивами те ж саме. Можна сказати, що одним із вагомих аргументів на користь їх уживання є тлумачний словник української мови (останнє академічне одинадцятитомне видання 1970-х рр., також поступово виходить друком нове двадцятитомне видання), де вони закріплені. Можна розглядати його як певну форму дозвільного документу. Наприклад, слово «вчителька» є в тлумачному словнику, «директорка» також. Якщо словник ці слова вже фіксує, то це означає, що вони в ужитку вже тривалий час. Окрім цього існують і словники новотворів. Науковці та мовознавці аналізують та фіксують новоутворені слова, оскільки всім відомо, що мова є живим організмом, що не стоїть на місці, а постійно розвивається у зв’язку із появою нових реалій. Тож дуже багато фемінітивів фіксується саме у словниках новотворень. Харківські мовознавці Анатолій Нелюба і Євген Редько регулярно аналізують слова, які з’являються, і вносять їх до таких словників. Я мала нагоду також з ними попрацювати і виявила тенденцію, що останнім часом в нашій мові з’явилось у широкому вжитку багато назв на позначення жінок, як раніше не були зафіксовані у тлумачному словнику. Це свідчить про появу нових реалій життя.\nЩо ж до правил, то необхідно розуміти наступне: досить часто, люди, яким важко вживати фемінітиви, шукаючи аргументів «проти», апелюють до українського правопису і стверджують, що в правописі немає згадувань про них. Насправді фемінітиви ніяк не пов’язані з правописом. Вживання чи не вживання фемінітивів – це компетенція стилістики та питання мовної норми. Правопис дає нам лише правила щодо написання слів – чи відбуваються чергування чи подвоєння на стику кореня й суфікса, разом, окремо чи через дефіс писати якесь слово тощо. Цей розділ науки про мову нічого не говорить про те, вживати фемінітиви чи ні. І навіть творення фемінітивів – це поле словотвору, а не правопису. Коли ми проаналізуємо, що говорить стилістика і словотвір, морфеміка, то знайдемо чимало аргументів на користь використання фемінітивів в українській мові.\nСтилістика свідчить, що є певна мовна норма, але це явище не статичне, а динамічне. Мовна норма покликана реагувати на зміну світу та на виклики часу. Те, що є для людей актуальним сьогодні, може змінитись за п’ять років, для прикладу. Століттями панував патріархат, за умов якого жінка була замкнена в домашньому просторі і не мала можливості працювати, приймати спадщину та навіть власні рішення (до речі, у багатьох країнах і до цього часу такий стан речей є нормою життя). За таких умов суспільству не потрібно було визначати і називати жінок відповідно до різних функцій, професій, оскільки вони їх не виконували. Тому утворювалось більше назв у чоловічому роді. Та з часом, коли почали відбуватися якісні зміни у суспільстві, коли скасували рабство, коли жінки вибороли право голосувати, суспільству знадобились назви для тих функцій, які жінки почали виконувати. У ХХІ ст. нікого не дивує слово «учениця», оскільки вже дуже тривалий період часу в Україні дівчатка не те що можуть навчатися, а держава гарантує їм право на навчання. Отже мовна норма – це явище динамічне, воно змінюється разом з тим, як змінюється наша країна, наше суспільство, наша свідомість.\nПовернімося до науки про мову. Словотвір як розділ мовознавства свідчить, що в українській мові існує понад 13 продуктивних суфіксів (продуктивний суфікс – суфікс, що продовжує функціонувати на сьогодні, утворюючи нові слова; непродуктивний суфікс утворивши на певному етапі слов,о/слова втратив таку здатність надалі), які можуть утворювати назви осіб жіночої статі, тобто фемінітиви. Тож для української мови творення нових слів є дуже природнім та постійним процесом.\nВідповідно, мова як система відгукується на зміни в суспільній свідомості, мовна норма змінюється. Наразі відбулися зміни, за яких жінки почали активно брати участь у суспільному житті. І якщо шукати в правильних місцях, то ми знаходимо не заперечення, а досить багато аргументів саме на підтримку того твердження, що фемінітиви є нормою для української мови.\nДо речі, у цьому контексті я хотіла б зазначити ще один аргумент: в мовознавчій науці як певний чинник, який впливає на загальне сприйняття фемінітивів наразі, визнають значний вплив на українську мову з 1930-х років російської мови, а в російській мовній системі набагато менше суфіксів які здатні утворювати фемінітиви. Оскільки мав місце значний тиск російської мови з притаманними їй особливостями та значно меншою кількістю фемінітивів (порівняно із українською), тривалий час українську «підчищати» для того, щоб зробити більш схожою на російську, то в цьому процесі виводилися з ужитку й фемінітиви. Мій колега, Сергій Вакуленко, колись здійснював аналіз перекладів промов Сталіна з російської на українську, і зафіксував, що спочатку в перекладах уживались питомо українські слова, але чимдалі, то із синонімічного ряду вибирались ті слова, які були максимально подібні до слів російської мови. Таким чином, питомо українська лексика була максимально «вичищена». Зазвичай ми про такі речі не замислюємося, а бачимо тільки те, що має місце в конкретний проміжок часу, в який ми живемо. Тому нам важко критично осмислювати загальну картину в межах тривалішого періоду часу. Потрібно і цей аспект враховувати. Тож для російськомовних людей часто фемінітиви є більш неприйнятними і незвичними тільки через те, що в російській мові їх набагато менше.\nЩо робити з тим фактом, що шкільні викладачі та викладачки української мови та літератури виховувались радянською системою і не готові чи не мають бажання до вживання фемінітивів та навчають дітей тільки маскулінним формам? Для прикладу, мене навчали, що потрібно казати «вчитель початкових класів», а не «вчителька початкових класів», хоча, в той же час, ми вчили вірші, які співували працю «першої вчительки».\nПерш за все, їх в жодному разі не можна в цьому звинувачувати. Я сама випускниця філологічного факультету, кандидатка філологічних наук, викладала на філфаці, зокрема, такі дисципліни як словотвір, морфологія, стилістика, лінгвістичний аналіз тексту. Я чудово розумію, що люди, які викладають мову як предмет, базуються на наукових працях, які вже захищені та визнані достовірними. Потрібно зважати на те, що хоча мовна норма – це динамічне явище, і ми живемо з вами у дуже цікавий період, коли самі можемо творити зміни, але підручники, академічні граматики й словники не змінюються так швидко. Педагоги, педагогині, учні та учениці, які навчатимуться через 10-20 років уже, думаю, не зіткнуться з цією проблемою, тому що для них, швидше за все, виклад матеріалу в навчальних підручниках вже буде інакшим. Повернення до вживання фемінітивів увійде в наукові праці і вивчатиметься як історичний факт про те, що до певного моменту мовна норма була дуже дискримінаційна.\nДля того, щоб допомогти новому поколінню призвичаюватись до недискримінаційних норми, дійснюється антидискримінаційна експертиза шкільних підручників, за рахунок яких ми маємо можливість подолати те провалля між наукою та практикою.\nПані Олено, яким чином ви рекомендуєте проводити процес узвичаєння вживання фемінітивів? Для прикладу, круглі столи у цьому випадку не можна назвати дуже ефективним методом, оскільки мова – це інструмент, що живе та розвивається з народом, який часто не має можливості слідкувати за проведенням таких заходів та брати у них активну участь.\nВарто використовувати їх у публічному просторі. Наприклад, нещодавно я брала участь у форумі, присвяченому питанням інклюзії та проблемам дітей, які зазнають різних видів дискримінації, і вся програма заходу послідовно містила фемінітиви. Було написано «реєстрація учасниць і учасників», «представники і представниці» тощо. Ще приклад – фемінітиви з’являються у текстах на сторінці Президента у Фейсбуку. Використання фемінітивів під час теле- та радіомовлення, у фільмах чи публічних виступах авторитетних та відомих людей – це і є той місточок, який допомагає зрозуміти, що це є щось властиве нашій мові.\nЯкщо розглядати цю тему більш глибоко і весь час тримати в увазі той факт, що мова – це інструмент осмислення світу, то ми зрозуміємо, що все дуже закономірно. Зміни в українському суспільстві та мові наразі відбуваються в період, коли воно прагне свободи, самоідентифікації, чесності, справедливості.\nВи згадували про російську мову і зазначили, що у контексті фемінітивів вона не є настільки ж гнучкою, як українська. Та чи притаманне вживання фемінітивних форм іншим мовам, чи решта країн користуються тільки маскулінними або ж нейтральними назвами?\nПерш за все важливо розуміти, чи належить певна мова до флективних мов чи ні. У флективних мовах частина лексичного значення слова лягає на суфікси або закінчення у нефлективних мовах лексичне начення сконцентроване у корені слова. Для прикладу, англійська мова є нефлективною, тобто там більша частина лексичного значення закріплена за коренем. І подолати андроцентризм у такій мові простіше: замість sportsman (спортсмен) чи sportswoman (спортсменка) вживають sportsperson (особа, zrf займається спортом). Тобто частину слова замінили на person (особа).\nДо флективних мов належать, зокрема, українська, німецька, польська, чеська, російська тощо. В таких мовах є місце для фемінітивів, які утворюються по-різному. Для прикладу, в тій же польській чи німецькій мові фемінітиви дуже активно використовуються і так, як у нас є «учень» та «учениця», в німецькій мові є der Schüler та die Schülerin. Навіть в офіційних документах в німецькій мові використовують фемінітивні форми. Мені надходили запрошення з Німечинни, які ніколи не містили узагальненого звертання в чоловічому роді. Хочу зауважити, що в німецькій мові вже здійснено мовну реформу, яка долає андроцентризм у мові. Її метою було закріпити ідею того, що Німеччина є демократичною країною, де жінка має такі ж права і можливості як і чоловік, тому в офіційних документах мають вживатися фемінітиви. Тобто ось ця андроцентична мовна норма, яка в наших підручниках ще закріплена, в німецькій мові вже офіційно змінена. А в Австрії навіть у гімн було внесено зміни з того ж мотиву.\nУ чеській мові, якає дуже близькою до української, є словник фемінітивів. Підозрюю, що на певному етапі там також зрозуміли, що важливим є вживання в мові жіночих форм слів, щоб не виникали запитання по типу: «А де документ, який дозволяє використовувати фемінітиви?».\nВідповідно це суспільства, які демонструють, що для них важливо, яке місце посідає жінка, і хочуть родемонструвати це на мовному рівні.\nЧи може мати місце в Україні такий варіант розвитку ситуації, як в Німеччині, коли на законодавчому рівні закріпили вживання фемінітивів принаймні в офіційних документах?\nПевні кроки у цьому напрямку вже робляться. Ми вирішили почати зі створення умов для розвитку фемінітивів. В умовах демократичного суспільства ми маємо однаковою мірою зважати на думку усіх людей. Не можна вислухати одних і сказати, що їхня позиція є беззаперечною, а думкою інших знехтувати – це не буде демократично. Тому, якщо є значний супротив, то не можна діяти агресивно. Збирається академічне середовище, формується наукова мовознавча спільнота з людей, які займаються цим питанням на фаховому лінгвістичному рівні, а не на рівні «подобається/не подобається», «звучить/не звучить». Люди, які давно і глибоко займаються словотвором і стилістикою, здійснюють дослідження, ведуть наукову дискусію щодо того, що є дійсно властивим нашій мові, а що ні. Це все необхідно для того, щоб була серйозна, аргументована, виважена позиція. Коли будуть сформовані результати всебічного наукового дослідження та аналізу, які асвідчать, що потрібно нашому суспільству на мовному рівні, як розвивається мова, тоді можна буде говорити і про певні законодавчі зрушення. Відповідно до досліджень, які мені відомі, констатовано, що за останній рік відбувся значний сплеск у вживані фемінітивів навіть в науковому та офіційно-діловому стилях, я вже не говорю про розмовний.\nЧи погоджуєтесь Ви із твердженням, щодо того, що інколи фемінітивні форми звучать досить різко?\nЯ не буду стверджувати, що одномоментно до кожного слова має бути дібраний фемінітивів, адже насправді, не до кожного слова одразу можливо дібрати милозвучний відповідник. Для всього потрібнен час. Так, є слова, до яких складно підібрати певну жіночу форму із суфіксом. Суфікси здебільшого багатозначні, тобто, приєднуючись до слова, можуть вносити різні компоненти значення. Для прикладу, суфікс «к», який найчастіше використовується для творення фемінітивів, має, крім інших, дві такі функції: приєднуючись до основи слова він утворює назву особи жіночого роду (студент – студент-к-а); приєднуючись до основи дієслова він ще може утворювати слова з новим лексичним значенням, наприклад назви знаряддя праці (пиляти – пил-к-а). І часто така багатозначність чомусь наводить людей на думку, що «з фемінітивами щось не те».\nТакож складно утворити фемінітиви у випадках, коли слово вже є наповненим іншим змістом, тобто є іменник жіночого роду, але це слово не позначає особу, наприклад, «пілотка» – головний убір. На вирішення таких конфузів приходять інші суфікси, які здатні утворювати фемінітиви – «пілотесса».\nУже окреслилися тенденції щодо назв жінок, які займаються науковою діяльністю. У цих випадках дуже продуктивним виявляється суфікс «ин»: мовознавчиня, психологиня, філологиня.\nТобто є непрості моменти у творенні фемінітивів, але з іншої сторони вони створюють цікаві виклики для досліджень та експериментів.\nПані Олено, на Вашу думку, яким є типовий профайл особи, яка вільно та з почуттям внутрішнього комфорту вживає фемінітиви?\nНасправді це дуже неоднорідна аудиторія. Визначити певний однотипний профайл неможливо, оскільки це і люди молодшого, і старшого віку; люди з вищою освітою, академічною, з науковим ступенем, і студентська аудиторія; люди різних професій; одружені і не одружені жінки та чоловіки. Єдине, на моє переконання, що їх об’єднує – це увага до процесів, які наразі відбуваються в суспільстві, та бажання критично розібратися в них, а не просто спостерігати за змінами. Дуже багато в спільноті, яка вживає фемінітивів, є батьків дівчаток, оскільки зараз, коли система освіти стає більш вільною, з меншою кількістю ієрархічних рамок, а батьки активніше залучені до процесу навчання, вони не хочуть, щоб їхні доньки зазнавали дискримінації навіть через мову. Інколи самі діти помічають, що підручник звертається лише до хлоп’ячої половини в класі («ти в инулому році вивчав», «шановний п’ятикласнику») та починають цікавитись причинами цього явища. До речі, у молодшій школі дівчата ще дуже чітко ідентифікують себе та інших жінок саме за допомогою іменників жіночого роду («другокласниця»,»вчителька»), а вже згодом система їх форматує та уніфікує – у класі шостому-сьомому, оскільки вони приймають через підручники та мовлення дорослих андроцентричність мови та узагальнювальний чоловічий рід. До цього і нас свого часу також «привчали».\nПідсумовуючи, ще раз наголошу, що сприйняття жінки в українському суспільстві як меншовартісної (як-от кажуть, «жінка за кермом – це як мавпа з гранатою», або «жінка на керівній посаді – нонсенс») формується з дитинства і з тієї картини світу, яка передається дитині на мовному рівні: вдома чи в школі. Коли в мові немає назв, які вказують на жінку на керівній посаді, або ж за кермом, то звідки це уявлення сформується в людини? Тому дитина і виростає з такою деформованою, перекошеною картиною світу, будучи впевненою, що чоловіки більш вартісні, ніж жінки. А дівчатка ростуть з упевненістю, що лідерські позиції не для них, або, принаймні, треба назватися не «лідеркою», а «лідером», щоб чогось досягти.\nДуже Вам дякую за таку пізнавальну та цікаву розмову. Сподіваюсь, що вже найближчим часом вживання фемінітивів як відображення ролі жінки в суспільстві не буде чимсь чужим для українок і українців як громадянок і громадян демократичної та правової держави.\nЯ надзвичайно вдячна Вам за такі цікаві запитання та вашу роботу.


➔ Перевезення піаніно і роялів в Харкові • замовити перевезення піаніно і роялів в Харкові від компанії NOSHA\nГоловнаХарківПеревезення піаніно і роялів\nПеревезення піаніно і роялів в Харкові від 200 грн\nПеревезення піаніно та роялів в Харкові\nХочете позбутися від старого піаніно, який займає багато місця у вашому будинку, або перевезти дорогий рояль? Транспортна компанія NOSHA допоможе недорого та швидко організувати переїзд будь-якого формату.\nОсобливості перевезення піаніно та роялів\nПіаніно та рояль — це важкі (від 200 до 500 кг) предмети нестандартного розміру. Вони можуть не поміститися в ліфт, в вузькі коридори та вимагають дуже дбайливого, обережного ставлення. При відсутності знань та навичок в організації перевезення такого вантажу, можливе нанесення збитку не тільки музичним інструментам, а й навколишнім предметам інтер’єру.\nДля переїзду такого формату потрібно спеціальне обладнання, вантажна машина та професійні вантажники з хорошою фізичною підготовкою.\nНе менш важливим етапом в організації транспортування є правильне пакування вантажу. Що необхідно зробити:\nПотрібно зняти знімні частини піаніно та загорнути їх в м’який пакувальний матеріал;\nДля захисту основної частини інструменту також буде потрібне м’яке пакування, поверх якого рекомендується натягнути плівку.\nЩоб не пошкодити струни, радимо прокласти між кришкою та клавішами поролон.\nПредмет слід надійно закріпити в кузові спеціальними ременями, щоб він не перекочувався з одного боку в інший під час транспортування.\nПеревезення піаніно та рояля — технічно складний процес, який краще довірити професіоналам. Компанія з вантажоперевезень NOSHA готова організувати переїзд такого формату «під ключ» як по місту Харків, так і по Харківській області.\nЧому варто замовити перевезення рояля в компанії NOSHA\nСкориставшись послугами нашої компанії, ви здивуєтеся, наскільки швидко та непомітно пройде для вас перевезення музичного інструменту. Завдяки кваліфікованим фахівцям, ми можемо запропонувати клієнтам професійне рішення для переїзду за доступною ціною.\nми гарантуємо безпечну доставку музичних інструментів;\nграмотно підбираємо пакувальний матеріал та вантажну машину;\nпіклуємося не тільки про майно, але й про спокій наших клієнтів;\nздійснюємо транспортування в будь-який зручний для замовника час;\nвиконуємо всі роботи «під ключ».\nВартість послуги залежить від ваги, обсягу предмета, його марки та дальності маршруту. Для нашої команди професіоналів перевезти піаніно не складе труднощів. З нами ваш улюблений музичний інструмент буде ще довго радувати своїм чистим звучанням оточуючих.


Компанія Alstom поставила для Індії 100-й електровоз Prima T8 – Депо «ГРЕЧАНИ» – неофіційний вебсайт\nКомпанія Alstom поставила для Індії 100-й електровоз Prima T8\nКомпанія Alstom поставила 100-й за рахунком електровоз Prima T8 для залізниць Індії (IR). Кожен з цих локомотивів, виготовлених на території Індії, може вести поїзд масою 6000 т з максимальною швидкістю 120 км / год.\nПерший двосекційний восьмивісний електровоз Prima T8 з серійним позначенням WAG-12 був введений в експлуатацію на залізницях Індії в травні 2020 р. До теперішнього часу загальний пробіг цих локомотивів склав близько 5 млн км. Електровози використовуються на основних вантажних маршрутах, в тому числі ними в грудні 2020 р. здійснені перші поїздки на зданих в експлуатацію ділянках виділених Східного і Західного вантажних коридорів.\nЛокомотиви беруть участь в перевезеннях таких ключових вантажів, як вугілля, цемент, продовольче зерно, добрива, нафтохімічна продукція, мінеральна сировина, а також поштових відправлень по території 17 штатів і двох союзних територій Індії.\nЛокомотиви Prima T8 будують в Індії в рамках укладеного в 2015 р. контракту вартістю 3,5 млрд євро на поставку 800 вантажних електровозів потужністю близько 9 мВт. Їх складання здійснюється на заводі в м. Мадхепур (штат Біхар), ступінь локалізації виробництва досягає 85%. Планується щорічно випускати 120 локомотивів. Обслуговування електровозів на даний момент організовано в сучасному депо в м. Сахаранпур (штат Уттар-Прадеш), де також розміщений навчальний центр для підготовки машиністів та інших фахівців-залізничників. До теперішнього часу пройшли навчання понад 500 машиністів, приблизно стільки ж людей центр повинен випускати щорічно.\nДруге депо для обслуговування локомотивів Prima T8 в м. Нагпур (штат Махараштра) почне діяти у 2022 р.\nЗа даними IR, в 2020/2021 фінансовому році на залізницях Індії було перевезено 1232 млн т вантажів, що на 2% більше, ніж за попередній аналогічний період. Введення в обіг прискорених поїздів дозволив збільшити середню швидкість перевезення вантажів на 83%, що призвело до скорочення обороту вагонів, а також забезпечило своєчасну доставку товарів першої необхідності в період пандемії COVID-19.\nПопередня Thales поставить систему ETCS рівня 2 для дослідної ділянки в Фінляндії\nНаступна Вартість будівництва лінії на магнітному підвісі Chuo Shinkansen в Японії зросла на 1,5 трлн ієн


Чоботи без каблука - Мода 2017 - Модний Жіночий Журнал 2017\nМодний Жіночий Журнал ⇒ Мода 2017 ⇒ Чоботи без каблука\nВся жіноча життя проходить у боротьбі з незручним взуттям, високими підборами і неразношенной колодкою. Іноді хочеться надіти зручне і одночасно стильне взуття, яка не загрожувала б переломом каблука або розтертими мозолями. У цьому випадку ідеально підійдуть чоботи без каблука. Це взуття не тільки зручна і відмінно вписується в стиль casual. Особливо актуальною вона стає в зимовий час, коли каблук не може впоратися з ожеледицею та сніговими заметами. Зимові чоботи без каблука має більш товсту підошву в порівнянні з осінніми моделями, і утеплюються зсередини хутром. Жіночі зимові чоботи без каблука відмінно поєднуються з дутими куртками, пуховиками і пальто в стилі мілітарі.\nЧоботи виконуються з різних матеріалів, але краще, безумовно, вважаються натуральна шкіра або замша. Жіночі шкіряні чоботи без каблука довго носяться, не утворюють зламів і тріщин, а також за ними легко доглядати. Досить вчасно витирати забруднення і наносити спеціальний водовідштовхувальний крем на восковій основі.\nВсе чоботи без каблука діляться в наступні моделі:\nЧоботи без каблука довгі. Ця модель має довгу халява, яке іноді доходить до коліна. Довгі чоботи-панчохи зазвичай лаконічний стиль і головний акцент робиться на окремі деталі: позолочена застібка, брошки, контрастні рядки і т. Д.\nЧоботи ботфорти без каблука. Це ультрависокі чоботи, халяви яких входить коліна. Спочатку ботфорти призначалися для кавалеристів, щоб їм було зручно перебувати в сідлі. При неправильному підборі одягу дана взуття може зіграти з вами злий жарт і перетворити вас не модницю, а вульгарну даму.\nКак сделать туфли ЛЕДИ ГАГИ своими руками? Відео.\nПопередня Стаття Каліфорнійське літо в колекції Tommy Hilfiger і Джіджі Хадід\nНаступна Стаття Пальто з «травички»


Огляд діяльності міжконфесійних рад в Україні впродовж 2010 року - РІСУ\nОгляд діяльності міжконфесійних рад в Україні впродовж 2010 року...\nНагадаємо, що Всеукраїнська Рада Церков і релігійних організацій (ВРЦіРО) була утворена 1996 року як представницький міжконфесійний консультативно-дорадчий орган з метою об’єднання зусиль Церков і релігійних організацій у справі духовного відродження України, координації міжцерковного діалогу як в Україні, так і за її межами, участі в розробці проектів нормативних актів з питань державно-конфесійних відносин, здійснення комплексних заходів добродійного характеру.\nВсеукраїнська Рада Церков і релігійних організацій у продовж 2010 року продовжувала займати в Україні провідну роль в сфері міжконфесійних та державно-церковних відносин. Головуючим у ВРЦіРО у цей період (від жовтня 2009 року до листопаду 2010 року) був відповідальний за зовнішні зв’язки Римо-Католицької Церкви в Україні єпископ Маркіян Трофим’як. Починаючи з 4 листопада, у Раді головує старший пресвітер Союзу вільних церков християн євангельської віри України Василь Райчинець.\nВпродовж року Головуючий у ВРЦіРО єпископ Маркіян Трофим’як за погодженням з главами конфесій розвивав постійний діалог з керівництвом держави та представниками органів державної влади, зокрема з Держкомнацрелігій, Міністерством охорони здоров’я, Національною експертною комісією з питань захисту суспільної моралі тощо.\nДо складу Наради Церков входять представники 9 християнських церков: Української Православної Церкви Київського Патріархату, Української Православної Церкви (в єдності з Московським Патріархатом), Української Греко-Католицької Церкви, Римо-Католицької Церкви в Україні, Всеукраїнського Союзу Церков євангельських християн-баптистів, Всеукраїнського Союзу Церков християн віри євангельської – п’ятидесятників, Української Християнської Євангельської Церкви, Братства незалежних церков і місій євангельських християн-баптистів України і Української лютеранської церкви.\nВпродовж року відбулось одне засідання Наради Церков та проведена зустріч глав християнських Церков України. Під час цих заходів була обговорена позиція МЗС України та Постійної делегації Верховної Ради в ПАРЄ, заявлена при розгляді на рівні Ради Європи проектів документів, пов’язаних з підтримкою так званих сексуальних меншин. Учасники цих зустрічей виробили низку пропозицій щодо покращення діалогу з МЗС України та членами Постійної делегації в ПАРЄ від України щодо захисту суспільної моралі і утвердження релігійної свободи.\nРада Євангельських Протестантських Церков України (РЄПЦУ) була утворена 2006 року. До складу Ради входять керівники 9 євангельських Церков (релігійних об’єдань).\nВпродовж останнього року Головуючими в РЄПЦУ були єпископ УЛЦ В’ячеслав Горпинчук (січень), старший єпископ ВСЦХВЄП Михайло Паночко (лютий – листопад). На останньому засіданні Ради, яке відбулось 3 грудня 2010 року, Головуючим у РЄПЦУ на наступний період обрали Старшого єпископа УХЄЦ Леоніда Падуна.\nДіяльність РЄПЦУ сприяла мінімізації спроб політизувати релігійне середовище напередодні виборів до місцевих органів влади. Рада демонструвала відкритість до діалогу з іншими Церквами протестантського напрямку, зокрема шляхом запрошення представників цих релігійних організацій на свої засідання з правом дорадчого голосу. Впродовж року РЄПЦУ надавала духовно-моральну підтримку людям, які постраждали внаслідок діяльності релігійної організації «Посольство Боже» (керівник — громадянин Нігерії Сандей Аделаджа).\nУкраїнська міжцерковна рада (УМР) була утворена 2003 року. До її складу входять керівники близько 20 релігійних об’єднань євангельського напрямку та низки громадських організацій і релігійних мас-медіа.\nВпродовж року УМР провела кілька засідань, на яких обговорили низку питань, пов’язаних з станом державно-церковних відносин в Україні, проведенням духовно-молитовних заходів (наприклад, «Міжнародна молитва за пробудження-2010»), зверненнями до громадськості у зв’язку з виборами тощо.\nРада представників Духовних управлінь і центрів мусульман України при Держкомнацрелігій утворена у квітні 2009 року як представницький консультативно-дорадчий орган мусульман України при Державному комітеті України у справах національностей та релігій. Членами Ради на даний момент фактично є представники трьох з п’яти мусульманських релігійних об’єднань, які діють на території України: Духовного управління мусульман Криму, Духовного управління «Київський муфтіят» та Духовного управління мусульман «Умма».\nВРХЦ, яка фактично залишається регіональним проектом, впродовж 2010 року продовжувала перебувати у стадії формування, яке ускладнилося у зв’язку з переходом частини її членів до Духовної ради України. Осередки ВРХЦ діють у Дніпропетровську, Миколаєві, Кіровограді та деяких інших містах, проте вони мали незначний вплив на міжцерковний та державно-церковний діалог. Останнім часом ВРХЦ намагається започаткувати діалог і спільні проекти з Українською міжцерковною радою, про яку йшлося вище.\nДуховна рада України була утворена близько року тому на хвилі президентських виборів за ініціативою представників Партії регіонів та окремих релігійних громад харизматичного і п’ятидесятницького напрямку. Ця інституція ще знаходиться у стадії формування. Деякі члени цієї Ради стали депутатами місцевих рад на жовтневих виборах цього року, що вказує на політичну основу цього проекту. На початку 2010 року представники Духовної ради України зробили кілька гучних політичних заяв, проте вони не мали суспільного резонансу.\nПідсумовуючи сказане, можна зробити висновок, що основним і найбільш впливовим суб’єктом міжконфесійних та державно-церковних відносин в Україні впродовж 2010 року залишалась Всеукраїнська Рада Церков і релігійних організацій. У свою чергу Нарада представників християнських Церков України діяла в унісон з ВРЦіРО, посилюючи вплив останньої в сфері державно-церковних відносин, особливо в сфері захисту та утвердження суспільної моралі.\nТеги: #Рада Євангельських Протестантських Церков України #ВРЦіРО #УМР #Рада Духовних управлінь і центрів мусульман України


Проповідь на Неділю Мироносиць | Храм Блаженного Миколая Чарнецького\n08.05.2022 0 4571\nАпостол: Ді 6,1-7\nЄвангеліє: Мр 15,43-16,8\nУ третю неділю після свята Христового Воскресіння задумаймося, чи Він воскрес у нашому серці, чи ми збагнули глибину жертви Ісуса Христа та неповторного чуда-правди – воскресіння? Його перемога над смертю – це наш квиток до вічності – єдиної мети нашого життя, того, до чого прямує кожен із нас. Чи ми прийняли й зрозуміли воскресіння так, що можемо без страху свідчити про це братам і сестрам у Христі? Звернімося до Євангелія та послухаймо, що воно розповідає. Жінки-мироносиці не знайшли в гробі Христа, й ангел говорив до них; “Ви шукаєте Ісуса Назарянина, розп’ятого, він воскрес, його нема тут” (Мр 16, 6). Ті, які близько знали Ісуса, ходили з Ним, чи повірили цим словам ангела? З якою вірою і завзяттям приймаємо й ми навчання святої Церкви? Чи віримо у її праведність і правдивість? Як приймаємо поради, зовнішні й внутрішні, що приходять до нас від Церкви або натхнення Святого Духа? Добре було б тут пригадати зі Старого Завіту про патріарха Авраама: усе його життя, подібно, як кожної людини, що бажає йти за голосом Божим, – було боротьбою. Господь не один раз наголошує, що середини не існує: можна йти з Богом або проти Нього. Повчання, котрі чуємо в церкві з року в рік, можуть здаватися вже нецікавими, слово Боже часто мертвіє в наших серцях, ми слухаємо, але не чуємо голосу. Слово перестає бути живим і діяльним у нашому житті (пор. Євр 4, 12). Якщо не йдемо за Богом, тоді йдемо неправильно – і це незаперечна істина, навіть коли хтось у це не вірить і насміхається з цього. Господь кожному з нас дає обітниці, але в нас не вистачає терпіння дочекатися виконання Божих обітниць. Повірмо, що Бога слухати краще, ніж себе! Якщо в нашому серці перемогло воскресіння, тоді зникає страх піти за Богом. Піти у своєму щоденному житті, приймаючи терпінням смерть свого “я”, прийнявши тих, хто є поряд, такими, якими вони є. Прийняти неслухняних дітей, котрі не виправдали ваших сподівань; працю, якої не любимо; сварливу дружину; байдужого, може, і щодня нетверезого чоловіка; докучливого сусіда тощо – усе це вимагай внутрішнього завмирання нашого “я”. Господь очікує, щоб ми довірилися Йому, Він бажає допомогти нам у труднощах життя.\nПовернімося до жінок-мироносиць, що прибули зранку до гробу Ісуса: “І вони, вийшовши, втекли від гробу, бо жах і трепет огорнув їх, і нікому нічого не сказали, бо боялися” (Мр 16, 8). Страх, котрий виникає від недовіри, паралізує їхні уста, і вони мовчать. Жінки не виконали прохання Божого ангела, а Він просив їх сповістити про воскресіння Христа. Святий апостол Лука розповідає, що Марія Магдалина, Йоанна і Марія, мати Якова, та інші жінки оповіли апостолам, що вони не знайшли Ісусового тіла, що два чоловіки сказали їм про Його воскресіння. Але апостоли не вірили настільки, як пише євангелист, що почуті слова про воскресіння їм “видавалися пустій верзінням” (Лк 24,11). Тепер варто поставити собі запитання: як моє життя свідчить про Христа, коли я молюся, виходжу із храму, спілкуюся з ближніми, залишаюся на самоті і взагалі на кожному місці?\nТрудно уявити переживання Авраама, що три дні йшов зі своїм сином Ісааком, котрого мав принести в жертву, тобто заколоти ножем і покласти на вогонь. Що творилося в батьківському серці? Перед тим Господь запевнював Авраама, що це буде потомство, як піску на березі моря, і він породив його, маючи 99 років, а тут треба принести його в жертву. Де правда? Який є Бог, що таке говорить? Але впродовж життя кожного разу, коли Господь говорив Авраамові, той довіряв Богові, і все ставалося за волею Божою. Чи слід йому сумніватися й нарікати? Чи краще слухати й віддатися в руки Господні? Авраам довіряв Богові, а не довіряв собі. Не завжди слід розуміти Божу волю, тому що вона часто перевищує наші можливості сприйняття і швидкого пояснення, – її слід прийняти, потрібна віра, треба довіряти Богові. Коли почнемо ганятися за тим, щоб усе розуміти втратимо віру й не будемо свідчити про Бога життям із віри. Чим] більше віддаляємося від виконання Божої волі, тим більше людину огортає сум, а християнство не є релігією смутку.\nОсь ці жінки втекли й нікому нічого не сказали, бо насправді не зустріли живого воскреслого Бога у своїх серцях, попри те, що були побожні, йшли до гробу зробити добру справу – намастити тіло померлого пахощами. Він є Той, хто відбирає страх, даруючи свободу Божої дитини. І не треба примушувати себе до надзвичайних побожних актів – виняткових постів чи довгих молитов, бо Господь любить тебе не за добрі вчинки. Він любить тебе й тоді, коли твоя душа подібна до тіла прокаженої людини, Він бажає оздоровити нас від усякого роду гріхів, але за нашим бажанням і вірою. Роби з любові до Бога те, що в силі зробити, не вимучуючи себе і своїх ближніх побожними практиками, котрі тобі не під силу. Християнин мусить відмовлятися від гріха, а з усього іншого мудро користати для свого освячення й спасіння.\nІ ми маємо радіти й дякувати Богові за отримані дари. Можемо гарно одягатися, добре виглядати, жити в чудових помешканнях – ці речі самі по собі не є погані до того часу, поки не стануть божками нашого життя. Бог є Богом любові і краси – ніколи не погодиться на найменший гріх, бо це Його ображає і ранить. Церква спрямовує нас до краси, до джерела краси, тобто до самого Бога, котрий приходить, аби відновлювати в нас красу душі та мудрість, щоб розвивати й скеровувати на добро наші таланти. Кожна людина – прекрасний твір Бога, кожна особа покликана до щастя. І святе Євангеліє – це не тільки історія подій, котрі колись відбулися, це слово, що здатне в конкретній життєвій ситуації дати відповідь на питання й вивести з кризи. Слово Боже здатне втрутитися в наше життя й перемінити його, якщо ми дозволимо. Ми звикаємо, щоб тілом бути близько Ісуса, хвалити Його нашими устами, але серцем буваємо далеко від Нього. Це, як нам видається, ніби заспокоює нас, тому що вважаємо себе за тих, хто виконує певні побожні практики, але насправді нам бракує віри. Ми штовхаємося навколо Ісуса, доторкаємося до Нього і, може, споживаємо Його у Пресвятій Євхаристії, але продовжуємо духовно хворіти, тому що не дозволяємо Йому оздоровити нас. Маємо викривлені поняття про нашу святість. Просімо Бога, щоб Його слово жило й помножувалося в наших серцях, щоб стало нашою їжею і повітрям, потрібним для життя. Хай усі обставини, в яких ми будемо перебувати, сприяють нашому постійному наверненню та освяченню.\nБажаю звернутися до дівчат та жінок, аби навчалися з прикладу жінок-мироносиць спішити до Ісуса Христа, що дає правдиве життя душі. Вони на світанку коли ще було темно, спішили до гробу з пахощами. Жінки побороли страх нічної темряви; не зважали на) виставлену сторожу; не були їм перешкодою печатки на гробі; малі журилися тяжким каменем, під яким спочивало тіло Господа, – вони спішили, аби намастити пахощами Христове тіло, а тим часом із гробу, куди поклали тіло Господа, народилося життя: “Триденний гріш показався домом життя” (пор.: Св. Іван Золотоустий, том 11, “Про воскресіння і жінок-мироносиць”). Хай наше життя, кожен прожитий день, кожна година та хвиля будуть чудесним запахом для Господа, так само й тоді, коли ми покидаємо гріх, відкидаємо важкий гріховний камінь через тайну покаяння, у котрій перепрошуємо Бога за наші слабкості вже від раннього ранку нашого життя.\nГосподи Ісусе Христе, ти звернувся до жінок, котрі прийшли до гробу, щоб не боялися, а раділи (пор. Мт 28, 5; 9), дай нам ласку, щоб наше життя було поспішним і постійним походом до тебе! Дай наш силу поборювати страхи й труднощі цього життя! Даруй нам світле твого Воскресіння й вічну радість для наших душ!\nс. Вороняки 15.05.2005.\nГрафік богослужень у храмі УГКЦ Блаженного Миколая Чарнецького на Травень 2022 р.Б. 01.05.2022\nЗа здоров'я 10.05.2022


Якщо співрозмовник уникає відповіді на питання ... - Різне 2017 - Модний Жіночий Журнал 2017\nЯкщо співрозмовник уникає відповіді на питання ...\nМодний Жіночий Журнал ⇒ Різне 2017 ⇒ Якщо співрозмовник уникає відповіді на питання ...\nІноді в розмові з людиною ви помічаєте, що він намагається уникнути відповіді на яке вас цікавить. Зрозуміло, що людина це робить не просто так, а з якоюсь метою. Можливо, йому просто неприємно відповідати або він не має на це право. Але що робити вам, якщо відповідь на питання вам дуже потрібен?\nСпосіб перший: раптовість. Спробуйте повторити те саме запитання раптово, причому не акцентуючи на ньому увагу. Зробити це краще разом з низкою інших питань. Втративши пильність, людина може і не помітити, як дасть відповідь на яке вас цікавить.\nСпосіб другий: змініть формулювання. Спробуйте змінити формулювання питання. При цьому найкраще буде, якщо при цьому ви зв'яжете свій новий питання з чимось абсолютно нешкідливим для адресата. Наприклад, питання про заробітну плату зв'яжіть з тим, за скільки б ваш чоловік міг купити новий автомобіль.\nСпосіб третій: навкруги. Відмовтеся від ідеї дізнатися потрібну вам інформацію в її чітке формулювання. Краще почніть задавати питання в суміжній галузі, але не стосуються цікавить вас інформації. Можливо, що ці відповіді отже нададуть вам всі необхідні вам відомості.\nСпосіб четвертий: на авось. Спробуйте зробити вигляд, що відповідь на яке вас цікавить вам і так вже відомий. При цьому прийомі головне - це повна впевненість в собі і своїй правоті, інакше він не спрацює. Коли ви переконаєте в своїй інформованості опонента, він сам підтвердить або спростує всю необхідну вам інформацію. До речі, таким чином отримати відповідь на бажаний питання найчастіше виявляється найпростіше.\nПопередня Стаття Бред Пітт зізнався, що і у нього є серйозне захворювання\nНаступна Стаття Спортивна сумка Nike\nОвочеві салати для малюків\nПідготовка до Нового року - як уникнути розбіжностей\nВиставка Лучано Вентроне на 5-й Московській бієнале\nНазви квітів і відтінків\nСукня для офісу\nТри стилю для спальні\nЧоловіки, від яких потрібно бігти\nВсе про стоунтерапии\nЖіночі шапки на зиму


Марта Костюк - Українка Костюк стала чемпіонкою юніорського Підсумкового турніру - Спорт - dt.ua\n29 жовтня, 2017, 12:21 Роздрукувати\nКостюк не було рівних в Китаї © btu.org.ua\nУкраїнська тенісистка Марта Костюк здобула перемогу у вирішальному матчі на турнірі ITF Junior Masters в Ченду (Китай).\nУ ранзі переможниці групи Марта вийшла в півфінал, де оформила путівку у вирішальний матч за підсумками двох сетів проти аргентинки Марії Лурдес Карле - 6:3, 7:5.\nУ фіналі 15-річну киянку чекала повторна зустріч зі словачкою Кайєю Юван, яку Костюк досить впевнено пройшла на груповому етапі.\nУкраїнці вдалося продемонструвати впевнену гру і повторно довести перевагу над суперницею у двох сетах.\nМарта Костюк (Україна) - Кайя Юван (Словенія) - 6:4, 6:3\nКостюк стала четвертою в історії українкою, якій вдалося виграти юніорський турнір "Великого шолома". Раніше Андрій Медведєв брав Ролан Гаррос-1991, Катерина Бондаренко вигравала Вімблдон у 2004-му, а Еліна Світоліна перемагала в Парижі в 2010-му році.\nУ цьому році за час виступів на юніорському рівні Марта Костюк виграла одиночний титул на Australian Open, завоювала срібну медаль на чемпіонаті Європи в одиночному розряді і золоту - в парному, а також стала переможницею Відкритого чемпіонату США в парі.\nЧитайте також: Світоліна завершила сезон перемогою над першою ракеткою світу\nНагадаємо, перша ракетка України Еліна Світоліна не зуміла пробитися в півфінал Підсумкового турніру WTA.


Олена КАРПЮК: «Треба всі методи, які є, використати» | Газета «День»\nОлена КАРПЮК: «Треба всі методи, які є, використати»\nДружина в’язня Кремля — про становище свого чоловіка та зусилля із визволення незаконно утримуваних українців\n18 липня, 2018 - 10:05\nБОРЕМОСЬ ЗА МИКОЛУ КАРПЮКА РАЗОМ. АКЦІЯ НА ПІДТРИМКУ «ЗАРУЧНИКА КРЕМЛЯ», ЩО ВІДБУЛАСЬ У КИЄВІ 21 ТРАВНЯ 2016 РОКУ, У ЙОГО ДЕНЬ НАРОДЖЕННЯ. ЧЕТВЕРТА ПРАВОРУЧ — ОЛЕНА КАРПЮК / ФОТО З ФБ-СТОРІНКИ ОЛЕНИ КАРПЮК\nОдин із політв’язнів Кремля, український громадський та політичний діяч, член партії УНА-УНСО Микола Карпюк уже п’ятий рік відбуває покарання в російських тюрмах за сфабрикованими звинуваченнями «у злочинах проти федеральних військ, скоєних під час першої чеченської війни». Нагадаємо, у цій справі Микола Карпюк проходить з ще одним затриманим українцем — істориком та журналістом Станіславом Клихом. Спершу вони відбували покарання у місті Грозний, тепер Станіслав Клих у Верхньоуральській в’язниці в Челябінській області, а Микола Карпюк — у Володимирському централі.\nНещодавно омбудсмен України Людмила Денісова мала зустрітися з Миколою Карпюком, проте їй не вдалося цього зробити. За словами Людмили Денісової, як омбудсмена її не допустили, тому що не надійшли відповідні документи, а як приватну особу, бо завершився час подання заяви. У той час акції на підтримку в’язнів Кремля продовжуються.\nПро сьогоднішню ситуацію Миколи Карпюка та його справу говоримо із дружиною Оленою Карпюк.\n— Що скажете щодо візиту омбудсмена, що не відбувся? Як взагалі з зустрічами?\n— Взагалі, як бачимо, зустрічі не відбуваються через низку чинників. Нашого омбудсмена Кремль не допускає до політв’язнів, ведучи демонстративну гру проти України. І цю нецивілізовану позицію вони демонструють світові, показують сутність свого дипломатичного лиця.\nА щодо зустрічей із Миколою, то вони регулярно відбуваються. Консул України Геннадій Брескаленко постійно потрапляє туди — раз на місяць їде. З тим у нас, на щастя, проблем немає. Дуже завдячую нашому консулу за його дієвість і активну співпрацю із нами. Він постійно телефонує, розповідає новини, різні нюанси щодо умов. Ми знаємо усю необхідну інформацію про стан здоров’я Миколи, його ситуацію в цілому.\n— У деяких політв’язнів уже були зустрічі з родиною, інші зустрічі — анонсуються. Вам щось кажуть щодо можливості побачення?\n— По-перше, Микола відбуває покарання в суворому режимі — передбачені одні заборони і навіть передачі не дозволені. Хоча нещодавно в їхньому законодавстві щось змінилось у цьому питанні. Але навіть якщо побачення будуть дозволені — я в Росію не поїду — Микола заборонив їхати туди за будь-яких обставин.\n— Як ви оцінюєте ефективність роботи щодо вашої ситуації омбудсмена, громадськості та правоохоронних органів? Хто реально бореться?\n— Я, звичайно, не можу знати усіх деталей роботи з визволення, що ведеться, але можу сказати, що дуже хочу вірити, що всі інституції роблять усе необхідне і можливе для того, щоб сприяти просуванню справи вперед і що боротьба ведеться. Щодо перелічених структур... Омбудсмена, як на мене, найбільше потребують ті, хто сьогодні під слідством. Це вагомо. Про ситуацію ми і так дізнаємось через консула, і він тримає ситуацію під контролем. Також хочу відзначити роботу адвоката Іллі Новікова, який, незважаючи на те що судовий процес закінчився, підтримує і всіляко допомагає. Хоча до адвоката Докки Іцлаєва, який був у нас на початковому етапі, теж претензій немає. Він досі підтримує Миколу. З ними нам, безперечно, пощастило. Громадськість, думаю, має все активніше включатись, показувати свою позицію і висловлювати різними методами підтримку. Це може дуже змінювати перебіг справ. Та й для політв’язня, безумовно, важливо знати, що держава і громадяни відстоюють його.\nОбіцянками ніхто не годує, що, може, й добре. Бо за такий довготривалий час накопичується втома і зневіра через нереалізованість якихось дій, про які раніше йшлося. Найважливіше — чути конкретні слова щодо подальших дій з визволення і бачити їхнє втілення. До прикладу, під час круглого столу з Президентом бракувало предметної дискусії щодо справ політв’язнів. І хотілось б індивідуального підходу до кожного зокрема, а не загалом. Тому що це окремі історії, за ними — люди та їхні родини, що постраждали і потребують допомоги. Це слід враховувати.\n— Коли був обмін полоненими, надія була?\n— Так, тоді у мене були сподівання, що Миколу звільнять. І дуже важко після цього, коли надієшся, а воно не справджується. Тоді, напевно, родинам усіх політв’язнів було дуже непросто. Взагалі доводиться абстрагуватись від емоційних моментів, щоб мати силу йти далі.\n— Що сьогодні каже адвокат: на що можна сподіватися?\n— Річ у тім, що ми пройшли вже всі інстанції по апеляціях. Після вироку подавали апеляцію у Верховний Суд, але її не задовольнили. Тепер нас врятує тільки обмін. Тому що в екстрадиції теж відмовили. Якщо відмовили в екстрадиції, обмін може бути і шляхом помилування, чи за допомогою інших механізмів, які вони застосують. Знаю точно: треба всі методи, які є, використати. У тому числі — привернення уваги до політв’язнів міжнародної спільноти, виводячи все більше проблему в публічну площину. Ми не можемо знати, що саме нам допоможе, але треба безальтернативно і безупинно діяти, щоб досягти бажаного результату.\n— Пан Микола передає вам листи, послання через консула?\n— Так, Микола передає нам листи поштою. Вітає з усіма святами. Про свою ситуацію він взагалі не пише. Можливо, не хоче передавати свій відчай нам... Про плани теж нічого немає. Часто згадує минулі моменти, аналізує те, що читав.\n— Як вдається триматись сьогодні, не опускати руки? Що важливо для родин українських політв’язнів?\n— Звісно, не дає опускати руки розуміння, що потрібно жити, робити щось з тою реальністю, яка є. Слід боротися, попри все. Це показував своїм прикладом Микола і маємо слідувати цьому. Тішить, що він — дуже сильна людина і гідно це переносить. А ми маємо боротися і пам’ятати, що колись погане закінчиться. Тому тримаємось і віримо, що все буде добре.


З пожежі на Вінниччині врятували сім’ю з немовлям (ФОТО) | iVin новини\nЗайнялося на ґанку.\nУранці 12 травня сталася пожежа в приватному будинку жителів смт Мурованих Куриловець. Про це у facebook повідомив начальник ГУ ДСНС у Вінницькій області Руслан Шевчук.\nЗа його словами двоповерховий будинок почав горіти на ґанку. Звідти вогонь поширювався далі. Пожежники першим ділом вивели із задимленого приміщення сім’ю з немовлям.\n«Вранці наші бійці з вогню врятували подружжя та їхнє немовля. Рятувальники ДПРЧ-23 смт Муровані Курилівці під час розвідки на місці виклику з'ясували, що вогнем охоплено веранду на площі 15 кв. м, а в самій будівлі знаходяться люди. Ланкою газодимозахисників було врятовано з вогню подружжя та їхню дитину, 2018 року народження. Одночасно було вжито заходів щодо ліквідації пожежі. Локалізували її о 8:17, а ліквідували о 8:22. Причина надзвичайної події з'ясовується», - написав Шевчук.\nНагадаємо, блискавка спалила хату в Калинівському районі.


«Портрет Ніжина» був презентований сьогодні його авторами – Новини Ніжина/ новости Нежина\n«Портрет Ніжина» був презентований сьогодні його авторами\n22 березня у малому залі виконавчого комітету 30 учасників – представників різних секторів життєдіяльності Ніжинської громади на чолі з міським головою Анатолієм Лінником і секретарем Ніжинської міської ради Валерієм Салогубом – створювали своєрідний кольоровий портрет Ніжина, який став емоційним підґрунтям для оберегу громади міста. Реалізований проект ініціаторами та засновники проекту: відділом у справах сім’ї та молоді та художницею, громадською діячкою Юлією Петренко.\n7 грудня, в День місцевого самоврядування знову зібрались учасник проекту аби стати свідками презентації їх спільної творчості.\n«Пам’ятаєте, як в березні ми зібралися і кожен з вас взяв до рук міні-мольберт, і думаючи про місто вимальовували картини. Сьогодні відбувається дуже знакова презентація вашої спільної роботи, яку тепер можна назвати міні-гербом міста Ніжина», – на початку звернулась до присутніх начальник управління культури Тетяна Бассак.\nПродовжила вітання Юлія Петренко: «Ідеєю проекту було об’єднати любов до міста, вклавши свою енергетик і свої побажання Ніжину в картині. Адже, коли ми малюємо, то віддаємо частину серця і душі. Ми в це полотно вклали емоційний заряд і як зараз так і в майбутньому воно радуватиме око мешканців Ніжина».\nНіжинській міський голова приєднався до сказаного, зазначивши, що ця подія дійсно є символічною для міста. «Дуже вагомим є те, що ніжинці об’єднуються і створюють неймовірні речі. Результат проекту, який сьогодні презентований може називатись міні-гербом міста адже є його творчим обличчям. Ми його повісимо в рекреації на третьому поверсі. Він надихатиме кожного з нас».\nУ ході презентації кожен поставив підпис на своєму малюнку, а вкінці всіх знову об’єднало спільне фото.\nНіжинська школа №4 відсвяткувала своє 105-річчя\nУ Ніжинській міськраді – радяться, а діяти ніколи?\nУкраїна введе паспорти здоров’я для туристів, якщо так буде в усьому світі\n07.05.2020 nezhatin 0\nНіжинський музей розширює знання дітлахів про пернатих нашого краю\n31.01.2019 nezhatin 0\nДітлахи Ніжинщини підготували подарунки українським солдатам\n08.12.2018 nezhatin 0


Банки займуться організацією відеосервісів\nБільше 80 % банків планують впроваджувати відеосервіси.\nФінансові установи готові урізноманітнити свої продуктові портфелі не тільки цифровими, але і відео-сервісами. Про це заявило понад 80 % банків, які брали участь в дослідженні. Банкіри вже почали розробляти відео-послуги, або планують зробити це в найближчі кілька років.\nВ опитуванні взяло участь 63 банкіра з 24 країн світу. Більшість з них розуміють, що мобільні і онлайн-канали взаємодії підвищують ефективність взаємодії з клієнтами. Але для більшої лояльності клієнтів необхідно ще і якісне відеообслуговуванні.\n- сначала на мобільному: Близько 70% банків збираються впровадити відео-банкінг спочатку на мобільному телефоні, потім на комп'ютері клієнта. В останню чергу відеопослуги з'являться в відділеннях і банкоматах.\n- складні операції: Більше 60% банків вважають, що відео-банкінг більше підійде для обслуговування складних запитів (персональний банкінг, управління активами, іпотечні та кредитні послуги).\n- популярні сервіси: Банки очікують, що найбільш затребуваним буде відео-дзвінок з мобільного, запис розмови, обробка запитів.\nбанк сервісне обслуговування банки України сервісні центри сервіс


Рецепт печеного яблука із різними начинками | Дитячий сайт Левко - казки, розмальовки, вірші, онлайн ігри, сценарії до свят, поради батькам, мультфільми, комікси і багато іншого\nОпубліковано Левко\t06 Липня 2012\nПечене яблуко – чудова страва на кожен день, а особливо на свято Яблучного Спаса (Другого Спаса). Печене яблуко дуже корисне особливо для дітей, оскільки дуже добре впливає на організм, що росте. У печеному яблуці знаходяться такі вітаміни як А, В1, В2, В3, В6, В9, С, Е, РР, Н… Особливо важливим для дітей є вітамін В6 – він допомагає правильному росту та розвитку організму дитини та добре впливає на правильний обмін речовин.\nОднак, хоча й просте печене яблуко і смачне само по собі, все одно хочеться урізноманітнити його й смаком інших плодів. Ось рецепт печеного яблука із чорною смородиною.\n– столова ложка чорної смородини\n– 2 чайних ложки цукру\n1 коментар до “Рецепт печеного яблука із начинкою”\n24.11.2013 о 12:00\nЯ приготовила це і знаєте це божествений смак)))


Облаштування зливової каналізації на дачній ділянці грає не меншу роль, ніж установка септика або буріння свердловини. Неконтрольовані дощові і талі води здатні завдати шкоди дому та прилеглим об'єктам, розмив фундамент і затопивши територію. Під час планування системи відводу та монтажу обладнання слід пам'ятати, що рано чи пізно буде потрібно прочищення зливової каналізації, тому потрібно знати склад системи і навчитися нескладної технології видалення засмічень.\nСодержаніеТіпи гідротехнічних систем\nМетоди та особливості професійного чищення\nПрофілактичні роботи з попередження засмічень\nПрямолінійна прокладка труб\nТипи гідротехнічних систем\nПоділ на типи залежить від місця розташування дощового обладнання. Можна виділити три різновиди зливової каналізації, кожна з яких цілком підходить і для заміського ділянки:\nНайпростіше прокласти поверхневу (або відкриту) систему водовідведення. Вона складається з комплекту лотків і труб, встановлених на покрівлі і стінах будівлі, а також по периметру території. Всі частини системи з'єднані між собою і встановлені під таким кутом, щоб вода стікала в потрібному напрямку. Пройшовши лабіринт труб і лотків, стоки потрапляють в накопичувальний резервуар, септик, канаву чи водойму. У зв'язку з тим, що практично всі частини знаходяться в зоні огляду, велике значення має декоративне оформлення обладнання. На будівельному ринку можна знайти комплекти різної форми, кольору і навіть стилю. Міцніше і еластичнішою став матеріал виготовлення, на зміну важким металевим конструкціям прийшли деталі з легкого і недорогого поліпропілену.\nЧастиною дощової каналізації на дачі є дренажна система, напрямна воду в сторону септика. Один із прикладів пристрою дренажу - лотки, встановлені по краях тротуару\nСистема закритого типу складніше в монтажі, крім того, перед її установкою необхідно ретельно розрахувати кількість компонентів, довжину труб і жолобів. Для розрахунків важливі такі параметри, як площа водозбору, середня кількість опадів і навіть швидкість руху стоків. З дощоприймачів та ринв вода надходить у каналізаційні труби, які розташовані під землею, потім в колектор, а наостанок в кінцевий пункт - дренажну систему, ставок або спеціально вириту канаву. Іноді для правильного руху стоків встановлюють насосне обладнання.\nРозрахунок компонентів закритою зливової каналізації слід провести на підготовчому етапі, перед початком благоустрою прибудинкової території, наприклад, перед укладанням тротуарної плитки\nЗмішану систему лівневки вибирають тоді, коли хочуть заощадити на установці закритою каналізації. Для маленьких дачних ділянок складна закрита система водовідведення не потрібна, достатньо обладнання, обслуговуючого будинок і частина території навколо нього. Як правило, це точки водозабору, жолоби, водостічні труби і накопичувальні ємності - класичні компоненти зовнішнього використання.\nДокладніше про пристрій ливньовок дивіться на відео:\nЯкий би тип дощової каналізації не обрали, з часом відбуваються неприємності, пов'язані з утворенням пробок і засмічень. Бруд, сухі гілки, опале листя та інше сміття разом з водою потрапляє в труби і накопичується, поки не утворюється непрохідний засмічення. Робота системи порушується, потрібне втручання. Багато дачники, не маючи вільного часу або навичок роботи, звертаються в спеціальні організації.\nШланг з форсунками, що б'ють водними струменями в різних напрямках, відмінно підходить для промивання і видалення засмічень в трубах, розташованих під землею\nЩо ж можуть запропонувати професіонали? Зазвичай вони вибирають один з 4 методів прочищення:\nгідродинамічний - струменем води під потужним натиском;\nхімічний - за допомогою реактивів, роз'їдають пробки;\nтермічний - парою або водою, нагрітими до певної температури;\nмеханічний - видалення сміття вручну, за допомогою примітивного інструменту.\nНа відміну від внутрішньобудинкової каналізації, дощова не пропускає жирні стоки, тому часто досить механічного або гідравлічного способу усунення засмічень, які можна провести самостійно. Якщо все ж виникла необхідність звернення до фахівців, слід підготувати майданчик для роботи важкої техніки і звільнити під'їзди до неї і місцем засмічення.\nНайчастіше лівневки вимагають прочищення або ремонту під час танення снігу або затяжних дощів. Чим більше потік води, що спрямовується по трубах і жолобах, тим більша ймовірність виникнення сміттєвого засмічення. Методи очищення відкритої і закритої каналізації відрізняються деякими моментами.\nБагато роботи з прочищення зливової каналізації, пропоновані професійними компаніями, можна виконати самостійно, вивчивши схему розташування труб і використовуючи спеціальний інструмент\nПерший неприємний сигнал про засмітті - застій води у верхніх жолобах і слив її в місцях, не призначених для цього. Перевірку прохідності слід починати з даху, ретельно прибираючи з кожного жолоби накопичився сміття. Далі слід перейти до воронок, які з'єднують жолоба з ринвами і направляють стоки вниз. Практично всі воронки, крім самих древніх, забезпечені мелкосетчатой гратами, що грає роль фільтра, тому саме тут можливе велике скупчення листя або бруду. Якщо все ж сміття потрапив в трубу, можна застосувати гідродинамічний спосіб очищення, простіше кажучи, скористатися садовим шлангом. Вода під сильним напором б'є в пробку, руйнує її і вимиває сміття назовні. Всі інші роботи з видалення бруду проводяться механічним способом.\nЩоб зменшити вміст бруду і сміття в зливових трубах, необхідно якомога частіше чистити водостоки, що знаходяться на даху будинку\nІснує невелика хитрість створення штучних засмічень в зовнішніх системах. Для цього необхідно по шляху проходження води створити каскад з декількох бар'єрів-решіток. Для профілактики виникнення пробок слід час від часу проводити чистку контрольних точок, і тоді система буде працювати безперебійно і чітко, як годинник.\nПрочищати труби, що знаходяться під землею я є частиною закритої і змішаної систем каналізації, набагато складніше. Основним методом вирішення проблеми, найбільш безпечним і доступним, є гідравлічний. Щільні пробки з накопичився піску і сміття розбиваються, попутно знищуються інші осередки забруднень, ще не перетворилися в засори. Після гідравлічної очистки система починає функціонувати в повній мірі. Ефективність очисних робіт залежить від діаметра каналізаційних труб. Більшість п


Цілі ситуаційної вправи\nСтратегічне управління / Стратегічне управління Заоч. Маг. 2013.doc\n•4. Контрольні заходи\n1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 Следующая > < Предыдущая Стр 18 из 22 18 19 20 21 22\nУ процесі обговорення цієї ситуації студенти повинні застосувати теоретичні знання до опанування методів розробки стратегічних орієнтирів сучасного підприємства.\nПропонована ситуаційна вправа має за мету виробити низку навичок:\nвизначати місце організації серед конкурентів у певній галузі;\nвизначати конкурентні переваги підприємства;\nпроводити аналіз внутрішнього та зовнішнього середовища;\nформувати ієрархію цілей;\nна основі поставлених цілей формулювати конкретні завдання;\nрозрізняти поняття „ціль” та „завдання”;\nформулювати стратегію діяльності підприємства у майбутньому.\nКлючові запитання для обговорення\n1. Які проблеми, на Вашу думку, стоять перед ПІІ „Лукойл-Україна” на сучасному етапі?\n2. Визначте конкурентні переваги ПІІ „Лукойл-Україна”?\n3. Визначте напрями диверсифікації бізнесу ПІІ „Лукойл-Україна”.\n4. Які напрями реструктуризації бізнесу компанії ПІІ „Лукойл-Україна” Вм можете запропонувати?\n5. З якими ризиками може зіткнутися компанія на цьому ринку?\n6. Яку роль відіграє ОПЕК у формуванні світових цін на нафту? Якою є ціна на нафту на світовому ринку на сьогодні?\nПрактичні завдання до ситуаційної вправи\n1. Використовуючи наведені у додатках дані, визначте частку ринку ПІІ „Лукойл-Україна” за такими критеріями: кількість АЗС, постачання нафти в Україну, виробництво бензину та мазуту. Порівняйте дані з показниками інших операторів нафтового ринку.\n2. Використовуючи наведені у додатках дані, побудуйте карту стратегічних груп у нафтовому сегменті в Україні.\n3. На основі інформації вправи виконайте SWOT-аналіз. За результатами проведеного аналізу заповнити таблицю 3.4.\n4. Складіть матрицю для оцінки можливостей та матрицю для оцінки загроз. За результатами проведеного аналізу заповнити таблицю 3.5. та таблицю 3.6.\n5. Побудуйте „дерево цілей” для ПІІ „Лукойл-Україна” на стратегічну перспективу – 5 років.\n6. На основі виконаних завдань, які допоможуть у прийнятті рішень, сформулюйте стратегію діяльності ПІІ „Лукойл-Україна”.\nМетодика виконання завдань\nПобудова карти стратегічних груп. Алгоритм складання карти стратегічних груп і ухвалення рішення про приналежність фірми до конкурентної групи можна подати в такий спосіб.\nВстановити спектр характеристик, що відрізняють фірми однієї галузі. Типовими характеристиками є рівень ціни, якості (високий, середній, низький); географічний масштаб діяльності (місцевій, регіональний, національний, глобальний); асортиментний набір продукції (широкий, вузький); використання каналів розподілу; набір пропонованих послуг.\nНанести фірми на карту з двома змінними, використовуючи пари цих різних характеристик.\nОб’єднати фірми, що потрапили приблизно в один стратегічний простір, в одну стратегічну групу.\nУ системі координат намалювати кола навколо кожної стратегічної групи, що мають бути за діаметром пропорційні частці цієї групи в загальному обсязі продажів/виробництва галузі.\nВнутрішні слабкі сторони\nІмовірність використання можливості\nІмовірність реалізації загрози\nКритичний стан (К)\nВажкий стан (В)\n„Легкі удари” (Л)\n/7/, /8/, /10/, /14/, /16/, /22/\nСутність та зміст поняття «стратегія».\nБазисні (еталонні) стратегії розвитку бізнесу.\nМетоди портфельного аналізу.\nСтратегії конкуренції в епоху глобалізації.\nПоглиблення, узагальнення та систематизація знань про основні конкурентні стратегії організації та методи формування стратегій.\nФормування уміння володіти методами розробки стратегій залежно від специфіки діяльності підприємства.\nФормування здатності використовувати методи портфельного аналізу.\nПроблемні питання для обговорення\n1. Які ви знаєте методи побудови стратегій та формування „стратегічного набору”, їх переваги та недоліки? Який порядок розробки „стратегічного набору” є, на ваш погляд, найбільш прийнятним та чому?\n2. Чи є обмеження у побудови стратегій і „стратегічного набору”?\n3. Які методи побудови стратегій серед найбільш відомих у світовій практиці можуть бути застосовані в умовах діяльності українських підприємств? Чи можна стверджувати, що склад основних елементів „стратегічного набору” підприємства є незмінним?\n4. Які варіанти диверсифікації існують? Укажіть їх умови, переваги та недоліки. Чому конгломератна диверсифікація не завжди є ефективною?\n5. Які фактори, що впливають на вибір стратегій?


Токсоплазмоз під час вагітності – носій, лікування, небезпека і наслідки для плода | ParazitovNET\nТоксоплазмоз при виношуванні – в чому небезпека для здоров’я мами і малюка?\n12 Березня 2018 / 1 259 переглядів /\nЯк і чим вилікувати?\nНемає нічого гірше, ніж захворіти під час вагітності: приймати більшість лікарських засобів строго протипоказано – можна нашкодити дитині. Зовсім не лікуватися – можна викликати патологію розвитку плода або вагітності.\nОсобливо небезпечними в цей період можуть стати різні паразитарні захворювання, викликані внутрішньоклітинними паразитами, зокрема токсоплазмою.\nТоксоплазма – одна з найбільш небезпечних інфекцій при вагітності. Людина є проміжним господарем внутрішньоклітинної форми токсоплазми, яка формує в клітинах тканинні цисти, повільно відтворюючи собі подібних.\nЗ часом клітина може лопнути, і в кров виходять позаклітинні форми. Вони здатні розмножуватися поділом, але імунітет досить швидко розправляється з ними.\nВнутрішньоклітинна форма дуже важко піддається лікуванню. Захворювання може мати загрозливі наслідки при вагітності.\nЗахворювання у дорослої людини, як правило, протікає без особливих проявів, плавно переростаючи у хронічний процес. Масоване виділення позаклітинних форм в кров може викликати щось на зразок легкої застуди чи грипу, по мірі того, як організм справляється з паразитами, симптоми зникають. Носій токсоплазми не небезпечний.\nГострі форми токсоплазмозу проявляються зазвичай у людей з ослабленим імунітетом, наприклад, у ВІЛ-інфікованих та у хворих після хіміотерапії. Вони починаються як застуда або грип, поступово переростаючи в хронічну форму. У винятково рідких випадках захворювання може закінчитися смертю від енцефаліту, викликаного захворюванням.\nГострі форми захворювання супроводжують такі симптоми:\nПідвищення температури до високої;\nЗниження апетиту, слабкість, млявість, зниження загального тонусу і сонливість;\nСимптоми ураження ЦНС, ознаки ослаблення пам’яті, загальмованості, розвиток косоокості;\nПроявляється невротизм, панічні атаки, депресія;\nУраження печінки, селезінки, збільшення лімфовузлів;\nАлергічні реакції з переважанням шкірних висипань.\nМоже розвинутися механічна жовтяниця, пневмонія та інші супроводжуючі захворювання. Симптоми мають пряму залежність від концентрації клітинних форм паразитів в різних тканинах і органах.\nЗахворювання має серйозні наслідки для жінок. У період вагітності серйозно перебудовується гормональний фон, і це послаблює імунітет, ризик захворіти токсоплазмою сильно зростає.\nПід час вагітності захворювання може спричинити органічне ураження мозку плода, патології його розвитку або стати причиною внутрішньоутробної смерті. Ризик зараження плода при наявності токсоплазмозу у матері становить близько 60%, і він збільшується на пізніх термінах.\nЗаразитися під час вагітності можна від звичайної домашньої кішки, яка продукує ооцисти з фекаліями. Порушення звичайних санітарно-гігієнічних норм при збиранні котячого туалету призводить до зараження токсоплазмою. Крім того, частина ооцист затримується на шерсті у кішок, тому так важливо дотримуватися правил елементарної гігієни під час вагітності.\nІншими джерелами зараження можуть бути овочі, фрукти, погано просмажене м’ясо, заражене тканинними цистами токсоплазми, забруднені джерела води, земля.\nОоцисти здатні виживати у несприятливих умовах до року, будучи все це час дуже контагиозными.\nТоксоплазмозом можна заразитися і від інших домашніх тварин, наприклад:\nморських свинок, дрібних гризунів, кролів;\nкорів, свиней, овець;\nАктуальним є шлях передачі через плаценту від матері до дитини в період вагітності, при трансфузиях і трансплантації.\nПротоколи обстеження при постановці на облік у період вагітності включають дослідження на токсоплазмоз. Це дозволяє виявити і вилікувати захворювання на ранніх термінах, поки воно не завдало шкоди дитині.\nПідтверджується захворювання у жінок кількома лабораторними дослідженнями:\nДослідження пунктату навколоплідних вод;\nДодаткові обстеження, які можуть виявити непрямі ознаки токсоплазмозу під час вагітності.\nПри наявності в організмі імуноглобулінів, що свідчать про те, що заразилися ви більше 10 місяців назад, з’являється надія, що ваш організм впорався самостійно і виробив стійкий імунітет до повторного зараження, і для вагітності токсоплазмоз не небезпечний.\nЯкщо діагноз позитивний, захворювання обов’язково потрібно лікувати.\nЛікування токсоплазмозу під час вагітності – необхідний захід, однак його здійснюють не раніше, ніж через 12-16 тижнів від початку строку. Повністю позбавитися від паразитів не вдається майже ніколи, завдання – знизити кількість внутрішньоклітинних форм до мінімуму, щоб у організму з’явився шанс виробити стійкий імунітет.\nЛікування токсоплазмозу під час вагітності має розроблятися лікарем, зазвичай це робиться з урахуванням індивідуального протікання вагітності. У комплексі з антибіотиками можуть бути призначені імуномодулятори, антигістамінні або інші підтримувальні препарати, щоб успішно зберегти плід.\nОсновним антибіотиком, переважною активність токсоплазми, є макролід «Ровамицин» або «Спіраміцин», цей препарат чудово справляється з призначеної функцією, майже не викликає ускладнень і легко переноситься. Його часто призначають вагітним. Іншим препаратом вибору може бути піриметамін «Фансидар», який може пригнічувати функції кровотворення. Тому в комплексі з «Фансидаром» призначають прийом фолієвої кислоти.\n«Ровамицин» випускається у вигляді таблеток, вкритих білою або кремовою оболонкою, в дозі 1.5 млн МО і 3 млн МО. Діюча речовина – спіраміцин.\nЗастосовується для лікування різних бактеріальних інфекцій. Протипоказаний у період годування груддю, дітям до 6 років. Може розвиватися індивідуальна алергічна реакція на компоненти кошти.\nЗастосування препарату може спровокувати такі симптоми:\nРозлади у вигляді нудоти, блювоти, діареї;\nВкрай рідко – гемоліз еритроцитів;\nАлергічні реакції у вигляді різних висипів або ангіоневротичних набряків.\nВ цілому препарат добре переноситься, як правило, не виникає ніяких негативних реакцій організму.\nПроте курс лікування обов’язково повинен контролюватися лікарем. Самолікування категорично протипоказано.\nПрофілактика токсоплазмозу особливо важлива для жінок під час вагітності. Дотримання санітарно-гігієнічних норм і правил, миття рук після обробки котячого туалету, робота в саду у захисних рукавичках, тривала термічна обробка м’ясних продуктів, ретельне миття овочів та фруктів перед вживанням не дадуть токсоплазмозу жодного шансу. Намагайтеся також не контактувати з сирим м’ясом при готуванні, робіть це в рукавичках. І краще забути звичку цілувати кота, поки ви вагітні.\nПередача від людини до людини при тісному контакті повністю виключена.\nГарна новина: у людей, які тривалий час тримали кішок і котів, у 92% випадків виробляється стійкий імунітет до токсоплазми.\nПлануючи народження дитини, здайте аналізи на токсоплазмоз самі і обстежте свого кота, пролечите його при необхідності. Наслідки захворювання можуть бути непоправними для вашої дитини.


"НеАнгелам" на дворіччя подарували стриптизера (ФОТО) | Новини на Gazeta.ua\n"НеАнгелам" на дворіччя подарували стриптизера (ФОТО)\nСереда, 14 травня 2008 16:02\nУкраїнський дует "НеАнгели" відзначив дворіччя. Гостей запросили до столичного ресторану "О"Панас" на закриту вечірку в українському стилі.\nБіля входу жінка у вишиваній сукні пропонує чарку горілки та огірок. "НеАнгели" — руда Слава, 24 роки, та чорнява 23-річна Віка — зустрічають гостей на другому поверсі ресторану. Обидві — у вишиванках та спідницях. У коси вплетені стрічки. Білявка в чорному костюмі дарує їм білий бюстгальтер шостого розміру.\n— Ой, куда нам такой! — хапається за груди Слава. — Буду в нем, как Верка Сердючка.\n24-річний співак Василь Бондарчук шепоче дівчатам, що прийшов без подарунка.\n— До ранку малював картину для вас, — каже. — Але краще принесу її завтра в офіс. На малюнку — русалка, підводний світ. У мене вдома купа картин назбиралася.\nГостей пригощають варениками зі шкварками, голубцями, овочами. На столах — горілка й узвар. Співак Андрій Кіше, 32 роки, заводить до залу стриптизера. Каже, що це його подарунок. Стриптизер запрошує до танцю "НеАнгелів".\n— Я так смущаюсь, — ніяковіє Віка. — Иди лучше к Славе, она это больше любит.\nКиївський діджей 22-річний Діма Матросов тягне сходами двометровий надувний фалоімітатор.\n— Іншого подарунка "НеАнгелам" не уявляв, вони ж не відмовляться, — говорить. — Ледве в машину впхав, довелося доплачувати таксистові. Надував, доки їхав з Оболоні до центру.\nЗапевняє, що з "НеАнгелами" лише дружить.\n— Мені роман із Іриною Білик приписували, — хвалиться Матросов. — Ми часто відпочиваємо разом, вечеряємо. Але я добре знаю Діму Дікусара (чоловік Білик — "ГПУ"), тому з Ірою в нас роману не може бути. Я поки що без дівчини. Аж шкода — такий хлопець! — демонструє накачані м"язи.\nЗа столик сідають співачка із групи "Арктика" 25-річна Ольга Горбачова та бізнесмен Олексій Савченко. Подейкують, нещодавно вони закрутили роман. Цікавлюся в Ольги, чи це правда.\n— Льоша — галантний чоловік, уміє робити подарунки, — нехотя відповідає Горбачова. — Але про стосунки не розповідатиму. Подивіться краще, яка в мене сукня, — береться за краї барвистого балахона. — Позичила в Алли Пугачової.\nКажуть, що Ольга переїхала жити до подруги Ірини Білик. Мовляв, та взялася лікувати "Арктику" від депресії через сварку з колишнім чоловіком, продюсером Юрієм Нікітіним.\n— В Іри не живу, — відмахується Горбачова. — Ми лише їздили в Єгипет на тиждень. Відпочили, трохи погладшали. Іра з чоловіком Дімою придивлялися там будинок. Здається, якусь віллу вподобали. За рік її добудують. Іра хоче, щоби там обов"язково був великий білий рояль. Якщо купить житло і запросить, із задоволенням переберуся до неї.\nНезадовго до півночі "НеАнгели" влаштовують караоке — пропонують гостям співати їхні пісні, перекладені українською.\n— "Юро, гуд бай! Юро, пробач! Я вже іду, ти тільки не плач", — виспівують у мікрофон Віка та Василь Бондарчук. Співачка неправильно ставить наголос у словах, чоловік виправляє її.\n— Та пішов ти! — лютує Віка.\n— Бідна Слава, як вона тебе терпить? — дивується Бондарчук.\n— Того ми і сваримося щодня, — тихо додає Слава. — Ще хіба до рукоприкладства не доходило.\nЗараз ви читаєте новину «"НеАнгелам" на дворіччя подарували стриптизера (ФОТО)». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Кінець п'яній вакханалії: Дубілет оголосив "війну" "наливайкам" - AntiKorruptciya.info\n< Предыдущая запись Картка киянина з новим «обличчям» і функціоналом. Що змінилося\nСледующая запись > Смертельний мутант: новий коронавірус розповсюдився за межі Китаю\nГлавная » Новости » Новости Украины » Кінець п’яній вакханалії: Дубілет оголосив «війну» «наливайкам»\nКінець п’яній вакханалії: Дубілет оголосив «війну» «наливайкам»\nПияцтву – все: в Кабміні розробили план боротьби з нелегальним алкоголем.\nМіністр Кабінету Міністрів Дмитро Дубілет заявив, що половина алкоголю в Україні продається нелегально, тому в уряді запустили проект, в рамках якого спробують знову зробити ринок алкоголю так би мовити, «білим».\nТак, Кабінет Міністрів незабаром планує серйозно взятися за незаконну торгівлю алкоголем – запустить «електронні акцизні марки», які не вимагають додаткових витрат для бізнесу і держави. Про це повідомив Дмитро Дубілет в Facebook.\nЗараз в Україні до 50% алкоголю продається» в чорну «. Це велика проблема для держави. З одного боку, це загроза здоров’ю українців. З іншого — колосальні збитки для бюджету (5-10 млрд грн в рік) і розсадник корупції, – сказав він.\nДубілет підкреслив, що в уряді вже розробили план, як «боротися» з нелегальним алкоголем.\n«Ідея проста. Ми будемо наносити на звичайні акцизні марки штрих-код, який зчитується стандартними для магазинів пристроями. Інформацію про ці штрих-кодах не потрібно буде передавати в окрему систему, а тільки «пікати» в касовий чек, як звичайний товар», – уточнив Дубілет.\nПри цьому міністр додав, що нова система буде «активувати» і «деактивувати» акцизні марки, які клеяться на упаковки з алкоголем, що свідчить про те, що виробник совісно сплатив податок до бюджету.\nДубілет підкреслив, що така система дозволить створити простий мобільний додаток (або чат-бот), яким податківці і громадяни зможуть сканувати акцизні марки і перевіряти їх достовірність. Втім, запевнив міністр, навіть без цього додатку система призведе до скорочення чорного ринку.\n«Ця система не буде вимагати від бізнесу нового обладнання. А державі не потрібно буде створювати окрему ІТ-систему, а буде достатньо правильно працювати з інформацією, яка передається в касові чеки», – резюмував Дубілет.


“Зелена” покупка: на Донеччині для міської ради придбають 2 німецьких електромобілі | Вільне радіо\nВільне Радіо » Новини » “Зелена” покупка: на Донеччині для міської ради придбають 2 німецьких електромобілі\nНа екодружні автівки Покровська місцева рада виділяє понад 1,3 мільйона гривень.\nПро це журналісти Вільного радіо дізналися із закупівлі на порталі Prozorro.\nЗгідно з тендерною документацією, Покровська міська рада планує придбати 2 легковики класу седан німецького бренду Volkswahen Bora Pura Electric 2019 PRO. Це електромобіль, який може проїхати на одному заряді до 270 кілометрів.\nЗаряджатись автомобіль буде до 5 годин. Але за допомогою спеціального пристрою швидкість зарядки можна скоротити до пів години.\nВ технічній документації посадовці вказали, що громаді потрібні автівки з люком в даху. Більшість автовиробників додають таку опцію в автівки з нестандартною комплектацією, зазвичай, за додаткові гроші.\nМіська рада, згідно з документацією, розраховує заплатити до 660 тис. грн за кожне авто. Але якщо підрядник запропонує нижчу ціну, замовнику вдасться зекономити.\nЖурналісти Вільного радіо намагались поспілкуватися з представниками міської ради, щоб запитати, чому обрали таку комплектацію, і чому взагалі захотіли придбати саме електричні автівки, тоді як їхні колеги з інших міст беруть авто з бензиновими або дизельними двигунами. Однак вийти на зв’язок з міською радою нам не вдалось.\nПідрядника, який продасть електричні іномарки міській раді, ще немає. Однак щойно він з’явиться і з ним укладуть договір, машини мають поставити за 10 днів.\nНагадаємо, раніше ми писали, що у 2021 році Бахмутська міська рада придбала 3 автомобілі Skoda за майже 600 тисяч гривень кожний. Детальніше про це, а також як деякі лікарні Донеччини замість традиційних авто купують китайські, читайте в матеріалі: Обновки з Китаю та недешева комплектація. Які авто цьогоріч закупили держустанови Донеччини (добірка редакції).\nІніціативу не підтримали: у Покровську поки не будуватимуть завод з перероблення відходів Очікувалось, що завод щороку приноситиме громаді понад 3 млн грн чистого прибутку. Та депутати не підтримали виділення землі під будівництво.…


Презентація на тему Міжнародні конфлікти (варіант 2) - презентації з всесвітньої історії | GDZ4YOU\nПрезетнацію з курсу “Людина і світ”\nКонфлікти в міжнародних відносинах інколи призводили до небезпечних міжнародних криз і збройної боротьби, які спричиняли серйозні та небезпечні наслідки.\nПоняття міжнародного конфлікту\nКонфлікт – ситуація, за якої учасники відносин поєднуються єдиним об'єктом, стосовно нього існує усвідомлена кожним несумісність їхніх інтересів; та діють на основі такого усвідомлення.\nМіжнародним конфліктом є конфлікт, який виникає за участі двох чи декількох міжнародних акторів та має міжнародно-політичні наслідки;об'єкт конфлікту при цьому виходить за межі юрисдикції будь-якого з його учасників.\nМіжнародний конфлікт можна розглядати:\nяк філософську категорію, що позначає зіткнення однієї сили з іншою;\nяк наукову категорію, методологічною функцією якої є операціоналізація основних ознак конфліктних ситуацій в світовій політиці;\nяк категорію соціальної поведінки для позначення ситуації існування двох чи декількох сторін в боротьбі за щось, що не може належати їм всім одночасно;\nяк можливість або ситуацію;\nяк подію або процес.\nОсновні причини міжнародних конфліктів\nДекілька основних причин міжнародних конфліктів:\nнедосконалість людської природи;\nбідність та нерівність у добробуті народів різних країн;\nсоціально-економічний та політичний лад держави, рівень її культури і цивілізованості;\nневпорядкованість міжнародних стосунків.\nучасниками конфлікту можуть бути як держави, так і інші міжнародні актори, здатні переслідувати політичні цілі;\nміжнародний конфлікт може розпочинатися як внутрішній, але його ескалація здатна виводити об'єкт конфлікту за межі юрисдикції його учасників, внаслідок чого конфлікт призводить до міжнародних наслідків;\nрозвиток міжнародного конфлікту відбувається в специфічних умовах анархії міжнародної системи, яка зменшує ефективність міжнародно-правових інструментів його вирішення;\nміжнародний конфлікт може приймати різні форми, і часто поняття, що асоціюються із конфліктом, позначають лише один із можливих шляхів його вирішення (наприклад, ультиматум).\nЗверніть увагу на деякі афоризми про війну:\n«Війна є справою, що не може зробити людину шляхетною.Це заняття, задля успіху в якому людина має стати жорстокою, брехливою та схильною до насильства»\n«Війна не визначає, хто правий. Вона лише визначає, хто залишиться»\n«Людство має покласти край війнам, інакше війни покладуть край людству»\n«Вбивати заборонено. Тому всих вбивць карають. Якщо тільки вони не вбивають у великій кількості та під звуки фанфар»\n«Пряме використання сили є настільки поганим вирішенням будь-якої проблеми, що до нього вдаються лише малі діти та великі держави»\nМіжнародна криза — це конфліктна ситуація, за якої: зачіпаються життєво важливі цілі діючих суб'єктів міжнародної політики; для прийняття рішення суб'єкти мають украй обмежений час; події зазвичай розвиваються непередбачувано; ситуація, однак, не переростає у збройний конфлікт.\nКонфлікти малої інтенсивності. Відносини між державними та недержавними суб'єктами доволі часто захмарюються дрібними сутичками на кордонах, індивідуальним або невеликим груповим насильством\nВійна — це великомасштабний конфлікт між державами, що прагнуть досягти своїх політичних цілей за допомогою організованої збройної боротьби. Світова війна виникає, коли у військовий конфлікт утягуються групи держав, що переслідують глобальні цілі, вона призводить до чималих людських і матеріальних втрат.\nМожна виділити такі фази розвитку конфлікту:\nП'ята фаза — міжнародний збройний конфлікт, який може розвинутися до високого рівня збройної боротьби із застосуванням сучасної зброї, можливим залученням спільників.\nШляхи вирішення конфліктів\nДля розв'язання проблеми потрібні:\nвизнання сторонами взаємної відповідальності в конфлікті, включаючи відповідальність за його початок та форми;\nвідповідальність передбачає готовність до подолання негативних наслідків конфлікту та виправлення здійснених в його ході помилок. Для їх встановлення часто необхідні спеціальні процедури, як-то суди, трибунали, допомога посередників та ін.;\nзміни в сферах, що породили конфлікт – знаходження нових форм взаємодії та розподілу цінностей, що стосуються інтересів всіх сторін конфлікту;\nперебудова старих та, якщо необхідно, запровадження нових інститутів підтримки відносин між сторонами.\nОсновні шляхи попередження та подолання міжнародних конфліктів:\nінтеграційні процеси в економіці (країни мають об'єднуватись в економічні та політичні союзи для подолання конфліктних ситуацій, такі як ЄС);\n- посилення миротворчої ролі міжнародних організацій (ООН, ОБСЄ, ОАД, ОАЕ (Організація Африканської Єдності) та ін;\n- зниження рівня військового протистояння під взаємним контролем;\n- звичка до поваги норм міжнародного права;\n- всебічне розширення спілкування між народами;\n- демократизація внутрішніх політичних порядків у національних державах (це особливо важливо з огляду на те, що саме за тоталітарного режиму правління багато міжнародних конфліктів переходить у форму військових зіткнень).\nПриклади міжнародних конфліктів\nІндонезія та Індія\nПакистан та Індія\nКонфлікт є процесом. Йому властиві мінливість та динаміка. Цим він подібний до життя. «Війни зникнуть тоді, коли загиблі зможуть повернутися» - слова Стенлі Болдуіна підсумовують людський досвід участі в конфліктах. Конфлікти супроводжують всі соціальні процеси, набуваючи різних форм – від смертельних загроз до інноваційних факторів. Вміти уникати конфліктів – корисна навичка, але зуміти жити із ними – ще корисніше. Керуючись приблизно такими міркуваннями, і стародавні філософи, і сучасні науковці шукали шляхи співіснування із конфліктом. Комплекс теоретичного знання про конфлікт, яки вони виробили, ми розглянемо в наступній главі.


Дизайнерські вироби зі штучного каменю - Ділова Україна\nдодому Дизайнерські вироби зі штучного каменю\nДизайнерські вироби зі штучного каменю\nЧим швидше розвиваються технології, тим більше з’являється на ринку різних матеріалів для виробництва меблів та інших корисних речей. Штучні замінники натуральних порід і дерева дешевше, простіше в експлуатації і транспортуванні. Крім того, застосування таких матеріалів дозволяє зберегти природні ресурси в цілості. Також хочемо вам порекомендувати дизайнерські вироби зі штучного каменю https://mekado.com.ua Української компанії «Mekado».\nШтучний камінь отримав заслужену популярність завдяки унікальним властивостям універсальності застосування. У ньому оптимально поєднуються чудові зовнішні дані і високі експлуатаційні характеристики.\nУ продажу можна знайти вироби зі штучного каменю, виготовленого з різних компонентів. Існують такі типи синтетичних матеріалів:\nакриловий камінь. До складу матеріалу входить порошок білої глини, акрилові смоли, барвники і пластифікатори. Вироби з акрилового каменю отримують методом лиття, тому він дає можливість створювати дизайнерські речі різних форм.\nагломерати. Такий камінь складно назвати штучним, так як в основі – до 96% крихти натуральної породи (граніту, кварцу, мармуру або оніксу). Як скріплює речовини виступає поліефірна смола. Також додаються колірні пігменти. Матеріал відрізняється високою міцністю.\nгіпсовий камінь. Склад використовується тільки для обробки стін. Матеріал легкий, недорогий і легкий в обробці. Основний недолік-наявність пір, в які вбирається волога.\nкерамограніт. Це оптимальний варіант для обробки підлог. До складу входять кілька сортів глини, мінеральний наповнювач, шпат і барвники. Готове виробів проходить стадію випалу, що робить його міцним і міцним.\nрідкий камінь. Виготовляється з гелькоуту – рідкого акрилового сполучного і мінерального наповнювача. Склад тонким шаром виливається на основу з мдф або дсп. Залежно від товщини каменю отримують остаточну ціну виробу. Наливний камінь служить довго, відрізняється гігієнічністю і міцністю. Головна перевага-доступна вартість.\nЩе один вид штучного каменю – на основі бетону. Якщо раніше цей матеріал використовувався для зовнішньої обробки будівель, то зараз його активно застосовують для внутрішніх робіт. До складу бетонного каменю входить пісок, мінеральний наповнювач, портландцемент, барвники і необхідні добавки. Матеріал досить важкий, тому обшивати їм стіни повністю не рекомендується.\nЩо роблять зі штучного каменю\nНайпопулярнішими видами штучного каменю, які використовуються для внутрішньої обробки приміщень і виготовлення меблів, є акриловий камінь, агломерати (в основному кварцовий) і наливний матеріал.\nЗі штучного каменю створюють такі вироби:\nстільниці для кухонь і ванних кімнат;\nоздоблювальні плити різних розмірів.\nЯк видно, штучний камінь має широку область застосування. Якість і прийнятна ціна роблять його більш популярним матеріалом, ніж натуральний камінь.\nАкриловий штучний камінь-дивовижний матеріал. Оптимальний підбір компонентів складу дозволяє отримати вироби з абсолютно гладкою і теплою поверхнею, яку зовні важко відрізнити від натуральної.\nКрім того, акриловий композит має такі переваги:\nгігієнічністю-не має пір і не схильний до утворення грибка і цвілі всередині матеріалу;\nлегкою вагою і безпроблемним транспортуванням;\nшироким асортиментом кольорів, форм і текстур виробів.\nВироби зі штучного каменю при належному догляді прослужать десятиліттями, не втрачаючи властивостей і яскравості кольору.\nНемає нічого більш зручного, ніж робити справи, не виходячи з дому. Хто з нас не мріяв вести справи і зЕкшн снювати важливі правочини, не виходячи з будинку або офісу.


Китай скоро відвідає незвідані території на Місяці - Blogchain\nКитай скоро відвідає незвідані території на Місяці\nКитай обіцяє увійти в історію освоєння космосу, якщо можна так висловитися. У грудні країна запустить перший в історії апарат на темну сторону Місяця. Інший апарат, який відправиться на супутник в 2019 році, поверне місячні зразки на Землю вперше з 1976 року. Дві місії знаходяться на передовій інтересу в освоєнні нашого найближчого небесного тіла. Індійське космічне агентство, а також приватні компанії в Ізраїлі та Німеччині також сподіваються на роботизовані місячні місії в 2019 році. США планують вивести астронавтів на орбіту Місяця у 2023 році і висадити їх на місячну поверхню до кінця 2020-х.\nНезважаючи на десятиліття досліджень, єдиний природний супутник Землі все ще зберігає багато таємниць про своєму формуванні, а також ключі до історії Сонячної системи. «Занадто багато речей, які ми не знаємо», говорить планетолог Лонг Сяо з Китайського університету геонаук в Ухані. У червні і липні він опублікував роботи, в яких описав місця посадки нових китайських місій «Чан’е» 4 і 5.\nКитай хоче на Місяць\nЩоб з’ясувати, які таємниці зберігає Місяць, вчені хочуть отримати в свої руки нові зразки гірських порід. Місія по поверненню зразків «Чан’е-5» безсумнівно дозволить їм розглянути зразки, які ще ніхто не бачив. «Якщо ви потрапите на Землю і приземлитеся у Великобританії, ви не зможете зробити висновки про всій планеті, грунтуючись на тому, що побачили у Великобританії», відзначають вчені.\nНа цей раз Китай досліджує місячні регіони, яких ніхто ніколи не вивчав. «Чан’е-4» націлюється на саму велику, глибоку і стару відому деталь поверхні Місяця — басейн Південного полюса-Айткена, створений падінням небесного тіла. Його ширина становить 2500 кілометрів, а глибина до 8,2 кілометрів. Кратер занадто великий для дослідження силами марсохода. Тому «Чан’е-4» відправиться в 186-кілометровий кратер фон Кармана, який знаходиться у великому басейні.\nЧитайте також Як увімкнути камеру на ноутбуці в Windows 10/7\nЩо б він міг там знайти?\nВ Україні стартували продажі Samsung Galaxy S10: передзамовлень майже вдвічі більше, ніж на S9\nФейкові фото з соцмереж, в які ви могли повірити\nNext story Відновлюємо детальну геометрію об’єктів для більш точної валідації асортименту\nPrevious story «Роскосмос» відмовляється від ракет «Союз-ФГ»


У Кропивницькому затримали осіб з явними ознаками підробки документів учасника АТО\nКропивницькі пaтрульні виявили три випaдки, імовірно, підроблених документів, повідомляє "Акула".\nУ першому випадку піший нaряд поліції біля aвтостaнції виявив чоловіка, який курив тютюнові вироби у зaбороненому місці. Порушник нaдaв пaтрульним для ознaйомлення посвідчення учaсникa бойових дій. Aле поліцейські виявили в ньому явні ознaки підробки.\nПід час перевірки документів у водія авто, який порушив правила маневру, екіпaж пaтрульної поліції виявив, що реєстрaційні документи нa цей трaнспортний зaсіб виготовлені в одній з невизнaних республік, що не відповідaє вимогaм Віденської Конвенції про дорожній рух 1968 року, підписaної Укрaїною. Вкaзaне aвто було тимчaсово зaтримaне тa достaвлене нa спеціaльний мaйдaнчик Кіровогрaдського рaйонного відділку поліції.\nАвтопaтруль також зупинив трaнспортний зaсіб, який не дотримaвся вимоги дорожніх знaків. При перевірці документів інспектори встaновили, що зa номером посвідчення водія в бaзaх прaвоохоронців знaчиться зовсім іншa особa. Тaкож помітили, що термін дії полісa обов’язкового стрaхувaння мaє випрaвлення. Водій зізнaвся, що посвідчення йому подaрувaли його бaтьки.\nВ усіх випaдкaх поліцейські викликaли слідчих для з’ясувaння обстaвин імовірної підробки документів.\n0 2335 06.09.2018


У Канаді створили найбільший QR-код - Quickest\nДодому Новини Різне У Канаді створили найбільший QR-код\nЩороку сім’я фермерів з Канади створює лабіринти на кукурудзяному полі. В цьому році родина вирішила вистригти QR-код, який став найбільшим у світі і потрапив в Книгу рекордів Гіннесса.\n«Робота» має площу 15 акрів, 7 акрів з яких припадає на QR-код. В QR-коді зашифрована гіперпосилання, яка веде на веб-сайт сімейної ферми, повідомляє ABC News.\nПопередня статтяУ Данії знайшли середньовічну човен\nНаступна статтяVolkswagen випустить на ринок самий економічний серійний автомобіль


На Донбасі позиції військових "інспектують" дикі кабани | podrobnosti.ua\nНа Донбасі позиції військових "інспектують" дикі кабани [ Редактировать ]\n20 мая 2020 22:09 по материалам: Подробности-ТВ автор: Смєщук Руслан\nНа Донбасі поранений український військовий. Противник знову, 14 разів накривав вогнем наші позиції. Тож бійцям Об'єднаних сил довелося дати відсіч. Більше про ситуацію на передовій - Руслан Смещук.\nГлибокі окопи, інакше тут ніяк, і ворожі бліндажі у прямій видимості. Навіть особливої оптики не потрібно. Це передові армійські бліндажі, на ділянці оборони між окупованими Дебальцевим та Горлівкою. З боку останньої постійно лунають важкі, хоч і далекі вибухи.\nЦе Зайцево, і Вольнинський. І в тому районі у них завжди артилерія працює. Ну, сюда поки не прилітало... Зараз прям серія, це 120 міномет, або ствольна артилерія.\nПроте саме на цих позиціях важке озброєння зараз мовчить. Бойовики поки що розвідують оборону армійців.\nУ них пройшла зміна, ротація. Помінялися підрозділи. періодично передають що заїжджають снайпера. Стріляють коли прицільно, коли не прицільно. їх підсилили якимось спецназом.\nПри цьому супротивник активно застосовує сучасні засоби розвідки та протидії зв'язку.\nпозивний "Бедуїн", військовослужбовець Збройних сил України:\nАеророзвідка буває часто, прилітають. В таких випадках стараємося ховатися, щоб нічого не видавати. вони активно також застосовують глушилки, глушать зв'язок, телефонний зв'язок. Буває таке що важко зв'язатися із сусіднім підрозділом.\nВзагалі, тут дуже незвична місцина. Степ, яри та водойми. Бліндажі, війна - і дика, майже незаймана природа.\nпозивний "Майор", військовослужбовець Збройних сил України:\nВідігнали три чоловіки, які підібралися до нас, ну 150 метрів. Вже на кидок ручної гранати. Через час приг-скок, бобер йде. Зверху передають - в тебе тіло, Майор! Придивляюся, ні таки бобер. Почався і обратно на водоєм. І таке буває.\nКрім того, іноді до окопів наближаються й інші тварини, наприклад, дикі кабани. Уночі в тепловізорі вони схожі на ворожих диверсантів. Та й таких тут теж удосталь. Тому ночі й дні на лінії оборони напружені.