Асортимент круп - Харчові технології\nФормування асортименту крупів залежить від виду круп’яної культури і технології виготовлення. Залежно від виду круп’яної культури, крупи поділяють на види (пшеничні, ячмінні, вівсяні, кукурудзяні, рисові, гречані та ін.), а від технології виготовлення — на різновиди, номери, сорти. Технологічні операції, які впливають на формування асортименту крупів, це:\n– термічна обробка (звичайні, із скороченим часом варіння, швидкорозварювані і такі, що не потребують варіння),\n– цілісність ядра (неподрібнені, подрібнені, плющені),\n– спосіб обробки поверхні (нешліфовані, шліфовані),\n– крупності (номери),\n– вміст доброякісного ядра і домішок (сорти).\nКруп’яні заводи, залежно від способу виробництва, мають різноманітний асортимент круп ‘яної продукції, яку можна розділити на шість груп.\n1. Крупи недроблені – рис (шліфований, полірований), пшоно, ядриця гречана, вівсяна не дроблена, горох цілий, які отримують лущенням з обробкою ядра.\n2. Крупи дроблені шліфовані – перлова (із ячменю), Полтавська і Артек (із пшениці), кукурудзяна шліфована. Ці крупи отримують видаленням оболонок і зародків, дробленням ядра з наступним шліфуванням, поліруванням та сортуванням за розмірами ( від 0,56 до 3,5 мм) на п’ять номерів.\n3. Крупи дроблені – ячна (з ячменю), вівсяна, кукурудзяна, які отримують дробленням чистого ядра і сортуванням за розмірами ( від 0,56 до 2,5 мм) на три номери.\n4. Пластівці – продукт подальшої переробки круп.\n6. Крупи швидкого приготування – оброблені за спеціальною технологією Залежно від якості, крупу розділяють на сорти: виший, перший, другий.\nПшеничні крупи. Із зерна пшениці виробляють пшеничні шліфовані і манні крупи. Крупи пшеничні шліфовані поділяють на п’ять номерів – від 1 до 5. Крупи № 1…4 називають Полтавськими. П’ятий номер круп має назву Артек. Крупи № 1 мають розміри, які не набагато менші від розмірів цілого зерна (3…3,5 мм) і видовжену форму. Крупи від № 2 до № 5 являють собою подрібнене зерно. Форма крупів № 2 овальна, № 3, 4 і 5 — округла. Тривалість варіння крупів – від 1 5 (Артек) до 60 хв (№ 1). Після варіння їхній об’єм збільшується у 4—5 разів. Крупи Полтавські і Артек на товарні сорти не поділяють. Випускають також пшеничні крупи швидкорозварювані і такі, що не потребують варіння. Манні крупи виготовляють не на крупозаводах, а дістають при сортових помелах зерна пшениці в борошно. Рідше ці крупи виготовляють спеціальним розмелюванням твердої пшениці. Манна крупа має дрібні частинки (1,0…1,5 мм) майже чистого ендосперму. Залежно від виду зерна пшениці розрізняють три марки манних крупів: “М”, “Т” і “МТ”. Крупи марки “М” виготовляють із м’якої пшениці, “Т” – з твердої і “МТ” – із м’якої з домішкою твердої пшениці (дурум). Тривалість варіння манних круп невелика: марки “М” – від 5 до 8 хв, “Т” – 1 0…15 хв. У першому випадку крупи мають більший об’єм, у другому – кращі смак і консистенцію. Крупи марки “МТ” за всіма показниками займають проміжне місце між крупами марок “М” і “Т”. Хімічні речовини манних крупів легко засвоюються. Тому вони дуже високо ціняться, особливо у дитячому і дієтичному харчуванні. Манні крупи на товарні сорти не поділяють.\nЯчмінні крупи. Залежно від технології виготовлення крупи з ячменю поділяють на перлові і ячні. Перлові крупи – це ядро зерна ячменю, вивільнене від квіткових плівок і відшліфоване. Виготовляють перлові крупи п’яти номерів – від 1 до 5. Крупи № 1 мають найбільші розміри (3…3,5 мм), а № 5 — найменші (менші від 1,5 мм). Крупи № 1 і № 2 – це відшліфовані цілі зерна ячменю, а № 3, 4 і 5 – подрібнені, відшліфовані його частинки. Форма перлових крупів № 1 і № 2 видовжена, колір білий або жовтуватий. Крупи № 3, 4 і 5 мають округлу форму і білий колір з темними смужками на місці борозенки. Випускають також перлові крупи із скороченим часом варіння, швидкорозварювані і такі, що не потребують варіння.\nЯчні крупи — це частинки подрібненого ядра різного розміру і форми. Для їх виготовлення крупів використовують склоподібний ячмінь. Залежно від розміру крупинок ячні крупи поділяють на три номери: 1, 2 і 3. Крупинки мають неправильну форму, гострі грані і жовтувато-сірий колір. Найбільші розміри крупинок у крупах № 1. Ячні крупи варять 40…50 хв., перлові — значно довше — 60…90 хв. Тривалість варіння залежить від розміру крупинок. Крупи № 1 варять довше, ніж крупи № 2, а крупи № 2 —довше, ніж крупи № 3. Ячні і перлові крупи збільшуються в об’ємі у 5…6 разів. У кулінарії їх використовують для приготування каш і супів. Каші з ячних крупів мають в’язку консистенцію, а з перлових— розсипчасту, недоліком перших є те, що вони твердіють після охолодження.\nВівсяні крупи. Залежно від технології виробництва розрізняють вівсяні крупи неподрібнені і плющені. Неподрібнені пропарені крупи мають вигляд шеретованих зерен вівса і гладеньку поверхню. При пропарюванні утворюються меланоїдіни, які надають їм світло-кремового кольору. Плющену крупу виготовляють із неподрібнених заново пропарених крупів пропусканням через рифлені вальці. Такі крупи мають вигляд пластівців 1…1,2 мм завтовшки. На поверхні крупинок помітно рисунок від вальців. Вівсяні крупи характеризуються високими споживними властивостями, добре засвоюються і використовуються для дієтичного харчування. Смакові якості вівсяних каш невисокі. Плющені крупи порівняно з неподрібненими швидше варяться. Крупи пропарені неподрібнені шліфовані і плющені залежно від якості поділяють на три сорти — вищий, перший і другий. Існують також вівсяні крупи для дитячого харчування. Це неподрібнені крупи, одержані із зерна, вирощеного на полях без використання пестицидів.\nКукурудзяні крупи. Виготовляють два види кукурудзяних крупів: шліфовані і подрібнені. Шліфовані крупи являють собою частинки ядра кукурудзи різної форми, добуті відокремленням плодових оболонок і зародка, зашліфовані, з заокругленими гранями. Залежно від розміру крупинок кукурудзяні крупи поділяють на п’ять номерів. Найбільші за розміром крупи № 1, найменші — № 5. Крупи подрібнені поділяються на три різновиди: великі, середні і дрібні. Кукурудзяні крупи варять довго — близько 1 год. При варінні вони збільшуються в об’ємі в 3…4 рази. Каші мають тверду консистенцію і специфічний присмак, що є їхнім недоліком. Кукурудзяні крупи на товарні сорти не поділяються.\nРисові крупи. Залежно від технології виготовлення розрізняють шліфовані неподрібнені і подрібнені рисові крупи. Рис шліфований — це оброблені на шліфувальних машинах зерна шеретованого рису. Він має дещо шорстку поверхню, інколи із слідами насіннєвих оболонок. Рис подрібнений шліфований — це побічний продукт при виробництві шліфованого рису, додатково оброблений на шліфувальних машинах. Крупа має биті ядра рису розміром менше 2/3 цілого ядра. Тривалість варіння рисових круп 30…40 хв. Крупи характеризуються добрим смаком, приємним зовнішнім виглядом, високою засвоюваністю, вони широко використовуються для дитячого і дієтичного харчування. Шліфовані неподрібнені рисові крупи поділяють на три сорти: екстра, вищий, 1-й, 2-й, 3-й. Подрібнений рис на товарні сорти не поділяють. Крупи рисові екстра мають білий колір, крупи вищого, 1-го, 2-го, 3-го сортів та дроблені — білий з різними відтінками.\nКрупи з проса. Із зерна проса виготовляють пшоно. Ця крупа буває тільки одного різновиду — пшоно шліфоване, яке має колір від білого до жовтого. Кращими споживними властивостями характеризуються крупи жовтого кольору. Вони мають склоподібне ядро і високі смакові якості. Каша з таких крупів розсипчаста. Крупи білого кольору мають борошнисте ядро. Тривалість варіння пшона — 40…50 хв. Крупи при варінні збільшуються в об’ємі в 6…7 разів. Шліфоване пшоно поділяють на три сорти: вищий, 1-й та 2-й. Випускають також пшоно шліфоване швидкорозварюване.\nГречані крупи. Залежно від технології виготовлення гречані крупи поділяють на ядрицю (звичайну і швидкорозварювану) та проділ (звичайний і швидкорозварюваний). Крупа ядриця — це цілі ядра гречки, вивільнені від плодових оболонок. Колір крупи зеленкуватий або кремовий. Проділ — це подрібнені крупи, які утворюються при виготовленні ядриці. Швидкорозварювані гречані крупи виготовляють термічною обробкою звичайних гречаних крупів. Тривалість варіння крупи ядриці звичайної від 30 до 40 хв, швидкорозварюваної — 15…20 хв. Крупа ядриця при варінні значно збільшується в об’ємі — у 5…6 разів. Це підвищує споживні властивості цих крупів. Проділ вариться швидше ядриці (близько 20 хв.), однак він характеризується гіршими споживними властивостями. Каша, виготовлена з проділу, має в’язку консистенцію. Ядрицю звичайну і швидкорозварювану поділяють на три товарні сорти: 1-й, 2-й, 3-й. Проділ на сорти не поділяють. Випускають також гречані крупи, що не потребують варіння. Із зерна, вирощеного на полях без використання пестицидів, виготовляють гречану ядрицю для дитячого харчування.


Канальний кондиціонер Chigo прихованого типу - рішення для невеликих приміщень за допомогою низьконапірного кондиціонера Chigo прихованого монтажу під підвісною | ТехДом\nChigo CTA-24HVR1/COU-24HDR1 Inverter\nЦіна: 41366 грн. 1% В наявності\nКондиціонери інверторні канального типу зазвичай монтується в приміщеннях під підвісною стелею. Вони непомітні і підходять для будь-якого інтер'єру-на виду залишається тільки решітка повітроводу, все інше надійно приховано під підвісною стелею. Але головне, канальний кондиціонер рівномірно подає повітря через повітроводи, прокладені під підвісною стелею і може обслуговувати приміщення різної конфігурації, подаючи повітря у всі частини приміщення.\nКондиціонер торгової марки Chigo CTA-24HVR1/COU-24HDR1 — інверторна канальна система комерційного типу серії Inverter 2017 року з встановленим на заводі виробника низькотемпературним комплектом для використання при температурах до - 15°C на тепло. Потужність охолодження / обігрів — 7,00 / 7,70 кВт, площа обслуговування ≈ 75 м² (з висотою стелі до 3-х метрів). Циркуляція повітря (вис/ср/низ) - 1050/830/700 м³/ч. Готове рішення для невеликих магазинів, торгових павільйонів з підвісними стелями. Потужний повітряний потік забезпечить подачу повітря в найвіддаленіші кути приміщення за допомогою розгалужень повітроводів. Можливість припливу свіжого повітря. Функція самодіагностики і автозахисту, подвійний захист від переливу. Вартість монтажу кондиціонера. Виробництво: з-д Chigo. Гарантійний термін - 36 місяців (за умови обов'язкового сервісного обслуговування 1 раз на рік).\nРежим роботи-24 години на добу, 7 днів на тиждень.\nБільша витрата повітря (швидше переносить холодне повітря у віддалені частини приміщення).\nПередбачена можливість підключення до блоку додаткових повітроводів для подачі повітря в сусіднє приміщення\nКасетний кондиціонер Chigo CTA-24HVR1/COU-24HDR1 встановлений компресор інверторного типу GMCC-Toshiba - що підтверджує високу якість обладнання. Низький рівень шуму і відсутність вібрацій (застосована запатентована система гасіння вібрації та низькошумні електродвигуни з DC управлінням), висока енергоефективність і бездоганна якість збірки, доступна ціна на ринку – це вагомі аргументи, щоб вибрати і купити саме Chigo!\nНизьконапірний, Па 30\nДжерело живлення, В/Ф/Гц 220\nПотужність при охолодженні, кВт 2.14\nПотужність при обігріві, кВт 2\nРобочий струм, А (охолодження) 8.05\nРобочий струм, А (обігрів) 8.55\nГлибина, мм 843\nІнструкція по експлуатації — Chigo CTA-24HVR1/COU-24HDR1 Inverter\nЦіна —41366 грн. Виберіть кількість платежів:\n20683 грн. щомісячно


Обмежити себе в їжі\nУрізноманітнити своє меню\nХолестерин життєво необхідний кожній клітині нашого організму. Цей матеріал виробляється в печінці, і лише п'ята частина його потрапляє в наш організм з їжею. Шкоду приносить нашому організму тільки окреме з'єднання холестерину, яке називається "ліпопротеїн низької щільності". Саме він відкладається на стінках судин і збільшує тим самим ризик серцево-судинних захворювань.\nВодночас, корисний холестерин позбавляє судини від шкідливого холестерину і знижує розвиток атеросклерозу. Тому, вступаючи на шлях боротьби з підвищеним рівнем холестерину, важливо замислюватися не тільки про те, як знизити холестерин, що приносить шкоду, а й про те, як підвищити рівень корисного холестерину. При дуже високому рівні шкідливого холестерину основним способом його зниження є медикаментозне лікування.\nПрепарати проти холестерину важливо приймати не менше півроку. Але, якщо за показниками рівень холестерину не надто перевищує норму, знизити його можна іншими способами. У першу чергу, потрібно позбавитися від зайвої ваги.\nСхуднувши хоча б на кілька кілограм, можна значно збільшити рівень корисного холестерину і знизити рівень шкідливого. Також важливо обмежити себе в їжі, багатої холестерином.\nЦе в першу чергу лобстери, яйця, креветки. Для здорової людини дозволено з'їдати до 300 мг. холестерину в день. Люди, що знаходяться в групі ризику обмежені обсягом у 200 мг. Для того щоб вирішити, як знизити холестерин без таблеток, важливо розуміти, що просто обмежити себе у споживанні холестерину - мало.\nПотрібно урізноманітнити своє меню жирними кислотами, клітковиною, пектином і мононенасичені жири. Риб'ячий жир, що містить в собі жирні кислоти Омега-3, можна вживати як в капсулах, так і в натуральних продуктах - морській рибі, насіння льону, маслі примули та ріпаку. У процесі зниження високого рівня холестерину гарні будь горіхи.\nЇх рекомендується вживати по 30 гр. не менше п'яти разів на тиждень. Зелений чай покращує метаболізм ліпідів, з його допомогою знижується рівень шкідливого холестерину. Квасоля, горох та інші бобові містять в собі безліч вітамінів В, пектин. Пектин особливо хороший при очищенні судин - він виводить відклався холестерин з організму.


Екскурсія на фабрику ялинкових іграшок - Лукашівський навчально-виховний комплекс\nУ далеких казкових місцях, за лісами і полями .... але все-таки, зовсім поруч біля Києва розташоване миле і затишне місто.\nЗ цих місць і народжується казка. Лише кілька місяців у році тут відбуваються неймовірні чудеса, коли працює фабрика ялинкових іграшок. Фабрика була відкрита ще в далекому 1946 році. Відвідавши екскурсію, учні 4, 7, 8 класів НВК змогли поетапно побачити всі моменти виготовлення виблискуючих скляних кульок, дізналися, як набувають форму і колір улюблені іграшки дитинства і справжні шедеври ручної роботи.\nФабрика ялинкових прикрас ручної роботи у м. Клавдієво - одна з трьох в колишньому СРСР і єдина в Україні.\nУнікальність її в тому, що всі іграшки виробляються вручну, по технології, що застосовувалась 50 та 100 років тому.\nЗовні фабрика ялинкових прикрас нічим не нагадує місце, де народжуються дитячі фантазії. Звичайне українське виробництво в усій його красі, з ангарами і арт-лампами. Та всередині самовіддано працюють люди, які створюють для казку. Святкова атмосфера відчувається, коли заходиш у приміщення, де, власне, виготовляють іграшки. Яскраві кульки на будь-який смак і розмір, веселі сніговики, тендітні сніжинки та інші атрибути новорічного свята розташовані повсюду.\nЛише тут учні побачили таємницю народження ялинкових кульок. Ось склодуви видувають перший контур... І тільки один майстер на підприємстві може видути кулю в 120 мм, а всього за зміну можна провести до 200 куль. Потім кулі вкриваються сріблом (як - про це дізналися в «гарячому цеху»), пiсля цього іграшки фарбують та сушать. Далі куля потрапляє в художній цех - і ось тут починається буяння фантазії художника. Оформлення куль майстрині часто вигадують самі, не спираючись на зразки - тому продукція фабрики майже кожен рік – ексклюзивна.\nЯлинкові прикраси клавдієвської фабрики не знайди в жодному магазині жодного міста. Продукція фабрики йде на експорт – це говорить про її якість. Проте в учнів була унікальна можливість придбати їх у фірмовій крамниці на території фабрики за ціною виробника, а також розмалювати самому. Ці іграшки несуть в собі багато позитивних емоцій, адже кожна іграшка таїть в собі якусь магію, загадковість.\nУчні повернулися із екскурсії наповнені силою-силенною вражень!


Законодавство ЄС у сфері мобільності: рішення для України – Екодія\nЗаконодавство ЄС у сфері мобільності: рішення для України\nПотреба в пересуванні є однією з базових і дає людині можливість бути членом суспільства. Водночас, задоволення цієї потреби не повинно приносити більше шкоди іншим людям та середовищу, в якому ми живемо, — це ключовий принцип сталого розвитку мобільності. Індивідуальні користувачі мають лише обмежену можливість зменшувати свій транспортний вплив — наприклад, пересісти на трамвай з автомобіля або скасувати поїздку, провівши нараду онлайн. Значно більший вплив на транспортні тенденції мають законотворці та урядовці, які можуть законодавчо та фіскально регулювати викиди від транспорту у значно більших масштабах та з вищою ефективністю.\nНаприкінці 2020 року ми дослідили, як працює законодавство у сфері мобільності на міжнародному рівні, проаналізували ситуацію в Україні та запропонували кілька рекомендацій до транспортного законодавства України з урахуванням практик ЄС. У вівторок, 16 лютого, о 16:00 ми раді презентувати вам це дослідження!\nГалина Трипольська, к.е.н., старша дослідниця «Інститут економіки та прогнозування НАН України»;\nІрина Бондаренко, фахівчиня з питань транспорту ГО «Екодія»\nВлад Самойленко, голова ГО «Урбан Крю».\nМодераторка: Софія Олійник, координаторка програми «Сприяння демократії» Фонду ім. Гайнріха Бьолля, Бюро Київ — Україна.\nЗапрошуємо профільних експерт/-ок, активіст/-ок з різних регіонів та всіх, хто цікавиться питанням мобільності.\nПодія відбудеться онлайн на платформі Zoom. Щоб взяти участь і мати змогу ставити питання спікер/-кам безпосередньо під час події, зареєструйтеся, будь ласка, за посиланням.\nЗареєстровані учасники та учасниці отримають посилання для участі за 2 години до початку події.\nПодія проводиться за підтримки Фонду ім. Гайнріха Бьолля, Бюро Київ — Україна та ГО «Екодія».\nДата події: 16.02.2021\nTags: Зміна кліматуТранспорт


Важливі поради перед ремонтом | Ескіз Кропивницький\n[ Порада ]\nЧому я не подумав?..\nЕскіз Кропивницький > Статті > Порада > Чому я не подумав?..\n«Треба було тут інакше зробити!», «Я щось не подумав, а тепер вже пізно міняти ….».\nЦі та схожі фрази можна почути від власників свіжого ремонту. І часто вони дуже дивують, адже візуально все в порядку. Новий ремонт завжди захоплює, і тільки згодом починаємо помічати дрібні недоліки, які забираю частки комфорту і ергономіки.\nМи зібрали нарікання, які почули від клієнтів. Найбільш корисні – у цьому матеріалі.\n1. Короб під гофру на кухні\nПричин таких нарікань ми виділили дві: естетика і практичність. Уявляєте нову кухню, із гарними меблями, натяжною стелею і так далі. Гофра під витяжку може створити враження незавершеності ремонту. До того ж, рано чи пізно, на відкритих поверхнях на кухні починає збиратися жир і припадати пилом. Відмити з гладкої поверхні складно, але цілком реально. Із ребристої поверхні – краще не думати навіть. Вихід:\nа) пластикові повітроводи;\nб) гіпсокартонний короб, всередині якого проводиться гофра.\n2. Меблі на кухні в один ряд\nНа таке розташування частіше нарікають господині, яким доводиться літати по всій довжині кухні від солі до ложки, від холодильника до крана і так далі. Рекомендовано: меблі кутом. Але! Кутова сушарка для посуду – це дуже і дуже незручно.\n3. Маленька гардеробна\nЗараз в плануваннях квартир все частіше можна зустріти зону, відведену під гардеробну. У звичних малогабаритках таке може здатися розкішшю, але при правильному розміщенні в бій вступає фраза: «2 квадрата не врятують, але виручити можуть». В тому сенсі, що якщо вже відділяється гардеробна, то робити її варто максимально просторою. Інакше спроби запхати все в невелике приміщення мало чим відрізнятимуться від використання шафи. Та й сама суть втрачається, якщо немає можливості розвернутися і оглянути все вбрання.\n4. Вранці стільці!\nПерш ніж запросити електрика, визначтеся із розташуванням меблів. Особливо це стосується кухні, тому що саме там найчастіше можна зустріти трійники і подовжувачі. Визначтеся, де буде стояти холодильник (1 розетка), пральна машина (2), духова шафа (3), мікрохвильовка, хлібопічка, мультиварка (4), електричний чайник (5), додаткова розетка для зарядки телефону (6 і дуже важлива для завзятих господинь), і для телевізора, якщо такий буде (7). Як ви самі розумієте, деякі з них взаємозамінні.\nІ це тільки кухня. За таким принципом варто оглянути в кожну кімнату.\nЩе один маленький нюанс до “електрички”: встановлюйте вмикачі світла на висоті 70-80 см, щоб:\nа) діти могли вмикнути світло;\nб) вам самим зручно було вмикати його, якщо руки зайняті (ну, ви розумієте, їжа сама себе до комп’ютера не принесе).\n5. Прозорі дверцята на кухні\nЩе один нюанс, який вдало підмітила наш клієнт – великий шанувальник кулінарії – недолік прозорих дверцят на кухні. Все, тепер всі спеції, крупи повинні бути в симпатичних баночках, а не в пакетиках чи обрізаній коробці від чаю. Бо який би ідеальний порядок на кухні не був, хаос за склом псує враження. А ще страшніше зберігати посуд. Тут вже каструльку в каструльку, зверху друшляк, а потім салатницю не пройде. У процесі готування звіряти ідеальну рядність і рівень не будеш.\nВихід: матова плівка на скло або купівля непрозорих меблів одразу.\n6. Велика мийка\nТеж кухонний нюанс. Коли накопичується багато посуду, не дуже зручно мити його в маленькій мийці. Ідеально, якщо є крило. Сюди можна додати і обов’язкову герметизацію стиків між мийкою і стіною. Вода, залишки їжі провокують появу грибка і неприємного запаху, а виделки і ножі можуть надовго зникнути у цій Нарнії.\n7. Затишні місцинки для господарських дрібниць\nМиючі засоби, ганчірки, губки, рукавички і подібне не дуже вдало виглядають урозкид. Та й набагато практичніше зберігати ці речі в спеціальних місцях. Коли немає можливості виділити окрему шафу, на допомогу приходять всілякі органайзери, полички і перемички. Як на фото.\n8. Гострі дверні ручки\nМало того, що вони наполегливо чіпляються за одяг і сумки, об них ще може поранитися як дитина, так і дорослий. Добре подумайте, перш, ніж вибирати складні дверні ручки з гострими краями.\n9. Світло на балконі\nІз заскленого балкона чи лоджії можна зробити чудову зону відпочинку або навіть особистий кабінет. Відсутність розетки і світла на балконі додасть масу неприємностей в таких випадках. Доводиться або тягнути дріт із кімнати, або сидіти у темряві. Ми самі змушені були заважати клієнту, коли встановлювали натяжні стеля на балконі в одному з будинків Кропивницького взимку. Зайвий шум, пил і холод проникали в спальнукімнату, тому що доводилося звідти кидати дріт.\n10. Натяжні стелі скрізь і відразу\nГуртом дешевше. Ви вирішили робити натяжні стелі в усій квартирі? Робіть відразу. На великі обсяги гарантовані такі знижки, які не мають змоги надати на невеликій квадратурі. Деякі стелі можна взагалі отримати в подарунок при замовленні на всю квартиру.\nПозначки: важливо, інтер'єр, освітлення, порада


Флагманській квадрокоптер GD91 max з 6К камерою - Квадрокоптери в Києві на RIA.com\nGD91 Max - це флагманський дрон вийшов восени 2020 роки від бренду Global drone. Компанія заснована в 2014 році в Китаї і націлена на розробку, виробництво і торгівлю радіо моделями різних типів. Квадрокоптери пропонуються в 3 модифікаціях: базова, Pro, Max. GD91 Max - оновлена версія GD91 Pro, оснащена трьох осьовою механічною стабілізацією 6k камери і функцією електронної стабілізації зображення (EIS), яка робить аерофотозйомку і запис відео набагато стабільніше. Має більше функцій, таких як точне GPS-позиціонування, довжина дистанційного керування 1200 метрів і час польоту 25 хвилин. Крім того, на верхній частині фюзеляжу можуть бути встановлені професійні аксесуари: мегафон, пристрій для скидання вантажу з повітря, водяний пістолет.\n- зйомка в розширенні 6К;\n- 3-х осьовий стабілізатор;\n- електронна стабілізація зображення (EIS);\n- 4 камери: основна і 3 допоміжні для зйомки під дроном і позиціонування;\n- запис відео і фото на карту пам'яті;\n- дистанційне регулювання нахилу камери.\n- час польоту 25 хвилин;\n- дальність польоту до 1200 метрів;\n- швидкість польоту 30 км / год;\n- висока стійкість до вітру;\n- 2 швидкості: 1-я для швидкого польоту, 2-я для стабільного польоту.\nРозумні функції через додаток Hfun fly:\n- автовзлет і автопосадка;\n- повернення додому GPS;\n- повернення при втраті сигналу;\n- політ по колу;\n- політ по заданих точках;\n- фото і відео за допомогою жестів;\n- фільтри для зйомки в різних умовах освітлення;\n- управління дроном за допомогою жестів;\n- режим Headless mod;


Запах саду, абрикосів і старих книг – Хвиля Десни\nЗапах саду, абрикосів і старих книг\nЦя книжка цього літа наробила шуму в літературному світі. І тепер, прочитавши її, розумію — шум був не штучний, не результат вдалої маркетингової компанії, а спричинений неординарністю книжки. До того ж і назва виявилась дуже вдалим притягальним чинником. Від неї віє домашнім садом, запахом абрикосів та теплом старих книг. Йдеться про роман Орести Осійчук «Абрикосова книгарня», що вийшла друком у видавництві Наш Формат.\nСказати, що книжка сподобалась – не сказати нічого. Вона просто зачарувала мене! Я навіть не могла уявити, що молода письменниця може так атмосферно передати життя галицького містечка початку двадцятого століття та ще й з точки зору дев’ятилітнього хлопчика. Це просто магія якась! Таке враження, що в неї вселився дух самого Міська Фариняка.\nВ одному невеличкому галицькому містечку жила молода вдова з маленьким сином. Обставини змусили її віддати хлопчика на виховання родичам – брату покійного чоловіка та його дружині. Так дев’ятирічний Місько опиняється в будинку вуйця Стефана і цьоці Касі. І відтоді починаються його неймовірно милі і цікаві пригоди. У перший день в новій родині хлопець, за дуже екстремальних обставин, знайомиться з Ромком, який стає його кращим другом. А далі в житті Міська з’являється ще один особливий приятель – Фець та дівчина, що стала предметом хлопчачих мрій – Іренка.\nОт про всіх цих персонажів і веде свою розповідь Місько Фариняк. Його розповіді веселі і сумні водночас. Бо не надто легко живеться хлопчику, який страшенно сумує за мамою. Характер цьоці Касі такий, що вона могла б командувати цілою армією, тому не так вже й солодко малому ведеться. Та наполеонівський норов цьоці завжди вдається збалансувати своєю виваженістю і м’якістю вуйцеві Стефану. Боже, як мило він звертається до цієї жінки-гори: «Касю, афинко моя». І ці слова здатні розтопити льоди цьоциної суворості. А ще вуйцьо долучає малого Михайла до праці в своїй книгарні. Там хлопець пізнає перші ази науки і вчиться любити книжки. Але найцікавіші пригоди Міська все ж відбуваються за участі найближчих друзів – Ромко, Феця та ніжного ангела з карамельним запахом Іренки.\nЗвісно, я навіть віддалено не можу передати тієї атмосфери, яку так фантастично зуміла створити авторка в своєму романі. Її звороти, метафори, порівняння настільки цікаві, вдалі і гармонійні, що це – диво! Навіть не уявляю як авторка, що практично все своє життя мешкає на Волині, змогла так правдиво передати місцеву, суто галицьку, говірку з усіма характерними словечками, притаманними тільки нашим теренам.\nМені здалося, я перенеслася в часі на сто років назад і реально перебувала серед людей містечка, в якому легко впізнається маленьке (недалеке від мого Золочева) Журавно. Співставляла персонажів з своїми рідними, бо ж Місько був одного віку з моїм дідом Андрієм. І таким чином уявляла, яким могло бути його життя в ті часи, яким був тодішній побут, якими були дитячі забави.\nАле якщо гадаєте, що це книжка про дітей і для дітей, то помиляєтесь. Насправді це складний психологічний твір і не все тут так мило, весело і безтурботно. Одне лише те, що перший рік життя Михайла у вуйця і цьоці завершується новим 1914-м роком, який змінив життя не тільки їх родини, і не тільки галицького містечка, а й цілого світу. Хоча авторка свідомо пропускає ті страшні воєнні роки з своєї розповіді і далі ми бачимо Михайла Фариняка вже шістнадцятирічним юнаком. Заключна частина роману відбувається вже у наші дні. Молодий чоловік на ім‘я Михайло Фариняк приїздить в те ж маленьке галицьке містечко, щоб довідатись, яке продовження мали події сторічної давнини, про які розповів йому його дід. Хто цей молодий чоловік і чи має він стосунок до того нашого Міська Фариняка?\nА це ще одна цікава і інтригуюча історія, яку теж майстерно закрутила авторка. Вона зв’язала події, що відбувалися протягом ста років у складний вузол. З її допомогою ми мандруємо в часі і просторі, побуваємо в окупованих фашистами Варшаві та Парижі, а потім знову повернемось до Галичини.\nОреста Осійчук написала блискучий твір, який, я впевнена, буде актуальним і цікавим не одному поколінню читачів. Це свого роду «Пригоди Тома Сойєра» в українському варіанті. Але, щоб мене не звинуватили в безмірному вихвалянні книжки, скажу кілька зауваг. Вони радше до видавця, а не авторки. В четвертій частині після першого розділу іде одразу третій. І я мучилась, чи щось важливе, написане авторкою, не втрачено? Чи це лише друкарська плутанина розділів? Сподіваюсь, в наступних накладах книжки це буде виправлено.\nЯкщо вже глибше чогось доскіпуватись, то мені видалося неправдоподібним, що в нашій державі людина, народжена в 1925-му році могла створити успішний бізнес і передати його своїм нащадкам. Бо коли в Україні почав тільки зароджуватися приватний бізнес — цій людині було понад шістдесят років. Але все це надто незначні деталі, які жодним чином не впливають на моє захоплення романом.\nЩиро раджу прочитати цю чудову книжку. Мені хочеться, аби не лише я відчула ці неймовірні емоції від прочитання «Абрикосової книгарні» з веселим, чуйним і мудрим Міськом Фариняком.\n2 Липня, 2022 04:54


Програми для оновлення драйверів: топ кращих - sokal-shop.net.ua\nдодому Без рубрики Програми для оновлення драйверів: топ кращих\nцікаво! ми вже порушували цю тему в матеріалі — як оновити драйвера. Рекомендую її також до ознайомлення, там розписаний саме процес, як це робиться і інша корисна інформація.\nцікаво! також це програмне забезпечення ми розглядали в матеріалі — як встановити драйвер. Рекомендую його до ознайомлення, там ви знайдете багато цікавої та корисної інформації по цій темі.\nпопередня статтяБританська компанія створила трекер, який «проводжає» жінок додому\nнаступна статтяОгляд обмінника криптовалют godex\nЗадолбашка моя маленька, але дуже напружує, вона стосується свободи волі та інтернет-сторінок. Заходжу я на новинний сайт, переглядаю новини. Ті, що зацікавили, відкриваю в окремих вкладках, щоб уважно вивчити після.\nІ нехай весь світ замре!


Магніт війни: боєць АТО розповів, чому навіть після пекла боїв і полону повернувся на передову - - Україна Молода\nГоловна > Суспільство > Магніт війни: боєць АТО розповів, чому навіть після пекла боїв і полону повернувся на передову\nАнатолій Головченко: «Коли мої онуки вивчатимуть у школі цю російсько-українську війну й запитають, де в цей час був я, зможу зі спокійною совістю відповісти: зі зброєю в руках захищав Батьківщину».\n«Байдужість більшості мене настільки руйнувала, що краще було знову повернутися в зону АТО», — так виходець із Донбасу, а нині полтавець Анатолій Головченко пояснює, чому, пройшовши бойове хрещення й полон під час активної фази бойових дій у 2014-15 роках і звільнившись, він знову пішов на фронт і воював ще й у 2016-2017 роках.\n«Нині часто говорять про посттравматичний синдром, або синдром війни. Справді, він існує, але його набуваєш тут, на «гражданці», коли повертаєшся із зони воєнного конфлікту й бачиш, що інші живуть так, як начебто в країні й немає збройного протистояння, — розмірковує 41-річний Анатолій Головченко. — Подібне було й зі мною. Так, ця війна незрозуміла, гібридна, але вона є. І я все ж таки очікував, що українці будуть більшими патріотами, дужче любитимуть свою країну — навіть при тих негараздах, які маємо, і при тій владі, з якою нам увесь час не щастить. Адже, за великим рахунком, усе залежить від нас».\nАнатолій має дві вищі освіти — педагогічну й богословську. Зізнається: із радістю працював би в школі, він уміє ладити з дітьми.\nЄдине, що його не влаштовує, — учительська зарплатня. Коли маєш піднімати на ноги власних дітей, тут уже не до думок про те, що тобі більше до душі.\nА дітей в Анатолія двоє: старшому, Владиславу, — 13 років, а меншому, Святославу, — 6. Тож, закінчивши два виші, він працює промисловим альпіністом — утеплює фасади будинків — і планує з часом розпочати власну справу.\n«Я не воював, а захищав свою Батьківщину»\nДо війни також працював на висоті — обслуговував із напарником вишки мобільного зв’язку. Мав пристойну зарплатню — в окремі місяці вона сягала й 12 тисяч гривень. Проте, коли 1 березня 2014 року тодішній виконувач обов’язків Президента України Олександр Турчинов закликав чоловіків приходити до військкоматів і ставати на облік, Анатолій, не роздумуючи, покинув усе і став одним із тих, хто відгукнувся на заклик першим.\n— Насправді я щиро не розумію чоловіків, які цього не зробили, — зізнається він. — Коли в країну прийшла війна, як можна сидіти вдома? Навіть коли в тебе діти, робота. У цьому, вважаю, проблема багатьох людей: ми стали настільки прагматичними, що іноді не можемо зрозуміти елементарних речей. Я пішов навіть не на війну. Завжди говорю, що не воював, а захищав свою Батьківщину. А якби ми тоді не пішли в зону АТО, то що б було? Страшно навіть уявити.\nАнатолій Головченко перебрався до Полтави у 2000 році. А народився й виріс на Донбасі, у місті Ровеньки, що на Луганщині, він із багатодітної родини: троє сестер і брат, — молодші за нього. Коли в 1995 році сім’я переїхала на Полтавщину, у Толика саме розпочалась строкова служба в армії. А відслуживши, пішов працювати на шахту й лишився на Донбасі, адже там були друзі, квартира. Хлопець і не зчувся, як його по самі вуха затягнуло вуличне болото. Аби кардинально змінити своє життя, покинувши все, переїхав до Полтави, відкрив для себе Бога й почав відвідувати християнську євангелістську церкву.\n— Коли 3 березня 2014 року ви прийшли до військкомату, вас розподілили...\n— ...до штату військкомату, який у зв’язку з воєнним конфліктом розширювався. Близько двох місяців ми з Олександром Алієвим і Тарасом Синягівським там служили, оскільки ж були добровольцями, нас такий стан речей не влаштовував. Тож закінчилося все тим, що ми написали рапорти із настійним проханням відправити нас у зону бойових дій. Усього таких було 11 чоловік. 26 травня ми прибули на місце дислокації 24-го батальйону тероборони «Айдар», — розповідає про те, як розпочалася його воєнна епопея, Анатолій Головченко.\n— Це був єдиний добровольчий батальйон, який підпорядковувався ЗСУ, хоч у ньому не було ні рот, ні взводів — тільки сотні, які сформувалися на Майдані. Ми ж, усі 11 полтавців, із різних причин на Майдані не були, а тому трималися свого гурту. Потім роззнайомилися з «афганською» сотнею (її очолював Пилип Слободенюк, котрий загинув у серпні 2014 року). Побачивши, що ми адекватні, відповідальні, байдужі до спиртного, «афганці» взяли нас під своє крило.\n— Разом із вами в батальйоні «Айдар» опинилася й Надія Савченко — нині народний депутат України, яка прославилася суперечливими вчинками.\n— Вона входила до 18-ї сотні. І оскільки ми не мали призначених командирів, ними ставали ті, хто володів яскраво вираженими лідерськими якостями. А Надію Бог ними якраз нагородив сповна. Вона хотіла нас, полтавців, забрати до себе і створити розвідувальну групу, — продовжує розповідь Анатолій Головченко. — Значно пізніше я перевівся з «Айдару» в 25-ту аеромобільну бригаду, і бійці, знаючи, що я потрапив у полон до сепаратистів одного дня з Надією Савченко, просили розповісти про неї (на той час вона була в російському полоні, і всі її ідеалізували). Я відповів: нічого не хочу розповідати, нехай вона лишається для вас героєм.\n«Під час допиту сепаратисти хотіли відрізати мені ногу»\n— А зараз можете розповісти, що ж сталося тоді, 17 червня 2014 року?\n— Моя думка така: ми потрапили того дня у полон здебільшого через Надію Савченко. Почалося все з того, що вранці 17 червня приїхав комбат і повідомив: сепаратисти захопили двох наших розвідників, котрі нібито перебували на території гольф-клубу, що займала кілька кілометрів, неподалік від Веселої Гори Луганської області, а отже, потрібно їх звільнити. Олександр Алієв, Тарас Синягівський, Юрій Крижберський, я й інші полтавці — усього шестеро — сіли в автомобіль комбата й рушили в бік цього гольф-клубу. Дорогою наткнулися на сепаратистів, вони відкрили вогонь, зав’язався бій.\nУ цей час комбат двічі їздив за підкріпленням, за третьою ходкою привіз і Надію Савченко. Вона наказала всім відступити до позицій 128-ї окремої гірсько-піхотної бригади, що ми й зробили. Там перепочили, перезарядили зброю. А потім Савченко скомандувала: «П’ять чоловік із Полтави — на броню!». Разом із нами на танк сіла й сама, і ми знову висунулися вперед. Заїхавши на територію гольф-клубу, зачистили її, проте наших узятих у полон розвідників там не виявили. У цей час підійшла піхота зі 128-ї бригади в супроводі двох чи трьох БТРів. Надія зістрибнула на землю, а танк із нами помчав уперед, відірвавшись від колони піхоти, — ми ж на ту пору були ще недосвідченими вояками, а отже, сліпо підкорялися наказу. Так потрапили в засаду противника.\nПо танку стріляли з гранатомета, тож тільки дивом ніхто не загинув. Перший снаряд влучив у башту. Усіх нас посікло осколками. Поранених, контужених, нас і танкістів узяли в полон. Над одним із наших хлопців — Миколою Чепігою — там, на передовій, сепаратисти дуже знущалися і врешті-решт укоротили йому віку, — тяжко зітхає Анатолій Головченко.\n— У вас була прострелена нога?\n— Звідки ви це взяли? — дивується чоловік. — Зараз вгадаю. Очевидно, бачили відеоролик на «Ютубі», знятий сепаратистами, про те, що поранений у ногу нацгвардієць (себто я) покинутий на полі бою своїми ж. Насправді ж моя нога не була прострелена. Коли 17 червня мене привезли до Луганська, то одразу ж повели на допит, що тривав три години. Під час допиту сепаратисти хотіли відрізати мені ногу — вставили в неї ніж і почали «пиляти». У цей час я знепритомнів. На відео ж вони перебинтовують мою ногу, нібито в мене вогнепальне поранення і я покинутий своїми, а вони мене підібрали й надають першу допомогу.\n— Чому на війні люди нерідко втрачають людську подобу, чому в них проявляється якась ну просто звіряча сутність?\n— Думаю, в людях це є завжди, — зауважує Анатолій. — Усе залежить від рівня моралі, уміння чи невміння співчувати іншим. Як правило, ті, хто не вірить у Бога, бояться закону, іще чогось. На війні ж можна робити все, що завгодно, й при цьому не бути покараним. Тож скрізь, де є воєнні конфлікти, відбуваються просто жахливі речі: люди відчувають відсутність меж і проявляють свою справжню суть.\n31 день учасник АТО провів у полоні. Зізнається: то були нескінченно довгі дні. Оскільки він був з «Айдару» (а до добровольчих батальйонів у сепаратистів особливе ставлення), то спочатку бійця тримали в одиночній камері. А тижнів через два до його камери кинули викладача історії України Луганського університету, голову обласного об’єднання «Просвіти» Володимира Семистягу, котрого також вважали важливою персоною. Відтоді вони ділили всі тяготи полону вдвох — лише зрідка ненадовго до них підсаджували іще когось.\n— Володимир Семистяга пригадує, що то була камера без вікон, де горіла одна-єдина лампочка.\n— Там стояли такі дебелі цегляні гаражі, в одному з них ми й сиділи. А десь тижня за півтора до мого обміну нас перевели до підвалу колишнього офісу одного з енергетичних магнатів Луганщини — там умови були дещо кращими, ми могли бачити світ крізь єдине вузеньке віконце.\n«Дізнавшись, що я «айдарівець», не вірили, що вийду з полону»\n— Увесь цей час вам не надавали медичної допомоги?\n— Коли нас узяли на передовій, у мене було осколкове поранення голови. До того ж сепаратисти ще добряче постаралися: і ножами різали, і прикладами били. Тож моя голова була вся закривавлена. Коли мене привезли до Луганська, то дівчина Катя, котра виконувала функції санітарки, перев’язала її. А вже через годину мене повели на допит, який, як уже говорив, проводили досить жорстоко. Потім упродовж трьох днів я перебував у тому приміщенні, де мене допитували, — приходив до тями. І тоді ж щодня приходила та дівчина Катя й робила ін’єкції, як вона пояснювала, від зараження крові. До того ж ще й годували більш-менш непогано — приносили навіть гарячий суп і чай. Коли ж перевели до гаража, будь-яку медичну допомогу припинили, а їсти давали раз на добу — десь о 22-й годині.\nТож тепер Анатолій Головченко добре знає, як воно бути голодним. Коли на разовій тарілці приносили трохи каші з двома шматочками хліба, він старався один шматочок приберегти на ранок, аби потім хоча б щось вкинути до рота. Коли ж підсадили Володимира Семистягу, у того розпочалися проблеми зі шлунком, а жодних медикаментів в’язням не давали. У результаті Володимир Федорович не міг їсти, а тому свій хліб віддавав співкамернику. Відтак Анатолію стало набагато легше: він міг хоча б трохи обдурити голод. Дякувати Богу, постійно стояло відро з водою, тож пити можна було вдосталь. Відрадно, що «айдарівця» більше не катували. Натомість Володимира Семистягу час від часу допитували, а в процесі й цигарками припалювали, і надягали на голову протигаз, перекриваючи при цьому доступ повітря.\n— Наскільки мені відомо, Володимиру Федоровичу вдалося втекти.\n— Так, він утік. Вийшло так, що сепаратисти повезли комусь продукти, що відволікло увагу від бранця, і той, скориставшись моментом, зник. Потім, перш ніж перебратися до Києва, він якийсь час винаймав квартиру в Полтаві, тож ми з ним зустрічалися. Іще в гаражі, в якому сиділи, був душник невеликих розмірів, але з моєю худорлявістю, думаю, через нього можна було б пролізти. Тож і я міг би втекти — багато разів думав про це, — ворушить Анатолій важкі спогади. — Але душник був під самісінькою стелею, а її висота перевищувала три метри, тому без допомоги Володимира Семистяги не обійшовся б. Але, якби я звідти вибрався, не маю жодного сумніву, що Володимира Федоровича «закатали» б у бетон.\n— Інформацію про те, що ви перебуваєте в полоні, підтвердила журналістка, котра також побувала там?\n—Так, журналістка Анастасія Станко з «Громадського» ТБ, — підтверджує Анатолій. — Її разом з оператором Іллею (прізвища не пам’ятаю) привезли десь наприкінці червня. Річ у тім, що хтось із сепаратистів із непідконтрольної Україні території пообіцяв їм дати інтерв’ю, і вони, по своїй наївності, приїхали до окупованого Луганська, де й потрапили в полон, хоч пробули в ньому недовго. Коли молодих людей посадили в підвал, мене привели до них, аби дав інтерв’ю — розповів, як тут зі мною поводяться. Звичайно ж, при цьому були присутні сепаратисти. Зрозуміло, я не міг повідати про всі «принади» полону — проявляти героїзм у такій ситуації було просто нерозумно.\nА потім сепаратисти пішли і, схоже, на якийсь час про мене забули. Бо провів із журналісткою й оператором цілу ніч і півдня. Попросив у них годинник і відтоді міг хоча б орієнтуватися в часі. А ще Ілля віддав мені свій старий мобільний телефон-«розкладушку» — дуже йому за це вдячний. Звісно, я постійно ховав той телефон. Але завдяки йому міг нарешті есемесками спілкуватися з дружиною Оленою — таким чином, чисто морально стало набагато легше. Лєна дуже багато для мене зробила — на всіх рівнях порушувала питання про моє звільнення. І увесь час мені повідомляла, де була, з ким говорила й хто пообіцяв посприяти, тобто вселяла в мене надію...\nХоч багато хто, дізнавшись, що я «айдарівець», робив висновок: малоймовірно, що вийду з полону. Витягнути мене пообіцяв керівник Центру звільнення військовополонених Володимир Рубан, на якого вийшла моя сестра Світлана, і, на щастя, йому це вдалося. Мене і ще трьох наших бійців, котрі також перебували в полоні, він забрав у Луганську. Відтоді як усі ми, полтавці, потрапили в полон, з єдиним Олександром Алієвим я ще був у Луганську. Коли нас привезли разом із ним, він був непритомний — мав тяжке поранення, до того ж на передовій сепаратисти його жорстоко побили. Після прибуття до Луганська Сашка одразу ж відправили до лікарні. Так більше нікого з наших хлопців не бачив. І тільки звільнившись із полону, дізнався, що всі вони, крім Миколи Чепіги, живі.\n«Вдруге в АТО було страшніше, бо вже знав, що таке війна»\nДо Полтави Анатолія привезли на своїй автівці волонтери, яких вдалося знайти Олені. Понад два місяці він лікувався в шпиталі, а в жовтні знову повернувся в «Айдар». Зізнається: пропонували списати, проте він категорично відмовився. Для нього це було неприйнятно, адже в лавах «Айдару» були й зовсім молоді хлопці та дівчата — вони повноцінно воювали, не боялися. І Анатолій вважає їх набагато хоробрішими за тих дорослих чоловіків, які знайшли причину, щоб не піти на війну. Невдовзі з «Айдару» боєць перевівся до 25-ї аеромобільної бригади — у її складі ніс службу під Горлівкою. Демобілізувавшись у 2015 році, у 2016-му знову подався в зону АТО й цього разу потрапив до 131-го окремого розвідувального батальйону. Не втримуюся, аби не запитати, чому йому знов не сиділося вдома.\n— Знаєте, є запитання, на які сам собі не можеш дати чіткої відповіді, — сумно посміхається мій співрозмовник. — Не знаю, чому. Мабуть, тому, що воєнні дії на Донбасі тривають. До того ж ота байдужість більшості, котра живе так, ніби в країні не відбувається війна, мене настільки руйнувала, що краще було повернутися в зону АТО.\nЗвичайно, за словами Анатолія Головченка, це вже була інша, більш спокійна, окопна війна. І хоч він, будучи розвідником, постійно перебував на передовій, у «сірій» зоні, проте таких масштабних бойових дій, як у 2014—2015 роках, уже не було. Анатолій вважає, що така війна, мабуть, усе ж таки гірша, бо розслабляє й деморалізує вояків. Переключитися ж із війни на мирне життя йому й досі, зізнається, нелегко.\n— Мені допомагає триматися віра в Бога, — запевняє. — Олександр Алієв знайшов себе в тому, що допомагає АТОвцям справлятися з багатьма проблемами, що постають перед ними, Тарас Синягівський ударився в політику — вступив до лав всеукраїнського об’єднання «Свобода», став місцевим депутатом. Зустрічаємося, однак не так часто. І, якщо відверто, не надто вірю в побратимську дружбу. Багато хто настільки наївний, що гадає: якщо він півроку разом із кимось воював, то після цього вони лишаться друзями на все життя. Насправді це не так. Не можна дружити з усіма. Хоч завджи знаходжу спільну мову з тими людьми, котрі пішли на фронт у найтяжчий період протистояння, бо вони довели, що за Батьківщину готові пожертвувати собою. А тих, хто прийшов у зону АТО, коли вже почалася окопна війна, мені мимоволі хочеться запитати: а де ж ви були в 2014 році? Не знаю, можливо, став жорстоким. Але я й не говорю, що війна на мене ніяк не вплинула.\nЗвичайно ж, я повернувся з фронту іншим. У 2016—2017 роках ми майже рік провели в «сірій» зоні — в різний час нас налічувалося від шести до 20 вояків. За бажання, всіх можна було ліквідувати без жодного пострілу. Ми жили в постійній напрузі та ще й певні завдання виконували. Я тоді був виконувачем обов’язків командира взводу. І коли багато хто з хлопців запитував: чому, мовляв, ми тут стоїмо, якщо справа — відкрита місцевість, відтак сепаратисти можуть запросто нас оточити, я їх заспокоював, що, за необхідності, нас прикриють. А коли мої доводи закінчувалися, говорив: ти ж знав, куди йшов, розумів, що, прийшовши сюди, будеш убивати й що тебе також можуть убити, так чому ж тепер плачешся?\n— Можете пригадати ситуацію, яка найбільше закарбувалася в пам’яті?\nДля мене найстрашніший момент був у минулому році. Нашу розвідгрупу обстріляв противник, ми відкрили вогонь у відповідь. А в цей час між нами й сепаратистами опинився дорослий чоловік із хлопчиною років семи. У того чолов’яги, очевидно, був ступор, бо наші хлопці кричали йому: «Лягай!», навколо свистіли кулі, а він ішов, закриваючи дитину собою...\n— Кажуть, не буває хорошого й поганого досвіду — є просто досвід. І все ж як багато іноді віддав би за те, аби не мати в житті такого негативного досвіду.\n— Коли йшов у зону АТО вдруге, мені було набагато страшніше, бо вже знав, що таке війна. І дуже боявся, — відверто говорить чоловік. — Але якби цього не зробив, то навряд чи себе поважав би. І коли через багато років мої онуки вивчатимуть у школі цю російсько-українську війну й запитають, де в цей час був я, зможу зі спокійною совістю відповісти: зі зброєю в руках захищав Батьківщину.


Молодь «Оновлення країни» відучує депутатів від «кнопкодавства» | Widget News\nМолодь «Оновлення країни» відучує депутатів від «кнопкодавства»\n18 червня у Києві під стінами Верховної Ради України молодіжне крило «Оновлення країни» провело театралізовану акцію «Народні кнопкодави».\nУчасники акції продемонстрували перехожим та журналістам іронічну постановку «Робочий день народного депутата». Робота обранців полягає в тому, щоб за командою лідерів фракцій чи груп дружно натискати на відповідну кнопку, приймаючи без попереднього розгляду одне рішення за іншим.\nДосхочу награвшись червоними та зеленими кнопками на символічних робочих місцях нардепів, актори-аматори подарували справжнім нардепам «Тренажер для угамування приступів “кнопкодавства”».\nУчасники акції хотіли досягти, щоб народні депутати, маючи різнокольорові кнопки у себе вдома, мали можливість задовольняти пристрасть до «кнопкодавства» поза межами Ради, а на робочому місці справді працювали на користь своїм виборцям і суспільству.\nПісля закінчення імпровізованої вистави активісти молодіжного руху «Оновлення країни» зачитали передвиборчі обіцянки усіх парламентських сил, що стосуються проблем молоді, які за два з половиною роки роботи Ради так і не були виконані.\nМолоді активісти продемонстрували, що закони в сучасній Україні приймаються не залежно від їх доцільності чи задля покращення життя суспільства, а відповідно до політичної волі керівників партії, що перебуває при владі.\n«Останні голосування у Верховній Раді, зокрема ратифікація «харківських домовленостей», свідчать про те, що наші парламентарі несамостійні у прийнятті своїх рішень. Нинішній склад ВР замість того, щоб відстоювати реальні інтереси виборців, підтримує законопроекти, що вигідні тій чи іншій політичній силі, не задумуючись, чим це обернеться для держави», — говорить учасниця акції, студентка КНУ Катерина Аврамчук.\nОрганізатори акції запевняють, що законотворчою діяльністю у Раді займаються до 50 осіб. Натомість що робить решта 400 депутатів, — нікому невідомо. А близько десяти нардепів взагалі не ходять на засідання.\n«Якщо запитати пересічного українця, скільки народних депутатів він знає по прізвищах, він зможе назвати не більше десяти — дванадцяти. Хіба це нормально, коли народ практично нічого не знає про своїх обранців? Тож відкритим залишається питання: чи взагалі потрібно країні 450 нардепів, якщо більшість із них — лише «кнопкодави», маріонетки в руках більш потужних політичних гравців?», — наголосив співорганізатор акції Сергій Пархоменко.


Учені довели, що працювати краще наодинці | Новини на Gazeta.ua\nУчені довели, що працювати краще наодинці\nСубота, 23 лютого 2008 11:59\nВчені з Університету Калгарі показали, що оточуючі, які знаходяться в полі вашого зору під час роботи, істотно знижують вашу продуктивність.\nКінезіологи помітили, що коли декілька людей працюють разом, і виконують різну роботу, наприклад на складальному конвеєрі, то мимоволі відволікаються на те, що виконують їх сусіди, представляючи себе на їх місці. Природно, такі думки не тільки знижують продуктивність, але і позначаються на якості.\nПроведений експеримент показав, що концентруватися заважає спостереження за працюючою поруя людиною, а не за результатами її праці. Учені вважають, що там, де потрібна точність і швидкість, необхідно ізолювати працівників щоб уникнути мимовільного осмислення і повторення непотрібних дій.\nМожливо, приклад з конвеєром не зовсім точно відображає ідею, адже добре навчені співробітники підходять до роботи практично "на автоматі", але під час навчання або при постійній зміні роботи пропозиція учених має сенс, повідомляють Подробности.\nЗараз ви читаєте новину «Учені довели, що працювати краще наодинці». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Створення онлайн-слота на основі традиційної японської кухні може здатися дивною ідеєю, але це саме те, що Microgaming розробники зробили зі своїм слотом Wasabi-San. Гра, про яку йде мова, грає понад п'ять барабанів, три ряди і регульовані лінії платежів 15 і є настільки ж гарячою і гострою, як гостра зелена приправа, від якої вона запозичує свою назву.\nВасабі-Сан вражає дизайном, який досить просто на очах, і приваблює гравців до традиційного японського ресторану, де вони повертають барабани під звуки автентичної музики із Землі висхідного сонця. П'ять барабанів розміщуються на рівномірному червоному тлі, тоді як виграшні комбінації формуються тільки з тематичними символами, включаючи смачні страви Японія такий як суші, лососева ікра, рис і риба, загорнуті в листя соковитих водоростей, і креветки.\nВасабі-Сан оснащений великою кількістю спеціальних функцій, включаючи дикі, скаттери, безкоштовні спини з множиною перемог, і рибний ринковий бонус, який винагороджує гравців за вибір слота з додатковими грошовими призами. Ви можете дати гру спробувати, незалежно від того, наскільки великий або малий ваш банкролл. Існує широкий вибір ставок, оскільки слот підтримує від однієї до п'яти монет на кожний спин, при цьому мінімальна ставка починається з $0.15 тільки. Оскільки програмна платформа Microgaming налаштовується, верхня межа ставок може змінюватися в залежності від онлайн-казино, але більшість операторів приймають ставки в розмірі до $ 75.00 за спіну для Wasabi-San.\nВасабі-сан Оновлено: Січень 30, 2019 Автор: Амір Беррей\n2.0.0.1 Масло манія\n2.0.0.3 Гейша історія джек-пот\n2.0.0.4 Іспанський блекджек 21\n2.0.0.5 Понтон блекджек\n2.0.0.7 Кращі речі в житті\n2.0.0.8 Королівський ролик


Студент року - 2018! | Навчально-науковий інститут Технічного сервісу\nВы здесь: Головна Новини Студент року - 2018!\n19 квітня в актовій залі Харківського національного технічного університету сільського господарства ім. П.Василенка пройшла феєрична конкурсна шоу-програма «Студент року - 2018», у створенні якої допомагав весь творчий колектив навчального закладу.\nПрограма заходу була досить складною, і вибрати кращу з представниць інститутів амбітних і, гідних Олімпу дівчат, було неймовірно складно. Тим більше, що кожна учасниця наполегливо прагнула до перемоги і виклалась на всі сто відсотків.\nВ заході брали участь 5 учасниць: Поваляєва Дар'я - Інститут Бізнесу та Менеджменту; Тесля Ганна - Інститут Технічного сервісу; Чала Надія - Інститут Енергетики та комп’ютерних технологій; Цибуля Юлія - Інститут Механотроніки і систем менеджменту та Певна Вікторія - Інститут Переробки і харчових виробництв.\nТа сама очікувана нагорода «Студент року - 2018» отримала представниця ННІ Технічного сервісу Ганна Тесля. Вітаємо нашу учасницю з перемогою!


Ванна з ведмедем: готель Jamala Wildlife Lodge\nДика природа просто у вас у номері\nАдреса: Канберра, Австралія\nУ столиці Австралії Канберрі доволі багато пам'яток, одна з них — зоопарк. Єдиний зоопарк у країні, який суміщений із акваріумом. Він так і називається Націнальний зоопарк та акваріум (National Zoo & Aquarium). Також тут існує й унікальний готель, номери якого суміщені із вольєрами.\nЗоопарк розташовується у мальовничому районі Ярралумла, недалеко від озера Барлі-Гріффін, і займає територію близько 7 гектарів. Недивлячись на назву «національний», це все ж приватний зоопарк та належить він Річарду Тіндейлу.\nЕкскурсоводи розкажуть відвідувачам багато цікавої інформації про тварин. Зоопарк може похизуватися унікальною колекцією питомців як місцевого ареалу мешкання, так і привезениз із різних куточків світу.\nNational Zoo & Aquarium має найбільшу колекцію тигрів у країні, включаючи рідкісний вид котячих — тигрольва. До нещодавнього часу ця унікальна тварина була єдиною в Австралії та Азії.\nПриємну компанію у прогулянці зоопарком тут складуть страуси та деякі види парнокопитних тварин, які вільно гуляють стежками.\nАкваріум зоопарку також найбільший у країні, містить багато видів морської та прісноводної риби. Своєю колекцією може похизуватися і тераріум, тут представлені рідкісні види рептилій та земноводних представників.\nВідвідування зоопарку обійдеться у 40 доларів за дорослого та 20 доларів за дитину.\nОсобливою популярністю у відвідувачів користуються тури Zooventure (зоопригоди), у програмі яких пропонують спілкування з тваринами на контактних майданчиках (за додаткову плату, ясна річ).\nПравда, таку можливість мають відвідувачі старше 10 років. Існує ще декілька правил: із собою не можна нічого брати до вольєру і одночасно можуть зайти не більше двох людей. Гості майданчику обов'язково проходять інструктаж, а потім із двома доглядачами вони заходять до вольєру.\nНаприклад, зустріч із гепардом чи львами обійдеться у 125 доларів. Для сімейних пар з дітьми буде цікавим ланч із жирафом, вартість якого обійдеться у 50 доларів, а ось погодувати малайського ведмедика медом можна за 100 доларів.\nНе так давно тут відкрили п'ятизірковий готель Jamala Wildlife Lodge.\nУ готелі всього вісімнадцять номерів, але всі вони знаходяться у безпосередній близькості від вольєрів чи зовсім суміщені із ними (представники фауни знаходяться за щільним панорамним вікном).\nІнтер'єр виконаний у африканському стилі, доповнюють який елементи декору на тематику тваринного світу.\nУсі номери поділені на три зони. Перша називається Giraffe Treehouse, шість номерів цієї зони виходять до вольєру жирафів.\nТак що зранку можна насолодитися не лише чашкою кави, але й приємною компанією добродушного жирафа Хаммера.\nУ другій зоні Ushaka Lodge сім номерів. Особливістю цієї зони є величезний акваріум на 240 тисяч літрів води, яки інтегрований дл номеру готелю. Тут представлені різні види володарок морів — акул. До того ж, кожний номер має вихід на терасу, де розташовані вольєри з приматами.\nТретя зона Jungle Bungalow нараховує п'ять номерів. Тут гості готелю відпочивають у команії таких хижаків, як: леви, гепарди, гієни та ведмеді.\nВартість проживання обійдеться у 400 доларів з людини і все це за один день проживання (а вірніше, за првилами готелю, за 18 годин).\nАле варто відзначити, що до суми входить харчування, включаючи вечерю в ресторані «Печера» з пляшечкою вина (також у безпосередній близькості від тигрові та левів), а також відвідування зоопарку та акваруму.\nУсі виручені кошти йдуть на утримання тварин (приватний зоопарк не має державних дотацій), розведення та зберігання рідкісних видів та тих видів, що вимирають.\nФотографії Ванна з ведмедем: готель Jamala Wildlife Lodge У нас є всього 29 фотографій


У Тернополі орудують заїжджі шахраї – ТЕРЕБОВЛЯНСЬКЕ ІНФОРМАЦІЙНЕ БЮРО\nУ Тернополі орудують заїжджі шахраї\nЗа оперативними даними, до нашого обласного центру заїхала група осіб ромської національності, які під приводом продажу посуду вводять в оману людей похилого віку, пише сектор комунікації НП Тернопільської області, передає ТЕРНОПІЛЬ СЬОГОДНІ.\nЗловмисники пропонують переважно пенсіонерам придбати дуже дорогий кухонний інвентар за дешевшою ціною. Бувають випадки, якщо майбутня жертва не виявляє бажання придбати товар, просять взяти як заставу в обмін на певну суму грошей, обіцяючи повернутися і віддячити за послугу.\nЗловмисники можуть пересуватися на автомобілі марки «Мерседес» з іноземними номерами. Тому поліцейські просять мешканців області звертати увагу на такі транспортні засоби. Також застерігають не вестися на спокусливі пропозиції іноземців, і в жодному разі не пускати їх до власного помешкання, адже бували випадки, що пройдисвіти ще й обкрадали жертв.\nУ випадку, якщо вам чи вашим знайомим пропонували придбати дорогий товар, або ви помітили підозрілих осіб, що займаються таким шахрайським «бізнесом», негайно звертайтеся до поліції за номерами: 27-12-58, 27-11-70 або 102.\nновини Тернополя, ТЕРНОПІЛЬ СЬОГОДНІ, шахраї


Сонник Море, до чого сниться море уві сні приснилося\n30.12.2021 Тищенко Наталія62\nДо чого сниться море? Нам властиво у сні бачити різні сюжети і зображення. Психологи пояснюють такий факт кожен по-своєму. В цілому всі вони згодні з однією думкою – людський організм під час сну відпочиває, тому переноситься в інший світ — світ ілюзій. Найчастіше сновидіння відображають наші таємні бажання, бо на підсвідомому рівні людський мозок працює у своєму звичному режимі. При цьому на етапі глибокого сну, часом ми можемо побачити самі непередбачувані бачення, які нічим нез’ясовні. Але сонники відомих провидців дають нам відповіді на будь-які питання, і кожен з них трактує сон по-своєму. Так давайте з’ясуємо, до чого нам може снитися море? Невже такий сон відображає наше прагнення відпочити десь на березі екзотично красивого моря, насолоджуватися віянням морського повітря? А може бути ми просто втомилися, і вже думаємо про відпустку? Давайте дізнаємося відповідь з найпопулярніших сонників.\nДо чого сниться море – сонник Фрейда\nСтарина Фрейд у своєму репертуарі і його сонник тактует море ось так. У його трактуванні бачити море вдалині, це ніщо інше, як ваш сексуальний темперамент не знаходиться на належному рівні і ви ніяк не розглядаєте секс як засіб задоволення. Швидше за все, ви не можете розслабитися в сексі з банальної причини – вам не подобається ваше тіло. Але це не означає, що ваше тіло не подобається вашої партнерки/партнера.\nЯкщо ви насолоджуєтеся уві сні тихим і спокійним морем з берега або корабля – то у вас немає стабільності. Розслабтеся – вона дуже скоро буде! Вам приснилося, що ви купаєтеся в море – це символізує удачу у всіх сферах вашої діяльності. І причина цьому – ваша повноцінна сексуальне життя, в яку ви раніше не вірили.\nВи входите в сні в розбурхане море? Будьте готові – вас чекає пристрасна ніч. Більше того – це буде для вас сюрпризом!\nНаснилося що ви плаваєте в морських глибинах – це відображає ваше прагнення пізнати непізнане. Можете бути готовими до того, що ви зіткнетеся з великим розчаруванням.\nДо чого сниться море – сонник Міллера\nЗа трактуванням сонника Міллера бачити уві сні море – це символ нездійснених очікувань, як в духовному, так і в матеріальному плані. Ви чули уві сні монотонний шум прибою – ваше життя безглузда на даному етапі. Там немає дружби, любові і прагнення. Швидше міняйте свій спосіб життя.\nЯкщо молодій жінці наснилося, що вона плаває в морі зі своїм молодим чоловіком, значить — всі її бажання збудуться. Попереду довге і щасливе життя.\nБачити синє море за цим сонником означет можливе подорож на воду. Якщо наснилося бушуещее море — це до можливого сплеску емоцій на професійному фронті.\nДо чого сниться спокійне море — це до перменам в особистому житті\nДо чого сниться море по соннику Ванги\nВанга вважає, що якщо людина побачив уві сні штиль на морі або як ще можна сказати — приснилося спокійне морн, те в житті у нього все йде добре, незабаром з’явиться повага друзів і колег по роботі. Вас чекає спокійна і врівноважена життя. Але втратити свою репутацію можна тим з вас, хто у сні побачив шторм або приснилося море гучне. Остерігайтеся змови проти вас.\nВи купалися у сні в приємній морській воді – це ви чекаєте від життя задоволення. При цьому не зайвим буде запитати у себе – а ви заслужили його? Звичайно ж так!!!\nЯкщо вам приснилося, що ви тонете в море — це до нових трудностя у вашому житті, але не хвилюйтеся, у вас вистачить сил з цим впорається\nДо чого сниться море – сонник Нострадамуса\nВам уві сні приснилося море? Спокійне, тихе море? Як трактує сонник Нострамуса сон море? Це сприятливий знак, який символізує міцне здоров’я, благополуччя. Якщо хворій людині приснилося море, то це говорить про те, що незабаром вона успішно вилікується від своєї хвороби.\nВи побачили в сні морські хвилі, значить, варто навести порядок у своїх справах. І чим швидше, тим краще. Крім цього, якщо ви ділова людина, то морські хвилі можуть символізувати вашу перемогу у справах\nВи тонули в сні – значить все, що на даний момент відбувається вашого життя цілком закономірно. Причина цього, ранні ваші помилки. А коли сплячий бачить уві сні свого друга, який бовтається в море, то це вказує на те, що близька вам людина чекає від вас посильної допомоги. Не відмовляйте йому – він не зможе впоратися зі своїми проблемами самостійно.\nДо чого сниться море – сонник Хассе\nА як трактує море уві сні сонник Хассе? Спокійну і злагоджену життя пророкує Хассе тим із вас, хто у сні побачив спокійне море. А якщо уві сні ви побачили бурхливе море – то вам належить бурхливе життя. Коли людині сниться, що він плаває в морі, то варто насторожитися – ви затіяли небезпечні речі. Бачити у сні, що падає в море людини, селить вам збитки, а якщо ви будете тонути у хвилях моря, значить причиною нещастя, є ви самі.\nЯкщо ви пливете на човні по тихому темного моря — це до проходження у вашому житті якогось важливого моменту, вам рекомендовано дуже зосередиться, інакше можна потонути.\nЯкщо наснилося — пірнати в море це до нових перемог в особистому житті.\nДо чого сниться море – сонник Лоффа\nДо чого сниться море по соннику Лоффа.Бачити уві сні спокійне море обіцяє вам спокійну і без проблемну життя найближчим часом. Зараз ви можете розслабитися і навіть подумати про відпустку. Бурхливе море попереджає про проблеми, що насуваються. Купатися в морі – насолоджуватися результатами своєї роботи, яка, швидше за все, принесла вам чималий дохід. Стрибнути в море – ви готові до нових ідей по соннику Лоффа. У вас зі здоров’ям все добре!\nДо чого сниться море – сонник Лонго\nСонник білого мага Лонго трактує сон про море як про майбутні клопоти. Якщо вам у сні приснилося спокійне море, то вас чекає спокійне життя. Бачити бурхливе море у сні – до сімейних негараздів. Якщо вам приснилося, що ви впали в море, то побоюйтеся ризикованих заходів. Якщо людина уві сні тоне в морі бути неприємностей.


Випікання паски починається з благословення матушки ігумені - Телеканал новин 24\nВипікання паски починається з благословення матушки ігумені\n12:57, 3 квітня 2010 877\nУ Свято-Троїцькому Кирило-Мефодіївському дівочому монастирі кипить робота. Черниці печуть паски. Як усе в монастирі, ця справа починається з благословення матушки ігумені.\nУже впродовж 12 років на кожен Великдень сестри печуть до ста святкових хлібів. І хоча рецепт - нескладний: до борошна - трохи дріжджів, молока, яєць, масла, цукру і дрібку солі, черниці впевнені - монастирські паски - особливі.\nСестра Анастасія (черниця): “Я думаю, що так. Бо в монастирі все вимолюється молитвою, сестри моляться, готуються, і ігуменя благословляє на послушаніє, і все виходить благословенне в монастирі”.\nУ відповідальну справу вкладають не тільки вміння, але й душу. До випікання пасок готуються молитвами, постом та хорошими вчинками. А закваску до тіста ще й освячують вербою, що символізує радість приходу Христа.\nСестра Феодосія (черниця): “Я поклала віточку верби на причину… Звичай посвячувати вербу прийшов до нас зі сходу. Перше дерево, яке прокидається від зимової сплячки - це є верба, тому освячуємо саме її. А ще верба є символом духовного відродження, символізує собою неповну радість, тобто - предвкушеніє Пасхи”.\nДо тіста обов’язково додають свячену воду - так святковий хліб стане справді “Божим хлібом”, як називають паски у церкві. У монастирі їх прикрашають хрестом. Та й загалом великодній кошик повен релігійних символів.\nСестра Єліконіда (черниця): “Пасха, звичайно, то є найголовніший символ, бо Господь сказав: я є хліб, що зійшов з небес. Тому й ми освячуємо паску. Сир теж несе свою символіку - він своєю білизною означає духовну чистоту. Даруючи один одному писанки та крашанки на Великдень, ми сповідуємо животворящу смерть і воскресіння Господнє - дві події, які Пасха поєднує в собі”.\nТака рум’яна та запашна паска буде свіжою ще декілька тижнів. Сестри говорять: будучи хлібом для тіла, вона символізує хліб для душі. За Біблією, споживати паску може і той, хто тримав піст, і той, хто не постився, бо Великдень - свято для кожного.\nсьогодні, 12:55 Угорщину можуть виключити з ЄС через біженців\nНаталі Портман вибачилась за інтерв’ю, де підтримувала скандального Поланскі - LifeStyle 24\nЯк другосортний дилер Пабло Ескобар заробив мільярди на наркотиках відео фото\nПовалій та Лобода виступили на великому концерті у Кремлі: фото і відео відео фото - LifeStyle 24\nСпортсмени із Росії не можуть без допінгу завоювати золото, – канадський журналіст\nСупрун прокоментувала відсторонення ректора медуніверситету Амосової\nКейт Міддлтон назвала два улюблені мультфільми принца Джорджа відео - LifeStyle 24


Найчастіше терміни виражаються іменниками і складаються із одного слова, однак є терміни із двох і, навіть, більше слів. Наприклад, «уподібнення приголосних», «складне речення з різними видами зв’язку».\nЗнання термінів необхідне не лише в школі, хоча саме з неї починається знайомство із науковими знаннями. В подальшому, при виборі професії, кожна людина досить глибоко пізнає терміни своєї сфери.\nТеги: зно, українська мова, лексикологія і фразеологія, терміни, лексика, правила мова\n-3 #1 kent1707 14.10.2013, 07:47


Нетішинська міська рада - Має задуматись кожен! Тіньова зайнятість: що втрачаємо?\nМає задуматись кожен! Тіньова зайнятість: що втрачаємо?\nНапевне, кожен із нас свого часу замислювався над питаннями: «Чи справді проблема тіньової зайнятості та заробітної плати «в конверті» така важлива?» «Чим ризикує за цих умов і що втрачає пересічний громадянин?» «А може все не так страшно і такий стан речей дається в знаки лише державній «кишені»?\nНа жаль, у відповідях на ці питання серед громадян поки що нема одностайності. Чи-то через низький рівень поінформованості, чи через недостатній рівень громадської свідомості та відповідальності, що обумовлений нашим менталітетом...\nНезважаючи на досить активну інформаційно-роз׳яснювальну роботу дана проблема лишається актуальною. На сьогодні, тіньова зайнятість охоплює значну кількість робочих місць на підприємствах та в організаціях формального і неформального сектору економіки. І поширення такої зайнятості серед кожної категорії громадян має певні об’єктивні причини, такі, наприклад, як: бажання продовжити трудову діяльність як порятунок від зростаючого рівня бідності для осіб старше працездатного віку; можливість на певний період часу отримувати дохід, вищий порівняно з соціальними виплатами по безробіттю; можливість отримати субсидію та ін.\nУчасть у тіньовій зайнятості, з одного боку, певною мірою дає можливість зберегти трудовий потенціал, сприяючи вирішенню проблеми доходів і навіть елементарному виживанню якоїсь частини населення. Проте, з другого – неодмінно призводить до:\n- суттєвого недоотримання Пенсійним фондом доходів;\n- ненадходжень податків до місцевого бюджету, якій би спрямовувався на вирішення соціальних потреб громадян, на оплату праці вчителям, лікарям, іншим працівникам бюджетної сфери, на реалізацію програм соціально-економічного розвитку міста;\n- високого рівня бідності працюючого населення та чималого відсотку оподаткування легального бізнесу.\nСловом, наслідки поширення тіньової зайнятості очевидні. Можливо, саме через таку очевидність і поступове зростання поінформованості населення щодо негативних аспектів неформальної зайнятості, останнім часом робітники та роботодавці поступово починають робити вибір на користь легалізації трудових відносин та легальної заробітної плати.\nНаприклад, за 2018 рік у нашому місті працедавці офіційно працевлаштували 1618 найманих працівників та 368 осіб зареєструвалися підприємцями. А вже з початку 2019 року офіційно працевлаштовані 1113 найманих працівників та 155 осіб зареєструвалися підприємцями, що свідчить про позитивні тенденції розуміння даної проблеми. Тож, сподіваємось на подальше поширення руху «за легалізацію» в нашому місті.\nЯкби в нашому місті зареєстрували підприємницьку діяльність всі таксисти, стоматологи, репетитори, майстри що надають послуги вдома (масаж, манікюр, перукарі), всі хто надає будівельні, ремонтні та інші послуги, а також всі хто здійснює торгівельну діяльність без державної реєстрації, ховаючись від сплати податків – то наше місто не просто жило, а й мало б змогу розвиватися.\nОсновним шляхом покращення соціально-економічного стану в місті - є зростання рівня оплати праці при одночасній її детінізації та стовідсоткова сплата місцевих податків і зборів. Здавалося б, все очевидно, просто, зрозуміло та справедливо... Проте,\nна сьогодні в нашому суспільстві досить поширена цікава парадоксальна позиція: пересічний громадянин не прагне змінюватися сам і змінювати власні звички, проте наполегливо вимагає суттєвих змін від влади. Ми завжди з піднесенням декларуємо готовність рухатись до європейських показників та цінностей і з обуренням заявляємо претензії до влади, не поспішаючи самостійно виконувати норми законів чи змінювати власний менталітет. Тобто, на практиці, охочих сплачувати податки в повному обсязі й декларувати власні доходи значно менше, ніж тих, хто отримує заробітну плату у «конвертах», але хоче отримувати субсидії на оплату комунальних послуг та інші соціальні виплати.\nТому, висновок напрошується один, - щоб досягти сталих успіхів в реалізації будь-яких реформ та перетворень, необхідно всім братися до справи рішуче і впевнено, без виключень та поблажок! Адже, щоб у подальшому змінити наше майбутнє, наше місто, починати потрібно з себе! Звісно, кожен сам вирішує – чи жити одним днем чи мати впевненість у майбутньому та бути захищеним соціально, але пам’ятаймо, що повага до себе починається з шанування законів своєї держави!


\tАзіатський салат з локшини з креветками » Рецепты\nГлавная » Рецепты » Салати » Макаронні » Азіатський салат з локшини з креветками\nРецепт "Азіатський салат з локшини з креветками"\nЛокшина рисова – 100 грам\nКреветки королівські очищені варені – 300 грам\nПерець червоний болгарський середніх розмірів – 1 штука\nЦибуля ріпчаста середніх розмірів – 2 штука\nСвіжа зелень кінзи – 10 грам\nВода очищена – 750 мл\nСвіжа Зелень кінзи – 20 грам\nСпеція карі – 2 чайні ложки\nОлія кунжутна – 2 столові ложки\nЛимон середніх розмірів – 1/2 частина\nДві плоских тарілки\nПриготування Азіатського салату з локшини з креветками.\nКрок 1: готуємо перець\nДля початку промиваємо болгарський перець під проточною водою. На обробній дошці з допомогою ножа відчищаємо овоч від хвостика і насіння, потім – нарізаємо вздовж соломкою. Подрібнений інгредієнт перекладаємо на плоску тарілку.\nНожем відчищаємо цибулю від лушпиння. Промиваємо під проточною водою і на обробній дошці розрізаємо на дві половинки. Потім шаткуємо тонкою соломкою уздовж. Увага: чим тонше буде подрібнена цибуля, тим ніжніше вийде наша страва! Дрібно рубаний інгредієнт перекладаємо на плоске блюдо.\nКрок 3: готуємо рисову локшину\nОсобливу увагу варто приділити процесу приготування фунчози. Від товщини діаметра локшини залежить час варіння. Тонкі види фунчози до 0,5 мм достатньо лише залити окропом і дати постояти під закритою кришкою не більше п'яти хвилин. Якщо діаметр локшини більше 0,5 мм, тоді її відварюють за таким же принципом, як і інші макаронні вироби, але протягом 3-4 хвилин. А визначити готовність фунчози можна за її сіроватим кольором і прозорістю. За консистенцією вона повинна бути м'якою, але трохи хрустіти у роті. У нашому випадку ставимо на великий вогонь глибоку каструлю з очищеною водою. Коли вода закипить, вимикаємо конфорку і викладаємо в ємність необхідну кількість рисової локшини. Залишаємо розпарюватись азіатський інгредієнт протягом 10 хвилин.\nПісля – зливаємо воду з локшиною через сито в іншу глибоку миску, так як рідина нам ще знадобиться. А локшину залишаємо в такому стані стікати.\nКрок 4: готуємо заправку\nПромиваємо під проточною водою кінзу. На обробній дошці ножем дрібно рубаємо зелень. Ви відразу ж відчуєте приємний запах цієї рослини. Він додасть нашому салату незабутнє відчуття свіжості і приємний смак. Перекладаємо компонент страви в глибоку миску.\nЗубчики часнику ножем очищаємо від лушпиння і з допомогою часникодавилки подрібнюємо компонент. Перекладаємо часник в миску з кінзою.\nНам потрібен не лимон, а тільки його сік. А для цієї страви потрібно всього лише 2 столові ложки соку, тому беремо половинку лимона і з допомогою соковижималки видобуваємо лимонний сік.\nУ миску з іншими компонентами вливаємо 3 столові ложки води від фунчозы, соєвий соус, кунжутне масло і лимонний сік. Присипаємо всі спецією каррі і все добре перемішуємо ложкою. Після перелити все в каструлю і ставимо варитися на маленький вогонь протягом 2 хвилин, постійно при цьому помішуючи нашу заправку. Потім вимикаємо конфорку і залишаємо настоятися.\nКрок 5: готуємо кінзу, що залишилася\nУ нас залишилася ще зелень для самої страви. Її теж промиваємо під проточною водою і дрібно рубаємо на обробній дошці з допомогою ножа.\nКрок 6: готуємо Азіатський салат з локшини з креветками\nВикладаємо в миску рисову локшину, варені очищені креветки, подрібнений перець, цибулю і зелень. Все це заливаємо нашої заправкою. І за допомогою ложки все добре перемішуємо до тих пір, поки всі складові частини салату не будуть представляти собою цілісну картину.\nКрок 7: подаємо Азіатський салат з локшини з креветками\nЗа допомогою ложки пересипаємо готову страву з миски в салатницю і можемо ставити на стіл! Крім того, що цей салат може бути прекрасним сніданком, він ще і подарує вам за рахунок своїх інгредієнтів заряд бадьорості і гарного настрою на цілий день. До того ж він такий смачний і незвичайний, що може стати чудовим частуванням навіть на святковому столі! А якщо ви хочете здивувати гостей східної їжею і етикетом, салат з локшини можна подавати навіть з китайськими паличками.\n– Якщо під рукою не знайшлося соковижималки, можна добути сік лимона і вручну. Просто візьміть половинку лимона і видавіть сік в тарілку.\n– Якщо ви придбали велику по діаметру рисову локшину, її можна після варіння подрібнити на обробній дошці ножем по вашому смаку.\n– Прекрасною заміною таких інгредієнтів, як ріпчасту цибулю і кунжутне масло є кримська цибуля і оливкове масло. Перший компонент додасть страві солодкого присмаку. Що стосується другого компонента, то краще додати до страви саме кунжутне масло, так як воно має слабо виражений горіховий смак і солодкуватий аромат, воно не нав'язливо поєднується з іншими компонентами. Але якщо такого не знайшлося під рукою, не варто засмучуватися, оливкова олія має теж приємний аромат і надає багатьом стравам вишуканості. На крайній випадок, можна додати навіть рослинне масло.\nСалат «Зірка Леніна» з куркою і помідорами\nПонравился рецепт "Азіатський салат з локшини з креветками"? Поделитесь со знакомыми!


Інформаційно-психологічні операції: концептуальні підходи НАТО і провідних країн світу\nГоловна Реферати українською Психологія Інформаційно-психологічні операції: концептуальні підходи НАТО і провідних країн світу\nБурхливий розвиток інформаційної сфери, створення глобального інформаційного простору породили умови, за яких ведення будь-якого виду протиборства між державами супроводжується їх боротьбою у сфері інформаційній. Не стала винятком і воєнна сфера. Інформаційна боротьба є неодмінною складовою практично всіх збройних конфліктів останнього десятиріччя.\nІдея інформаційної боротьби грунтується на використанні двох важливих факторів: життєдіяльність сучасного суспільства все більше залежить від інформації, обсяги якої постійно зростають, а також від того, наскільки ефективні рішення приймаються на її основі. Отже, мішенню інформаційної боротьби є процес прийняття рішень. Боротьба ведеться шляхом впливу як на свідомість та підсвідомість людей, так і на ту інформацію, на підставі якої приймаються рішення. В свою чергу, вплив на інформацію може здійснюватися безпосередньо (введенням об’єкта впливу в оману) або опосередковано (шляхом впливу на технічні засоби і системи, які забезпечують збирання, нагромадження, опрацювання та поширення інформації). Методи впливу визначають особливості сфер, в яких ведеться інформаційна боротьба. Все це свідчить про важливість та актуальність розгляду питань інформаційного протиборства в сучасному світі та місця в цьому процесі нашої країни .\nПроблеми, що виникають з розвитком сучасного інформаційного суспільства та високої ймовірності втягнення України в інформаційну війну, диктують необхідність глибокого вивчення цієї проблеми та вироблення методологічних засад інформаційної боротьби, які повинні стати фундаментом формування і реалізації політики забезпечення національних інтересів на інформаційному рівні, в тому числі й у воєнній сфері, та створення національної системи інформаційної безпеки України.\nЯкі ж концептуальні підходи, сили та засоби використовуються НАТО і провідними країнами світу у веденні (чи підготовці) інформаційно-психологічних операцій?\nВідповідно до керівних документів Альянсу, схвалених 1999 року, інформаційні операції визначаються як “дії, що починаються з метою вплинути на прийняття рішень щодо підтримки політичних і військових цілей шляхом впливу на інформацію, інформаційні процеси і системи управління противника при одночасному захисті власної інформації та інформаційних систем” .\nВ стратегічній концепції Альянсу велика увага приділяється загрозам у інформаційній сфері. Зокрема, в частині II “Стратегічні перспективи. Проблеми та ризики у сфері безпеки” підкреслено, що супротивники можуть спробувати використати зростаючу залежність Альянсу від інформаційних систем шляхом проведення інформаційних операцій, які мають на меті зруйнувати ці системи. У частині IV “Рекомендації щодо сил Альянсу. Стратегія застосування збройних сил Альянсу” зазначено, що для комплексного розвитку цього потенціалу, спроможного забезпечити проведення багатонаціональних операцій, необхідно досягти інформаційної переваги .\nДля проведення інформаційно-психологічних операцій НАТО вже використовує можливості Польщі та Угорщини. Виконання завдань щодо організації та ведення таких операцій покладено на відповідні структури цих країн з урахуванням їх географічного розташування і стратегічних напрямків. Зокрема, в планах НАТО Польща визначена відповідальною за стосунки зі східними сусідами, в першу чергу з Україною.\nСпецифічною структурою в рамках НАТО є органи інформаційно-психологічних операцій (ІПО) Туреччини. В “Настанові щодо ведення психологічних операцій” збройних сил цієї країни говориться, що “найкращі результати може принести пропаганда на підрозділи, якими командують недосвідчені та некваліфіковані офіцери”.\nОсобливість діяльності сил ІПО Туреччини полягає в тому, що вони беруть активну участь у заходах інформаційно-психологічного впливу безпосередньо на своїй території, де впродовж багатьох десятиліть гострим лишається курдське питання.\nЯк член НАТО, Туреччина має вигідне геостратегічне положення.\nРеферат на тему: Інформаційно-психологічні операції: концептуальні підходи НАТО і провідних країн світу


Підготовка молодших спеціалістів, бакалаврів, спеціалістів та магістрів здійснюється за освітньо-кваліфікаційними рівнями згідно з відповідними освітньо-професійними програмами. Освітньо-кваліфікаційні характеристики фахівців з вищою освітою відповідних освітньо-кваліфікаційних рівнів — це державні документи, що визначають цілі освіти у вигляді системи виробничих функцій, типових завдань діяльності та вмінь, необхідних для вирішення цих завдань.\nОсвітньо-професійна програма підготовки молодшого спеціаліста реалізується, як правило, вищими навчальними закладами\nІ рівня акредитації. Вищий навчальний заклад вищого рівня акредитації може готувати молодших спеціалістів, якщо в його складі є вищий навчальний заклад І рівня акредитації або відповідний структурний підрозділ.\nБакалавр — освітньо-кваліфікаційний рівень вищої освіти особи, яка на основі повної загальної середньої освіти здобула базову вищу освіту, фундаментальні та спеціальні вміння й знання щодо узагальненого об’єкта праці (діяльності), достатні для виконання обов’язків (робіт) певного рівня професійної діяльності, що передбачені для первинних посад у певному виді економічної діяльності. Освітньо-професійна програма підготовки бакалавра забезпечує одночасне здобуття базової вищої освіти за напрямом підготовки та кваліфікації бакалавра на базі повної загальної середньої освіти. Програма підготовки бакалавра реалізується вищими навчальними закладами ІІ—ІV рівнів акредитації.\nЗалежно від стратегії управління організацією первинна професійна підготовка робітників може мати різну спрямованість — від орієнтації навчання на поточні інтереси, на підготовку вузько-спеціалізованих робітників, які здатні виконувати одну-дві конкретні операції, до орієнтації на довгострокові інтереси виробництва (підготовка робітників широкого профілю на базі належної теоретичної та практичної підготовки). Підготовка кваліфікованих робітників у організації проводиться відповідно до переліку професій, наведених у Класифікаторі професій.\nПервинна підготовка робітників на виробництві здійснюється з-поміж осіб, яких зараховано на роботу на підприємство як учнів. Навчання жінок або неповнолітніх громадян проводиться лише за професіями, а також для робіт, на яких дозволяється використання їхньої праці. Особи, які посилаються на навчання, повинні бути попередньо ознайомлені з вимогами до роботи за професією, з умовами та оплатою праці, санітарними нормами й правилами, виробничими інструкціями, можливістю подальшого підвищення кваліфікації та професійного зростання .\nУ процесі індивідуального навчання робітник вивчає теоретичний курс самостійно та консультуючись із викладачами теоретичного навчання. Виробниче навчання проводиться індивідуально на робочому місці під керівництвом інструктора виробничого навчання. Робітників, які навчаються індивідуально, доцільно при можливості об’єднувати в групи чисельністю від 5 до 30 осіб для вивчення спільної частини теоретичного курсу, передбаченої навчальними планами та програмами.\n7.3. Підвищення кваліфікації та перепідготовка\nкадрів, система неперервного\nПідвищення кваліфікації робітників — це професійно-технічне навчання, що дає змогу розширювати й поглиблювати здобуті знання, уміння й навички на рівні вимог виробництва чи сфери послуг. Особливістю процесу підвищення кваліфікації є те, що в цьому випадку викладачі ведуть заняття з робітниками, а не з учнями, як у профтехучилищі чи під час первинної підготовки кадрів на виробництві. Слухачі системи підвищення кваліфікації мають певні знання, уміння та практичні навички з обраної професії, тому вони критично ставляться до організації та змісту навчання, намагаються одержати насамперед ті нові знання, що їм потрібні безпосередньо на робочому місці.\nПідвищення кваліфікації робітників у організації здійснюється за формами, поданими на рис. 7.2:\nРис. 7.2. Форми підвищення кваліфікації\nробітників у організації\nвиробничо-технічних курсів (організаціями на основі державних стандартів професійно-технічної освіти або типових навчальних планів і програм);\nкурсів цільового призначення (організаціями, а в необхідних випадках центральними органами виконавчої влади або відповідними підрозділами місцевих органів виконавчої влади).\nза потреби змінити професію у зв’язку з відсутністю роботи, що відповідає професії робітника, або втрати здатності виконувати роботу за попередньою професією.\nРозроблення й затвердження навчальних планів і програм для перепідготовки робітників здійснюється безпосередньо організацією на основі типових навчальних планів і програм для підготовки робітників за відповідними професіями. При цьому допускається скорочення організацією до 30 % навчальних програм за рахунок виключення матеріалу, вивченого раніше, з урахуванням фактичного рівня професійних знань, навичок та вмінь робітників, які навчаються. Перепідготовка робітників у організації завершується кваліфікаційною атестацією.\nПідвищення кваліфікації та перепідготовка керівників і фахівців в організації проводиться за формами, поданими на рис. 7.3.\nРис. 7.3. Структура післядипломної освіти керівників\nі фахівців з вищою освітою\nКороткострокове підвищення кваліфікації керівних працівників і фахівців здійснюється для поглибленого вивчення ними певного напряму виробничої діяльності, зокрема в разі модернізації, перепрофілювання чи структурної перебудови організації, значних змін у нормативно-правовій базі тощо. Його тривалість установлюється організацією залежно від мети та змісту навчальної програми, але не більше 72 годин.\nСистематичне самостійне навчання керівників і фахівців проводиться на виробництві на основі індивідуального плану розвитку чи особистих цілей працівника, що затверджуються його безпосереднім керівником. Контроль за виконанням працівником плану самостійного навчання здійснюється їхнім безпосереднім керівником за участю фахівця служби управління персоналом організації.\nСеред інших форм підвищення кваліфікації керівників і фахівців важлива роль належить стажуванню. Стажування керівників і фахівців передбачає засвоєння ними кращого вітчизняного й передового зарубіжного досвіду роботи, набуття практичних умінь і навичок щодо виконання обов’язків на займаній посаді або на посаді вищого рівня управління. Воно може відбуватися як у передових вітчизняних, так і зарубіжних організаціях.\nПерепідготовка осіб з вищою освітою — це одержання нової кваліфікації за відповідною спеціальністю під час засвоєння освітньо-професійної програми підготовки молодшого спеціаліста, бакалавра, спеціаліста чи магістра в межах одного чи різних освітніх напрямів і досвіду практичної роботи, що не обумовлює підвищення освітньо-кваліфікаційного рівня фахівця.\nПіслядипломна підготовка фахівців — це одержання нової кваліфікації за відповідною спеціальністю під час засвоєння освітньо-професійної програми підготовки молодшого спеціаліста, бакалавра, спеціаліста в межах одного освітнього напряму та досвіду практичної роботи з підвищенням освітньо-кваліфікаційного рівня.\nВ Україні за період економічної кризи 1990—1999 рр. більшість організацій суттєво скоротила обсяги професійного навчання персоналу. Це зумовило зниження професійно-кваліфікаційного рівня працівників, який нині не відповідає сучасним стандартам. Однак у державі є окремі підприємства, які навіть в умовах тривалої економічної кризи досягли успіхів у професійному навчанні персоналу.\nТаким прикладом є закрите акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод». У 2000 р. на заводі підготовлено, перепідготовлено й навчено іншим (суміжним) професіям 708 робітників. Підвищили кваліфікацію понад 4,5 тис. робітників та 3,1 тис. керівників і спеціалістів, що становить 50,3 % загальної чисельності працівників заводу. Якщо в 1995 р. навчанням було охоплено 32 % працівників підприємства, то в 2001 р. до навчання планувалося залучити 60 % працюючих [12, 7].\nПодальший розвиток системи професійно-технічної та вищої освіти в Україні має відбуватися з урахуванням позитивного вітчизняного й зарубіжного досвіду. Так, у США програма «Магістр управління» (МВА) є основною в системі освіти керівників. Там функціонує Американська асоціація університетських шкіл бізнесу ААСSВ — American Assembly of Collegiate Schools of Business, що затверджує стандарти МВА. Вона має 1200 членів, зокрема 680 шкіл бізнесу, з яких 286 акредитовано в ААСSВ\nфундаментальна підготовка керівника на базі вищої освіти у сфері менеджменту й бізнесу;\nмагістратура — це третій рівень підготовки з одержанням академічного ступеня та практичною орієнтацією на керівництво бізнесом;\nтривалість навчання від 10 до 24 місяців, значна частина самостійної роботи;\nпоєднання базових курсів з професійними спеціалізованими курсами за вибором;\nжорсткий контроль знань та успішності за допомогою залікових очок;\nзв’язок з практикою бізнесу, що орієнтована на самостійне прийняття рішень (ділові ігри, конкретні ситуації, робота над реальними проектами у фірмах);\nвисокий рівень професорського складу, значна частина якого зайнята в конкретному бізнесі або консультуванням компаній.\nзабезпечення наступності змісту й координації освітньо-виховної діяльності на різних ступенях освіти, які функціонують як продовження попередніх і передбачають підготовку осіб для можливого переходу до наступних ступенів;\nформування потреби й здатності до самонавчання відповідно до інтелектуальних можливостей особистості;\nоптимізація системи перепідготовки працівників і підвищення їхньої кваліфікації;\nзв’язок між середньою загальноосвітньою, професійно-технічною, вищою школою та закладами післядипломної освіти;\nформування й розвиток навчально-науково-виробничих комплексів ступеневої підготовки фахівців.


Після вбивства Кучака понад 60 організацій закликали ЄС захистити запитувачів інформації - Медіаграмотність\nПісля вбивства Кучака понад 60 організацій закликали ЄС захистити запитувачів інформації\n14 березня 2018 Media Sapiens 8008\tверсія для друку\nПісля вбивства словацького журналіста-розслідувача Яна Кучака (Jan Kuciak) правозахисна організація Access Info Europe звернулася до 571 члена Європейського парламенту щодо необхідності захисту запитувачів інформації.\nЗвернення вже підписали понад 65 організацій та окремі журналісти із Чорногорії, України, Македонії та США. Українською мовою лист до європейських депутатів переклала Надія Вірна, повідомляє «Доступ до правди».\nAccess Info Europe поширила звернення напередодні обговорення вбивства Яна Кучака на пленарній сесії Європарламенту, яке відбувається сьогодні, 14 березня.\nMediaSapiens друкує повний текст звернення.\n«У зв’язку з шокуючими новинами про те, що вбивство словацького журналіста Яна Кучака може бути пов’язане з його роботою журналіста-розслідувача і що його запити на інформацію могли бути надіслані тим, щодо кого він запитував інформацію, ми, ті, що підписались під цим зверненням, звертаємось до Європейського Союзу до негайних дій щодо захисту журналістів під час реалізації їхнього права на доступ до інформації.\nЦе вже друге вбивство журналіста в Європі протягом останніх півроку. Очевидно, що потрібно терміново вживати заходів для того, щоб захистити одне з фундаментальних прав громадянського суспільства та можливість його застосування.\nПраво на доступ до інформації - це невід’ємний і суттєвий інструмент у боротьбі з корупцією, у розслідуванні порушень прав людини і для захисту верховенства закону.\nМи засуджуємо будь-які дії влади, які ставлять під загрозу тих, хто використовує це право.\nМи виявили численні випадки в Європі, коли влада передавала імена журналістів і іншу інформацію про запитувачів третім особам. Викликає серйозне занепокоєння про відсутність законодавства чи політики, які забороняють і санкціонують такі порушення. Особистість та інша інформація про запитувачів повинна бути відкрита лише тоді, коли існує чітко обґрунтований суспільний інтерес, щоб це зробити.\nМи, організації, які підписались під цим зверненнями, звертаємось до Європейського Союзу вжити термінові заходи, щоб забезпечити надійний захист та безпеку журналістів, а також усіх тих, хто користується правом на доступ до інформації.\nОсобливо ми закликаємо вжити заходи, які гарантують:\nСередовище, в якому право на доступ до інформації може використовуватись без страху;\nПосилення законодавчої бази у європейських країнах, що включає спеціальні заходи, які забезпечують збереження інформації про запитувачів інформації».\nЗаява залишається відкритою до підписання до 18:00 19 березня. Access Info Europe закликає організації із захисту прав людини, медіаорганізації та окремих журналістів підписати її. Це можна зробити, написавши на адресу Luca Bergamini, luca@access-info.org або тут.\nНагадаємо, тіла Яна Кучака та його нареченої Мартіни Кушнірової (Martina Kusnirova) знайшли 25 лютого в їхньому помешканні неподалік міста Трнава. 26 лютого словацький уряд пообіцяв виплатити винагороду в €1 млн за будь-яку інформацію, яка допоможе у розслідуванні подвійного вбивства.\nПрезидент Словаччини Андрей Кіска (Andrej Kiska) заявив, що після цієї події країна потребує переформатування уряду або ж проведення нових парламентських виборів. 27-річний Ян Кучак став першим журналістом, убитим в Словаччині.\nПісля вбивства журналіста в Словаччині відбуваються масові протести з вимогою відставки уряду прем'єр-міністра Роберта Фіцо. Словацькі ЗМІ називали протест у Братиславі найбільшим з часів Оксамитної революції 1989 року.\nВчора, 13 березня, одна з партій коаліції в Словаччині заявила, що ініціює дострокові вибори. 19 березня парламент країни проведе голосування про вотум недовіри прем’єр-міністрові країни Роберту Фіцо.\nУ рамках розслідування подвійного вбивства було затримало сімох людей, проте згодом їх всіх звільнили через нестачу доказів. Згодом поліція країни повторно затримала італійського підприємця Антоніна Вадалу (Antonin Vadalu), який був одним з фігурантів розслідування Яна Кучака.\nAccess Info Europe, ЄС, Ян Кучак, вбивство журналіста, вбивство журналістів, відкритий доступ до інформації, звернення, міжнародні організації, правозахисні організації


Хто покинув Битву екстрасенсів в 9 випуску від 26.11.2017 | Битва екстрасенсів\nХто залишив «Битву екстрасенсів»-17 у дев’ятому випуску\nНа дев’ятому тижні найсильніші учасники «Битви екстрасенсів»-17 не лише розкрили таємниці незнайомців, а й розслідували таємничу історію двох найкращих подруг. І хоча всі ясновидці виконали серйозну роботу, не всім вдалося визначити у завданнях підступ. Хто покинув проект – читайте в матеріалі.\nНа думку журі, найслабшим екстрасенсом дев’ятого тижня став Адінатх Джайадхар. Індійський маг не помітив підступ у першому завданні, а також не зміг визначити власника весільного вбрання під час розслідування.\nУ першому випробуванні Адінатх налаштувався на любовні зв’язки. Однак виявилося, що в цьому завданні йшлося про кровних родичів. Коли індійський маг відчув підступ, було надто пізно. Павло Костіцин повідомив, що учасник вже вичерпав наданий йому ліміт часу…\nУ другому випробуванні екстрасенси розслідували таємничу історію двох дівчат. Та не все так просто! Адже ясновидці працювали з енергетикою весільного вбрання – сукнею та фатою. А для того щоб героїні вийшли на майданчик, учасники повинні були визначити власника цих речей. Однак Адінатх не зміг розділити енергетики та з’ясувати, що сукня та фата належали двом різним особам.\nЦього разу члени журі вирішили, що проект покидає Адінатх Джайадхар.\n«Моїм головним завданням на проекті було презентувати свою традицію. А тим, хто залишається, бажаю щастя та радості. Мир вашому дому та всього найкращого», – сказав на прощання індійський маг.