Як вирівняти стіну штукатуркою | Потрiбна допомога? Є-help!\nНерівні стінки зустрічаються в будь-якому приміщенні не тільки лише в квартирах, та й в особистих будинках. Більше, природно, такі стінки зустрічаються в квартирах, коли свого часу лад бригади рапортували про передчасну здачу висотного будинку. Стінку можна вирівняти двома методами: повної підміною штукатурки і нанесенням верхнього шару грунтовки.\nНанесення грунту на використану штукатурку – спосіб економічний, але не високоякісний. Щоб використовувати цей спосіб потрібно очистити стінки від шпалер, поверхня як треба очистити. Одні вважають за краще мити стінки від бруду, але штукатурка відмінно вбирає воду і після такої процедури може висихати дуже довго. Використовувати слід водянисті акрилові штукатурки, які відмінно потрапляють у стінку. Таке грунтовку можна приготувати самостійно, а можна придбати вже готову до використання. Якщо готувати суміш самостійно, то масу потрібно копітко перемішувати, щоб не було грудочок.\nШпаклівку на стінку наносять шпателем. Коли на стінці є маленькі опуклості, їх потрібно вирівняти. Їли нерівність досить глибока, то грунтовка наноситься в декілька кроків і кожен шар налагоджується після того, як попередній відмінно просохне. Після копіткої вирівнювання грунтовки на стінку наносять накривочний (фінальний) шар, що має консистенцію сметани. Товщина такого шару 2-3 мм. Коли фінальний шар не на сто відсотків затвердів, починають процес затірки. Використовувати тільки одну грунтовку можна, коли штукатурка не кришиться і не відшаровується від поверхні стінки.\nМетод повної підміни штукатурки вважають високоякісним і в головному його віддають перевагу. Під час такої підміни поверхню стінки не створюватиме проблем довгий час і термін експлуатації в 2 рази більше, ніж нанесення грунту на стареньке покриття. Старий шар штукатурки необхідно відбити молотком і поверхня відмінно зачистити. Щоб вирівняти стінку на ній встановлюють маяки. Конкретно перед установкою стінки інспектують на наявність нахилу за допомогою укосу. Сама довжина укосу має бути від підлоги до стелі. Після проведеного виміру готують платформу для установки маяків – це дюбеля (цвяхи), які забиваються на цьому ж рівні так, щоб надалі вони були укриті штукатурних речовиною. Після висихання розчин згладжують до капелюшків цвяхів, а на платформу встановлюються маяки.\nШтукатурку наносять способом ескізи, що дозволяє якісно заповнювати поглиблення в стінці. Як стінка пропала під шаром штукатурки, починають вирівнювання по рівню маяків. Цей процес є більш відповідальним, і після висихання штукатурки наносять грунтовку і фінальну шпаклівку.\nДля вирівнювання стінки штукатуркою використовують штукатурний трикутник, який захищає кути приміщення від пошкоджень. Установка Наугольник не надто відрізняється від технології монтажу маякових напрямних. Поверхня стінки очищається, і до неї кріпляться профілі. Ножицями по металу Косинець підганяють до певного розміру і починають встановлювати. На кут стінки налагоджується розчин, в який вдавлюють Косинець. Потім акуратненько поки розчин не застиг, регулюють кут нахилу прутками, а потім інспектують його вертикальність за допомогою рівня (рівня).\nКоли Косинець встановлений, то зайвий розчин потрібно зняти шпателем. Якщо стінка нерівна можна накласти додатковий шар розчину, щоб вирівняти товщину штукатурного шару. Коли штукатурний прутами встановлений вірно, то на самому кутку повинен проглядатися його кутовий виступ.\nЯкщо на стінці сильно багато нерівностей, то потрібно Косинець закріпити за допомогою саморізів. Використовують у таких випадках тільки високоякісне кріплення, що не буде розтягувати наугольник. Якщо вживається армована сітка, то її прив'язують до краю штукатурного Наугольник нержавіючої дротом. Таке пристосування істотно нарощує монолітність конструкції.\nДля вирівнювання стінки потрібно наступні інструменти:\n– міксер для будівельних сумішей;\n– гіпсова штукатурка;\n– правило, шпатель;\n– грунтовка, затирка;\n– маяковий профіль, штукатурний прутами;\n– наждачний сітка, електродриль, зовнішні куточки.\nВизначте кривизну стінок – прикладіть рівень вертикально до стінки в декількох місцях. Потрібно заміряти різницю між верхньою і нижньою точці дотику рівня. Якщо значення, яке ви вирахували найменш 1 см, то застосовуйте для роботи розгладжує або фінальну шпаклівку. Коли ви зумовили значення більше 1 см, то застосовуйте гіпсову штукатурку, яка приховає всі опуклості за допомогою 8 см шару. Якщо ви визначилися з кривизною, то можна з точністю вирахувати кількість потрібної штукатурки.\nПотім слід приготувати стінки, видалити стареньку штукатурку або шпалери. Всі тріщини копітко зачистити шпателем. Потрібно знеструмити приміщення. Провід необхідно ізолювати і вивернути вимикачі та розетки. За допомогою валика на стінку наноситься грунтовка, і стінка повинна висохнути.\nЯкщо стінки готові, можна починати встановлювати маячки, які повинні знаходитися на відстані один від одного 80 см. Маяки кріпляться ескізу на стінку маленької порції штукатурки, і розподіляються через кожні 50 см. Постійно прикладаючи рівень, вирівнюйте маяки і при необхідності вдавлюйте їх. Штукатурку, яка виступила потрібно прибрати, коли вона мало підсохне. Таким макаром встановлюються зовнішні куточки.\nПісля того як штукатурка під маяками цілком затвердіє, можна починати наносити основний шар. За допомогою шпателя необхідно накласти штукатурку між профілями маяків маленькими кроками. Потім потрібно за допомогою правила розрівняти штукатурку рухами рук зверху вниз. Правило повинне знаходитися між двох профілів, які розміщені поруч разом. Всі порожнечі і опуклості заповніть штукатуркою допомогою шпателя і знову розрівняйте правилом. Коли шар штукатурки на сто відсотків просохне потрібно її зачистити затіркою з мережею.\nПри повному ремонті квартири нерідко планується підміна вікон і дверей і як наслідок, виникає проблема обробки укосів. Багато ...\nЯк висаджувати розсаду томатів у відкритий грунт\nДля томатів, підійде будь-який грунт, але все таки, найкращою для їх - легкі землі, багаті дерном (супіщані або суглинні), з ...\nУ будівництві напрямні, по яких вирівнюється стяжка при заливці бетонно-цементного розчину - іменуються маяками. Якщо вони виставлені вірно, то ...\n← Основні властивості мастик шпалери\nРізка керамічної плитки, як і чим різати керамічну плитку →


Мені таке почути від “за крок” свекрухи було вкрай образливо. Мало того, що всю організацію ми взяли на себе, так Катерина Степанівна навіть не вшанувала нас своїм візитом за тиждень до торжества. – А чого мені до вас їхати. Це ж не близько. Самі вирішуйте, ваше свято. – Добре, подумали ми з Денисом. Та за день до торжества від неї почались дзвінки. І то не так, і це не сяк. – А де ж ви були раніше? – iBilingua\nYou are here: Home / життєві історії / Мені таке почути від “за крок” свекрухи було вкрай образливо. Мало того, що всю організацію ми взяли на себе, так Катерина Степанівна навіть не вшанувала нас своїм візитом за тиждень до торжества. – А чого мені до вас їхати. Це ж не близько. Самі вирішуйте, ваше свято. – Добре, подумали ми з Денисом. Та за день до торжества від неї почались дзвінки. І то не так, і це не сяк. – А де ж ви були раніше?\nМені таке почути від “за крок” свекрухи було вкрай образливо. Мало того, що всю організацію ми взяли на себе, так Катерина Степанівна навіть не вшанувала нас своїм візитом за тиждень до торжества. – А чого мені до вас їхати. Це ж не близько. Самі вирішуйте, ваше свято. – Добре, подумали ми з Денисом. Та за день до торжества від неї почались дзвінки. І то не так, і це не сяк. – А де ж ви були раніше?\nЗ чоловіком ми разом вже більше 6-ти років. Та до сьогоднішнього дня, коли я чую, що хтось згадує про наше весілля, мене починає тіпати.\nЯ планувала і організовувалася весілля самостійно, батьки залучені в процес не були. Мої займалися ремонтом в квартирі, маму Дениса вплутувати не хотілося тому, що вона дуже явно нав’язує свою думку і до того ж живе в іншому місті.\nЗате допомагали брат, його дружина і моя подруга. Всі фінансові питання ми з чоловіком вирішували самостійно, так само як і до весілля, поки жили разом, накопичили на квартиру і авто. Я відмовлялася від допомоги його батьків навмисно – це виключало їх участь в прийнятті будь-якого рішення.\nІ ось залишається тиждень до весілля і мої батьки запрошують батьків Дениса в гості, щоб все обговорити по організації, влаштувати, так скажемо, передвесільний вечір.\nЙого мама сказала моїм, що не хоче ні їхати, ні спілкуватися і взагалі приїде тільки на весілля. Почути таке було вкрай неприємно, тим більше, що за рік до цього сестра чоловіка занедужала, і мої батьки возили її по професорах, оскільки живуть у великому обласному центрі, куди її направили на обстеження.\nДобре, подумали ми. Але за день до весілля, коли ми вирішували останні питання з рестораном, розселенням гостей, його мама дзвонила мені кожні пів години і говорила: “Я буду жити в готелі”, через пів години “Орендуйте мені квартиру”, ще через пів години “я буду у твоїх батьків ночувати”.\nЗагалом, я не витримала і сказала, що бронюю їй готель, і якщо не сподобається, буде ночувати на вокзалі. Через годину вона зателефонувала чоловікові і сказала, що не приїде взагалі, якщо він сам не поїде до неї за 100 км і не привезе її з батьком на авто.\nЗа день до весілля. Чоловік зривається, їде до неї, а у нас 50 чоловік гостей, з яких 40 з різних міст, яких потрібно зустріти і розселити.\nВ день весілля в 8.00 він дізнається, що мама ще не купила собі туфлі і взагалі їй нікуди поспішати. Приїхав він не в 11.00, а о 15.00, добре, що церемонія виїзна була на 17.00 годину, і був фуршет.\nВ результаті ми запізнилися на фотосесію, замість 3-х годин було 40 хвилин, не заїхали до моєї вже старенької бабусі, яка посеред весілля подзвонила мені і влаштувала окрему “бурю”, довелося на 1.5 години залишити гостей, та ще й на саму церемонію запізнилися на 1.5 години.\nНу і скажіть, ви б з радістю після всього цього згадували день весілля. Я навіть заборонила святкувати нашу річницю. Цей день для мене просто вилетів з календаря.\nА найгірше те, що свекруха досі не розуміє, чому я так злюсь від слів: “Ваше весілля”


Мохоподібні: історія змін — Вікіпедія\nМохоподібні: історія змін\nСтабільна версія була перевірена 17 березня 2020. 3 зміни очікують на перевірку.\nпоточн.попер. 05:1305:13, 11 квітня 2021 TohaomgBot обговорення внесок м 15 084 байти −8 замінено закодовану відсотковим кодуванням частину URL-адреси на кирилічні літери скасувати [очікує на перевірку]\nпоточн.попер. 14:4814:48, 24 листопада 2020 188.163.64.94 обговорення 15 092 байти +11 скасувати [очікує на перевірку]\nпоточн.попер. 16:0716:07, 24 жовтня 2020 188.163.64.16 обговорення 15 081 байт −274 скасувати [очікує на перевірку]\nпоточн.попер. 18:4118:41, 17 березня 2020 188.163.64.249 обговорення 15 355 байтів +455 скасувати [перевірена користувачем Brunei]\nпоточн.попер. 03:3803:38, 31 липня 2019 Mr.Rosewater обговорення внесок м 14 900 байтів +16 вилучено Категорія:Мохи; додано Категорія:Мохоподібні за допомогою HotCat скасувати [автоматично перевірена]\nпоточн.попер. 03:2403:24, 31 липня 2019 Mr.Rosewater обговорення внесок м 14 884 байти +63 додано Категорія:Нетаксономічні групи за допомогою HotCat скасувати [автоматично перевірена]\nпоточн.попер. 03:2003:20, 31 липня 2019 Mr.Rosewater обговорення внесок 14 821 байт 0 скасувати [автоматично перевірена]\nпоточн.попер. 03:1103:11, 31 липня 2019 Mr.Rosewater обговорення внесок 14 821 байт +47 скасувати [автоматично перевірена]\nпоточн.попер. 13:2113:21, 14 липня 2019 InternetArchiveBot обговорення внесок 14 774 байти +51 Виправлено джерел: 1; позначено як недійсні: 0. #IABot (v2.0beta15) скасувати [автоматично перевірена]\nпоточн.попер. 09:3609:36, 24 травня 2019 TohaomgBot обговорення внесок м 14 723 байти −8 замінено закодовану відсотковим кодуванням частину URL-адреси на кирилічні літери скасувати [автоматично перевірена]\nпоточн.попер. 20:1020:10, 7 квітня 2019 188.163.64.236 обговорення 14 731 байт −2 скасувати [перевірена користувачем Brunei]\nпоточн.попер. 09:5909:59, 6 березня 2019 46.96.45.40 обговорення 14 733 байти +1 скасувати Мітки: Редагування з мобільного пристрою Редагування через мобільну версію [перевірена користувачем Brunei]\nпоточн.попер. 09:5809:58, 6 березня 2019 46.96.45.40 обговорення 14 732 байти +2 скасувати Мітки: Редагування з мобільного пристрою Редагування через мобільну версію\nпоточн.попер. 12:0612:06, 3 березня 2019 Дзвінка Калинець-Мамчур обговорення внесок м 14 730 байтів −2 →Джерела скасувати Мітка: Візуальний редактор [перевірена користувачем Brunei]\nпоточн.попер. 20:1220:12, 2 березня 2019 188.163.64.236 обговорення 14 732 байти +46 скасувати\nпоточн.попер. 19:5219:52, 2 березня 2019 188.163.64.236 обговорення 14 686 байтів +155 скасувати\nпоточн.попер. 11:1911:19, 4 лютого 2019 Дзвінка Калинець-Мамчур обговорення внесок 14 531 байт −66 →Різноманітність скасувати Мітка: Візуальний редактор\nпоточн.попер. 12:4912:49, 24 липня 2018 188.163.64.236 обговорення 14 597 байтів +5544 скасувати [перевірена користувачем Shmurak]\nпоточн.попер. 16:0016:00, 1 травня 2018 Brunei обговорення внесок 9053 байти +74 →Примітки скасувати [автоматично перевірена]\nпоточн.попер. 15:5115:51, 1 травня 2018 Дзвінка Калинець-Мамчур обговорення внесок 8979 байтів +354 важливі уточнення скасувати Мітка: Візуальний редактор [перевірена користувачем Brunei]\nпоточн.попер. 10:0410:04, 5 березня 2018 Дзвінка Калинець-Мамчур обговорення внесок 8625 байтів +1633 багато уточнень скасувати Мітка: Візуальний редактор [перевірена користувачем Shmurak]\nпоточн.попер. 10:3810:38, 1 липня 2017 Дзвінка Калинець-Мамчур обговорення внесок 6992 байти −194 додано матеріал скасувати Мітка: Візуальний редактор\nпоточн.попер. 23:1623:16, 6 червня 2017 134.249.83.236 обговорення 7186 байтів +1 опечатка скасувати Мітка: Візуальний редактор\nпоточн.попер. 19:0819:08, 21 березня 2017 Анастасія1212 обговорення внесок 7185 байтів +4242 скасувати Мітка: Візуальний редактор\nпоточн.попер. 06:0506:05, 19 березня 2016 Shynkar обговорення внесок 2943 байти +106 →Посилання скасувати\nпоточн.попер. 17:0217:02, 15 січня 2015 109.87.39.206 обговорення 2837 байтів 0 →Різноманітність скасувати Мітка: Візуальний редактор [перевірена користувачем Xsandriel]\nпоточн.попер. 13:1513:15, 7 вересня 2014 Dexbot обговорення внесок м 2837 байтів −16 Removing Link GA template (handled by wikidata) скасувати [автоматично перевірена]\nпоточн.попер. 19:3319:33, 13 червня 2014 Basio обговорення внесок 2853 байти +59 скасувати [перевірена користувачем Basio]\nпоточн.попер. 09:5609:56, 5 лютого 2014 Flexx02 обговорення внесок м 2794 байти +435 Дивіться також додане посилання на статтю по мохоподібних скасувати Мітка: Візуальний редактор\nпоточн.попер. 17:2917:29, 17 грудня 2013 176.103.204.107 обговорення 2359 байтів −108 →Різноманітність скасувати Мітка: Візуальний редактор [перевірена користувачем Basio]\nпоточн.попер. 17:2817:28, 17 грудня 2013 176.103.204.107 обговорення 2467 байтів +108 →Різноманітність скасувати Мітка: Візуальний редактор\nпоточн.попер. 05:3705:37, 3 вересня 2013 DixonDBot обговорення внесок м 2359 байтів +30 Додавання/виправлення дати для: Шаблон:Без джерел; косметичні зміни скасувати [автоматично перевірена]\nпоточн.попер. 19:1519:15, 10 серпня 2013 Mr.Rosewater обговорення внесок м 2329 байтів −2 скасувати [автоматично перевірена]\nпоточн.попер. 19:1419:14, 10 серпня 2013 Mr.Rosewater обговорення внесок 2331 байт +183 скасувати [перевірена користувачем Mr.Rosewater]\nпоточн.попер. 16:2916:29, 16 червня 2013 178.158.115.110 обговорення 2148 байтів +14 скасувати\nпоточн.попер. 14:1714:17, 24 травня 2013 178.92.20.67 обговорення 2134 байти +849 зберегти статтю скасувати\nпоточн.попер. 18:5818:58, 19 травня 2013 Botboimf обговорення внесок 1285 байтів +4 скасувати\nпоточн.попер. 07:5107:51, 13 квітня 2013 EmausBot обговорення внесок м 1281 байт −17 Перенесено 1 інтервікі-посилань до Вікіданих (d:Q29993) скасувати\nпоточн.попер. 13:5513:55, 24 березня 2013 Addbot обговорення внесок м 1298 байтів −690 Вилучення 32 інтервікі, відтепер доступних на Вікіданих: d:q29993 скасувати\nпоточн.попер. 21:2921:29, 2 березня 2013 Neon Knight обговорення внесок 1988 байтів −61 категоризація скасувати\nпоточн.попер. 00:3900:39, 20 вересня 2012 MerlIwBot обговорення внесок м 2049 байтів +33 робот додав: ca:Briòfits en sentit ampli скасувати\nпоточн.попер. 12:3412:34, 31 липня 2012 VP обговорення внесок м 2016 байтів +32 дoдана Категорія:Мохи з допомогою HotCat скасувати\nпоточн.попер. 14:5614:56, 23 червня 2012 MerlIwBot обговорення внесок м 1984 байти +38 робот додав: ml:ബ്രയോഫൈറ്റ скасувати\nпоточн.попер. 14:5514:55, 6 квітня 2012 MerlIwBot обговорення внесок м 1946 байтів +12 робот додав: vi:Rêu скасувати\nпоточн.попер. 23:4523:45, 9 березня 2012 MerlIwBot обговорення внесок м 1934 байти +62 робот додав: ko:선태식물, ta:பிரயோபீற்றா, змінив: gl:Briófitas скасувати\nпоточн.попер. 18:0018:00, 24 січня 2012 178.92.190.213 обговорення 1872 байти +110 скасувати\nпоточн.попер. 22:0022:00, 20 січня 2012 БойкоМ обговорення внесок 1762 байти −2 скасувати\nпоточн.попер. 17:3417:34, 11 грудня 2011 46.201.76.212 обговорення 1764 байти +4 скасувати\nпоточн.попер. 11:5411:54, 25 жовтня 2011 193.109.129.2 обговорення 1760 байтів +110 →Різноманітність скасувати\nпоточн.попер. 11:2011:20, 29 червня 2011 JAnDbot обговорення внесок м 1650 байтів +19 r2.5.2) (робот додав: frr:Möösk, id:Tumbuhan lumut, вилучив: az:Şibyələr скасувати\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/wiki/Мохоподібні


Кривой Рог новости - Бути чи не бути приватному техогляду? Залишилось гадати до 8 липня\nКривой Рог новости: Бути чи не бути приватному техогляду? Залишилось гадати до 8 липня\nКривой Рог / Новости / Бути чи не бути приватному техогляду? Залишилось гадати до 8 липня\n04.06.2011 13:25 | Политика\nБути чи не бути приватному техогляду? Залишилось гадати до 8 липня\nЗакон, який скасовує техогляд для особистих автомобілів, який Рада прийняла в першому читанні 31 травня, викликав запитання і у власників машин, і у страхкомпаній. Головне питання - чи повинен приватник при отриманні поліса автоцивілки (страхування відповідальності водія за шкоду третім особам) або КАСКО (страхування свого «заліза») надавати страховикам документ про те, що його машина справна (аналог нинішнього талона про проходження ТО) чи ні? І скільки це буде коштувати?\nДумки експертів розділилися. Топ-менеджер СК «Українська страхова група» Ірина Бонковська вважає, що страховики навряд чи будуть вимагати від клієнта акт про справність машини - максимум попросять показати сервісну книжку на авто з відмітками про регулярне проходження техобслуговування. А Дмитро Калішевський (страхкомпанії АСКА) говорить, що все буде залежати від клієнта: для постійних, які їздять без аварій, все залишиться як і раніше, а тих, хто потрапляв в аварії, можуть попросити принести акт про справність.\nСтосовно ціни за перевірку техстану, то на станціях, які мають право проводити техогляд (за даними сайту ДАІ, їх по Україні 1100) кажуть, що підвищувати її не будуть. Так, на СТО на Оранжерейній (Київ) нам відповіли, що перевірка коштує 120 грн. (У ДАІ поки що 45 грн., На інших СТО - до 150 грн.). Водій Петро В. сказав нам: «У ДАІ я проходив ТО не за 45 грн., А дорожче (за 350 грн.), Тому що не хотів стояти в черзі, чекати. Так що говорити про те, що ціна ТО підніметься, якщо його будуть проводити приватники - некоректно ». «Ціни за перевірку СТО піднімати не стануть, тому що дуже жорстка конкуренція», - говорить гендиректор ВААІД Олег Назаренко. А ось ветеран ДАІ Микола Корчмаренко впевнений, що фактично скасування техогляду не буде: «Чи зроблять, щоб на СТО їздили всі. А там зацікавлені знайти несправність, щоб заробити на ремонті. Доведеться платити майстрам за видачу акту ». Глава комітету ВР з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Віктор Швець каже, що закон вимагає доопрацювань, щоб корупційну схему не перенести з ДАІ на СТО: «Ми думаємо, як цього не допустити. Терміни стислі: закон треба ухвалити до кінця сесії, до 8 липня ».


Новий фронт старої війни - ZAXID.NET\nНовий фронт старої війни\nЧерговий етап стратегії «конфліктного врядування» нової влади у Варшаві\nЮрій Опока, 20:00, 19 грудня 2016 0\nАнтиурядова демонстрація під Сеймом РП\nНапруга в інформаційному просторі Польщі останній рік практично безперервна, але в п’ятницю 16 грудня вона відчувалась особливо. Темою номер один того дня була законодавча ініціатива правлячої партії Право і Справедливість (ПіС), де серед іншого передбачалася заборона для журналістів вільно працювати в кулуарах парламенту. Для преси задумувалися спеціальні «робочі місця», тобто окремі приміщення, куди б приходили політики на розмову. Якщо би, звісно, забажали прийти.\nЗакономірно, такі «демократичні покращення» обурили багатьох журналістів. Декотрі редакції ініціювали навіть акцію «день без політиків» на знак протесту. Та день, котрий планувався без політиків, враз спалахнув громадськими акціями непокори і цілодобовим медіабенефісом тих-таки політиків.\nПід час п’ятничного вечірнього засідання парламенту Маршалок Cейму Марек Кухцінський заборонив брати участь у засіданні депутатові від опозиції Міхалу Щербі – нібито через порушення дисципліни. У відповідь опозиція заблокувала трибуну. Депутати від ПіС перейшли в інше приміщення, де проголосували руками за бюджет на наступний рік, не врахувавши жодних опозиційних поправок. Усе це відбувалося за зачиненими дверима без участі опозиції та журналістів, а підняті руки рахували спеціальні партійні секретарі.\nТакі порушення регламенту підживили вже наелектризоване середовище активних опонентів ПіСу. Тож те, що починалося як протест журналістів, перетворилося на масштабні громадські акції. Опозиційні політики, представники організації «Комітет Оборони Демократії», журналістські середовища й інші активісти через соціальні мережі почали скликати до парламенту небайдужих людей. До півночі біля Сейму вже зібралися кілька тисяч протестувальників, котрі виразно й емоційно закликали владу не порушувати регламент, не посягати на свободу преси і скасувати низку контраверсійних законів.\nБлизько третьої ночі, коли депутати почали роз’їжджатися, автомобілі з лідером ПіСу Ярославом Качинським і прем’єром Беатою Шидло заблокували активісти. Довелося втрутитися поліції.\nНаступного дня протести продовжилися. Як і блокування трибуни парламенту. В неділю також відбулися пікети прихильників влади. У протистояння довелося втрутитися президенту. Щоправда, це не розрядило ситуації, оскільки Анджей Дуда сам із партії влади.\nВідразу по сутичках поліція мобілізувала додаткові сили в регіонах і відрядила їх до Варшави. Опозиція заговорила про перевибори, влада – про кримінальні провадження, активісти – про загрозу демократії, журналісти – про польський «майдан». Над Віслою замайоріла перспектива затяжної політичної кризи.\nФілософію державного управління партією Право і Справедливість важко концептуалізувати в традиційних політологічних термінах. «Етатизм», «консерватизм», «популізм», «соціалізм» – тільки найвидніша частина з коктейлю, котрий щоденно подається у вечірніх інформаційних програмах. Та це суть діяльності ПіСу, себто її внутрішній вимір. Натомість є інший – зовнішній (методологічний) вимір, тобто стиль правління. Він добре діагностується, позаяк має одну виразну особливість – конфлікт як метод реалізації влади.\n«Конфліктократія» ПіСу почалася фактично відразу після перебирання важелів правління у 2015 році і триває безперервно. «Битва за історію», «битва за суд», «битва за жіночі майтки» (термінологія з польських жіночих протестів, йдеться про повну заборону абортів), «битва за мертвих» (ексгумації), «битва проти ГО» і от у п’ятницю відкрився новий фронт суспільного конфлікту – «битва проти журналістів у парламенті». Ці окремі поля боїв, котрі без перерви відкриває й закриває правляча партія, є певною мірою закономірними, адже керівництво ПіСу поставило за мету збудувати нову «справжню» Польщу. Для цього потрібно зруйнувати стару («наслідок комуністичної змови» – за лексиконом ПіСу). Відтак опір старої системи і її середовищ гарантований – пояснюють ідеологи правлячої партії. В ту ж таки п’ятницю владна більшість голосувала за закони, котрі передбачали різке зниження пенсій колишнім працівникам органів безпеки у комуністичній Польщі. Це дало підставу звинувачувати опозицію, котра блокувала трибуну, у підтримці комуністів і вкотре підкреслити тезу про неокомуністичну природу Польщі 1989-2015 рр.\nТактично «конфліктократія» виглядає як «ленінське танго», тільки з іншою черговістю. Нещодавній процес довкола заборони абортів добре ілюструє таку тактику. Від провладних середовищ з’являється ультраконсервативний проект, котрий забороняє аборти не лише євгенічні, але взагалі, будь-які (навіть внаслідок зґвалтування чи інцесту) та передбачає жіночу кримінальну відповідальність за його здійснення. Такий натиск викликав масовий спротив, і жінки по всій Польщі вийшли на «чорний протест». Влада відступила і залишила все як було, але тепер вже чинний до того консервативний закон, який і так забороняв самовільні аборти, виглядає перемогою прогресивних сил.\nСхожа ситуація була з Конституційним судом. Спершу його хотіли різко і повністю підпорядкувати чинній владі (два кроки вперед). Проте, зустрівши опір у світі й Польщі, відступили й паралізували роботу (крок назад), чекаючи, поки повноваження «опозиційного» голови суду закінчаться. Власне 19-го грудня голова Конституційного суду, котрий уже встиг стати символом спротиву владі, йде з посади. А це відкриває шлях до формування провладної більшості серед суддів.\nМайдан на «пляцу Збавіцєля»\nЕстетика нинішніх протестів і загалом політичний процес Польщі щораз більше нагадують ненайкращі пострадянські практики. Обов’язкові рішення, котрі політично «неправильні», не публікуються. Проекти, які «правильні», голосуються руками. Масові акції проти дій влади перекриваються акціями на підтримку легітимної влади. «Українізація» польської демократії та занедбання легальних процедур стає дедалі більш помітним явищем.\nОднак позірна схожість не має вводити в оману. Навряд чи можна говорити про якусь можливість «майдану» та непередбачувану зміну влади в Польщі, як це роблять деякі українські й польські коментатори. Принаймні зараз.\nЄ кілька важливих причин, чому нинішні протести не призведуть до відходу від влади Права і Справедливості. По-перше, рейтинг ПіСу стабільно найвищий. Їм, зрештою, і нові вибори не страшні. Грудневе опитування агенції CBOS показує 36% підтримки чинної влади, натомість дві найбільші опозиційні партії Громадянська Платформа і Новочесна мають по 16% і 14% відповідно. Єдина проблема для влади – її виборець не у Варшаві. По-друге, офіційна політична опозиція слабка і скомпрометована безкінечними скандалами (теж українська тема осені 2013-го). По-третє, і це найвагоміший чинник, секрет ефективного «революційного» протесту в наших широтах передбачає тісний союз лібералів із націоналістами. Власне ліберальний креатив і лобізм на Заході, помножений на пасіонарність націоналістів й забезпечив перемогу українського Майдану. Без активного «правого крила» у Варшаві скоріше можлива «Болотна площа», аніж «майдан». А праве крило як раз у «гусарів» з ПіСу.\nНатомість основу нинішніх протестів становить ліволіберальний креативний клас, що полюбляє пити каву на «пляцу Збавіцєля» (популярне місце серед варшавських хіпстерів та «білих комірців»). А колективний портрет протестувальників можна змалювати з читачів «Ґазети Виборчої». От тільки їхня кількість зменшується як «шагренева» шкіра, про що свідчать тиражі й безперервні кадрові скорочення серед журналістів газети.\nПроте тактична слабкість опозиційних сил зараз ще не значить, що вони приречені. Теоретично успіх у протидії владі можливий. Та передусім потрібно розуміти, що значить успіх. Очевидно, що перевибори зараз не вихід. За них виступають лише ті опозиційні сили, котрі хочуть використати низьку популярність Громадянської Платформи й перетягти до себе їхніх виборців, а також позапарламентські опозиційні партії. Позаяк поле ліберального виборця не збільшилося, перерозподіл голосів може бути тільки у межах цього поля, та в сухому залишку влада знову належатиме ПіСу.\nОптимальним варіантом для парламентської і вуличної опозиції було б конструювання міцного нового механізму стримування і противаг нинішньої влади. Оскільки інституційний механізм противаг уже не працює (всі гілки влади, включно з судовою і медійною, вже в одній руці), опозиція мала б потурбуватися про альтернативний механізм. Швидкі й точкові вуличні демонстрації, які відбулися в п’ятницю, цілком до цього придатні. Скоординована діяльність політків та громадського сектора у парламенті й на вулиці – єдине, що може стримувати правлячу партію.\nРецепт успіху опозиціонерів простий, універсальний і банальний: об’єднання. Передовсім об’єднатися мають політики, далі – середовища, що втягнені у конфлікти. «Конфліктократія» є доволі ефективною формою перманентної мобілізації власного виборця й відволікання «ворожих» середовищ. Та її Ахілесова п’ята – єдиний фронт незадоволених. Якщо більшість середовищ, котрі зараз втягнені в окремі конфлікти з владою, зможуть виступити єдиним фронтом, подолати їх буде практично неможливо.\nХоча й при такому варіанті подій перспективи польського майдану залишаються примарними (що добре), та «єдиний фронт» зможе виступити серйозним переговірником з нинішньою владою. Він уже не поверне назад третю Річ Посполиту, але й не допустить четвертої. Можливо, вдасться хоча б домовитися про Річ Посполиту версії 3.5.


Названа найприбутковіша і найзавантажуваніша гра третього кварталу 2021 - ITsider.com.ua\nНазвана найприбутковіша і найзавантажуваніша гра третього кварталу 2021\nавтор Olena Chuprovska\t опубліковано 4 Жов, 2021\nPlауеrUnknоwn’ѕ Battlegrounds, більш відома як PUBG Mobile, стала найприбутковішою і найбільш завантажуваною грою в третьому кварталі 2021 року як в Google Play Store, так і в Apple App Store.\nАналітична компанія Sensor Tower опублікувала звіт, в якому йдеться про те, що PUBG Mobile досягла нового максимуму зростання в третьому кварталі. Фанати збільшили на 11% річні витрати на внутрішньоігрові товари. Більш того, PUBG Mobile продовжує нарощувати доходи після того, як в першому кварталі 2021 року дохід за весь термін життя гри перевищив 5 мільярдів доларів.\nPUBG Mobile – це не тільки найприбутковіша мобільна гра в третьому кварталі, але і найбільш завантажувана гра. Гра випущена видавництвом Tencent Games, якому також належать Honor of Kings і Genshin Impact. Ці дві гри займають в чартах друге і третє місця відповідно.\nВитрати на мобільні ігри виросли на 7,7% в річному обчисленні до 22,4 млрд доларів в третьому кварталі, в основному це зростання спостерігалося в Google Play Store. З іншого боку, обсяг продажів App Store збільшився на 13 мільярдів доларів, при цьому зростання склало 5,6%.


На Миколаївщині працівник ДАІ затримав викрадача автівки\n→ Юридические новости → На Миколаївщині працівник ...\nУ п’ятницю до Заводського райвідділу міліції звернулася мешканка міста Миколаєва з заявою про те, що невідомі особи вночі заволоділи її автомобілем «Москвич-2140», зеленого кольору. На пошуки даного автомобіля було негайно орієнтовано весь особовий склад Державтоінспекції Миколаївщини.\nУже наступного ранку близько восьмої години, під час несення служби на вулиці Кіровоградській, працівник відділу ДАІ Миколаєва помітив зазначений в орієнтуванні транспортний засіб.\nПоданий інспектором ДАІ жест про зупинку, водій проігнорував, та спробував втекти, але вже за кількасот метрів автомобіль зупинили.\nАле 28-річний керманич «вистрибнув» з машини та кинувся навтіки. Тим не менш, правоохоронець швидко наздогнав горе-викрадача та прийняв усі необхідні заходи для його затримання.\nНа місце події викликано слідчо-оперативну групу Заводського райвідділу міліції. У ході огляду салону автівки, правоохоронці окрім іншого, виявили поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження та характерним запахом канабісу, а також ніж. Виявлені предмети та речовини були направлені на дослідження.\nСам же чоловік намагався запевнити вартового доріг, що не викрадав автомобіль, а помітивши його покинутим у одній з лісосмуг, вирішив просто покататись.\nА всі речі, виявлені під час огляду салону автівки, йому не належать, а були в машині, коли він сів за кермо.\nНа Миколаївщині працівник ДАІ затримав викрадача автівки, автор — Юридичні консультації\nНа Миколаївщині працівник ДАІ затримав викрадача автівки © 2019г.


Стратегія перемоги або Чи є шанси в Сокирянщини мати свого депутата? – ПІВНІЧНО-БЕССАРАБСЬКИЙ ІНФОРМАЦІЙНИЙ ПОРТАЛ\n204 виборчий округ – це 4 райони (Заставнянський, Кельменецький, Сокирянський і Хотинський) і місто Новодністровськ. Сокирянський, із чотирьох районів, – один із найменших за чисельністю виборців і логічно припустити, що кандидату із нашого району не вийти в лідери перегонів, не набрати найбільшу кількість голосів виборців. Але при певних умовах ситуацію може змінити на нашу користь (а якщо по справедливості, то вже пора би святкувати і на нашій вулиці).\nЯкі ж це умови:\nПерша умова, це необхідно виборцях проголосувати за одного із місцевих кандидатів (Ярослава Банчука, Івана Бордюжана, Василя Козака), і тільки за одного з трьох;\nДруга умова – максимальна явка на вибори і визначеність із кандидатом (по нашим обстеженням 24% виборців не визначилися, а 8% не готові прийти на вибори взагалі). Чому так важлива явка? Того, що при стовідсотковій явці достатньо для перемоги, щоб 60% виборців проголосували за одного з кандидатів, а при явці в 70% вже необхідно, щоб за кандидата проголосувало більше 93% виборців, які прийшли на вибори.;\nІ накінець третя умова – мінімальна кількість голосів за кандидатів із інших районів, і в першу чергу, лідерів перегонів: Максима Бурбака, Володимира Куліша та В’ячеслава Добровольського В.І. та Ноцького О.В.\nА чи варто нам, сокирянцям, надіятись, наприклад, на хотинських виборців (Хотинський район найбільший за кількістю виборців) – ні. Там свої кандидати (і їх можна зрозуміти, вони той раз вибрали свого депутата і захочуть на цих виборах теж перемогти) і малоймовірно, що хтось з них проголосує, наприклад, за Банчука Я.А., чи з трохи більшою ймовірністю за Бордюжана І.К., і не тільки того, що своя сорочка ближче до тіла. Патріотизм притаманний більшості виборців. Те саме практично і по інших районах.\nВідокремлену позицію займає м. Новодністровськ. Не маючи свого кандидата, (який проживав би в м. Новодністровську), новодністровські виборці (більше 8 тис. виборців) отримали «козирного туза» в виборчому пасьянсі. Передвиборна ситуація складається таким чином, що за кого з кандидатів проголосують новодністровські виборці,– той і стане депутатом. Дуже би хотілося, щоб за нашого, сокирянського. Тому що ми – найближчі сусіди, тому що багато вихідців з району там працюють та й багато чого нас пов’язує.\nДехто скаже, що це «містечковий патріотизм». Хай так, але краще бути патріотом свого краю, ніж «п’ятою колоною» в ньому.\nПрогноз – справа невтішна, але, як не дивно, на цей раз він в наших руках. Справа за малим – прийти на вибори і проголосувати.\nМиру Вам і перемог.\nФ. Блинду, директор Сокирянської ДЮСШ


В Україні обрали IT-шників, які поїдуть на стажування до Кремнієвої долини - ШоТам\nОбрали найкращих українських розробників технологій для онлайн-кінотеатру – Cinema Tech, які поїдуть на стажування до Кремнієвої долини. Як пише Укрінформ, їх визначили за підсумками проведення в Україні IT-чемпіонату DEV Challenge.\nПро це повідомили в національному онлайн-кінотеатрі SWEET.TV, який, за підтримки Міністерства цифрової трансформації, виступив ініціатором запровадження категорії Cinema Tech у рамках чемпіонату.\nХто їде на стажування?\nПід час туру українські розробники зможуть зустрітися із своїми колегами, які працюють в офісах Google, Facebook, Twitter, Amazon та нових топових стартапах. Крім цього, для українських спеціалістів заплановані лекції в університетах Berkeley та Stanford.\nЧитайте також: Нову смугу Одеського аеропорту показали з висоти пташиного польоту (ВІДЕО)\nЩо відомо про чемпіонат?\nЗазначимо, що 28-29 листопада у Києві відбувся фінал Всеукраїнського IT-чемпіонату DEV Challenge 17, в рамках якого цьогоріч вперше змагалися українські розробники програмного забезпечення для стримінгових платформ. Під час фіналу учасники протягом 8 годин виконували конкурсні завдання, за результатами яких було обрано переможців.


Питання про природу добра і зла перебуває в нерозривному зв'язку з проблемою природи і сутності моралі. Якщо добро вважати продуктом суб'єктивної точки зору (індивідуальної, групової), то можна зробити висновок, що мораль є фікцією (лат. fictio — вигадка), яка не має об'єктивного змісту і значення.\nПевною мірою резонно добро відносити до сфери ідей, оскільки уявлення про нього формується громадською думкою, в якій воно набуває ідеальної (нематеріальної) форми буття; протиставляється сущому, практичній діяльності й безпосередній доцільності; перебуває у зв'язку з ідеалом; є незавершеним, відкритим. До того ж добро як ідея не є суто раціональним утворенням. Не вважають його і суб'єктивним станом людини, бо його об'єктивною основою є потреба людини в інших людях, у взаємному спілкуванні й узгодженні своїх дій, у дбайливому ставленні до природи. Звичайно, якби добро існувало лише в ідеальній формі (у формі ідеї), то воно нагадувало б міраж. Ідея добра постійно об'єктивується, опредметнюється в діяльності й поведінці людей, набуваючи матеріальних форм буття. Тобто добро не вичерпується ідеєю.\nДобро слід розглядати, як процес, якому властиві такі стадії розвитку: ідея добра (добро в собі); добро як стан самосвідомості людини; добро як спосіб буття людини (високоморальна діяльність і поведінка та відповідні моральні якості особистості, тобто доброчесність); матеріальна і духовна культура людства, в якій акумулюється і нагромаджується потенціал добра (власне культура, культура у вузькому розумінні, оскільки до культури в її найзагальнішому розумінні належить усе створене людством, тобто неприродне, зокрема і те, що називають дикістю, варварством).\nОскільки мораль всепроникна, добро не є чітко окресленим в просторі й часі. Проте його можна виявити. Добро як ідею можна пізнати завдяки громадській думці. Однак тільки за умови, що вона буде почутою, прийнятою і реалізованою індивідом, який водночас не може беззастережно довіряти громадській думці, хоч і змушений до неї прислухатися. «Людина, — за словами французького мислителя Жана-Поля Сартра (1905— 1980), — спочатку існує, зустрічається, з'являється у світі і тільки опісля визначається», тобто набуває сутності. Вона «є лише тим, що сама з себе робить». Створюючи свою сутність, людина орієнтується на світ людської культури, зокрема й на ідею добра. Однак ця ідея адресується їй в неадекватній формі (як моральні вимоги), а тому є для неї логічно і психологічно недостовірною, непереконливою. Це спричинено тим, що моральні вимоги адресують людині у формі суджень («Говори правду, бо правда — добро», «Не будь егоїстом, бо егоїзм - зло»), а отже, апелюють до її розуму, логіки. Та оскільки поняття «добро» і «зло» в системі буденної свідомості не визначені, то моральні судження не можна вважати психологічно достовірними, тим більше для людини, яка виходить з того, що буде «тим, що сама із себе зробить».\nЧи не найпереконливіше психологічно ідею добра виражає образ Прометея. Однак найголовніша умова її осягнення полягає в тому, що силу добра можна по-справжньому відчути і пережити, лише творячи добро. Ще Демокріт писав, що якби дітей не змушували працювати, то вони не навчилися б ні грамоти, ні музики, ні того, що найбільше зміцнює доброчесності, сорому. Людина повинна виробляти в собі звичку робити добро, в іншому разі таємниця ідеї добра залишиться незбагненною. Тому необхідною передумовою осягнення таємниці добра вважають практичне залучення до процесу добротворення.\nКрім того, важливим є питання про те, конструктивну чи деструктивну роль відіграє зло; має воно субстанціональний характер чи ні; про діалектичний характер добра і зла. Існує думка, ніби зло не має субстанціонального характеру, оскільки „Немає нікого, хто робив би зло заради його самого, але всі творять його заради вигоди або задоволення, або честі, або чогось подібного .” (Ф. Бекон).\nЖиття людини і суспільства загалом є суперечливою єдністю прогресу і регресу, конкретні прояви яких моральна свідомість сприймає та оцінює як добро чи зло.\n27) Щастя та шляхи його осмислення в етиці\nПроблема щастя постійно фігурує в буденному спілкуванні людей. Актуальна вона у філософії, мистецтві. Деякі мислителі вважали її найголовнішою, а всі інші проблеми — похідними щодо неї. Вона насправді досить актуальна, оскільки уявлення про щастя, розуміння його сутності істотно впливають (принаймні можуть впливати) на життєдіяльність особистості.\nУсі хочуть бути щасливими, проте уявляють щастя по-різному. Навіть фахівці не можуть однозначно витлумачити це поняття. Часто це пов'язано з ототожненням трьох феноменів: щастя; уявлення про щастя, тобто щастя, яким його знає буденна свідомість (мораль є формою суспільної свідомості буденного рівня); «щастя» як поняття етики. Все це породжує непереборні труднощі, оскільки втрачається предмет теоретичного аналізу.\nПоняття «щастя», як і будь-яке інше наукове поняття, є не об'єктом, а результатом пізнання. Етика досліджує не поняття «щастя», а власне щастя, феномен щастя.\nАналіз феномену щастя можна розпочати з робочого визначення, згідно з яким воно тлумачиться як особливий психічний стан, складний комплекс переживань людиною найвищої вдоволеності своїм життям. «Щастя, — на думку Дж. Локка, — у своєму повному обсязі є найвище задоволення, на яке ми здатні, а нещастя - найвище страждання». Можна жити змістовним, творчим життям і не переживати такого інтенсивного почуття, яким є почуття щастя. Проте бути щасливим без нього не можна. Це свідчить про істотність суб'єктивного начала в щасті.\nЩастя — стан найвищого внутрішнього вдоволення людини умовами свого буття, повнотою і осмисленістю життя, реалізацією свого людського призначення.\nОб'єктивною основою щастя є міра доброчесності людини, сукупність факторів, які визначають її життєве благополуччя (здоров’я, матеріальний добробут, везінні тощо). Ілюзії вдоволення життям можна досягти й штучними засобами (алкоголем, наркотиками тощо). Проте після цього неодмінно настає тяжкий стан (похмілля, ломки тощо) і прозріння, розуміння того, що ілюзія щастя принципово відрізняється від справжнього щастя. А щастя, за словами рос. письменника Льва Толстого (1828-1910), є задоволення без каяття.\nВизначаючи суб’єктивне начало істотним моментом щастя, необхідно з"ясувати об'єктивні основи щастя.Певний матеріал щодо цього дає буденна свідомість, зокрема громадська думка, народна мудрість. Щасливими вважають людей здорових («Здоровий жебрак, — як вважав німецький філософ Артур Шопенгауер (1788— 1860), — щасливіший від хворого короля»); красивих; багатих, хоча б тому, що багатство забезпечує людині свободу дій (німецький мислитель Фрідріх Енгельс (1820—1895) стверджував, що прагненню до щастя найменше потрібні ідеальні права. Воно потребує передусім матеріальних засобів); закоханих, яким відповідають взаємністю («Найвище щастя в житті — це впевненість у тому, що вас люблять, — писав французький прозаїк Віктор Гюго (1802—1885), — люблять заради вас самих, точніше сказати — люблять всупереч вам»); тих, хто має близьких друзів (« .яке щастя — дружба, подібна до тієї, яка існує між нами, — писав К. Маркс Ф. Енгельсу. — Ти-то знаєш, що жодні стосунки я не ціную так високо»); тих, хто досягнув високого соціального статусу; хто максимально себе само-реалізував і заслужив повагу співвітчизників («Ми буваємо щасливими, — писав французький філософ Блез Паскаль (1623—1662), — тільки почуваючи, що нас поважають») та ін.\nЗрозуміло, що одного здоров'я чи багатства замало для того, щоб бути щасливим, а володіти всіма благами майже неможливо. Без деяких із них людина може бути щасливою, без інших (здоров'я, повноцінне спілкування, реалізація творчих потенцій) — ні. Очевидно, ідеально щасливих людей не буває.\nЩастю людини можуть загрожувати і природні катаклізми (землетруси, вулкани, повені, інші лиха), а також несприятливі стани суспільства (війни, нестабільність, беззаконня тощо). До того ж, як зауважив французький письменник Жан Лабрюйер (1645— 1696), «перед обличчям деяких нещасть якось соромно бути щасливим».


Хлороз листя рослин. Лікування.\nХлороз листя рослин, їх лікування.\nЩо таке хлороз і лікування листя у рослин.\nБільшість листків рослин має зелене забарвлення, ось це зелене забарвлення надає нам хімічна сполука яка називається - хлорофіл.\nХлорофіл входить до складу рослинних клітин які засвоюють сонячну енергію і з допомогою цієї енергії переробляють неорганічні речовини на органічні. Якщо цього хлорофілу недостатньо, його не вистачає, то листя втрачає забарвлення і ось ця хвороба називається хлороз.\nПри цьому захворюванні листя втрачає забарвлення і стають бляклими, світло-зеленого кольору або жовтими. Природно знижується їх здатність до фотосинтезу, хворіють, страждаючи від хлорозу. Листя стають дрібними, кінчики їх сухими дерева і рослини пригнобленими, навіть аж до того, що можeуть скинути листя.\nПричин виникнення хлорозу на листках може бути кілька. Хлорози можуть бути викликані інфекційними і вірусними захворюваннями. Дуже часто хвороби поширюються шкідниками, які ушкоджують тканину рослини і через ось цю ранку в рослину проникає хлороз. Лікування заражених рослин інфекційним або вірусним хлорозом - марно, хворі дерева і рослини просто знищують.\nНа наше щастя, велика частина хлорозів мають інше походження. Як правило це викликано тим, що певні елементи не засвоюються рослиною.\nЯкі ж причини можуть призвести до листяним хворобливого хлорозу.\n1. Може рослинам, квітам не вистачати якогось елемента в самому грунті, рослині просто ніде їх взяти.\n2. Ці речовини містяться у грунті, але в силу якихось обставин, а більш точніше сказати - неправильної кислотності грунту, потрібні елементи стають просто неможливими для засвоєння самою рослиною. У деяких випадках кислотність занадто висока, в інших же занадто висока лужна реакція грунту.\nІ деякі рослини звикли до нормальних умов, потрапляючи або опиняючись в не комфортному середовищі, не можуть ці елементи з грунту взяти.\n3. Відсутність дренажу, застій води в коренях - теж призводить до хлорозу, до того, що рослина не засвоює потрібні поживні речовини.\nЗазвичай до хлорозів на листу призводить брак - заліза, магнію, марганцю, цинку, сірки, азоту. І хоча симптоми в принципі однакові, але все це призводить до хвороб хлорозу і поганого фотосинтезу, і в результаті ослаблення всієї рослини в цілому.\nТепер давайте детальніше розглянемо залізний хлороз.\nЯк зрозуміло з назви хвороби залізного хлорозу - рослині не вистачає заліза. Як це проявляється на листі - листова пластина стає жовтого кольору, зеленими залишаються тільки прожилки скелета листа. Причому залізним хлорозом страждають верхівкові листя (вгорі пагона) - ось так легко визначити.\nЧому не вистачає заліза яблуням, грушам, (плодовим і фруктовим деревам), квітам і рослинам - або заліза не вистачає в грунті. Або, що набагато частіше зустрічається з нашими рослинами, ми створили їм такі умови, що вони просто це залізо не можуть з грунту освоїти (отримати).\nЯкщо ми вирощуємо рослини які люблять кислий грунт рододендрони, азалії, лохина - і при цьому вирощуємо їх у грунті який має яскраво виражену лужну реакцію, то залізо такі рослини засвоювати не будуть. І одразу вам про це просигналізує - проявом зелених прожилок на жовтих листках.\nА що робити в таких випадках, як лікувати це захворювання.\n1. Можна знаходити сорти і такі види рослин, які стійкі до хлорозу, саме їх і вирощувати.\n2. Можна ретельно стежити за грунтом в який ви висаджуєте свої рослини - він повинен бути проникний (вода і повітря).\n3. Можна використовувати для підгодівлі рослин і добрив спеціальні препарати "анти хлорозні" на них так і написано.\nЯк підкислити і підняти кислотність грунту?\n4. Якщо не вистачає кислотності в грунті її можна штучно підкислити . Беремо звичайну кухонну "лимонну кислоту", буквально на кінчику ножа кілька кристалів, розводимо в 1 л. води потім цей розчин розбавляємо в 1 відрі води і злегка подкисляемо рослини роблячи полив 1 раз в 2 тижні. Скажімо так та сама гортензія приходить в себе швидко і лист знову набуває яскраво насичений зелений колір.\nНу це скажімо так більше профілактичні заходи, але якщо квіти, рослини більш серйозно пошкоджені хлорозом, а якщо воно ще й велике (дерево), то такими способами не допоможемо, його потрібно посилено годувати препаратами заліза.\nНайпростіший і дешевий варіант лікування рослини листя це використовувати купорос залізний від хлорозу. Його можна використовувати для позакореневих підживлень - що це значить, це підживлення прямо по листу дерева. Дія препарату дуже швидке залізного купоросу вистачить буквально дня 3-5 щоб ви побачили результати (листя стануть зеленими).\nАле все ж таки потрібно розуміти, що для комплексного лікування хвороби хлорозу і щоб рослина повністю вылечилось потрібно поєднувати і позакореневе підживлення і добриво під корінь препаратами заліза. Причому краще використовувати хелатні форми заліза, які легше засвоюються самою рослиною. До речі різні хелати заліза ви можете і самі зробити.\nЯк хелат заліза зробити самому?\nРобиться препарат хелат заліза дуже просто - берете 0.5 чайної ложки лимонної кислоти і 0,5 чайної ложки залізного купоросу і все це змішуємо в 1 л. холодної кип'яченої води. Вийде оранжевого кольору розчин - ось цим розчинний можна поливати і обприскувати свої рослини. У такому вигляді все досить прийнятно засвоюється рослинами.\nЄ ще один дідівський спосіб - вам знадобляться якісь іржаві металеві предмети (наприклад, цвяхи). При посадці саджанця - цвяхи, іржавий метал все це закладається в посадкову яму. Під виноград закопують іржаві консервні банки - сенс в тому щоб була іржа як постачальник заліза для рослини. Іржавіють ці предмети в землі довго, перегнивають і поступово це залізо рослина засвоює. Цей метод дієвий і простий, працює і зараз.\nМагнієвий хлороз рослин.\nЩе один варіант цієї хвороби - це магнієвий хлороз. Він на відміну від залізного хлорозу спостерігається саме в нижній частині пагона. В першу чергу покривається лист жовтими плямами, жовтіють саме нижні листя. В результаті це листя опадає і залишається на пагоні тільки верхівка. Рослина стає ослабленою, погано зимує і може навіть загинути.\nЧим лікується магнієвий хлороз - є такі препарати як калімагнезія або сульфат магнію. Їх використання досить ефективно і дозволяє подолати нестачу магнію. А нестача магнію в першу чергу зустрічається при вирощуванні рослин на легких піщаних грунтах.\nНа піщаних грунтах складно вирощувати рослини - через них і волога дуже швидко йде і головні поживні речовини практично вимиваються - це дуже бідні грунту. Вирощуючи на піщаного типах ґрунтів рослини намагайтеся частіше підгодовувати, причому підгодовувати з дотриманням балансу всіх речовин і мікроелементів.\nСправа в тому що надлишок мікро і макро елементів може привести також до хлорозу. Як дізнатися де який хлороз, якого елемента не вистачає нажаль на око це досить важко визначити - прояви хвороб хлорозу дуже схожі. Тільки досвідчені садівники можуть на око визначити якого елемента не вистачає.\nТому найкращий варіант - якщо бачите, що ваша рослина в хлорозі, що їм явно не вистачає якогось елемента зверніться в агролабораторию, де вам проведуть аналіз грунту і визначать якого елементу вам не вистачає. І вже знаючи це ви можете застосувати те чи інше добриво.\nНазад ← 71 72 73 74 75\n76 77 «78» 79 80 Вперёд →


ВІДЕО: Медведчук: Вибраний владою шлях ніяк не сприяє поверненню Донбасу до України - 20:41 21.01.2020 - 112.ua\n20:41 21.01.2020 28\nКерівники партії "Опозиційна платформа - За життя" Віктор Медведчук та Вадим Рабінович відвідали Полтаву з робочою поїздкою. На партійній конференції обрали нове керівництво міського та обласного осередків. Керівником полтавської організації партії одноголосно став народний депутат Ілля Кива.\nГОЛОВА ПОТАВСЬКОЇ ПАРТІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ "ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ"\nВід нас залежить доля майбутнього нашої країни. І ті завдання, які стоять перед нами, а це завдання в першу чергу досягнення миру і наведення порядку в нашій країні та нашому місті.\nОкрім організаційних питань, на зустрічі обговорили і найболючіші для українців теми. Зокрема, мир у країні. Голова політради партії Віктор Медведчук вважає, що шлях, вибраний владою, ніяк не сприяє поверненню Донбасу до України, а України на Донбас.\nСкажіть, будь ласка, ми сьогодні говоримо про виконання мінських угод, ми говоримо про питання мирного врегулювання, ми говоримо про те, що Донбас треба повернути до України, а Україну на Донбас. Скажіть, а крім виконання мінських угод, якщо навіть влада піде на це, що ми зможемо ще запропонувати громадянам, які мешкають сьогодні на непідконтрольних територіях?\nМи говоримо про мову, ми говоримо про знущання над мільйонами наших громадян, і ми ще говоримо про те, що Україні потрібен мир. Як ще його досягнути, коли сьогодні влада взяла на озброєння політику, яка радикально проти тих інтересів, які сповідують представники непідконтрольних територій?\nНавіть перебуваючи в опозиції до чинної влади, "Опозиційній платформі - За життя" вдається захищати права громадян України, використовуючи виключно законні методи. Зокрема, під тиском опозиційних політиків "слугам народу" довелося відкласти розгляд у другому читанні закону про ринок землі та повернути його на розгляд до комітету.\nНаша делегація змусила повернутися до розгляду в комітеті. Тобто вони відмовилися від рішення комітету, який вже направив цей законопроект до залу Верховної Ради для прийняття закону. Вони взяли на себе зобов'язання, змушені були взяти, для розгляду на комітеті. А тільки після цього буде винесено в зал. Більше того, наша принципова позиція, 3299 правок, які було внесено до цього закону щодо продажу землі сільськогосподарського призначення. Внесені депутатами нашої фракції залишаються всі як предмет розгляду і на комітеті, і в залі ВР.\nЯкби не позиція нашої фракції, вони б ніколи не знизили поріг продажу. Відкрито вони в неділю сказали, що ваша позиція змусила нас розглянути. Вже сьогодні вони до 10 тис. прийшли. Ми все одно проти продажу. Вони не приховують того, що під нашим тиском питання іноземців пішло в бік. Те, що сказав Віктор Володимирович, - це робота опозиції. Не завтра, не післязавтра, а сьогодні. Так, ми не можемо запобігти глобально цьому закону, на жаль, але ми зобов'язані все зробити, щоб хоча б пом'якшити цей удар.\nНагадаємо, партійні конференції "Опозиційної платформи - За життя" пройшли в Дніпрі, Києві, Харкові та на Закарпатті. Отримавши на парламентських виборах понад 13% та закріпившись у Верховній Раді як друга за розміром фракція, "Опозиційна платформа - За життя" прагне підвищити результат на майбутніх місцевих виборах. Вадим Рабінович упевнений, що за активної участі членів партії це можливо.\nСьогодні партійна система змінює країну. Змінює вона і Полтаву. Я думаю, що сьогодні залишаться в країні 4-5 партій. І я дуже сподіваюся, що ми в якесь осяжне майбутнє змінимо назву з ОПЗЖ на "Переможна платформа - За життя". І ось тут ваш внесок є неоціненним\n#Медведчук #Полтава #Віктор Медведчук


На ринок вийшов новий український бренд натуральної косметики - LDaily\nГлавная › Новини › На ринок вийшов новий український бренд натуральної косметики\nТоргова марка VitaminClub випустила першу в Україні натуральну косметику на основі фулерену. Цей компонент має потужні антиоксидантні властивості. Він у 120 разів сильніший за вітамін С і здатний нейтралізувати вільні радикали, що провокують старіння.\n“Водорозчинний фулерен – компонент дорогий, – зазначає засновник VitaminClub Олександр Гиренко. – І раніше косметику з фулереновою водою виробляли тільки елітні торгові марки, переважно закордонні. Ми ж створили лінійку натуральної косметики з цим компонентом в середньому ціновому сегменті, забезпечивши її доступність для українських жінок”.\nЦікаво, що косметика українського бренду продається в упаковці з доповненою реальністю – і вже зараз, щоб «оживити» картонну коробку, досить навести на неї камеру свого смартфона.\n“Сьогодні натуральність йде нога в ногу з технологіями. Ми, з одного боку, хочемо натуральності у всьому, а з іншого – прагнемо до автоматизації для полегшення повсякденного життя. Особливість індустрії краси в тому, що вона швидше за інших підлаштовується під запити клієнтів. Світові бренди починають активно використовувати технології доповненої реальності для активної взаємодії користувачів з брендом. Українські гравці б’юті-ринку поки обережні. Ми, за фактом, перший український бренд доглядової косметики, який застосував цю технологію в упаковці продукції “, – говорить засновник бренду VitaminClub Олександр Гіренко.\nБренд вирішив використовувати AR-технології для виведення продукції на ринок, щоб наочно донести ідею бренду, “включити” не тільки візуальні, а й аудіальні враження, здивувати споживачів і дати їм корисну інформацію в звичному відеоформаті. Упаковка, що “оживає” в руках – це взаємодія з брендом ще до здійснення покупки, яка дозволяє пережити захоплюючий, емоційний досвід.\nЗасновник VitaminClub розповідає, що зробити це досить просто. Потрібно запустити на смартфоні безкоштовний додаток LivePortrait і навести камеру телефону на логотип бренду на передній частині упаковки. Тут же на екрані телефону з’явиться іміджевий ролик, який за кілька секунд занурить в атмосферу бренду, а якщо зробити те ж саме з промо-вкладишем – покупець дізнається секрети б’юті індустрії, що стосуються правильного застосування засобів кожної з лінійок з догляду: для обличчя, волосся та тіла.\nЧитайте також: Озвучено Топ-10 найдорожчих брендів України\nЗа підсумками 2020 року збиток Укренерго склав майже 27,5 млрд грн проти 1,86 млрд грн прибутку роком раніше. Про це свідчить звіт у системі розкриття інформації НКЦБФР. Згідно з ним, минулоріч чистий дохід компанії зріс у 2,2 разу (на 31,9 млрд грн) – до 58,250 млрд грн. Валовий збиток за рік склав майже 25 млрд проти 6 […]\nАкції United Airlines, як і всіх інших компаній авіагалузі, сильно впали в лютому після закриття “повітряних кордонів” через пандемію COVID-19. З початку року акції United Airlines впали на 62,46%. Після повідомлення про підсумки 2 кварталу, що охоплює період з квітня по червень, акції United Airlines відреагували незначним зростанням. Сума квартальних втрат найбільшої американської авіакомпанії склала […]


Сайт про моду » МОДА » Бузковий колір в одязі\nБузковий - це ніжний, витончений і жіночний колір. Він викликає почуття закоханості, загадковості і легкості. Цінність бузкового забарвлення в моді дуже велика. Більшість дизайнерів включають її в колірну палітру своїх колекцій.\nІснує декілька відтінків бузкового кольору: блідо-бузковий, лавандовий, яскраво-фіолетовий, синьо-фіолетовий і бузковий аметист.\nЗ чим поєднується бузковий?\nБільшість модниць воліють класичний білий колір з-за його романтичності і привабливості. Він добре буде виглядати з блідо-салатовим, коричнево-червоним, абрикосовим та синім джинсовим кольором.\nБузковий аметист - це сексуальний і звабливий відтінок. Він динамічний і завзятий, тому його дуже часто застосовують для спортивного одягу. З ним можна поєднувати червоний, золотистий, синій і ментоловий кольору.\nДівчатам з контрастною зовнішністю підійде лавандовий колір. Унікальність такого відтінку полягає в тому, що він одночасно спокійний і пронзителен. Спробуйте яскраві поєднання, наприклад, з кольором фуксії, отруйно-зеленим або виноградним.\nСиньо-фіолетовий колір створений для свят, подорожей і відпочинку. Він надихає на нові відкриття і заряджає енергією. Спробуйте з'єднати його з жовто-бежевим, полуничним, коричневим або смарагдовим відтінками.\nПоєднання бузкового кольору в одязі та взутті\nОдяг бузкового кольору відмінно впишеться в діловий стиль. Цей відтінок вселяє довіру і розташовує до себе. Лавандовий піджак освіжить ваш образ і додасть легкості. Надіньте чорні брюки або спідницю-олівець, доповніть образ бузковими аксесуарами.\nВечірній бузкове плаття - це вибір жіночною і романтичною натури. Під таке ідеально підійдуть босоніжки сріблястого кольору.\nВзуття бузкового кольору чудово поєднується з різнокольоровими літніми сарафанами і комбінезонами.\nРазом з "Бузковий колір в одязі" також читають:


Палестина » Українські реферати\nПалестина - Країна, яка лежить між Єгиптом і Сирією, в природному відношенні поділяється на кілька областей. Біля узбережжя Середземного моря тягнеться родюча низовина, яка відкрита вологим морським вітрам. Низовина ця відокремлена від Фінікії, що знаходиться на північ, гірським хребтом Кармел, що перетинають північну частина Палестини навскіс і утворює скелястий мис. На схід від низовини розташовано горбисте нагір'я, на якому в ранні століття стали можливими землеробство і скотарство. Ще далі на схід країна розітнута глибокою, вузькою долиною ріки Йордан, що впадає в солоне і неживе Мертве море. Там же розташовані сухі степи, що переходять у Сірійську пустелю.\nПалестина в II тис. до н.е. Країна та її населення\nЗ півночі до Палестини проникають відроги гір Лівану і Антиліван. Між цими відрогами і поперечним хребтом Кармела розташована Есдраелеонская долина. На крайньому півдні Палестина переходить в суху гористу пустелю, яка тягнеться в бік гір Синайського півострова. Суха і пустельна смуга низовин займає перешийок, що відокремлює Палестину від Єгипту. Аж до кінця IV тисячоліття до н.е. клімат Палестини був більш вологим, а частина Західної низовини була заболочена; Зайордання було зайнято пишними пасовищами; в долинах річки Йордан і її приток росли густі ліси. Країна була зручна для землеробства, яке й виникло тут у прадавні часи, - ще в період мезоліту або раннього неоліту.\nНабагато пізніше клімат стає більш сухим, поступово зникають ліси та болота, степи бідніють. Густі ліси і чагарники зберігаються тільки в долині Йордану, однак, ця глибока западина не перетворилася, як інші річкові долини в сусідніх країнах, у життєво важливу артерію країни, а стала бар'єром між її західною і східною частиною.\nВже древні єгипетські дані, які датуються III тисячоліттям до н.е., свідчать про заселеність Палестини семітами, які займалися частиною скотарством, частиною осілим землеробством. Жили вони на рубежі IV і III тисячоліття до н.е. в укріплених поселеннях, знали мідні знаряддя праці. Траплялося, сюди здійснювали походи єгипетські війська. У період Середнього царства палестинські племена пастухів і осілі племена підпорядковувалися єгипетським фараонам. Очевидно, приплив пастуших племен з степів сусідній Аравії відбувався періодично, накатами. Нові прибульці, осідаючи тут, переходили до землеробства.\nВеликі зміни в житті Палестини відбулися в II тисячолітті до н.е. Населення Зайордання переходить до занять кочовим скотарством; з півночі проникають нові племена - хуррити, і, швидше за все, у малій кількості також і носії того індоєвропейської мови, який біля цього ж часу мав місце в хуррітском державі Північної Месопотамії - Митанни.\nОднак ж населення залишалося, швидше за все, як і раніше, в основному, західно-семітичними з мови.\nОсвіта племінних спілок в Палестині\nплемінні пересування, що відбувалися на початку II тисячоліття до н.е. були почасти пов'язані з використанням коня як у транспортних цілях, так і у військовій справі, і привели до створення протягом XVIII ст. до н.е. великого і, можливо, різнорідного в етнічному плані союзу племен, які називали гіксосами. Конкретні причини створення союзу і його історія не зрозумілі, але, в усякому разі, відомо, що він охопив велику територію від Північної Сирії до Єгипту, а центром його, мабуть, стала саме Палестина. Видобуток, награбоване гіксосами в Єгипті, збагатила племена, що брали участь в гіксосском союзі, особливо племінну знати. Археологічні знахідки в Палестині зазначеного періоду, особливо багаті поховання, показують, як росли накопичення і майнова нерівність.\nВигнання гіксосів з Єгипту і наступне завоювання єгиптянами Палестини, яке почалося в першій половині XVI ст. до н.е., призвело до розорення країни, що засвідчено археологічними даними. Палестина не була включена в складу єгипетської держави Нового царства. Єгиптяни грабували Палестину, яка була ласою здобиччю і постачала рабів. У різних фортецях Палестини, серед яких тоді вже виділялися Єрусалим і Мегіддо в Есдраелеонской долині, продовжували сидіти і власні царі, представляючи місцеву знать, від якій вони повністю залежали. Громадський і державний устрій цих мікроцарств було подібно пристрою аналогічних держав Фінікії. Щоправда, в останніх більше значення мало землеробство і меншою мірою - ремесло і торгівля. Що ж стосується матеріальної культури, то тепер Палестина значно відставала від Фінікії. Єгипет викачував з цих царств достатньо, щоб населення Палестини вкрай обтяжений єгипетським пануванням. Тільки постійними військовими походами і утриманням військових гарнізонів, підпорядкованих єгипетським намісникам, Єгипет підтримував тут свою владу.\nКрім осілого ханаанейско-хуррітского населення, до якого, можливо, в період хеттськой-єгипетських воєн додалися і хети, що відбувалися з території Хетського царства. У Палестині, як і в Сирії, малося населення іншого роду, пов'язане з кочівниками пустелі. Деяка його частина, мабуть, крім скотарства, займалася ще й землеробством, поступово осідаючи і зберігаючи первіснообщинні порядки. Ці люди, які в письмових джерелах називаються хапіру, а по-шумерських сагаз (подрезателі жив, головорізи), з'являлися іноді зі світом, як наймані сельхозрабочіе, іноді ж з війною, намагаючись захопити землю і фортеці осілого населення. Вони представляли досить серйозну небезпеку для єгиптян та місцевої ханаанейско-хуррітской знати ще й тому, що місцеве населення шукало союзу з хапіру в боротьбі проти своїх і чужих владик. Особливо значним центром осідання хапіру були східні та південні райони Ліванських гір.\nМожливо, що серед хапіру, які походили з західно-семітичними з мови племен, що мешкали в Сирійській степу від Палестини до Євфрату і Месопотамської рівнини (в відомих нам вавілонських джерелах під назвою суту, амореїв), були й предки євреїв, в подальшому основного населення Палестини I тисячоліття до н.е.\nВеличезний удар по перед владою Єгипту в Азії було завдано навалою "народів моря" -- племен узбережжя і островів Малої Азії, а також Егейського моря, що почали рух у другій половині XIII в. до н.е. Ці племена пройшли вогнем і мечем уздовж східного узбережжя Середземного моря, спустошивши південні області хеттськой держави. В кінці XIII ст. до н.е. в Палестині починають домінувати нові племена, які склали єврейський союз під назвою Ізраїль. Вперше він згадується в одній з єгипетських написів (близько 1230 до н.е.), де названий при перерахуванні країн, що постраждали від ударів "народів моря". На відміну від інших назв Ізраїль визначається в написі як народ, плем'я, а не країна. Тому можна припустити, що стародавні ізраїльтяни ще залишались кочівниками і не осідали в якій-небудь конкретній галузі. Але в такому випадку Ізраїль повинен був з'явитися в районі Палестини дещо раніше, проте, незадовго до 1230 до н.е. Про це свідчить і відсутність в пізніших переказах, зібраних в Біблії, вказівок на панування єгиптян у Палестині. Як припускають окремі вчені, якщо б ізраїльтяни з'явилися на землях Палестини вже за часів так званої амарнской листування, то, ймовірно, в Біблії збереглися б які-небудь відомості або вказівки на те, що єгиптяни перебували в Палестині і вели боротьбу з Ізраїлем.\nРелігія та культура найдавнішої Палестини\nКультура перший жителів Палестини - ханааніїв - була за своїм рівнем нижче культури єгиптян. Перші палестинці в умовах первісного суспільства не могли створити мистецтва, яке могло б зрівнятися з мистецтвом Єгипту. Звідси випливає, що художня творчість ханааніїв, маючи поруч оригінальних рис, у той же саме час зазнавало дуже сильний вплив Єгипту. Характерним для цього часу є факт імітації єгипетських виробів. Родичі палестинських ханааніїв в Сирії, які з давніх-давен контактували з Дворіччям, несли в Палестину впливу шумеро-аккадської культури.\nПисемність в Палестині з'являється в II тисячолітті до н.е. У більшості своїй Ханаану використовували аккадский мова та клинопис, а також єгипетську ієрогліфіки. Однак їм була відома і писемність Фінікії, пристосована до ханаанейскому мови. У Палестині було поширене і так зване Сінайській лист, як вже зазначалося, можливо - прототип фінікійського алфавіту. Вченим відомі ділові документи з Ханаан, тому цілком імовірно, що існувала і письмова література, яка до нашого часу чомусь не дійшла.\nКожна громада, плем'я, кожне місто ханааніїв зазвичай мали власного покровителя в особі богів, який найчастіше позначався ім'ям Баал, що означає "пан, хазяїн ". З культом Ваала поєднувалися культи та інших божеств, які вважалися його дружинами, дітьми і так далі. Значного поширення мали культи богинь родючості - Аштарт (Астарта), Анат, а також дощу, грому і блискавки -- Хадад. На честь богів будувалися храми, але поклонялися і дерев'яним і кам'яним стовпів, які носили назви Ашер, массебов. Жінка, що віддають багато чоловікам, тим самим восславляла культ бога родючості. Широко були поширені людські жертвоприношення. При зведенні якого-небудь важливого будівлі або, наприклад, фортеці в основу закладалася людська жертва. Часто це була дитина. Під час військової небезпеки або природних катаклізмів вважалося за потрібне приносити в жертву власних дітей, народжених першими.\nПалестина в I тисячолітті до н.е.\nПоява ізраїльських племен в Палестині\nВ I тисячолітті до н.е. історія Палестини знаходиться в тісному зв'язку з історією таких країн, як Єгипет, Вавилон і Ассирія, що були основними центрами тогочасної цивілізації.\nВ протягом XIII - XII ст., в період ослаблення єгипетського впливу на Палестину, в цій країні існувало безліч дрібних міст-держав, які населяли племена ханааніїв. Мабуть, у першій половині XIII в. до н.е. на території Палестини з'явилося об'єднання споріднених племен, що носило назву Ізраїль. Корінне населення в сільських місцевостях при вторгнення ізраїльтян бігло, а не встигло втекти або знищувалося, або зливалося врешті-решт з новими прибульцями. Захоплення міст давався з набагато великою працею, і ханаанейскіе міста ще довго продовжували існувати в оточенні ізраїльського населення.\nОсідаючи на постійне місце проживання, кочівники перетворювалися на хліборобів. В цей же час жителі Палестини освоїли мистецтво споруди кам'яних цистерн, які обштукатурюється зсередини вапняним цементом, що давало можливість збирати і тривалий час зберігати дощову воду. Це дозволило хліборобам, які раніше оселялися тільки у струмків і джерел, освоїти центральне нагір'я. Тут і відбувалося швидке осідання прибульців. Але поступово вони захоплювали і долини, займаючи міста - опорні центри ханааніїв.\nПерехід ізраїльських племен до осілості\nВ боротьбі з корінним населенням ханаанейскім за нові землі міцніли тимчасові войовничі об'єднання ізраїльських племен. З іншого боку, розселення ізраїльських племен на порівняно великому просторі згодом відіграло велику роль в їх неминучому роз'єднання. Наприклад, плем'я іудеїв, яке осіло на півдні в гірській області на захід від Мертвого моря, через деякий час названої Іудеєю, раніше за всіх відокремився від основного ядра ізраїльських племен. Це плем'я захопило на півночі найбільшу і найбільш родючу частину Палестини.\nІзраїльські племена досить легко, швидко завоювали Палестину, оскільки корінне населення цієї країни - Ханаану були сильно ослаблені хазяйнування єгипетських поневолювачів, безперервними війнами, нескінченними вторгненнями і набігами хапіру, а потім і "народів моря".\nюдеї всю захоплену силою зброї землю розділили, як і належить завойовникам, на наділи. Ці наділи були передані окремим сімейств або кланам. Колишніх власників землі ізраїльтяни повсюдно перетворювали на своїх рабів. Деякою ж частини населення ханааніїв, очевидно, тієї, яка підкорилася добровільно, ізраїльські племена залишили землю і майно, і вони жили в тісному контакті з ізраїльтянами, але вважалися неповноправних частиною населення.\nОскільки завойовники знаходилися в постійних тісних стосунках з ханаанейскім населенням, з тією частиною його, яка зберегла свою господарську самостійність, вони незабаром асимілювали його.\nМова ізраїльтян мав спільні корені з ханаанейскім, що сприяло злиття в одну народність завойовників і підкореного населення.\nВ зв'язку із завоюванням Палестини іудеями і переходом до землеробства, багатство завойовників зросла, і в ізраїльських племенах стала виділятися племінна знати.\nХоча спочатку завоювання ізраїльськими племенами Палестини призвело до значного занепаду продуктивних сил і культури, але з часом вплив більш культурного корінного населення Палестини на господарську життя кочівників, які завоювали їх, призвело до економічного розквіту країни.\nНа півночі країни розвивалось орне землеробство, садівництво (особливо розведення маслин, винограду, інших культур), стало процвітати виноробство і осіле скотарство. Поступово освоюються рудники, і вироби із заліза стають не тільки необхідністю в господарстві, а й предметом торгівлі.\nКількість рабів до початку I тисячоліття до н.е. у зв'язку з завойовними війнами збільшилася. Раби були не тільки з числа військовополонених, а й купувалися, як товар. Ізраїль на той час вже вступив в міжнародні торговельні зв'язки.\nУправління в Ізраїльському державі майже до початку XI ст. до н.е. здійснювалося радами родової знаті і так званими "суддями" - виборними посадовими особами. Іноді "суддями" ставали просто щасливі військові вожді. Також існували народні збори. Дуже довго зберігалися сільські громади, як це було в Палестині. Однак зростання продуктивних сил у новому Ізраїльському державі вів до розвитку і зміцненню рабовласницького ладу, створювалося потужне рабовласницька держава, яка повинна було тримати в підпорядкуванні НЕ тільки рабів, а й підкорені їм ханаанейскіе народи. Ці народи були неповноправним, хоча і вважалися вільним населенням.\nКрім того, було необхідно захищати і зміцнювати владу в державі і завойованому від зазіхань зовнішніх ворогів.\nВійни з филистимлянами\nІснували також і зовнішні фактори, які прискорили освіта Ізраїльської держави. На рубежі XIII і XII ст. до н.е. уздовж узбережжя Середземного моря осіли филистимляни, що обрушилися ще раніше на східне узбережжя Середземного моря і Єгипет в числі "народів моря". Саме від них і відбувається грецька назва "Палестина", що означає "країну филистимлян", згодом ця назва поширилося не тільки на узбережжі, а й на прилеглій до нього країну. До того часу филистимляни вже знали залізну зброю, і тому їх воїни були потужним супротивником для ізраїльських племен, у яких було лише бронзове зброю. Існує переказ, з якого стало відомо, що филистимляни мали своєрідну монополію на виготовлення зброї з заліза і не допускали того, щоб ним користувалися підкорені племена. Филистимляни оволоділи укріпленими містами, з яких найбільш значним був Газа.\nНіхто не може стверджувати, що филистимляни не були частиною тієї ж народності, изв?? стной грекам під іменем пеласгів. До кінця не вивчено питання і про мову, на який говорили филистимляни. Так як носіїв його було мало, то незабаром він був замінений мовою корінного ханаанейского населення. Ще якийсь час филистимлянам вдалося зберігати ряд особливостей матеріальної культури, наприклад, в кераміці, що стала подальшим розвитком піздньомікенській кераміки, яка була поширена по узбережжя Егейського моря.\nПід другій половині XI ст. до н.е. загони союзу філістімлянскіх міст направляють свої військові дії на сусідню з ними область племені іудеїв. Були завойовані деякі фортеці, у тому числі і Лахіш, де археологи виявили значну кількість кераміки филистимлян. Тому що в глибині ця територія була гористій, малородючою, а тому бідною, то филистимляни тією частиною не цікавилися, а свої основні сили посилали на північний схід. Филистимляни були сильнішими і тому змогли завдати ряд серйозних поразок ізраїльтянам, підкорили ряд міст, в тому числі і головне святилище Ізраїлю -- місто Шіло.\nОсвіта Ізраїльської держави\nВсі внутрішні перетворення, які відбувалися в той час в Ізраїльському державі, мали потребу в упорядкуванні або державній організації. Загарбницькі війни лише прискорили цей процес.\nВ XI ст. до н.е. починаються спроби освіти Ізраїльської держави, які завершуються до кінця цього ж століття. Першим царем всього Ізраїлю став Саул з племені веніамінітов, якого обрали на народних зборах близько 1020 р. до н.е. Цар Саул підпорядкував всі ізраїльські племена, в тому числі і іудеїв, що дозволило йому неодноразово перемагати филистимлян. Але незабаром почалися невдачі, наслідком яких стала поразка і загибель Саула і його старших синів на полі битви. Саула відрубали голову, після чого вороги носили її "по всій землі филистимлян ", а обезголовлене тіло було вивішено на стіні міста Бей-Шеана -- колишньої єгипетської, а нині філістімлянской фортеці в глибині Ізраїлю.\nВідомо, що в загибелі Саула був повинен і один з його воєначальників з племені іудеїв -- Давид. Він біг зі служби Саула, після чого очолив військовий загін на півдні країни, а потім перейшов на бік филистимлян. У головному бою він не брав безпосередньої участі, але, змінивши Саула, він значно послабив сили ізраїльтян і дав можливість филистимлянам перемогти першого ізраїльського царя.\nСмерть Саула привів до безладів. Цим і скористався Давид, крім того, він відчував підтримку з боку деякої незадоволеною частини знати різних ізраїльських племен, особливо іудеїв, і іудейського жрецтва. Наступним царем Ізраїлю стає Давид. Єрусалим, старовинне місто, завойований вперше Давидом у 995 р. до н.е. і розташований у межах території племені іудеїв, стає столицею.\nЦей місто було споруджено на високій горі і представляв собою природну фортецю. Вчинив зраду цар аніскільки не довіряв народу, тому оточив себе гвардією, набраної з филистимлян. Утворилося держава давала рабовласникам можливість тримати в покорі рабів, чиє кількість збільшувалася в результаті постійних воєн з племенами Зайордання (моави, Аммоновими синами тощо), едомітянамі, які селилися на південь від Мертвого моря, і филистимлян. Рабів з числа ізраїльтян тоді ще не було.\nІ хоча релігійна легенда робить все можливе, щоб згодом показати гідним нового царя, вдаючись до всіляких вихваляння, насправді дійшли відомості, що вказують на його жорстокість і безжалісність. Відомо, що при завоюванні однієї з областей Зайордання Давид наказав стратити кожного третього жителя.\nЗгідно переказами, Давид підкорив деякі арамейські держави Сирії, пануючі над караванними шляхами, в їх числі і Дамаск, потім уклав союз з царем Тіра Хірамові I. Цей союз був сприятливим для обох сторін у боротьбі з филистимлянами на суші і на морі, сприяв розширенню тирський і ізраїльської торгівлі.\nСин Давида (965 - 926 рр.. До н.е.), цар Соломон, чию мудрість вихваляла біблійна легенда, продовжував вести політику свого батька. Він уклав союз з останнім фараоном XXI династії Єгипту і одружився з його донькою. У результаті він придбав один з найважливіших міст Центральної Палестини - Гезер, який перебував тоді під владою Єгипту. Крім того, Соломон вступив в більш тісні союзницькі відносини з царем Тиру Хірама I і приймав саму активну участь в сухопутної і морської торгівлі Фінікії, зокрема з Червоного моря.\nПорт Еціон-Гебер, створений у затоки Акаба, став центром красноморской торгівлі. Як показали розкопки, тут існували також і найбільші міделиварний майстерні. Соломон займався будівельною діяльністю в основних містах Палестини, зокрема, в Єрусалимі. Для цього він викликав із Тіра талановитих архітекторів і ремісників. Біблійна легенда вихваляла Соломона за те, що він спорудив храм основному божеству Ізраїлю - богу Яхве.\nВідомо, що Соломон зробив значні перетворення в організації свого держави. Він розділив його на 12 провінцій, кожна з яких зобов'язана була один місяць на рік містити царський двір і весь державний апарат. Соломон ввів стабільну систему податків і повинностей. Була створена постійна армія з міцними загонами колісничих. При розкопках були виявлені царські стайні, які у своєму благоустрої мало відрізнялися від будинків населення.\nВ царстві назрівало невдоволення правлінням Соломона. До кінця його царювання в країні, особливо в північній її частині, яка перебувала в підлеглому положенні в порівнянні з Юдою, де розташовувалася столиця, невдоволення перейшло у відкрите виступ. Його очолював якийсь Єровоам з незнатного роду, котрий певний час був на службі в Соломона. Єровоам був підтриманий місцевим жрецтвом міста Шіло. Хоча розміри повстання були значними, Соломонові його вдалося придушити. Єровоам втік до Єгипту, так як сподівався при його підтримки будь-яким чином відокремити Ізраїль від Юдеї. Єгипетським правителям хотілося мати поруч у Палестині не одне могутню державу, а два слабкі незалежних одна від одної держави.\nПісля смерті Соломона на народних зборах був обраний на царство його син Рехав'ам. Невдовзі ще одне повстання порушив спокій у країні. На цей раз Єровоама вдалося здобути перемогу завдяки наданої йому допомоги єгипетського фараона Шешенка, який організував близько 926 р. до н.е. збройний похід проти царя Ровоама. Єрусалим був захоплений, а скарби храму були пограбовані. Після цих подій Ізраїль та Юда, які протягом більш ніж 80 років перебували в складі однієї держави, близько 925 р. до н.е. стали окремими державами.\nВ протилежність Юдеї, де при владі продовжувала перебувати династія нащадків Давида, на півночі, в Ізраїлі, відбувалася досить швидка зміна династій. У 875 р. до н.е. воєначальник Омрі заснував найбільш значну і впливову з всіх відомих династій, яка проіснувала близько 50 років. Саме за цієї династії Ізраїль випробував пору розквіту, і в ассірійських анналах IX ст. держава Ізраїль називається "будинок Омрі". Омрі зробив своєю столицею місто Самарії, який побудував в центрі держави, посеред родючої долини, розташованої в дуже вигідному в стратегічному відношенні місці, на висоті, яку у випадку небезпеки можна було перетворити на фортецю.\nВиявлений при розкопках царський палац у Самарії, який був побудований Омрі та згодом розширено його сином, є свідченням багатства знаті. Про це ж говорять і знайдені в місті численні різьблені пластини зі слонової кістки, частини різних виробів, прикрашені золотом та іншими дорогоцінними матеріалами. Знайдені в царському палаці численні уламки глиняних судин, використовувалися в VIII ст. до н.е. як писальний матеріал, що свідчить про значні розміри царського господарства. На збережених черепках були залишені супровідні документи до необхідних постачання палацу вина і масла, які привозили з царських маєтків.\nВ цей час рівень життя в Ізраїлі та Юдеї був значно вищим, ніж у передує тисячоліття. Життя ж більшості населення залишалася дуже важкою, часто не відповідає елементарним вимогам. Люди жили в грязі, злиднях і тісноті. Живучи в таких умовах, люди безуспішно намагалися боротися з хворобами за допомогою магічних обрядів і ритуальних обмивань. Однак частина більш заможних рабовласників могла собі дозволити більш забезпечену життя. У межах фортеці житла розташовувалися скупчено, у більш заможних людей вони часто були двоповерховими; в такому будинку перший поверх займали майстерні та служби, підсобні приміщення, тут же тулилися раби; члени заможної родини розташовувалися на другому поверсі, а в прохолодний час доби мали можливість відпочивати на плоскому даху. Вода збиралася і відстоювалася в цистернах при будинку. Одяг була з вовни або з льону і складалася всього лише з сорочки до колін, у чоловіків був і вовняний ковпак. Це стосується бідного населення. Багаті ж могли собі дозволити довгий вовняний плащ з бахромою і м'які чоботи з загнутими носками. Вільні жінки носили на голові довге покривало, яким прикривали обличчя. Меблі і домашнє начиння були дуже бідними, глиняні судини були основною частиною начиння і служили не тільки для варіння та зберігання їжі, але і для зберігання різних речей.\nДо той час у користуванні у хліборобів вже були достатньо досконалі землеробські знаряддя - короткий, ще незручний залізний серп і плуг. Незважаючи на це, бідняки все ще обробляли грунт, як і багато пізніше, мотикою.\nВ IX - VII ст. до н.е. Ізраїль та Юда виступали вже як цілком сформовані рабовласницькі держави, в яких процес розкладу общини зайшов порівняно далеко.\nЗагострення соціальних протиріч\nВ Х ст. до н.е. давньоєврейське суспільство не стикалася із борговим рабством, рабами були тільки військовополонені або куплені чужинці. Частина військовополонених, що перейшла у власність царя, була задіяна у царському господарстві, а також на будівельних роботах, які мали загальнодержавне значення. Напис Меші в напрямі аж, царя Моава (в Зайордання) - держави, яка складалося з одного єврейського племені з такою ж назвою, але не входило в склад Ізраїлю, повідомляє про це. Меша, який жив при наступників ізраїльського царя Омрі, написав про свої перемоги над Ізраїлем, і розповів про свою будівельної діяльності, яка була здійснена ним за допомогою "полонених Ізраїлю ". Безсумнівно, що суспільство Моава знаходилося на більш низькому ступені розвитку, ніж сучасне йому суспільство Ізраїлю, у якому в IX ст. до н.е. з зростанням грошового господарства та лихварства імущих виділилися поденники і раби-боржники. З посиленням торгівлі та лихварства в Ізраїлі інтенсивно зростала число людей, які були відірвані від засобів виробництва. Навіть у більш відсталої Юдеї у VII ст. до н.е. біднота нерідко була жертвою лихварів. Розоряються біднота продавала землю багатіям. З поступовим розвитком боргового рабства, а також в умовах інших наслідків швидко зростаючого грошового звернення в Ізраїлі та Юдеї, помітні серйозні соціальні перетворення. Ми не можемо судити об'єктивно про характер цих перетворень, тому що нам відомо про них виключно з жрецької літератури, яка зазнала надалі відповідну обробку.\nЦі джерела містять відомості про рух, який очолює так званими "Пророками". Рух це було пов'язано з боротьбою всередині жрецьких угруповань, але відобразило і більш істотні суперечності в тодішньому суспільстві.\nЖерці були тісно пов'язані зі знаттю; відомо, що жерці Яхве становили корпорацію ( "Плем'я Левитів"), збільшуючи свою чисельність за рахунок вихідців з числа певних знатних пологів, будучи значною опорою царської влади. Культ інших божеств теж був привілеєм окремих знатних пологів - переважно з числа місцевої знаті, яка протиставлялася служилої знати Єрусалиму. З давніх часів у релігійному житті народів найдавнішої Палестини, Фінікії, і Сирії особливу роль відігравали служителі культу, подібні до шаманів, які доводили себе до екстазу, а потім пророкували майбутнє або займалися заклинаннями. Коли то в сучасному суспільстві з'явилося офіційне жрецтво, такі "пророки" не скрізь зникали й у ряді країн існували досить успішно, причому навіть суперничаючи у своєму впливі на народ з жерцями.\nВже в першій половині I тисячоліття до н.е. у Палестині виступали під назвою "Пророків" (наби) релігійно-політичні проповідники, які у своїх проповідях часто вдавалися до чаклунським дій. Іноді "пророки", які знаходилися у зв'язку з різними культами, утворювали різного роду спілки. Особливий вплив мали "пророки", пов'язані з культом Яхве. Вони відкрито боролися проти різноманіття культів, на які спиралася місцева родова знати. Дія "пророків" було не чим іншим, як проявом ідеологічної боротьби жрецьких різних течій, які виражали інтереси різних угруповань пануючого класу. У їх виступах чітко знайшли своє відображення суспільно-політичні мотиви, так як "пророки" вели боротьбу з культами, які підтримувалися знаттю. У VIII ст. до н.е. "Пророки" у своїх усних та письмових виступах, говорячи засуджувальне про культи найбільш істотних божеств, які змагалися з Яхве, одночасно виступали проти занепаду благочестя, у зв'язку з цим вони засуджували хижацьке насильство і лихварство знаті. Всі лиха народу, переконували вони, через те, що люди відступають від божественних приписів, а не строго слідують ім. "Пророки" пророкували країні загибель від рук завойовників, загроза яких видавалася за гнів бога Яхве, незадоволеного недостатнім повагою до його культу. Будь-які невдоволення і роздратування з боку народу "пророкам" вдавалося погасити релігійної проповіддю, зберігаючи при цьому владу пануючого класу, втішаючи людей думкою про прихід майбутнього царя - "месії", "помазанця" Яхве.\nПадіння Ізраїлю та юдеї\nПодальша політика закабалення беднеющей народної маси та перетворення її на поденників і рабів-боржників, призвела до того, що скоротилася чисельність тих верств населення, які поповнювали ряди воїнів у військо та Ізраїлю, що брало загрозливого характеру, тому що натиск Ассирії посилювався.\nВ 722 р. до н.е. пала Самарія. Ізраїль перестав існувати, тому що ассірійці взяли в полон десятки тисяч людей, позбавляючи їх своєї землі, а на їх місце поселили мешканців інших частин своєї великої держави.\nДоля Ізраїлю могла спіткати та Юдеї, а цар Хізкі (език) наприкінці VIII ст. до н.е. обложено ассірійським військами в Єрусалимі. Точно так, як колись у законодавстві Хаммурапі, в єврейському законодавстві у зв'язку з подіями, що загрожують існуванню самої держави, був прийнятий закон про обмеження боргової кабали. "Якщо ти купиш раба-єврея, то нехай він працює тобі шість років, а сьомого року нехай він вийде дармо на волю ". Цей закон був тісно пов'язаний з іншою постановою іудейського законодавства того періоду: "Коли збідніє твій брат, і буде проданий тобі, то не будеш робити ним праці раба, - він повинен бути у тебе як наймит, як осілий ".\nНародні маси як і раніше були незадоволені своїм становищем і всіляко чинили опір, результатом чого стала поява в 622 р. до н.е. нового законодавства, так званого "Повторення Закону", яке нібито сходило до глибокої старовини - до легендарному "пророкові" і вождю ізраїльтян у період їх кочового життя - Мойсея. Була інсценована "знахідка" нібито стародавнього тексту цих законів. Царем Іосіей, за підтримки союзу єрусалимського жрецтва Яхве і єрусалимської служилої знаті з пророчим рухом, очолювався Єремією, було введено нове законодавство. Нове законодавство затвердило єдино дозволений культ в країні, яким проголошувався культ бога Яхве з центром у Єрусалимі. Був також внесений і ряд значних доповнень до закону кінця VIII ст. до н.е. про вихід на волю раба-боржника після шести років роботи, тому рабові, що вийшов на свободу, належало видати зерна, вину, кілька овець, щоб "не відпустити його з порожніми руками ".\nПісля загибелі Ассирії в кінці VII ст. до н.е. Вавилон поступово завойовує ассірійські володіння в Передній Азії, складаючи суперництво в цьому Єгипту. У битві з єгипетським фараоном Нехо в 609 р. до н.е. загинув Йосія. На зміну йому був призначений єгипетський ставленик. У 597 р. до н.е. Іудея була підпорядкована Вавілонії, хоча Єгипет надав значну допомогу Юдеї. Частина іудейської знаті була уведена в Вавилон. Але нове становище не влаштовувало Юдеї, вона з працею мирилася з поразкою і в той же час почала підготовку до нової війни, думаючи, що і цього разу Єгипет не залишиться осторонь.\nНова війна з Виявлений почалася в 590 р. Розбивши всі іудейські війська поза Єрусалиму, вавілонські війська обложили саму столицю. Щоб уникнути поразки, юдейська знати вирішує поповнити військо рабами-боржниками, оголошуючи їх вільними, але і ця дія не набуло належного результату. Так у 586 р. до н.е. Єрусалим повинен був здатися. Заможні верстви юдейського народу, частина бідного населення і багато ремісники були захоплені і відведені до Вавилону. Інші жителі бігли до Єгипту. Так припинило своє існування Іудейське царство.\nКультура і релігія Палестини. Іудаїзм та Біблія. Мистецтво та література Ізраїлю та юдеї\nКультура Ізраїлю мала багато спільного з ханаанейской. Це очевидно по характеру його мистецтва, яка перебувала під сильним впливом Єгипту; твори юдейських та ізраїльських майстрів у цьому відношенні мають лише незначні відмінності від творів фінікійського мистецтва.\nНа ізраїльську літературу значною мірою зробили сильний вплив єгипетська, вавилонська і фінікійський. Час появи в ізраїльтян писемності нам невідомо. До IX ст. до н.е. сходять найдавніші єврейські написи, які написані алфавітом, нічим не відрізняється від фінікійського.\nІзраїльську і юдейську літературу ми знаємо лише в тому вже переробленому вигляді, в якому ряд її творів увійшов до складу Біблії. За наявними даними відомо, що її культові пісні (псалми) схожі на аналогічні вавілонські твори, що деякі повчання мають схожі і значно давніші аналогії в єгипетської літератури. Що дійшли до нас міфи про створення богом світу з хаосу за шість днів, про первісний блаженстві перших людей і їх гріхопадіння, про всесвітній потоп і порятунок листопада в ковчезі також мають аналогії в вавілонської і шумерської літератури. Очевидно, це частиною більш ранні семітичними міфи, а частиною - запозичення від вавілонян. У літературах більш розвинених країн Стародавнього Сходу "пророчі" поетичні мови мають свої прототипи.\nЩо стосується образної мови ізраїльської поезії, то він стилістично споріднений поезії інших країн Сходу, чого не можна сказати про художній прозі, яка має ряд дуже характерних відмінностей, що дозволяє судити про її оригінальності. Особливо очевидно це в легендарних та історичних оповіданнях, які відрізняються динамікою і жвавістю. У переказах


В результаті підриву автомашини з вибухівкою в Буйнакську зруйнований житловий будинок , загинуло 58 осіб\nВ результаті підриву автомашини з вибухівкою в Буйнакську зруйнований житловий будинок, загинуло 58 осіб\nВибух житлового будинку в Буйнакську забрав життя 58 осіб, серед них більше 20 дітей\n4 вересня 1999 року в 21:45 в Буйнакську (військове містечко в Дагестані) був підірваний п'ятиповерховий житловий будинок, в якому жили родини офіцерів 136-ї бригади Міністерства оборони. Будинок був повністю зруйнований. Частково пошкоджено 3 довколишніх п'ятиповерхових будови: повністю вибиті стекла і розбиті рами. Також зруйновано 2 двоповерхових будинки, що примикають до містечка. Вибуховий пристрій, приведений в дію, знаходилося у вантажівці.\nВ результаті теракту 58 осіб загинули, 146 отримали різні травми. Серед загиблих — 21 дитина, 18 жінок і 13 чоловіків, 6 людей померли від ран пізніше.\nДруга машина — «МАЗ», в якій знаходилося ще близько 100 кг тротилу, стояла між військовим госпіталем і житловим будинком. Її годинниковий механізм був налаштований на 1:30 5 вересня. Нову трагедії вдалося запобігти: вибухівку вчасно виявили, і командир інженерно-саперного батальйону майор Олег Крюков особисто знешкодив бомбу всього за 15 хвилин до моменту спрацьовування годинникового механізму.\nНезабаром організатори теракту були спіймані. За даними слідства, угруповання, яку очолювали Іса Зайнутдінов і Магомед Салихов, повинна була здійснювати терористичні акти на території Дагестану з метою залякування місцевого населення.\nУ березні 2001 року Верховний суд Дагестану виніс вирок. Суд визнав доведеним, що вибух був здійснений за прямою вказівкою Хаттаба. Хоча всі підсудні заперечували свою провину і заявляли, що обмовили себе під тиском, їх визнали винними. Зайнутдінов і Салихов були засуджені до вищої міри покарання (довічне ув'язнення), члени банди Магомед Магомедов і Абдулкадир Абдулкадиров отримали по 9 років.\nЩе двоє підсудних, Зайнутдін Зайнутдінов і Махач Абдулсамедов, були відпущені: їх засудили до 3 років колонії, але амністували прямо в залі суду. До того моменту в розшуку залишалися Шаміль Омаров і Зіявутдін Зіявутдінов. Вже в травні 2001 року в Казахстані було затримано Зіявутдінов, а в квітні 2002 року суд Дагестану засудив його до 24-х років позбавлення волі.\nШаміль Омаров, що очолював раніше «дагестанських діаспору» терористів, за даними оперативників, був убитий в січні 2001 року.