Бершадь » Оголошення » Офіційні повідомлення » Новини : Звернення, Дайте ракам спокій, Допоможемо Каті Кравець, Завтра стартує сезон полювання, Де ви, фахівці?, Виїзний особистий прийом, Увага: африканська чума свиней!, Військова служба за контрактом:, Особистий прийом громадян прокуратурою, До уваги шукачів роботи!, сторінка 9\nДайте ракам спокій\nЗгідно з Правилами любительського і спортивного рибальства, наказом № 35-О від 4 серпня 2016 р. по управлінню охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства (Вінницярибоохорона) заборонено будь-який вилов раків під час линьки у водоймах Вінницької області у період з 10 серпня до 10 вересня цього року. читати далі ...»\n13 Серпня 2016, 10:00 / Чернятка\nЗавтра стартує сезон полювання\nНа території мисливських угідь Вінниччини 13 серпня розпочинається сезон полювання. Вінницька обласна організація Товариства мисливців і рибалок встановила такі строки полювання: на гусей, лиску, куликів, голубів – з 16-ої години 13 серпня до 25 грудня 2016 року включно; на перепілку – з 16-ої год. 13 серпня до 6 листопада 2016 року. Днями полювання на пернату дичину визначено з 13 серпня до... читати далі ...»\nДе ви, фахівці?\n12 Серпня 2016, 09:00 / Бершадь\nУправління праці та соціального захисту населення Бершадської райдержадміністрації оголошує конкурс на заміщення вакантних посад категорії «В»: – головного спеціаліста підрозділу з призначення всіх видів соціальних допомог відділу грошових виплат і компенсацій управління праці та соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації; – провідного спеціаліста підрозділу по... читати далі ...»\n5 Серпня 2016, 09:00 / Бершадь / Устя\nУправління Держпродспоживслужби в Бершадському районі інформує про виникнення африканської чуми свиней (АЧС) в особистому підсобному господарстві смт. Саврані Одеської області. При цьому звертаємо увагу на те, що АЧС – вірусна особливо небезпечна хвороба, для якої характерні підвищення температури тіла до 420 С, синюшність шкіри на вухах, кінцівках, у ділянці підгрудка та живота. Крім того,... читати далі ...»\n29 Липня 2016, 09:00 / Маньківка / Михайлівка / М'якохід\nНа замовлення супермаркету «Грош-Експрес» (у м. Бершаді) 4 серпня 2016 року з 11-ої години у приміщенні Бершадського районного центру зайнятості за адресою: м. Бершадь, вул. Шевченка, 17а, відбудеться захід «Міні-ярмарок вакансій». Будуть представлені різні професії та спеціальності: продавець, бухгалтер, пекар і т.д. У ході заходу шукачі роботи зможуть дізнатись про специфіку роботи, розмір... читати далі ...»\n21.05.2022 05:15:58 Цей сайт - про Бершадь та бершадський район. Новини, довідники, безкоштовні оголошення, фотогалереї району. Розділ "Новини" підготовлено редакцією газети «Бершадський край». Всі права на матеріали належать авторам статтей. Передрук інформації, що розміщена на сайті Бершаді, без згоди адміністрації суворо заборонено. Адміністрація сайту Бершадь може не поділяти думку авторів публікацій і не несе відповідальності за авторські матеріали.


Радомишль. Місто з глибини віків: Веселі і сумні дороги Віктора Василевського\nВеселі і сумні дороги Віктора Василевського\nПостійним і активним дописувачем газети «Зоря Полісся» став у перші роки нашої незалежності лауреат Державної премії, військовий топограф, підполковник Віктор Гнатович Василевський. Його спогади, видрукувані в газеті, дістали схвальних відгуків у читачів. І приємно відзначити, що ці матеріали увійшли до книги В.Василевського «Веселі і сумні дороги», яка побачила світ у Львові.\nВідкривається книга нарисом «І побував на захмарних верховинах», у якому розповідається про життєвий шлях нашого славного земляка, уродженця Забілоччя.\nСаме спогади про рідне село і склали основу книжки. В них – розповіді про родовід Віктора Гнатовича, про історичне минуле Забілоччя. Власне, згадуючи свої дитячі і юнацькі роки, автор теж додає цікаві факти до історії рідного краю. Адже у цих спогадах — малодосліджені сторінки нашого нещодавнього «світлого минулого»: голодний 33-й, «розкуркулення» працелюбного селянства, примусова колективізація, руйнація храмів, репресії, яких зазнали його близькі.\nОповідаючи про жахливі події 33-го В. Василевський переконаний, що голодомор був штучно організований комуністичною владою, щоб примусити селян іти в колгосп. «Я на свої очі бачив, — пише автор, — як вимітали з кожного двору до зернини, залишаючи людей голодними. Мені довелося вантажити мерців на вози. То було страшне видовище». А у 38-му зазнали комуністичних тортур рідні Віктора Гнатовича, які отримали тавро «ворогів народу» за «участь в польській повстанській організації ПОВ», про яку зроду-віку в Забілоччі нічого не чули.\nТа поряд із сумним і трагічним В. Василевський згадує іронічні і кумедні ситуації, свідком яких був, його спогади проникнуті надіями на наше краще майбуття Захоплено розповідає він про топографію, котра стала справою його життя, професію справжніх чоловіків, мандрівників і мрійників. Шляхи військового топографа В. Василевського пройшли через Іран і Китай, Памір і Тянь-Шань, Карпати і Кавказ. І кожна з експедицій мала свої особливості, залишила по собі не тільки виконані геодезичні чи топографічні роботи, а й враження від побаченого. Хоча топографія — то передусім забезпечення армії і народного господарства точними картами.\nУ 1948 році В. Василевському випала честь побувати і перенести на карту найбільший у світі гірський льодовик Федченка (Памір). Виконуючи ці зйомки, доводилося топографам забиратися на захмарну височінь, сходити на найвищі вершини. У 1952 р. за створення карт високогірних районів група топографів, у їх числі і Віктор Гнатович Василевський, була удостоєна Державної (Сталінської) премії СРСР.\nЩодо військової топографії, то довгий час ця наука вважалась державним секретом, як не афішувалися особливо й люди, що там працювали. Тож і про Віктора Василевського його земляки донедавна знали не так і багато.\nІ віриться, що книга його спогадів та роздумів в деякій мірі відкриє цю завісу невідомості.\nПід час робіт топографів на льодовику Федченка.\nФото з архіву В. Василевського.\nГазета «Зоря Полісся», 23 жовтня 1999 р.\nОпубліковано Володимир Молодико о 17:23\nСергей Мазуренко 15 червня 2016 р. о 14:53\nПідкажіть, де можна дістати цю книгу?\nВолодимир Молодико 18 червня 2016 р. о 08:46\nНаскільки мені відомо, книга вийшла накладом у 100 примірників. Автор подарував їх рідним, близьким, друзям, у тому числі й забілоччанам. Розповідав, що передав кілька примірників у школу, сільраду та ін.


Очищувач фасадів ТИПРОМ ОФ: продажа, цена в Киеве. гидрофобные пропитки, гидрофобизаторы от "ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ЦЕНТР ГІДРОІЗОЛЯЦІЇ"" - 1321619799\nОчищувач фасадів ТИПРОМ ОФ\nВ наличииТолько оптомКод: sgt00006\nДля очищення фасадів з цегли, натурального і штучного каменю, штукатурки від сольових відкладень (висолів) та стійких атмосферних забруднень. Видаляє солі, переважно карбонатного і сульфатного походження.\nМатеріал наносити за допомогою валика або пензлів на оброблювану поверхню протягом 1-3 хвилин, не допускаючи при цьому патьоків (надлишок висолів краще прибрати сухою щіткою).\nПродукти реакції з висохлої поверхні видалити вологою ганчіркою або сухою щіткою (в процесі очищення від атмосферних забруднень змивати струменем води під тиском 100 бар або водою, застосовуючи щітки).\nЯкщо ж ступінь заселеності фасаду вище, то обробку очищувачем необхідно провести ще раз.\nПісля повного висихання через 1-2 доби, поверхня фасаду необхідно обробити гидрофобизаторами (Типром К, Типром М, Типром У тощо). Це не тільки запобіжить повторне появи висолів, а й захистить фасад від намокання дощовими і талими водами.\nОбробку очищувачем робити тільки в суху погоду, при температурі навколишнього середовища від 0 ° С.\nМатеріал необхідно наносити тільки на суху поверхню.\nПроводити пробну обробку обов'язково, оскільки можливе руйнування нестійких барвників.\nУПАКОВКА, ЗБЕРІГАННЯ І ТРАНСПОРТУВАННЯ:\nСлід зберігати в закритих складських приміщеннях при плюсовій температурі, що не перевищує + 30 ° С. Гарантійний термін зберігання - 12 місяців.\nРозчиняюча здатність, г / 100 мл очисника:\n● кальцію вуглекислого - не менше 14;\n● кальцію сірчанокислого - не менше 1,2.\nвід світло-жовтого до червоного кольору\nПоказник активності водневих іонів (рН)\nПід час роботи застосовувати захисні окуляри, гумові рукавички. При попаданні в очі промити водою. Берегти від дітей і тварин. Необроблювані поверхні, що руйнуються під дією розбавлених кислот (пластик, метал та ін.), а також рослини- захищати від попадання.\nУ разі потрапляння в очі і на шкіру - промити уражені ділянки водою.\nТехническая карта ТИПРОМ ОФ_UCW.pdf\nПросочення для ін'єкційної гідрофобізації ТИПРОМ Д\nОчищувач фасадів ТИПРОМ ОЦ\nГідрофобізуюче просочення, безбарвний захист фасадів ASOLIN-WS /АЗОЛІН-ВС/


Літо в Україні буде "скаженим": синоптики, обіцяють торнадо та спеку | Новини Харкова та України - АТН\nАвтор: Марина Николаева\t 24 Травня 2022 17:37 6 853 0\nЕколог Богдан Красавцев каже, що влітку погода буде залежати від багатьох факторів, одним із яких є стан клімату. “Зараз ми всі можемо бачити шквальні вітри, зокрема, у Києві, та стрибки температури вниз-угору. Зміни клімату сьогоднішнього часу – це постійна непередбачуваність та різкі температурні коливання і до того ж різні стихійні явища, як-от торнадо”, – сказав Красавцев.\nСмерчі, до слова, вже “стали візитівкою не тільки південних, а й центральних областей України”. Експерт додав, що ці явища ставатимуть дедалі виразнішими впродовж наступних років. Однак через воєнні дії в атмосферу викидається величезна кількість вуглецю, який прискорює незворотні кліматичні процеси. Ще один важливий фактор – це брак дощів і як наслідок – засуха. Богдан додає, що із року в рік Україна стикається з цією проблемою і ця криза посилюється й у всьому світі.\nЗа словами експерта, червень буде, скоріш за все, відносно теплий, без надвисоких температур. Але дні з середини липня по серпень будуть найспекотнішими. “Вочевидь температура битиме нові максимальні рекорди. Разом із тим, я думаю, що сильні вітри нікуди не дінуться, а їхня інтенсивність буде тільки наростати, до чого ми всі звикнемо”, – додав експерт.\nЗа прогнозом народного синоптика Володимира Деркача, цього року літня погода в Україні свідчитиме про процес глобального потепління.\nЦього року літо в Україні буде з погодними сюрпризами. Зокрема, очікується різка зміна погоди, особливо у липні.\nЗа його прогнозом, в червні на українців чекає переважно помірне тепло, в липні ймовірні сильні опади, а початок серпня обіцяє справжню літню погоду.\n“Літо 2022 року збереже тенденцію глобального потепління, але, на мій погляд, цього року воно не набере більших обертів, а ніби зупиниться на цьому пікові, якого досягло раніше в минулі роки”, – зазначає Деркач.\nКліматологи припускають, що 2022 рік у погодному плані буде схожий на попередні: можливі погодні аномалії та температурні рекорди.\nПочнеться літо 2022 року з теплої та вологої погоди, яка з середини липня зміниться на сильну посуху.\nСпостерігатиметься часта зміна погоди зі спекотних та ясних днів на грозові, дощові та из зливами. У кінці місяця буде тепло, іноді навіть гаряче.\nВін почнеться спадом спеки та короткочасними дощами. В середині місяця погода знову стане спекотною. Далі повернуться короткі дощі, а на початку третьої декади – спека.\nМісяць буде майже без опадів, спекотний, тому настане нищівна посуха. Можливі невеликі дощі в середині та в кінці місяця.\nЗагалом літо буде жарким з різкими перепадами температур та нерегулярними опадами.


Факти про бруд, про які знає не кожен світі - bard.com.ua\nФакти про бруд, про які знає не кожен світі\nЧи знаєте ви, що кухонну губку потрібно міняти щотижня? Якщо це стало для вас сюрпризом, то пропонуємо дізнатися ще кілька фактів про чистоту в будинку, які напевно вас здивують. Чи достатньо часто ви міняєте свої рушники? Дезінфіціруете чи обробні дошки? Більшість з нас не приділяють прибиранню такої пильної уваги, і наводять чистоту не так ретельно, як належить за всіма правилами. Це може привести до того, що в деяких місцях буде поступово утворюватися скупчення мікробів, багато з яких є потенційно небезпечними.\nУ нашому будинку, вірніше в деяких його місцях, іноді ховається більше бактерій, чим на суспільному вуличної урни. Справитися на 100% самостійно з таким брудом неможливо, тому на допомогу приходять клінінгові компанії, ціни на миття вікон, вітрин, лоджій яких не високі і гідні уваги кожного. А рушники в деяких випадках бувають навіть брудніше, чим туалет. Нижче перераховані деякі шокуючі факти про чистоту у вашому будинку, які цілком можуть присоромити кожного з нас:\nЩоб ви розуміли, з гігієнічної точки зору, спонжик для миття посуду потрібно міняти на нову як мінімум раз на тиждень.\nВзагалі, рушники і мочалочка для посуду – це одні з найбрудніших місць у вашому будинку, які можуть стати притулком для мільйонів шкідливих бактерій.\nЯкщо ж ви не хочете або не можете собі дозволити міняти рушники і губки так часто, то у вас є вихід. Досить замочити губки на ніч в слабкому розчині відбілювача з хлором.\nЩо стосується кухонних рушників для посуду, то їх потрібно регулярно прати в пральній машині при температурі вище 60 гпорадусів, після чого ретельно просушувати щоб уникнути появи запахів.\n2. Обробні дошки\nЦі, на перший погляд нешкідливі, девайси також таять в собі чимало «жахів». На кухонних дошках ми все, крім іншого, нарізаємо сиру рибу, м’ясо, овочі та інші органічні продукти. У поєднанні з не особливо ретельної прибиранням це може призводити до того, що на кухонних поверхнях будуть накопичуватися високі рівні бактерій групи кишкової палички (E.Coli), а також маса інших мікробів.\nНедавнє дослідження виявило, що обробні дошки – це один з найбільш «небезпечних» кухонних девайсів, на якому може накопичуватися на 200% більше фекальних бактерій, чим на середньостатистичному сидінні унітазу!\nПри цьому, звичайне миття дощок не рятує ситуацію. Експерти порадять мити дошки в посудомийній машині, або ж дезінфікувати їх серветками або спреєм при кожному використанні.\nВсі звикли думати, що найбрудніше місце в будинку – це унітаз. Однак, ванни часом бувають набагато брудніше і небезпечніше туалетів.\nУ недавньому дослідженні бостонського Центру гігієни і здоров’я в будинку і суспільстві, вчені порівняли «чистоту» ванни і сміттєвого відра. Так ось, було виявлено, що в 26% випадків на поверхні ванн були знайдені бактерії, що викликають інфекції шкіри. Відра для сміття виявилися набагато чистіше: такі ж бактерії були виявлені лише на 6% обстежених урн.\nТому висновок напрошується сам собою: чистити ванну потрібно також часто, як і туалет – в ідеалі, один раз в тиждень.\nПідігрівання їжі в мікрохвильовій печі до ядерних температур, на жаль, не вбиває мікроби, як думають деякі.\nЗ метою підтримки чистоти, рекомендується протирати внутрішню поверхню мікрохвильовки два рази в тиждень, а також проводити ретельну її очищення раз в два тижні.\nНайпростіший спосіб очищення мікрохвильової печі – поставити всередину ємність із сумішшю води і оцту і довести її до кипіння, після чого досить буде лише протерти внутрішню поверхню губкою.\nКилими потрібно ретельно чистити або прати один раз на рік. Навіть при регулярному прибиранню пилососом, килими все одно залишаються ідеальним місцем для скупчення всіляких патогенних мікроорганізмів. Кількість бактерій на килимових покриттях в деяких випадках може досягати 80 тисяч на 1 см2.\nЄдиний спосіб повністю позбутися від них – це очищення гарячою парою один-два рази на рік.\n6. Кухонні поверхні\nРобочі поверхні на кухні можуть виглядати чистими, натертими до блиску, однак бактерії – невидимі нашому оку.\nЯк правило, ми протираємо робочі поверхні на кухні після приготування їжі та миття посуду, однак питання в тому, чому ми це робимо. Якщо ви не міняєте і не перете рушники так часто, як рекомендують фахівці, то губки і кухонні ганчірочки не очистите поверхні, як би ви не терли їх, як би не старалися. Дослідження показали, що кухонні поверхні найбільш забруднені біля раковин, тому переконайтеся, що ретельно вимиває ці місця.\n7. Банні рушники\nЗдавалося б, ну як можуть забруднитися лазневі рушники, якщо ви ними витираєте чисте тіло? Проте, рушники, якими ви витирати після душа, забруднюються вже після третього використання. На вигляд вони можуть бути чистими, однак вони вже забруднені мільйонами відмерлих клітин, відлущує з шкіри в процесі витирання.\nТому вердикт експертів категоричний: якщо ви хочете користуватися чистими рушниками, то прати їх потрібно вже після третього використання.


Як схуднути назавжди: дієтолог дала ефективні поради\nГоловна › Новини › Як схуднути назавжди: дієтолог дала ефективні поради\nОлена Кален назвала три головні помилки під час схуднення.\nАвтор Желізняк Олександр — 10:52, 30.08.2019 в Новини/Правда про здоров'я\nДієтолог Олена Кален, розповіла чому під час боротьби із зайвими кілограмами так важливо не нашкодити своєму здоров’ю та дала ефективні поради для схуднення назавжди.\nПро це повідомляє НАРОДНА ПРАВДА з посиланням на Instagram фахівця.\nОлена Кален назвала три головні помилки, які ми допускаємо під час схуднення.\nПомилка перша: голодування. Ніколи не треба голодувати та намагатись відволікти чи обманути свій організм. Якщо ви відчуваєте голод обов’язково треба їсти. Організм вимагає їжі тоді, коли запас поживних речовин вичерпано. Відповідно, їх треба поповнити.\nДруга помилка: вживання низькокалорійної їжі. Не є виходом із ситуації зменшувати калорійність їжі. Незважаючи яку ви їжу вживаєте, низькокалорійну чи ні, організм не насититься поки не отримає всі свої калорії. Відповідно, ви з’їсте ту ж саму кількість калорій, вживаючи низькокалорійні продукти. Основне завдання – це втамувати голод.\nТретя помилка: намагання якнайшвидше скинути вагу. Так, ваше тіло може скинути вагу лише в тому обсязі на яке воно готове чи спроможне. Не можна вимагати від нього більше того, що воно може. Якщо ігнорувати свій організм, замість схуднення, ви отримаєте в кращому випадку нульовий результат, в гіршому – ви наберете додаткові кілограми.\nНагадаємо, переважна більшість дієт, при правильному їх використанні, дає гарний результат та ми втрачаємо зайві кілограми. Однак, що робити щоб по закінченню курсу схуднення зайва вага не поверталася, а результат закріпився на тривалий час.\nДодамо, дієтологи перерахували дієти, які можуть завдати серйозної шкоди здоров’ю. Наприклад, привести до дефіциту вітамінів, мікроелементів і клітковини, а також негативно вплинути на водний баланс в організмі.\nТеги: диетологдієтологЕлена Каленефективні порадизайві кілограмиздоров'яздоровьелишние килограммыОлена Каленпохудениясхудненняэффективные советы


Стратегії економічного розвитку країн БРІКС\nРОЗДІЛ І. ЗАГАЛЬНА характеристика КРАЇН БРІКС\n.1 Історія розвитку країн БРІКС\n.2 Ключові тенденції серед країн БРІКС\nРОЗДІЛ ІІ. ОСОБЛИВОСТІ РОЗВИТКУ КРАЇН БРІКС\n.1 Роль БРІКС в світовій економіці\n.2 характер діяльності БРІКС\nРОЗДІЛ ІІІ. СТРАТЕГІЧНІ ОРІЄНТИРИ РОЗВИТКУ СЕРЕД КРАЇН БРІКС\n.1 Проблеми розвитку БРІКС\n.2 Перспективи розвитку БРІКС\nАктуальність даної роботи полягає в тому, що останнім часом значно активізувались процеси глобалізації. Глобалізація є важливим аспектом сучасної світової системи, однією із найвпливовіших сил, яка торкається всіх сфер суспільного життя. Деякі дослідники вбачають у ній серйозну загрозу світовій економічній системі, інші — спосіб подальшого прогресу світової економіки. Одним із таких глобалізацій них утворень є БРІКС — група із пяти країн: Бразилія, Китай, Російська Федерація, Індія, Південно-Африканська Республіка.\nПід глобалізацією розуміють величезне збільшення масштабів світової торгівлі та інших процесів міжнародного обміну в умовах відкритої, інтегрованої світової економіки. Мова йде не тільки про традиційну торгівлю товарами та послугами, але й про валютні потоки, рух капіталів, переміщення людей, обмін технологіями, інформацією, ідеями. Глобалізація — це тісніша інтеграція держав і народів світу, спричинена величезним зниженням цін на транспортування і комунікації та усуненням штучних перепон потокам товарів, послуг, капіталу, знань і (меншою мірою) людей через кордони.\nПитання глобалізації активно досліджують з другої половини ХХ ст., що пов’язано із істотним зростанням світової торгівлі, активною діяльністю міжнародних фінансових організацій, нарощуванням економічних потужностей країнами Азії та Латинської Америки, потребою об‘єднання зусиль всіх держав для вирішення глобальних проблем сучасності. Питання глобалізації розглядається у працях відомих зарубіжних вчених: Дж. Стіґліца, Х. Шумана, А. Тейта, Л. Клайна, Дж. Майера та ін., та українських: М. Долішній, Д. Олесневич, І. Михасюк, А. Філіпенко, А. Гальчинський та ін.\nМетою даної роботи є аналіз стратегії економічного розвитку країн БРІКС.\nпроаналізувати історичні аспекти та передумови створення БРІКС;\nвизначені цілі та завдання діяльності БРІКС надсучасному етапі розвитку глобалізацій них процесів;\nвизначити роль БРІКС в світовій економіці;\nпроаналізувати основні риси діяльності БРІКС в сучасних умовах;\nвизначити проблеми розвитку БРІКС;\nокреслити можливі перспективи розвитку БРІКС.\nОбєктом дослідження є БРІКС як глобалізаційне інституціональне утворення.\nПредметом дослідження є механізм взаємодії країн-членів БРІКС в рамках обєднання та зі світовою спільнотою.\nБРІКС (англ. BRІCS) — група з п’яти країн, що розвиваються над швидкими темпами: Бразилія, Росія, Індія, Китай, Південно-Африканський Республіка. Скорочення BRІС було вперше запропоноване Джимом О’нейлом, аналітиком Goldman Sachs у листопаді 2001 року в аналітичній записці банку.\nВ 2003 році в дослідницькій доповіді під заголовком «Мрії БРІК — Шлях в 2050 рік» Джим О’ніл зробив прогноз, що до 2050 року сумарний ВВП Бразилії, Росії, Індії й Китаю перевершить ВВП країн «великої шістки» (США, Німеччини, Японії, Великобританії, Франції й Італії)- найбільш промислово розвинених країн світу. Втім, за прогнозами експертів Goldman Sachs, це може трапитися й раніше — не через сорок, а вже через двадцять років .\nТенденція очевидна: з 2000 року квота країн БРІК у світовій торгівлі (у перерахуванні на середню купівельну спроможність) виросла з 6 до 25 відсотків. У кризу 2008-2010 рр. економіка країн БРІКС росла, а в США, Європі і Японії падала. За останні десять років у країнах БРІКС, у сукупності, була зареєстрована одна третина світового економічного росту.\nДо 2011 року стосовно організації використовувалася абревіатура БРІК. У зв’язку із приєднанням ПАР до БРІК 18 лютого 2011 року, за заявою індійського міністра фінансів із цього часу група стала називатися БРІКС (BRІCS). На думку Goldman Sachs, до 2050 року сумарно економіки країн групи по розмірам перевищать сумарний розмір економік самих багатих країн миру (Великої сімки).\nПослідовність букв у слові визначається не тільки благозвучністю, але й тим, що саме слово в англійській транскрипції BRІCS дуже схоже на англійське слово brіcks — «цегли», таким чином, даний термін використовується як позначення групи країн, за рахунок росту яких багато в чому буде забезпечуватися майбутнє зростання світової економіки й фондових ринків зокрема .Sachs не припускав наявність координації економічних політик між країнами БРІКС. Тим більше не передбачалося, що країни БРІКС утворять якийсь економічний блок або офіційну торговельну асоціацію, як Європейський союз. Однак, згодом з’явилися ознаки, що «чотири країни БРІК прагнуть сформувати політичний клуб» або «союз«, і в такий спосіб перетворити «свою зростаючу економічну владу у великий геополітичний важіль» .\nЧлени БРІКС характеризуються як країни що розвиваються найбільш швидко. Вигідне положення цим країнам забезпечує наявність у них великої кількості важливих для світової економіки ресурсів:\nБразилія — багата сільськогосподарською продукцією;\nРосія — найбільший у світі експортер мінеральних ресурсів;\nІндію — дешеві інтелектуальні ресурси;\nКитай — власник дешевих трудових ресурсів;\nПівденно-Африканський республіка — природні ресурси.\nЦе головні ресурси, на які спираються економіки цих країн. Висока чисельність населення країн обумовлює дешевизну праці в них і, відповідно високі темпи економічного росту.\nВ остаточному підсумку, прогнозується, що значні розміри економік цих країн у майбутньому дозволить їм трансформувати економічне зростання у політичний вплив, що приведе до формування нової економічної еліти й знизить вплив «золотого мільярда».\nпрактична взаємодія в рамках БРІКС почалася у вересні 2006 року, коли з ініціативи президента Росії Володимира Путіна на сесії Генасамблеї ООН у Нью-Йорку відбулася перша зустріч глав зовнішньополітичних відомств у цьому форматі. Її підсумком стало підтвердження учасниками зацікавленості в розвитку багатопланового чотирибічного співробітництва.\nДруга зустріч на рівні міністрів іноземних справ країн тоді ще БРІК відбулася знову під час сесії Генасамблеї ООН у Нью-Йорку 24 вересня 2007 року. На ній були ухвалені рішення про проведення щорічних повноформатних зустрічей керівників зовнішньополітичних відомств по черзі в кожній із країн, запуску консультаційного механізму на рівні заступників міністрів закордонних справ, а також про налагодження регулярних контактів по лінії посольств і постійних представництв з ключових для багатобічної дипломатії пунктів, насамперед у Нью-Йорку. таким чином, були закладені підвалини для виведення на постійну основу чотирьохсторонню взаємодію по лінії МЗС.\nлипня 2008 року під час проведення заходів «Групи восьми» у Японії з ініціативи російської сторони відбулася коротка зустріч лідерів чотирьох країн, на якій вони домовилися про підготовку повномасштабної інтеграції у БРІК .\nНа додаток до контактів між відомствами МЗС був налагоджений діалог по лінії міністерств фінансів. 7 листопада 2008 року в Сан-Паулу напередодні самміту фінансової «двадцятки» пройшла перша зустріч керівників фінансових відомств чотирьох країн, у було погоджене спільне комюніке з викладом загальних підходів до проблематики світової економіки, включаючи причини й шляхи подолання глобальної фінансової кризи. Була досягнута домовленість про проведення регулярних зустрічей міністрів фінансів країн БРІК, а також контактів між їхніми заступниками.\nВажливу роль у розвитку чотирьохстороннього діалогу стала ініціативна лінія уряду Санкт-Петербургу, що організував у травні 2008 року міжнародну конференцію «БРІК: прорив у глобальну економіку 21-го століття» за участю представників муніципальної влади й провідних університетів міст-побратимів Санкт-Петербурга в Бразилії (Ріо-де-Жанейро), Індії (Мумбаї) і Китаї (Шанхай і Ціндао). Була досягнута домовленість проводити такі конференції щорічно.\nДля неформального обговорення актуальних питань світового розвитку й чотирьохсторонньої взаємодії був створений форум громадськості країн БРІК. Перша конференція «Країни БРІК на політичній карті світу: нові виклики» за участю представників експертно-політичних центрів і зовнішньополітичних відомств чотирьох країн пройшла в Москві 8-9 грудня 2008 року.\nВершиною чотирьохстороннього діалогу стала перший спільний самміт країн БРІК, що відбувся 16 червня 2009 року в Єкатеринбурзі. У зустрічі на вищому рівні взяли участь президент Росії Дмитро Медведєв, президент Бразилії Луїс Лула да Сілва, прем’єр-міністр Індії Манмохан Сінгх, голова Китайської Народної Республіки Ху Цзіньтао.\nЗа підсумками самміту глави держав групи БРІК прийняли спільну заяву, а також окремий документ по глобальній продовольчій безпеці.\nУ підсумкових документах самміту сторони висловили зацікавленість у подальшій координації взаємодії в процесі формування багатополярного світу, підтримці ідей і ініціатив відносно нової системи стійкого зростання, у зміцненні й більшій координації співробітництва в енергетичній сфері за участю виробників, споживачів і країн-транзитерів енергоресурсів.\nЛідери чотирьох країн схвалили пропозиції щодо подальшого розвитку діалогу у форматі БРІК. Була досягнута домовленість про те, що на регулярну основу будуть поставлені не тільки зустрічі міністрів закордонних справ, але й міністрів фінансів, керівників центральних банків. На самміті одержав підтримку й діалог чотирьох країн по проблематиці міжнародної безпеки .\nДруга спільна зустріч країн БРІК відбулася 16 квітня 2010 року в бразильській столиці Бразиліа.\nУчасники самміту обговорили такі теми, як взаємодія в контексті міжнародних зусиль з подолання глобальної фінансово-економічної кризи й завдань посткризового розвитку, у тому числі в рамках самміту «Групи двадцяти», актуальні питання протидії новим викликам і загрозам, включаючи міжнародний тероризм і ядерну безпеку, проблематику зміни клімату, нові перспективні напрямки співробітництва у форматі БРІК. Серед регіональних питань — Іранська ядерна програма, близькосхідне врегулювання й ситуація на Гаїті.\nЗа підсумками консультацій лідери БРІК прийняли спільну заяву, у якій було відбито загальне бачення сучасного етапу світового розвитку. Крім того, у рамках самміту Внєшекономбанк Росії, телефону від глави МЗС КНР Ян Цзечи, відповідно до якого Китай, нинішній голова БРІК, за узгодженням з іншими країнами-членами організації запрошує ПАР стать повноправним членом БРІК (БРІКС). Голова КНР Ху Цзіньтао направив запрошення президентові ПАР Джейкобу Зуме взяти участь у самміті БРІКС у Китаї на початку квітня 2011 року.\nТретій самміт БРІКС відбувся 13-14 квітня 2011 року в китайському курортному місті Санья, розташованому на острові Хайнань. На даному самміті відбулося офіційне включення в групу п’ятого її члена — ПАР. Під час зустрічей тепер уже п’яти президентів були порушені різні питання взаємного співробітництва. Країни БРІКС у черговий раз висловилися за якнайшвидше приєднання РФ до ВТО, всеосяжну реформу ООН, мирне врегулювання лівійського питання .\nЗа підсумками самміту була підписана спільна декларація, у якій були сформовані основні напрямки світової політики й план дій на найближчий рік. Було також вирішене, що наступний самміт БРІКС пройде в 2012 році в Індії. Крім того країни домовилися про економічну взаємодію з використанням національних валют.\nНегативні демографічні тенденції завадять зростанню в двох з пяти країнах БРІКС. Демографічні перспективи країн БРІКС — Бразилії, Росії, Індії, Китаю та ПАР — радикально різняться. З точки зору моделі демографічного переходу, Індія знаходиться на початку третьої стадії (народжуваність знижується, населення зростає, до 2030 року Індія обійде Китай, ставши найбільш населеною країною у світі), ПАР, Бразилія і Китай — на четвертій (смертність і народжуваність низькі, тенденція до стабілізації чисельності населення), а Росія — вже на п’ятій (народжуваність нижче смертності, населення скорочується). Не дивно, що відмінності в очікуваній динаміці працездатного населення (а це економічно значуща перемінна) виявляються в цих країнах дуже великі і в абсолютному, і у відносному вираженні.\nЗа найближчі 20 років працездатне населення Індії зросте на вражаючі 240 млн. (це в 4 рази більше населення Великобританії), а Бразилії — на 20 млн. Працездатне населення Росії, навпаки, різко скоротиться: майже на 20 млн., за прогнозами ООН.\nЯк показує модель демографічного дивіденду, найбільш важлива для економіки перемінна — не абсолютний приріст або скорочення працездатного населення, а коефіцієнт демографічного навантаження (відношення кількості утриманців до числа людей працездатного віку).\nЯкщо демографічне навантаження знижується, тобто частка працездатного населення в загальній величині населення зростає, то ВВП на душу населення зростає швидше. Навпаки, збільшення демографічного навантаження гальмує економічне зростання. Цікаво, що згідно з емпіричним дослідженням, тиск на економіку через зростання демографічного навантаження (внаслідок збільшення кількості пенсіонерів), мабуть, трохи менше, ніж відсоток від аналогічного зниження навантаження завдяки скороченню числа дітей.\nВтім, було б неправильно підходити до цього процесу надто схематично. Як буде рости ВВП надушу населення, залежить, крім іншого, від ступеня готовності економіки до швидкого збільшення працездатного населення. Китаю, як і «східноазіатським тиграм», в цьому відношенні дуже пощастило. Стрімко зростаючу робочу силу абсорбував продуктивний, експортно-орієнтований обробний сектор .\nНавпаки, Бразилії з її орієнтованою на внутрішній ринок економічною стратегією 1960-х-1970-х було складніше продемонструвати «східноазійські» темпи зростання ВВП. Адже тоді багато людей знаходили роботу в малопродуктивному секторі послуг, а не в більш продуктивній промисловості. Не сприяло економічному розвитку і наявність досить великого і капіталомісткого сировинного сектору.\nВідповідно до концепції демографічного дивіденду, зміна демографічної ситуації впливає на економічне зростання за двома основними каналами — через динаміку трудових витрат і заощаджень.\nПо-перше, завдяки збільшенню трудових витрат на душу населення зростання ВВП прискорюється. Природно, що трудові витрати залежать не тільки від частки працездатного населення, а й від рівня його економічної активності, а також від питомої тривалості робочого часу. Якщо частка працездатного населення збільшується, ростуть і трудові витрати на душу населення. Якщо вона знижується, відбувається зворотне.\nПо-друге, в міру скорочення чисельності непрацюючої молоді та появи надлишку молодих працівників, підвищується рівень заощаджень. Це призводить до зростання накопичень і, потенційно — до інвестиційного буму. Знову ж таки, наскільки реалізується інвестиційний потенціал — залежить від інших факторів (інфляція, економічна стабільність і т.д.).\nЕмпіричні докази цієї залежності, як мінімум, неоднозначні. Однак вони з’явилися в більш складних моделях, на зразок моделі зміни темпів зростання, куди в якості додаткової перемінної вводиться економічне зростання. Згідно роботам Блума і Вільямсона, Східноазіатське економічне диво 1965-1990 рр. на третину або навіть наполовину могло бути зумовлено саме демографічними чинниками.\nДемографічно Бразилія і Індія знаходяться в набагато вигіднішому положенні, ніж Китай і Росія. У Бразилії «демографічне вікно», тобто період зниження демографічного навантаження, закриється близько 2020-2025 рр.., А в Китаї і Росії закривається вже зараз. Навпаки, в Індії вельми сприятливі демографічні тенденції збережуться протягом ще трьох десятиліть .\nЗвичайно, за допомогою економічної політики можна зменшити негативний вплив демографії на зростання ВВП. Наприклад, заохочуючи урбанізацію або підвищення рівня економічної активності населення. Це особливо актуально для Китаю і Індії з їх переважно сільським населенням.\nОтже, демографічні тенденції в ряді країн БРІКС незабаром стануть негативно впливати на економічне зростання.\nЩо стосується тенденції розвитку інших соціально-економіних аспектів в країна БРІКС, то їх аналіз слід розпочати саме з Китаю, оскільки з країн БРІКС саме Китай поки що має найвищі темпи економічного росту. Але одночасно він перебуває під прицілом експансивної політики США та Японії через свою валюту — юань, чий обмінний курс, уважається, субсидіює конкурентоспроможність китайських товарів на світовому ринку.\nЕкономічне зростання Китаю в першому кварталі цього року оцінюється в 11,1%, тоді як інфляція, хоча й у пригладженому виді, обмежується 2,9% у рік. Темпи розвитку самої населеної країни миру забезпечуються головним чином за рахунок інвестицій.\nПри цьому уряд Пекіна вживає різноманітних заходів, щоб стримати приплив інвестицій, а також ріст експорту. За рівнем номінального ВВП, що становить 2,68 трлн. доларів, і цьому ж показнику, переліченому в паритеті до купівельної спроможності, китайська економіка займає відповідно 4-е й 2-е місце у світі. Починаючи ж з кінця 2010 року, вона відтіснила Японію з першого місця по золотовалютних запасах. Китайська грошова одиниця, прив’язана з літа 2005 року до кошика валют, у якій домінує північноамериканський долар, демонструє стабільність. Вона контролюється китайськими валютними органами й валютними обмеженнями, які все ще діють у країні, однак, поступово й вибірково відміняються.\nОднак, навіть при вражаючих досягненнях економіки останніх років і щорічному зростанню в середньому на 10 % Китай, який є надзвичайно залежним від продовольства й сировини, може постраждати саме від несвоєчасності та перебіжності їх. Ця сировина перебуває головним чином у Латинській Америці й Африці, регіонах підвищеного ризику. Найбільшим викликом для Китаю стало б відкриття своїх границь для припливу ідей, інформації, грошей і послуг зі швидкістю, якої вимагає глобалізація.\nОднак економісти підкреслюють, що процес росту в Китаї різко оголив негативну сторону: прискорене знищення навколишнього середовища, концентрація багатства й сильна міграція із села в міста, які не готові прийняти такий наплив народу. Китай зіштовхнеться із ще одною проблемою — ростом літнього населення й слабкою пенсійною системою .\nЩо стосується Індії, то проблеми й тенденції її розвитку абсолютно подібні до Китаю за винятком двох аспектів. По-перше Індія не має такої потужної грошової одиниці, по-друге, Індія пройде такий же шлях розвитку як і Китай із запізнинням на 15-25 років. Сьогодні Індійська економіка займає 10-е місце у світі з номінальним ВВП в 1,3 трлн. доларів США. По паритеті купівельної спроможності вона перебуває на 5-м місці у світі. Економічне зростання в 2010 році склало 9,2%, а річна інфляція — 5,3%.\nОчікується, що обсяг економіки Індії до 2025 року досягне 60% обсягу економіки США. Починаючи з 2035 року, її вплив на світову економіку стане вище, ніж вплив сукупного обсягу економік шести найбільших країн Євросоюзу. Поки ж Індія конкурує з Японією за третє місце у світовій класифікації по купівельній спроможності. Індія, зможе в найближчі 30 років розвиватися більш швидкими темпами, ніж будь-яка інша країна із групи БРІКС. Це пояснюється тим, що вона зіштовхнеться зі скороченням населення працездатного віку пізніше, ніж інші країни БРІКС.\nЩо стосується Росії, то тут слід зауважити, що вона займає місце в БРІКС деякою мірою авансово, і значно більше туди б підійшла економічна модель Індонезії. Але без Росії акумулятивний «БРІКС» не зміг би конкурувати в сфері космічних технологій та озброєння із провідними країнами ЄС та США. Під час кризи 2008-2010 рр. Бразилія, Китай і Індія довели, що вони здатні проводити реформи навіть у складних умовах. Вони скористалися кризою й зробили свою економіку більш сучасної, тому що в моменти економічного спаду все дешевшає. Росіяни залишилися при своїй сировинній моделі, сподіваючись, що пожвавлення на ринку викличе збільшення попиту на сировину. Подібна економічна модель — не ефективна з точки зору лідерства на світовій економічній арені. Тим більше що Москва з маніакальною завзятістю використовує ці сировинні ресурси як політичну зброя. Україна, Білорусія, країни Балтії, Польща, Грузія, Молдавія, Голландія, США: після кожного сплеску політичної напруженості виявлялося, що перестає надходити газ, вино несмачне, м’ясо й молочні продукти неякісні, квіти не подобаються, а в рибних консервів не той смак. Аргументи були примітивні, але фінансові втрати вимірні й значні. До цього додавався утиск іноземних інвесторів, що розмістили в Росії капітал .\nЗа підсумками 2010 року, по темпах росту ВВП (2,9 %) і зростання промислового виробництва (5,8 %) Росія вийшла на 2-е місце серед країн «Великої вісімки», поступившись тільки Японії. Глобальна економічна криза стала для Росії серйозним випробуванням, але її уроки підтвердили правильність вибраного шляху, а заздалегідь накопичені резерви, відповідальна макроекономічна політика, успішно реалізована антикризова програма — все це дозволило зм’якшити наслідку спаду економіки для громадян і для бізнесу й порівняно швидко повернутися на траєкторію росту». Подальший розвиток Росії та її гідна участь у світових соціально-економічних процесах стане можливим лише за умови вирішення наступних завдань, що у сукупності із експртоорієнтованою моделлю розвитку з недостатньо ефективною державною політикою визначають тенденції розвитку країни на наступні 10-15 років:\nвисока централізація й недостатній рівень розвитку конкуренції;\nзростаюча частка державної (або фактично підконтрольної державі) власності у виробництві;\nбюрократія й корупція;\nцентралізація й монополізм: зростаючі тарифи штучно підтримуваних «природних монополій», що стали фактично додатковим «податком» на всі види бізнесу, у яких високе споживання енергоносіїв, транспортних і комунальних послуг, електроенергії;\nхронічна відсутність «довгих» грошей: постійний недолік капіталу в реальному секторі економіки .\nЩо стосується Бразилії, то вона протягом десятиліть вважалася країною майбутнього. Вона завжди могла стати з периферійної країни економічною супердержавою. Однак її темпи росту залишають бажати кращого в порівнянні з іншими країнами БРІКС і деякими країнами самої Латинської Америки. Бразильська економіка посідає дев’яте місце у світі за паритетом купівельної спроможності й в останні чотири роки поступається позиціями за рівнем конкурентоспроможності. Однак, переборовши наслідки глибокої інфляційної кризи вісімдесятих років, країна все більше розкривається у бік зовнішнього світу. Не випадково й те, що вона уклала в останні роки значні договори про економічне співробітництво, включаючи договір з Китаєм про сільськогосподарську продукцію.\nОсновна проблема бразильської економіки — високі процентні ставки, які коливаються на рівні 12%. Золотовалютні запаси Бразилії становлять 120 млрд. доларів США, і курс її грошової одиниці — реала — сильно завищений стосовно долара й досяг найвищого рівня за останні шість років.\nУ Бразилії, як і в інших країнах БРІКС, є багато серйозних проблем, які визначають тенденції її розвитку на найближчі 20 років. Вона займає 75 місце з 180 країн за рівнем корумпованості (Китай займає 79- е місце, Індія 84- е, Росія 146- е). Світовий Економічний форум ставить Бразилію на 56-е місце серед 133 країн у плані економічної конкурентоспроможності (Китай — на 29 місці, Індія — на 49, Росія — на 63). Також, серйозними проблемами залишаються бідність і нерівність. Коефіцієнт Джини (розподілу доходів) для Бразилії дорівнює 0,57 (де 1,0 означає абсолютна нерівність, коли одна людина одержує весь дохід); у США даний коефіцієнт дорівнює 0,45, у Китаї — 0,42, в Індії — 0,37, у Росії — 0,42. Серед невдач Бразилії — дефіцит доданої вартості у вироблених нею товарах. Крім того, однією з найбільших тенденцій наступних років для Бразилії може стати завершення інтеграції країн Південної Америки до єдиної економічної системи, що значно підвищить рівень експорту країни та її рівень загальноекономічного розвитку.\nНа частку країн БРІКС приходиться 26 % території Землі, 42 % населення планети (2,83 млрд. ) і 14,6 % світового ВВП. Бразилія, Росія, Індія, Китай та ПАР виробляють близько 40 % пшениці (понад 260 млн. т), 50 % свинини (більше 50 млн. т), більше 30 % м’яса птаха (понад 30 млн. т), 30 % яловичини (близько 20 млн. т) від загальносвітового показника. У країнах БРІКС зосереджено 32 % (0,5 млрд. га) загальносвітових орних земель. Бразилія, Росія, Індія, Китай та ПАР мають значний інтеграційний потенціал, реалізація якого дозволить більш ефективно впливати на глобальні процеси.\nПрогнозування світового ранжирування країн БРІКС і економічних систем відповідно до різних категорій створює камінь спотикання для розуміння загального в економічних основах БРІКС. Економічні аргументи дають можливість зарахувати до БРІКС, наприклад, Мексику, тоді як включення ПАР у цю групу необґрунтовано. робота Goldman Sachs, опублікована в грудні 2005, пояснила, чому Мексика не була включена в оригінальний БРІКС. Відповідно до роботи, серед узятих до уваги країн тільки в Мексики й, можливо, у Кореї є потенціал, щоб конкурувати із БРІКС, але ці країни мають економіки, які засновники БРІКС вирішили виключити спочатку, тому що вони розглядалися як більш розвинені.\nТеза БРІКС припускає, що Бразилія, Росія, Індія й Китай змінили свої політичні системи, щоб увійти в систему глобального капіталізму. Goldman Sachs пророкує, що Китай і Індія будуть домінуючими глобальними постачальниками товарів промислового призначення й послуг, у той час як Бразилія, ПАР й Росія стануть також домінуючими постачальниками сировини. Співробітництво є, таким чином, імовірним — як логічний крок БРІКС, тому що Бразилія, ПАР й Росія разом логічно формують постачальників Індії й Китаю. таким чином, у БРІКС є потенціал сформувати сильний економічний блок — на зразок держав «Великої Вісімки». Бразилія є домінуючою у виробництві сої й залізної руди, у той час як Росія має можливість величезних поставок нафти й природного газу. Теза Goldman Sachs, таким чином, документує, що предмети споживання, ринок праці, технології й компанії віддаляються від США як від свого центра .\nПісля закінчення холодної війни або навіть раніше, уряди країн БРІКС почали економічні або політичні реформи, щоб дозволити їхнім країнам стати частиною світової економічної системи. Щоб бути конкурентоспроможними на світовому ринку, ці країни зробили (кожна в різному ступені) акцент на освіту, іноземні інвестиції, внутрішнє споживання й внутрішнє підприємництво. Показовою наприклад, є динаміка рівня ВВП на душу населення в країнах БРІКС.\nРис 2.1. Динаміка ВВП на душу населення в країнах БРІКС в 1998-2009 рр, в доларах США (ПАР було включено в рейтинги та статистичні дані БРІКС лише в 2011 р.) \nНа 2011 рік п’ять країн БРІКС займають досить високі позиції в багатьох економічних, соціальних, політичних і військових рейтингах. Наприклад, Китай є другою по величині економікою у світі, у той час як Індія четверта у світі по темпах росту ВВП. У більшості категорій країни БРІКС займають дуже високі позиції .\nПроведемо порівняльний аналіз економічного потенціалу країн БРІКС.\nПорівняльна характеристика країн БРІКС за рейтинговими оцінками \nКатегоріяМісце країн в світових рейтингахБразиліяРосіяІндіяКитайПАРПлоща517325Населення592125Темпи росту населення10722193156158Робоча сила572134ВВП (номінальний)71110228ВВП (за паритетом купівельної спроможності (ПКС)864225ВВП (номінальний) на душу населення53561389471ВВП (ПКС) на душу населення71511279377ВВП (реальний) темпи росту158845117Індекс розвитку людського потенціалу736511989110Експорт181116136Імпорт201711234Сальдо торговельного балансу18741691179Прямі іноземні інвестиції111229531Золотовалютні резерви736133Зовнішній борг2824262345Державний борг47122299888Споживання електроенергії945114Кількість користувачів Інтернету574144Виробництво автомобілів6197124Військові витрати12510243Чисельність збройних сил1453159Залізнична мережа1024312Мережа автомобільних доріг483218\nЕкономіки країн БРІКС мають найшвидше зростання у світі, а їхнє населення загалом перевищує 3 млрд. — це майже половина жителів планети. Сумнівів у важливості БРІКС для світової економіки немає.\nНа нещодавньому обговоренні 10-річчя концепції БРІКС у Лондоні була висунута теза щодо того щоб убрати літеру Р., а отже і Росію із цього альянсу. Справді, в неї багато проблем, але російський ВВП становить близько 1% світового. Із цим треба рахуватися (рис. 2.2).\nДжерело: #»justify»>Рис. 2.2. десятка найбільших економік світу до 2050, за номінальним ВВП (млрд. дол.).\nКраїни БРІКС щороку більше торгують між собою: товарообіг Китаю з Індією сягнув торік $60 млрд. Бразилія стала основним постачальником сої та інших сировинних продуктів на китайський ринок.\nТенденція глобалізації світогосподарських зв’язків підсилює взаємозалежність національних економік і створює потребу міждержавного, міжнаціонального регулювання. Інтеграція Росії, Бразилії, Індії, Китаю та ПАР й необхідність узгодження економічного розвитку національних господарств стала передумовою формування принципів нового світового економічного порядку, комплексу пропозицій і рекомендацій, спрямованих на подолання розриву між розвиненими й країнами, що розвиваються, і ліквідацію нерівноправних зовнішньоекономічних відносин.\nКраїни БРІКС випустили спільну декларацію по створенню багатополярного світового порядку, що припускає перегляд розподілу голосів і представництва країн у Міжнародному валютному фонді й Всесвітньому банку для відбиття реального економічного впливу держав. Структура МВФ протягом багатьох років залишається незмінної: більшість голосів у МВФ належить США й країнам Європи. Квота Китаю у МВФ становить 3,66%, Росії — 2,69%, Індії — 1,89%, Бразилії — 1,38%. США мають 16,77% голосів .\nБажання країн БРІКС грати більш помітну роль у міжнародних фінансових інститутах і бути більше впливовими в регіональній і світовій політиці обумовлено їхніми провідними позиціями у світовій економіці. Для посилення своєї ролі на міжнародній арені Бразилія, Росія, Індія, Китай й ПАР мають намір зміцнювати торговельні відносини, збільшувати частки взаємних розрахунків у національних валютах і інвестувати у фінансові інструменти один одного. Інтеграція й зростаючий вплив країн БРІКС стали причиною введення в 2006 році біржового індексу «Dow Jones BRІ 50», що відслідковує ділову активність у Бразилії, Росії, Індії й Китаї. Динаміка цього індексу підкреслює значимість ділової активність країн БРІКС, тому що, незважаючи на фінансову кризу, в 2009 році індекс піднявся більш ніж на 80%. Готовність БРІКС прийняти на себе більше відповідальності у фінансових питаннях є ознакою посилення впливу цих країн у міжнародних економічних відносинах. У цей час відбувається зміна балансу сил у світі, отже, чим більш ефективними будуть запропоновані країнами БРІК методи регулювання економічних процесів, тим більш врівноваженими будуть відносини між східними й західними країнами.\nДалі проаналізуємо економічний потенціал окремо кожної країни члена БРІКС. Так, завдяки високому рівню розвитку сільського господарства, добувної та виробничої промисловості і сектору послуг, як і завдяки великій кількості працездатного населення, за рівнем ВВП (ПКС) Бразилія значно перевищує будь-яку іншу країну Латинської Америки, будучи основною економікою у МЕРКОСУР. зараз країна розширює свою присутність на світових ринках. Головні експортні вироби включають авіаційну техніку, каву, транспортні засоби, сою, залізну руду, сталь, тканини, взуття, електроапаратуру та цукор .\nБразилія має найрозвиненіший промисловий сектор в Латинській Америці, який складає третину її ВВП. Після підвищення економічної стабільності, забезпеченою Plano Real, бразильські і багатонаціональні бізнес-структури активно інвестують в нове обладнання і технології, велика частка яких закупається у Північно-Американських підприємств. Бразилія також має розвинений і різноманітний сектор послуг. Протягом початку 1990-х банківський сектор досяг 16 % ВВП. Хоча бразильська банківська система зараз активно реформується, вона забезпечує місцеві підприємства широким послуг і привертає численних нових учасників, зокрема фінансові фірми із США. Фондові біржі Сан-Паулу та Ріо-де-Жанейро зараз піддаються значній консолідації.\nРазом з тим економіка Бразилії все ще має серйозні проблеми, тож реформи поки необхідні. Серед проблем можна назвати недостатню інфраструктуру, значну концентрацію прибутку, недостатню якість суспільних послуг, корупцію, соціальні конфлікти і урядову бюрократію. Внутрішній державний борг досяг рекордного значення на фоні зростаючих державних витрат. Податки вже представляють значну частину національного доходу і є серйозним тягарем для всіх соціальних класів, зменшуючи можливості для інвестицій. Крім того, ведення бізнесу важке через високі ціни на ліцензування та бюрократичний процес реєстрації підприємств.\nЩо стосується Росії, то це яскравий приклад індустріально-аграрної країни. Основні галузі промисловості: гірнича, нафтова, нафтопереробна, газова, металургійна (чорна та кольорова металургія), літако- та кораблебудування, космічна, машинобудівна, енергетичне обладнання, харчова та текстильна. У промисловості провідна роль належить важкій індустрії. У РФ добувають усі види мінерального палива, а також більшість видів мінеральної сировини. Є три бази чорної металургії (Уральська, Центральна, Сибірська), різноманітні галузі кольорової металургії. Розвинені всі види транспорту, але величезні простори Сибіру практично не мають залізниць та сучасних автодоріг. Натомість діють системи магістральних нафто- і газопроводів. Морський транспорт забезпечує значну частину перевезень.\nОтже, у структурі економіки Росії переважає важка промисловість, особливо металургія, хімія, машинобудування та енергетика. Добре розвинута лісова промисловість: лісові ресурси Росії — найбільші у світі. Російське сільське господарство, яке виробляє більше ніж одну п’яту валового національного продукту країни, спеціалізується по регіонах. Три п’ятих орних земель засіваються пшеницею, ячменем, вівсом і житом.\nСеред усіх країн світу, економіка Росії посідає 11 місце з показником 1,47 трлн.$. Поступаючись лише країнам «Великої сімки», а також Китаю, Бразилії та Індії .\nІндія також яскравий приклад аграрно-індустріальної країни. структура ВВП на початку ХХІ ст. була такою: гірничодобувна промисловість — 2,1 %; обробна промисловість — 15,2 %; сільське господарство — 32 %; енергетика — 1,6 %; будівництво — 4,2%; торгівля — 13,6%; транспорт і зв’язок — 5,2%; інші — 26,1%. Державний сектор займає монопольне положення на транспорті, зв’язку, в оборонній і ядерній промисловості, машинобудуванні, видобутку нафти, золота, виробництві добрив, банківській справі, страхуванні та імпорті.\nЗа роки незалежного розвитку (з 1947 р) Індія проробила шлях від відсталої аграрної країни до сучасної аграрно-індустріальної, з розвиненими промисловістю, торгівлею і товарно-грошовими відносинами. Економіку Індії відрізняють надлишок і дешевизна робочої сили і висока ВВП Індія входить у шістку найбільших економічних держав світу. Економіка — змішаного типу. У 1990-х роках частка державного сектора в загальному обсязі інвестицій складала понад 40%, в 2000-х — 37%. Державна економічна політика спрямована на найшвидшу макроекономічну стабілізацію (за рахунок зниження зовнішньої заборгованості і урізування бюджетного дефіциту), інтеграцію Індії в світову торгівлю, залучення іноземних капіталовкладень і зняття обмежень на приватну підприємницьку діяльність.\nКитай — потужна аграрно-індустріальна країна. Розвиваються традиційні галузі промисловості — текстильна, вугільна, чорна металургія, фосфорно-фаянсове виробництво, також створені нові галузі — нафтопереробна, газова, хімічна, авіаційна, космічна, електронна, машинобудування, приладобудування. Китай займає провідні позиції в світі з видобутку вугілля, цементу, виробництва мінеральних добрив, сталі, електроенергії. На початку ХХІ ст. спостерігається тенденція до зростання імпорту ресурсної продукції, помітно збільшився й обсяг імпорту продукції машинобудівної й електронної промисловості, а також продукції високих технологій. За обсягом інвестицій на початку ХХІ ст. КНР поступається тільки США. У 2010 році прямі іноземні інвестиції в Китаї склали — 253 млрд. дол., що свідчить про дуже високу міру довіри інвесторів до цієї країни. Економіка в основному орієнтована на експорт, що сприяє швидкій інтеграції Китаю в світову економіку. Китай на початку XXІ століття є космічною і ядерною державою. Побудова ринкової економіки здійснюється в Китаї під керівництвом Комуністичної партії на основі п’ятирічних планів. При високій частці іноземних інвестицій майже 80 % всіх іноземних інвесторів в економіку КНР — це етнічні китайці (хуацяо), що проживають за кордоном. характерна риса сучасної китайської економіки — залежність її від зовнішнього ринку. За обсягами експорту КНР займає 1-е місце у світі. Експорт дає 80 % валютних доходів держави. В експортних галузях зайняте близько 20 млн. чоловік. На зовнішній ринок вивозиться 20 % валової продукції промисловості й сільського господарства. Номенклатура експорту нараховує 50 тис. найменувань. КНР підтримує торгово-економічні відносини з 182 країнами й районами світу, з 80 з них підписані міжурядові торговельні угоди й протоколи. Основними торговельними партнерами Китаю є розвинені капіталістичні країни, насамперед Японія, США, західноєвропейські держави, на які доводиться 55 % зовнішньоторговельного обігу.\nПівденна Африка — індустріально-аграрна країна, найбільш розвинена в економічному відношенні в Африці. Іноземний капітал займає сильні позиції в економіці. У добувних галузях переважає англійський капітал, у нафтопереробній, автомобільній — капітал транснаціональних компаній країн Західної Європи і США. Провідні галузі промисловості — гірнича (найбільший світовий продуцент платини, золота, хрому), автомобільна, металообробна, металургійна, машинобудівна, хімічна, нафтопереробна, цементна, текстильна, харчова. Сильні позиції ПАР на світовому ринку визначаються передусім багатством її надр.\nРаніше БРІКС не сприймали як можливий союз. Абревіатура була лише терміном, що поєднує великі країни — Бразилію, Росію, Індію, Китай та ПАР, насамперед, за ознакою — швидкозростаючої економіки.\nДо фінансово-економічної кризи зростання ВВП цих держав досягло від 5 до 13 відсотків у рік — для промислово розвинених господарств світу величина в останні роки недосяжна. Крім того, країни БРІКС відрізняє наявність важливих ресурсів, які стали базисом їх стрімкого розвитку. Країни, що об‘єдналися в БРІКС поставили завдання підсилити свій вплив на глобальні економічні процеси.\nЦілі організації БРІКС, задекларовані на самміті в Бразилії у 2010 р. наступні :\nпротидія фінансовій кризі, зміцнення співробітництва, координації політики й політичного діалогу, що стосуються міжнародних економічних і фінансових питань;\nпросування реформи міжнародних фінансових інститутів для того, щоб вони відбивали зміни у світовій економіці;\nбільше прав і представництво в міжнародних фінансових інститутах країн з перехідною й економікою, що розвивається;\nзміцнення координації й співробітництва держав в енергетичній сферах, у тому числі між виробниками й споживачами енергії й державами транзиту;\nпідтримка диверсифікованості енергетичних ресурсів і пропозицій енергоносіїв, включаючи поновлювану енергію, забезпечення безпеки маршрутів транзиту енергоносіїв, створення нової енергетичної інфраструктури й нових інвестицій в енергетику;\nреформа фінансово-економічної архітектури. реформована фінансово-економічна архітектура повинна ґрунтуватися, зокрема, на наступних принципах: демократичність і прозорість прийняття й виконання рішень у міжнародних фінансових організаціях; міцна правова основа; сумісність діяльності ефективних національних інститутів регулювання й міжнародних органів, що встановлюють стандарти; зміцнення управління ризиками й наглядовою практикою;\nполіпшення міжнародної торгівлі й інвестиційного клімату; збереження стабільності системи багатобічної торгівлі, стримування торговельного протекціонізму;\nрозвиток співробітництва між країнами БРІКС у соціально значущих областях, зміцнення зусиль по наданню міжнародної гуманітарної допомоги й зменшенню небезпеки стихійних лих;\nпросування співробітництва між країнами БРІКС у галузі науки й освіти, у тому числі з метою проведення фундаментальних досліджень і розробки передових технологій;\nОднак ряд економістів уважає, що в країн-учасників БРІКС різняться інтереси з деяких питань, що може привести до розпаду цієї організації.\nТак, аналітики відзначають, що інтереси Росії в зниженні ролі долара й створенні нової наднаціональної резервної валюти не збігаються з інтересами Китаю, тому що в Китаї майже два трильйони доларів валютних резервів і більша їхня частина — в американських державних облігаціях. Найменше в Пекіні хотіли б знецінювання цих запасів. Немає в цих країн і спільності політичних інтересів. Китай успішно скуповує енергоресурси в Африці, Ірані, Іраку й Латинській Америці. Індія стурбована прикордонними конфліктами, що не припиняються, а Бразилія поглинена власними перетвореннями, ПАР намагається стати лідером африканського континенту.\nРазом з тим, в останні роки співробітництво у форматі БРІКС набирає оберти.. Взаємодія у форматі БРІКС є великим резервом зовнішньої політики перш з все Росії. Саме із країнами БРІКС у Росії склалася система привілейованого стратегічного партнерства, це резерв і ресурс стратегії багатополярності. Російський підхід, що ґрунтується на ідеї деідеологізації міжнародних відносин, зміцненні їхніх правових основ, перекликається з основними принципами БРІКС на міжнародній арені.\nАналізуючи багатоформатну діяльність БРІКС, варто брати до уваги й наявність самих різних точок зору в експертному співтоваристві. Поряд з оптимістичними мають місце й скептичні оцінки, що роблять упор на значних цивілізаційних розходженнях між країнами БРИК, що констатують той факт, що всі держави перебувають у різних фазах цивілізаційного розвитку, причому, якщо у випадку Бразилії, Індії й Китаю можна говорити про висхідну фазу, те Росія перебуває у фазі спадній. Не можна також не враховувати й суперечливі висловлення в західній пресі, що схильна часом принижувати в цілому роль країн БРІКС .\nСучасна архітектоніка світового порядку стає все більш складною, її системоутворюючими елементами стали не тільки держави, але й міжнародні організації, союзи держав, кількість яких стрімко росте. далеко не всі з новостворених об’єднань життєздатні й перспективні, багато з них існують тільки на папері. Не дивно, що ініціативу політичної консолідації країн БРІКС виявила саме Росія. Вона має тісні двосторонні торгово-економічні зв’язки з Індією й Китаєм, з Бразилією та ПАР. Росія намагається повернути собі лідируючі позиції які вона мала в період існування СРСР.\nПо-перше, економіки країн БРІКС не є взаємодоповнюючими. Існують перспективи розвитку двостороннього співробітництва між Росією (поставки енергоресурсів, ринок збуту) і Китаєм, Росією й Індією (військове, науково-технічне співробітництво). Однак, зв’язки по лінії Індія-Китай, Індія — Бразилія, Китай-Бразилія, Китай-ПАР, Бразилія-ПАР носять обмежений характер.\nПо-друге, зберігається напруженість у відносинах між Індією й Китаєм, що виключає скільки-небудь серйозне зближення між ними. Крім того, Китай вже тривалий час не допускає для себе прийняття твердих військово-політичних зобов’язань перед якою-небудь державою або союзом, і немає підстав вважати, що ця позиція в найближчі роки зміниться.\nПо-третє, для Китаю, Індії, Бразилії велике значення мають економічні зв’язки із країнами Заходу, особливо США. Не випадково ряд американських економістів говорять про «Симеріке» — синтез американської й китайської економік. Наскільки цей синтез міцний — особливе питання, але в найближчі роки розраховувати на підтримку БРІКС у випадку, якщо в Росії виникнуть серйозні тертя із країнами Заходу, немає підстав.\nОтже, можна констатувати, що співробітництво країн БРІКС здатно принести їм усім певні бонуси. У той же час, надавати йому занадто велике значення немає підстав. Більше того, воно може створити певні «ризики» для міжнародної дипломатії. Насамперед, це ризик, пов’язаний з перебільшеними надіями на перспективність БРІКС, безпідставними очікуваннями її підтримки в конфліктних ситуаціях .\nБез оргструктури БРІКС гнучкий і позитивно конкурентний. Склад БРІКС може бути мобільний. Діюча домовленість про нерозширення БРІКС буде залишатися, доки нинішній формат діалогу буде корисний і вигідний його учасникам, насамперед тим, хто буде показувати найбільші темпи економічного розвитку.\nСпівробітництво розвивається на різних рівнях. Це зустрічі Президентів, міністрів закордонних справ, фінансів, голів центробанків, уповноважених у сфері безпеки. У перспективі: міністри сільського господарства, енергетики, голови Верховних Судів, з науково-дослідних центрів, споріднених міст, бізнес-форум.\nДля дипломатів-практиків БРІКС — це реальність від життя, що спирається на політичну волю з держав розширювати через консультації сферу спільних інтересів без форсування створення оргструктури й без шкоди для участі в інших об‘єднаннях — регіональних і міжрегіональних. Це діалоговий механізм на основі реалістичного консерватизму. БРІКС — не організація, а спроба прагматичного об‘єднання потенціалу країн для вироблення політичної альтернативи й для підвищення власної ваги у світових справах.\nкраїна глобалізаційний стратегія взаємодія\n3.1 Проблеми розвитку БРІКС\nКраїни БРІКС — Бразилія, Росія, Індія, Китай та ПАР — вважаються майбутніми наддержавами світової економіки. Втім, криза 2008-2010 рр. показала, що країни БРІК ще дуже далекі від того, щоб зайняти лідируючі позиції в світовій економіці і змінити індустріальні країни в ролі локомотива господарського розвитку в світі. Виявилося, що ці країни залежні від світової економіки і пов’язані фінансовими потоками з традиційними промисловими державами. Криза ж показала, що у країн БРІКС поки немає своїх власних високорозвинених фінансових ринків, які могли б дозволити просуватися зі своїми грошима в безпеці.\nКожна з країн БРІКС відчуває в даний час проблеми. В Бразилії зупинилося економічне зростання. Росія дуже залежна від експорту сировини і не має власної конкурентоспроможної індустрії. Замкнутість індійської економіки долається повільніше, ніж на це розраховували інвестори. А Китай з його експортом чуйно реагує на економічну ситуацію в Європі і США. ПАР страждає від нестабільності навколишньої політичної ситуації в Африці. Тому експерти очікують, що в усіх країнах темпи економічного зростання будуть дещо нижчими, ніж досі.\nОкрім того, спостерігаються відмінності між країнами БРІКС під час погіршення ситуації в економіці. В найменшій мірі постраждали від глобальних потрясінь економіки Китаю та Індії. За прогнозами, ці дві країни збережуть позитивне зростання економіки в 2012 році. Серед усіх країн БРІКС Китай відіграє найбільш стабілізуючу роль у світовій економіці. Найбільш імовірно, він буде першою країною, яка вийде з кризи, в першу чергу, за рахунок внутрішніх чинників попиту. Щодо Росії, то внаслідок недостатньої диверсифікації своєї економіки, вона в меншій мірі може використовувати внутрішні інструменти задля боротьби з зовнішньою кризою. Саме ця тенденція дозволила західним аналітикам говорити про недовговічність об‘єднання БРІКС. А також про те, що Росія випадає з пятірки країн, так як в 2009-2010 рр. саме в ній сталося найсуттєвіше серед країн падіння темпів зростання ВВП. Взагалі, Росія досить сильно відрізняється від своїх партнерів по БРІК: в 2009 році рівень падіння ВВП склав 7,9% (у той же час, ВВП Китаю виріс на 8,7%, а індійський ВВП — на 6,7%, бразильський зменшився лише на 0,2%). Крім того, російська економіка — єдина з економік БРІК — має сировинну спрямованість і базується на експорті енергоносіїв.\nНа сьогоднішній день сама концепція організації недостатньо зрозуміла. Незважаючи на ряд успіхів, до цих пір не зовсім ясно, чи є БРІКС переважно економічною, чи політичною організацією. союз повинен допомогти країнам-членам в координації макроекономічної політики, посиленні впливу на глобальні економічні процеси та виробленні спільних підходів до вирішення глобальних проблем. Проте, із застосуванням яких методів це планується зробити? Щодо економічної інтеграції, то країни БРІКС навіть не наблизилися до першої її форми — створення зони вільної торгівлі і на даний час не ведеться жодних переговорів з цього питання.\nЕксперти нарікають на недостатню увагу до інших динамічних країн з перехідною економікою. До Індонезії, наприклад, з населенням в 200 мільйонів і щорічним економічним зростанням в 6 %, до В’єтнаму або Туреччини.\nРозгляд БРІКС з точки зору політичного об‘єднання також викликає певні сумніви. Країни не об‘єднує географічне положення, культурна чи історична спільність. Не може бути мови про політичну схожість, коли в Китаї править однопартійний комуністичний режим, у Росії — «російська демократія», а в Бразилії, ПАР та Індії досить розвинений плюралізм. Всі перераховані вище фактори поглиблюються різницею економічних систем, досить складними історичними стосунками Індії та Китаю, суперечливими лідерськими амбіціями і відсутністю досвіду багатосторонніх переговорів і довгострокового співробітництва в рамках БРІКС .\nПроцесу інтеграції цих країн могла б сприяти єдність геополітичних інтересів. Проте російські інтереси лежать в сфері СНД і Європи, китайські — в Азіатсько-Тихоокеанському регіоні, Бразилія претендує на першість у Західній півкулі, а Індія зацікавлена в зміцненні власних позицій у Південній Азії, ПАР — на лідерство в Африці. Однак, не зважаючи на наведені аргументи спільність країн БРІКС є цілком очевидною. Про це говорять схожість впливу країн на світову економіку, подібність за обсягами виробництва і наявність приблизно однакових зовнішньополітичних інтересів та цілей. В ряд колишніх великих держав не входить лише Бразилія, але її економічний потенціал цілком компенсує відсутність вікової імперської історії. Країни БРІКС мають і ряд загальних проблем. Наприклад, у всіх досить складні відносини із Заходом; Індія і Бразилія досі не зайняли місць в Раді Безпеки ООН; існує невдоволеність домінуванням США в економіці та зацікавленість у децентралізації влади на світовій арені.\nМожливо, твердження про БРІКС як про впливову економічну чи політичну організацію поки що передчасні, але зрозуміло наступне: у БРІКС є величезний потенціал, який, при достатній політичній волі країн-членів можна направити на створення нового могутнього гравця на міжнародній арені. Суттєвими перешкодами на шляху до цього є різні зовнішньополітичні інтереси держав-учасниць союзу і недостатнє усвідомлення цілей розвитку БРІКС. У перспективі БРІКС вбачається, що, швидше за все, ця неформальна організація буде вдосконалюватися в якості діалогового форуму, що дозволяє здійснювати координацію і узгодження підходів щодо ключових питань міжнародного порядку денного. Там, де є взаємна зацікавленість, розвиватиметься і співпраця.\nБРІКС — не натяк на виклик комусь. Жоден з учасників не пориває традиційну систему координат світової політики. Ніхто не зацікавлений у потрясіннях світової фінансової системи й обваленні долара. У діяльності БРІКС мова йде про поетапну, поступову трансформацію системи зсередини. Постала проблема нового глобального лідерство БРІКС. Однак це неможливо, і усвідомлюючи це кожна для себе країни завдяки синергетичному ефекту від своєї взаємодії намагаються на світовій арені все ж таки каталізувати процес збільшення політичної й економічної ваги БРІКС. Однак, всі країни залишаються на ґрунті реальності. В усіх з них — особливі, часом партнерські відносини зі США. Завдяки їм Індія, що претендує на місце в СБ ООН, одержала фактичний ядерний статус в обхід ДНЯО. Бразилія затверджує свій статус опорної держави в Західній півкулі, що також неможливо без участі Вашингтона. порядок денний російсько-американських відносин, включаючи «вісімку», безпека, роззброювання й наше приєднання до ВТО, добре відома.\nЩодо подальших перспектив розвитку БРІКС слід звернути увагу саме на сутнісне забарвлення майбутньої форми цього утворення.\nПерше й головне: перспективне політичне партнерство країн БРІКС не виникне на відверто антиамериканських вихідних політико-ідеологічних посилах. У всякому разі, Америка повинна дуже сильно постаратися, щоб довести справу до появи антиамериканської БРІКС. Політичне партнерство країн групи може вступати в конфлікт із позицією США по конкретних питаннях насамперед комерційного й економічного плану. Але антиамериканізм як загальна принципова позиція неприйнятна.\nДруге: будь-яка інтеграція на базі БРІКС нереальна (що не виключає можливості багатобічних проектів у будь-яких варіантах). Але трансформація політичного партнерства у політичний союз у принципі не неможлива. У минулому союзи мали сенс і були практично здійсненні й функціональні між суміжними країнами. Цим досягалася єдність дій, найчастіше військових. В епоху глобальних комунікацій стають у принципі можливі партнерство й союзи країн, не тільки тих що не мають загальних кордонів, але й значно віддалених.\nМожливим перспективним напрямком стане проблема боротьби проти міжнародного тероризму, яка актуальна для всіх країн групи БРІКС. Але конкретний зміст цієї проблеми, її причини й джерела, інші найважливіші характеристики в кожній із держав специфічні. Обмінюватися досвідом і співробітничати по лінії відповідних відомств можливо вже зараз. Політичні позиції на рівні керівництва держав визначені й по суті єдині .\nТобто політичне партнерство країн БРІКС проти чогось теоретично можливо, але поки позбавлено предмету. Чи можливо таке партнерство за щось — і якщо так, то за що? — це те питання на яке БРІКС має дати відповідь вже в цьому році інакше ця організація перетвориться в щось або менш динамічне або інтегрується у світовий економічний простір\nодна важлива сфера потенційного політичного партнерства країн БРІКС — це боротьба за визнання інституту держави повноправним суб’єктом глобальної й світової економіки. Питання масштабне, у всіх його аспектах складне і вимагає окремого аналізу. Але суть його в тому, що в країнах БРІКС, приватний бізнес не має й довго не буде мати можливостей на рівні конкурувати з бізнесом провідних країн, особливо із ТНК. Крім того, прийнята державою стратегія національного розвитку може по різних причинах зустрічати несхвалення, опір, протидію ззовні, не обов’язково тільки з боку інших держав. У всіх таких випадках держава повинна захищати національний бізнес і свою стратегію не тільки правовими й адміністративними заходами (протекціонізм), але й заходами ринково-економічними.\nІнша сфера потенційного політичного партнерства країн групи не менш масштабна, складна й довгострокова. Її сутність у наступному. 1979-2009 р. стали періодом глобальної кризи соціалістичної ідеї й лівої альтернативи, глобального настання політичної реакції й клерикалізму. Але завдання розвитку країн і стійкого розвитку у світі за їх змістом суть соціал-реформістські, якщо не прямо соціал-демократичні. Вони не можуть вирішуватися в контексті ортодоксії й фундаменталізму — чи то ідеологічному, чи то конфесіональному. Їхнє вирішення — наскільки воно можливо — потребує конструктивної політичної взаємодії лівої думки й консерватизму. Розширення цієї сумарної частини глобального політичного спектра обмежувало б поле й ризики ультраправого й ультралівого екстремізму. Однієї із цілей групи БРІКС могла б стати ініціатива по відродженню й зміцненню відповідного ідейно-політичного середовища у світі .\nЗауважимо, що досі найчіткіше висловленою спільною вимогою БРІКС залишається заклик до реформування світового фінансового порядку, в якому й далі ключову роль відіграють Захід і американський долар як світова резервна валюта. Геополітичною мрією росіян залишається так звана багатополярність світу. Китай та — частіше — Індія на словах це також підтримують, але насправді розуміють, що Москва домагається повернення ваги власного «полюсу».\nЗахідні політики наразі більш стурбовані тим, що БРІКС вже настільки вагома, що здатна на чимало звершень, наприклад підірвати роль МВФ чи Світового банку, але конструктивних альтернатив для людства з боку БРІКС поки що запропоновано не було.\nАпологет зростання ролі країн, що розвиваються, американський науковець-глобаліст ОНілл має багато гострих опонентів у питаннях політекономії, бо наполягає, що Заходу треба «змиритися з тим, що люди в інших країнах, можливо, хочуть жити інакше». Натякаючи таким чином, що Комуністична партія біля керма в Китаї може бути наслідком бажань самих його громадян.\nОпоненти ж стверджують, що верховенство закону, права особистості й захист власності залишаються основою стабільних та успішних суспільств. Китайці, на думку опонентів ОНілла, готові терпіти однопартійну диктатуру лише доки бачитимуть перспективу покращення умов життя, інакше комуністи знову будуть змушені застосовувати проти власного народу силу.\nОНілл, вочевидь, бачить загрозу втрати Старим світом економічної ваги й, мабуть, конкурентоспроможності, але скептично настроєний щодо можливості подальшого розширення ЄС. Добре було б, якби існувала менша, але більш інтегрована Європа.\nБагатополярність — це світовий порядок, вже бачений у минулому, як стверджує американський економіст Адам Посен, удостоєний членства у комітеті монетарної політики Банку Англії. Він вважає, що теперішнє зміщення центру економічної ваги із заходу на схід і частково з півночі на південь та посилення процесів глобалізації повертає світ до ситуації зразка 1870-1910 років. У ті часи Велика Британія починала втрачати позиції наддержави на користь США. Так само, як нині, вважає Посен, Сполучені Штати крок за кроком поступаються Китаю .\nАле світ ХІХ століття таки мав багато полюсів. Велика Британія лише до певної міри була планетарним лідером. Натомість цілком самодостатні економічні й військово-політичні сили становили собою Німеччина, США, Франція та в певних галузях Росія. Британський фунт відігравав роль вагомої валюти, але не єдиної резервної. Міжнародна торгівля, швидко розвиваючись, була досить ліберальною. Аналізуючи ситуацію, що склалася перед Першою світовою війною, Посен прогнозує її повторення і вважає, наприклад, що в найближчому майбутньому китайський юань, можливо, й набере ваги для статусу провідної глобальної валюти, але єдиної домінантної грошової одиниці у світі, ймовірно, не буде. На планеті триватиме міжнародна диверсифікація, а капітали збільшуватимуть перспективи мобільності. Усе це, як стверджують майже в один голос ліберальні економісти, мало б сприяти покращенню рівня життя щораз більшої кількості людей, особливо в Азії, Африці та Південній Америці.\nАле Адам Посен — один із тих, хто наголошує, що політично й економічно багатополярний світ може бути також менш стабільним, зазначає, що жодна з тих потужних країн, які розвиваються, окрім Китаю, нині не здатна думати про себе як про суперника США в усіх аспектах позиції гегемона. А до цих аспектів належать: позитивна демографічна динаміка, монетарна стабільність і валюта з глобальною роллю, спроможність застосовувати військову силу в будь-якій частині світу, володіння привабливою економічною моделлю, яку можна було б пропонувати як зразок для інших.\nКонцепція БРІКС увійшла у глобальний інформаційний простір в 2001 році. Сформульована аналітиками банку «Голдман-сакс», вона була покликана пояснити виникнення і розвиток нових світових ринків, які представляються перспективними для майбутніх інвесторів. Через швидкий розвиток та великі розміри цих країн, за оцінками вони разом можуть досягти об‘єднаного обсягу економіки сучасних розвинених країн вже в 2050 році.\nКонцепція БРІКС виникла як прогноз динаміки розвитку ринків. До речі кажучи, це була не єдина спроба класифікувати країни по групах. Так, зокрема, з’явилася «група одинадцяти» (N-11 або Next 11 — Мексика, Нігерія, Єгипет, Туреччина, Іран, Пакистан, Бангладеш, Індонезія, В’Єтнам, Південна Корея, Філіппіни), ВІСТА (В’Єтнам, Індонезія, ПАР, Туреччина, Аргентина).\nАле лише БРІКС одержав подальше життя в політичній реальності, хоча на перший погляд до цього не існувало традиційних передумов. Як представляється, їх об‘єднало взаємне прагнення трансформувати економічне зростання у політичний вплив. Ключовим фактором стала спільність політичних інтересів, глобальних світових амбіцій у переломний етап світового розвитку. Всі вони: Росія, Китай, Індія, Бразилія, ПАР — шукають свою нову вагу у світових органах прийняття рішень.\nМіж країнами БРІКС сьогодні формується співробітництво. Хоча й неявно виражене, але формується як «антизахідне» з метою лобіювання своїх інтересів у світі, де довгі роки провідну роль грали розвинені країни. Так як потенціал БРІКС дуже великий, з однієї сторони, в перспективі, в разі вироблення загальних принципів, ці країни здатні змінити глобальну розстановку сил і послабити американський вплив у світі. З іншого ж боку, слід пам’ятати, що економіки Китаю та Індії у значній мірі залежать від Сполучених Штатів і від взаємодії з ними у сфері політики і торгівлі. Велика кількість китайських, індійських і бразильських товарів і послуг поступає на американський ринок. Курсом американського долара прив’язані до США також фінансові механізми всіх держав БРІКС. Тому в рамках існуючої глобальної фінансової системи можливість створення нових резервних валют, і, тим більше, якоїсь наднаціональної валюти бачаться слабо реалізованими.\nСтратегічні пропозиції країн БРІКС з реорганізації світової фінансової системи й світової економіки досить відомі. Вони були чітко позначені на самміті G20 у Лондоні, хоча Китай і Росія висловлювали їх більш рішуче, а Індія й Бразилія — більш обережно:\nрегулювання й нагляд фінансових ринків в усьому світі;\nпланомірний, поетапний вихід зі світового валютного режиму, у якому основною резервною валютою є долар США;\nреструктуризація МВФ і посилення ролі спеціальних прав запозичення (SDR) у якості перехідного резервного механізму;\nстворення нової світової резервної валюти, у перспективі заснованої на «кошику» природних матеріалів і валют.\nКраїни БРІКС також досягли високого рівня згоди відносно стимулювання реальної економіки, зміцнення внутрішніх ринків і інвестицій в інфраструктуру. Те ж стосується торговельних і валютних відносин у форматі БРІКС і у відносинах цих країн із третіми сторонами. Планується розширення торгівлі й прискорення налагодження трансакцій у валютах країн БРІКС. Більше істотним є той факт, що країни БРІК не тільки обговорюють, але й впроваджують свої плани фінансової й економічної реформи. Нехай це відбувається не дуже помітно, але ці кроки, поступово міняють реальність світових фінансових і економічних відносин.\nЦі глибокі тенденції розвитку БРІКС складаються не тільки в тому, що на ринках зростаючих країн спостерігаються більше високі темпи росту, ніж на ринках багатих країн, але й у тому, що ці групи держав розвиваються у різному темпі, причому ринки зростаючих країн розширюються й звужуються не тільки під впливом динаміки в багатих країнах, але й автономно.\nСпроби витлумачити цю «автономність» зводяться до наступних положень: по-перше, економіки країн БРІКС менш залежні від експорту й більше орієнтовані на внутрішні ринки, ніж прийнято вважати. Так, Бразилія й Індія експортують не більше 15% свого ВВП. У випадку падіння іноземних ринків великі економіки БРІКС можуть переорієнтуватися на мільйони національних споживачів.\nКрім того країни БРІКС проявляли обережність при лібералізації своїх фінансових систем, у зв’язку із чим вони значно менш порушені приступами кризових явищ у фінансовій системі Заходу. Нарешті, уряди країн БРІКС істотно наростили державні інвестиції. І ці урядові програми не тільки масштабні, але й ефективні.\nАнтиглобализм. [Електрон. ресурс]. — Режим доступу: #»justify»>Безруков Л.А. Континентально-океаническая дихотомия в международном и региональном развитии /Отв. ред. д.геогр.н., проф. Б.М. Ишмуратов. Новосибирск: Академическое издательство «Гео», 2008. С. 34, 35.\nБіленький О.Ю. ЛОКОМОТИВИ СВІТОВОЇ ЕКОНОМІКИ / О.Ю. Біленький. [Електронний ресурс] — Режим доступу: <HTTP://www.nbuv.gov.ua/portal/chem_biol/Agroin/2011_1-3/BILENKIY.pdf>\nБРИК в ускоренном режиме [Електронний ресурс] — Режим доступу: HTTP://rus.ruvr.ru/2010/04/16/6494368.html.\nБРИК как новая концепция многовекторной дипломатии. [Електронний ресурс] Фонд исторической перспективы — Режим доступу: HTTP://www.perspectivy.info/rus/ekob/brik_kak_novaja_koncepcija_mnogovektornoj_diplomatii_2010-03-13.htm\nГайдуцький П.І., Паливода К.В. Глобалізація економічної рецесії та фінансової нестабільності // Фінанси України. — 2008. — № 1. — С. 24-32.\nГолдман-сакс [Електронний ресурс] — Режим доступу: HTTP://www2.goldmansachs.com/ideas/brics/index.html.\nДанилов-Данильян В.И., Войтоловский Г. К., Косолапов Н.А.,Писарев В.Д. Стратегические задачи формирования внешней эколого-экономической политики // Стратегия и проблемы устойчивого развития России в XXI веке / Под ред. А. Г. Гранберга, В. И. Данилова-Данильяна, М. М. Циканова, Е. С.Шопхоева. М., Экономика, 2002. С. 69-109.\nДерлугьян Г. Конец прекрасной эпохи // эксперт. — 2008. — № 40. — С. 42-45.\nДоклад о развитии человека за 2002 год ; пер. с англ. — Нью-Йорк; Оксфорд. — Оксфорд юниверсити пресс, 2002. — 277 с.\nДоклад о развитии человека за 2011 год ; пер. с англ. — М. : Весь мир, 2011. — 232 с.\nЗавадский М. Как оседлать ураган // эксперт. — 2009. — № 1-2. — С. 44-45.\nЗавадский М., Кокшаров А. Новый корпоративный порядок. [Електрон. ресурс]. — Режим доступу: HTTP://www.expert.ua.\nЗавдский М. Проблема-2009 // Эксперт. — 2008. — № 42. — С. 34-35.\nИнтрилигейтор М. Глобализация как источник международных конфликтов и обострения конкуренции // Проблемы теории и практики управления. — 2007.\nКавценюк, Н. А. Інтеграційні процеси у країнах з перехідною економікою: автореферат дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата економічних наук / Київський національний університет ім. Тараса Шевченка — К., 2008. — 20с.\nКорольчук Ю. Консенсус як ознака глобалізації/антиглобалізації. [Електрон. ресурс]. Режим доступу: HTTP://www.ji.lviv.ua/n19texts/consensus.htm.\nКосолапов Н. А. Идеология устойчивого развития и международные отношения //Дипломатический ежегодник. 2011. М., Научная книга, 2011.С. 27-52.\nПетик М.І., Кунтий Н.Я. ФЕНОМЕН ГЛОБАЛІЗАЦІЇ / М.І. Петик; Н.Я. Кунтий. [Електронний ресурс] — Режим доступу: HTTP://www.nbuv.gov.ua/portal/chem_biol/nvnltu/19_4/206_Petyk_19_4.pdf\nПолзучая национализация // эксперт. — 2009. — № 3. — С. 10.\nСапир Ж. Изгнание из «рая глобализации» // эксперт. — 2009. — № 1-2. — С. 24-26.\nСтіґліц Дж. Глобалізація та її тягар : пер. з англ. — К. : Вид. дім «КМ Академія», 2010. — 252 с.\nстраны БРИК: на пути к новой экономической модели. [Електронний ресурс] Фонд исторической перспективы — Режим доступу: HTTP://www.perspectivy.info/oykumena/vector/strany_brik_na_puti_k_novoj_ekonomicheskoj_modeli_2009-07-10.htm\nУчебная работа № /7075. «Контрольная Положение Российской Федерации на международном рынке ресурсов\nУчебная работа. Внешнеэкономические связи России с Германией\nУчебная работа. Инвестиции США в экономику Российской Федерации


У Полтаву приїжджають столичні журналісти | ГО "Громадське об’єднання Полтава"\nУ Полтаву приїжджають столичні журналісти\nСьогодні до Полтави на два дні завітають радіоведучі з «Громадського радіо» Тетяна Трощинська та Євгенія Гончарук.Вони облаштуються у місцевій кав’ярні та вестимуть прямі ефіри про найважливіші проблеми міста з представниками влади та місцевою громадою.\nГоворитимуть з 10-ї до 12-ї:\n– з відомою суддею Лариса Гольник;\n– про енергоефективность, сортування сміття, збереження й розвиток зелених зон із активістами;\n– на якому етапі справа зі скандально відомою аркою в центрі Полтави.\nПісля цього вирушать у Полтавський національний педагогічний університет імені В.Г.Короленка, де зустрінуться зі студентами та проведуть лекцію”Правда про роботу в ЗМІ, яку не розкажуть у підручниках”, що триватиме з 12:30 до 13:30.\nТетяна Трощинська – редакторка Громадське радіо, журналістка, авторка та одна з ведучих щоденного живого ток-шоу «Громадська хвиля». Тетяна Трощинська 7 років була заступником головного редактора ТСН на каналі 1+1 та як стартовий менеджер запускала телеканал «Бізнес». Є медіатором та фахівцем з переговорних навичок за Гарвардською методикою, працює тренером Академії лідерства за програмою Ради Європи. Вона також розробляє та проводить тренінги зі стратегічної, кризової комунікації та конфлікт-менеджменту, з розвитку комунікативних та медіа-навичок дорослих.\nЄвгенія Гончарук – журналістка Громадського радіо, у минулому літературна редакторка на каналі UBR, викладачка української літератури в Інституті економіки, права та інформаційних технологій «КРОК», ведуча музичних програм на радіо «Промінь». Музикантка, лідерка акустичного рок-гурту «Сонця Коло» (тепер – «Janis і Я»).


«Є замовник»: відомий музикант наважився розповісти, хто насправді занапастив Віктора Цоя - MediaBum\nГоловна сторінка » «Є замовник»: відомий музикант наважився розповісти, хто насправді занапастив Віктора Цоя\n21 червня цього року легендарний рок-герой відзначив би своє 60-річчя.\nАле доля, як відомо, розпорядилася інакше, і Віктора Цоя не стало ще 1990 року. Кумир мільйонів загинув 15 серпня в автоаварії на одному з шосе у Латвії. «Москвич», яким керував Цой, зіткнувся серед білого дня в сонячну погоду з автобусом «Ікарус».\nСлідство показало, що лідер групи «Кіно», який миттєво загинув, був абсолютно тверезий, але мчав на величезній швидкості і з якихось причин не впорався з керуванням машиною, врізавшись на повороті в автобус.\nЗагибель 28-річного музиканта стала справжнім шоком для фанатів його творчості, і країною пройшла навіть хвиля самогубств серед молоді. І досі багато хто вважає, що відхід із життя самого Віктора Цоя був не випадковий.\nТак, колишній соліст гурту «Динаміт» Ілля Зудін озвучив свою версію трагедії. За його словами, давно ходить чутка, що справжнім винуватцем смерті Цоя став продюсер Юрій Айзеншпіс, у якого колись служив простим водієм Йосип Пригожин.\nПід його керівництвом група «Кіно» почала збирати величезні зали, безперервно гастролювати та заробляти мільйони. Сам же Юрій Шмільйович, який розпочав роботу з рок-музикантами у 1989 році, лише незадовго перед цим вийшов на волю. Айзеншпіс отримав серйозні терміни за спекуляцію та валютні махінації.\nЗа версією Іллі Зудіна, величезні заробітки стали причиною конфлікту продюсера з лідером групи «Кіно».\n«Є чутка, що смерть Цоя замовив Айзеншпіс, нібито вони посварилися, не поділили гроші», — каже екс-соліст гурту «Динаміт» у документальному фільмі, присвяченому ювілею легендарного музиканта.\nЯк пояснює Зудін, той фатальний «Москвич-2141», за кермом якого і загинув Віктор Цой, незадовго до трагедії подарував йому саме продюсер. І дуже багато хто не вірить, що кумир молоді так просто міг заснути на дорозі.\nА після загибелі Цоя Юрій Айзеншпіс зробив величезні гроші: на продажі символіки та, звичайно, платівках із останнім альбомом гурту «Кіно», записаним вже після загибелі її лідера. За нечувані суми було продано навіть номерні знаки того самого «Москвича» та довіреність на управління ним.\nВіктор Цой зірка Шоу-бізнес\nВирішив не розмінюватися на дрібниці: оприлюднено місце де «відсиджується» Леонтьєв\nЯка свіжа! Пугачова без перуки в стильному в’язаному світшоті з онуком\n«Це просто відпад!»: Лобода на відпочинку показала соковитий та міцний тил у стрінгах на зав’язках


Боротьба з насильством набирає обертів | Семидубська громада\n» Служба у справах дітей » Боротьба з насильством набирає обертів\nБоротьба з насильством набирає обертів\nДата: 08.07.2021 10:25\nДержава продовжує посилювати боротьбу з проявами домашнього насильства.\nДля кривдників збільшено штрафи від 10 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (НМДГ) (170-340 грн), передбачено залучення до громадських робіт від 30 до 40 год. та адміністративний арешт до 10 діб.\nЯкщо протягом року кривдником знову вчинено насильство, тоді покарання збільшується: штраф від 20 до 40 НМДГ (370-680 грн), громадські роботи від 40 до 60 год., адміністративний арешт до 15 діб. Якщо ще врахувати “послуги” суду, тоді суми штрафів зростають у рази.\nСвідкам інформувати про прояви насильства, а потерпілим звертатися за допомогою, потрібно до:\n- 102 — Національна поліція України;\n- 15-47 — Урядова гаряча лінія для потерпілих від домашнього насильства;\n- 116-123 (безкоштовно з мобільного) або 0800500335 (безкоштовно із стаціонарного) (у будні дні з 08:00 год до 20:00 год) - “Ла Страда-Україна”* Національна гаряча лінія з попередження домашнього насильства, торгівлі людьми та ґендерної дискримінації;\n- 116-111 (безкоштовно з мобільного) або 0800500225 (безкоштовно із стаціонарного) (у будні дні з 08:00 год до 20:00 год) — “Ла Страда-Україна” Національна дитяча гаряча лінія. Діти мають можливість анонімно і конфіденційно отримати підтримку і пораду, а дорослі — проконсультуватися з психологами, юристами та соціальними працівниками щодо випадків порушення прав дитини.\n*(іт.-шлях) громадська організація, яка працює для забезпечення ґендерної рівності, запобігання всім видам ґендерного насильства, зокрема насильства в сім’ї, протидії торгівлі людьми та забезпечення прав дітей, сприяючи впровадженню міжнародних стандартів прав людини в усі сфери життя суспільства та держави


Всі злочини російського "братнього народу" з 1169 по 1990 роки. Розслідування | НАЦІОНАЛЬНЕ БЮРО РОЗСЛІДУВАНЬ УКРАЇНИ\n16-18 століття – По всій Україні працювали десятки великих та тисячі маленьких гут, ливарень, гуралень, гарбарень, поташень, кушнірень, чимбарень, ткалень, кузнів, зброярень, гончарень. Під кінець 18 століття Московщина знищила всі великі і середнього розміру українські мануфактури всілякими заборонами, надмірними податками, переведенням цих виробництв до Московії, а часто і відкритим грабунком та спаленням, таким чином руйнуючи промисловість та торгівлю в Україні. Майстрів вивезли силоміць до Московщини і примусили їх там навчати москвинів.\n1654 р., 8 (18)січня – Переяславська угода з Московією. Прийняття «протекції» московського царя. Русь-Україна та Московія зобов’язувалися підтримувати одна одну в боротьбі проти спільного ворога – Польщі.\n1654—1708 роки – Постійне порушення Московією Переяславських угод з метою ліквідації автономії Гетьманщини. Підкуп і нацьковування одних старшин проти інших, а козаків проти старшин.\n1703—1720 роки – Десятки тисяч українських селян та козаків були насильно зігнані на будівництво Петербурга, 25 тисяч загинули від хвороб в тамтешніх болотах.\n1709—1734 роки – Московщина збільшила податки в Україні на 400%. Податок від «диму» (хати) у Московщині був 49коп. В Україні – 1руб.25 коп.\n1722—1727 роки – Перша Малоросійська колегія. Штат складався з 6 російських офіцерів та прокурора. Колегія стягувала побори до царської казни, розквартировувала на Україні російські війська, контролювала діяльність Генеральної військової канцелярії тощо.\n1734—1740 роки – Друге скасування гетьманства й утворення Гетьманського Уряду під керівництвом московського намісника.\n1735—1739 роки – Біля ста тисяч українських козаків та селян були мобілізовані на московсько-турецьку війну. Загинуло 35 тис. українців. Україна власним коштом утримувала від 50 до 75 москальських полків, що коштувало Гетьманщині 1,5 млн. рублів – в 10 разів більше за її річний бюджет.\n1740 р. – Російською імператрицею Анною Іоанівною створено правління гетьманського уряду під керівництвом московського князя Олексія Шаховського та запровадження російської мови в діловодстві на території України. Переписи 1740—1748 років свідчать, що в семи полках Гетьманщини на 1094 села припадало 866 шкіл з викладанням українською мовою.\n1762—1763 роки – Московська цариця Катерина II, видала два маніфести про іноземну колонізацію Руси-України: вербувалися серби, болгари, молда-вани, німці з Прусії, Австрії та інших країн. Іноземцям надавали по 65 десятин землі на душу, звільняли від податків. Українці зобов’язані були безкоштовно виділяти підводи для перевезення своїх майбутніх поміщиків. «Запорозька земля німіла від наруги, кривди і болю. Як чорні ненаситні круки зліталися сюди поміщики й генерали, сановники й німці-чужинці. На козацькії могили… На козацьку кров… (М.Киценко. Хортиця в героїці і легендах. Дніпропетровськ, «Січ», 1991, стор.70).\n1819—1829 pp. – На початку 19 ст. посилюється феодальний гніт закріпачених українців. Селяни відповідають багаточисельними повстаннями, які жорстоко придушуються москалями. Ось лише три з них. Після придушення Чугуївського повстання (1819) до суду було віддано 363 чоловіка, з яких 273 засуджено до смертної кари, решту відправлено до Сибіру. Після придушення Уманського повстання (1826) до суду віддано й жорстоко покарано 150 чоловік. Центр Шебелинського повстання (Слобожанщина, 1829) москалі оточують дивізією військ, проти беззбройних селян застосовують артилерію. 109 селян вбито, 143 віддано до суду, багатьох страчено або відправлено до Сибіру.\n1830—1835 pp. – Жорстоке придушення москалями руху українців Поділля, Київщини та Бессарабії на чолі з Ус. Кармалюком проти московської кріпацької системи. Підступне вбивство українського народного героя 22 жовтня 1835р.\n1833 pік – Московські солдати за наказом з Петербурга в один і той же день в усіх мечетях Криму конфіскували всі письмові документи, книги, історичні манускрипти татарською, турецькою та арабською мовами, серед яких було багато матеріалів, що стосувалися Руси-України та її відносин з південними народами. На центральних площах запалали багаття. «…В XVIII столітті Дике Поле затопило Крим новою хвилею варварів… Ці варвари – моско-вити…,» (Максиміліан Волошин).


Солістка Yuko Юлія Юріна розповіла, яким повинен бути Марш рівності - ЗНАЙ ЮА\nМинулої неділі, 23 червня у центрі Києва пройшов Марш рівності. Завдяки зусиллям столичної поліції і нацгвардійців захід відбувся без будь-яких пригод. За даними організаторів КиївПрайду, в цьому році в ході взяли участь близько 8 тисяч осіб. Серед активістів ЛГБТ-спільноти була і величезна кількість людей, які прийшли підтримати КиївПрайд і висловити свою толерантну позицію.\nСпівачка Юлія Юріна на КиївПрайді була вперше. Як розповіла солістка Yuko "Знай.uа", до цього вона ходила 8 березня на Марш за права жінок.\nСпівак Костянтин і Юлія Юріна на КиївПрайді-2019. Фото: orest.com.ua\n"Це мій другий Марш. Ми йшли з друзями, які були на інших Маршах в інших країнах, і вони розповідали про те, що це має бути свято, - поділилася Юля. - Прайд - це парад, де вільні люди веселяться, де вони спілкуються, вбираються, танцюють і добре проводять час. У нас же, на жаль, це виглядає як боротьба і протистояння. В Україні поки що люди борються за право бути рівними, любити кого хочеш, виглядати і робити все, що хочеш, природно, не порушуючи меж особистого простору іншої людини".\nУкраїнські зірки підтримали КиївПрайд-2019. Фото: orest.com.ua\nЮлія Юріна зазначила, що людей, які підтримали в цьому році Марш рівності, стало набагато більше.\n"Людей, які не бояться піти на КиївПрайд стало вже більше - це радує! Це вже прогрес. Люди стають більш свідомими. Проблема нашого суспільства в тому, що ми боїмося того, чого ми не знаємо", - пояснила співачка.\nВона звернула увагу на супротивників КиївПрайду - тих, хто шляхом Маршу рівності стояли за периметром охорони з чорними плакатами і транспарантами "Содомія - дорога в пекло".\nАндрій Павленко і Тетяна Микитенко на КиївПрайді-2019\n"Люди, які були по той бік, з чорними транспарантами, у них в головах така думка: якщо ти подивишся на гомосексуальну пару, то ти сам станеш гомосексуальним. Важливо знати, що гомосексуальними народжуються, так само, як і з кольором очей, з кольором волосся - в цьому немає нічого протиприродного. Люди, які несуть транспаранти "Ми за природу і сім'ю" - вони, в принципі, повинні бути по наш бік, тому що це людська природа", - прокоментувала Юлія Юріна.\nЮлія Юріна. Фото:orest.com.ua\nВона закликала всіх українців бути відкритими і добрими: "Любити, цінувати і поважати свободи і права один одного. Без агресії та невігластва".\nНагадаємо, раніше український режисер Юрій Двіжон поділився своєю думкою про Марш рівності КиївПрайд-2019. У цьому році він прийшов на захід разом з мамою.\nЯк повідомляв портал "Знай.uа", автор пабліка в Facebook "Рагу.лі" Тетяна Микитенко прокоментувала спроби противників Маршу рівності перешкодити мирній акції і викликати провокації.\nТакож "Знай.uа" писав, що Катя Осадча вирішила підтримати ЛГБТ-спільноту в Україні.\nТеги: Юлія Юріна Гурт YUKO, учасники Національного відбору на Євробачення 2019 КиївПрайд Марш Рівності