На тести ВІЛ витратили 399 тисяч гривень - Трибуна\nНа тести ВІЛ витратили 399 тисяч гривень\nВ Інституті аналітики та адвокації провели моніторинг закупівель тест-систем на ВІЛ за останній квартал 2018 року. Дослідили 12 областей із найвищими показниками поширеності ВІЛ. Саме в цих регіонах впроваджується Надзвичайний план Президента США для надання допомоги в боротьбі проти ВІЛ/СНІД (PEPFAR).\nУ жовтні-грудні 2018 року лікарні цих регіонів закупили тестів на 399 тис. грн. Протягом року показники витрат на придбання тестів у цьому кварталі стали найнижчими. У порівнянні із першим кварталом року обсяги витрат зменшились у 30,5 разів. Разом з тим, придбання тест-систем лікарнями через систему Прозорро лише один із можливих способів забезпечення їх матеріалами для тестуванням. Фінансування тест-систем відбувається також за рахунок інших джерел, таких як Державний бюджет та ресурси неурядових організацій. Таким чином скорочення витрат на закупівлі тестів на місцях може бути обумовлене збільшенням обсягів поставок за рахунок інших джерел фінансування, — пояснила Олена Дмитренко, консультант напрямку моніторингу закупівель ІАА.\nНайбільші обсяги коштів для придбання тестів витратили у Донецькій області та Київському регіоні, як і у попередні періоди. Загалом на ці два регіони припадає 67,8% від усіх коштів, витрачених через систему ProZorro на забезпечення тестами протягом року. Для більш точної характеристики обсягів витрат розрахували оціночну вартість тест-систем на одного жителя.\nЗа даними річних показників обсягів витрат на придбання тестів на ВІЛ, найбільше коштів на одного жителя витратили у Київському регіоні, Чернігівській та Черкаській областях.\nВідмітили також зменшення кількості закупівель лабораторних тестів. У структурі придбання, як і минулого періоду, майже вдвічі більше коштів витратили на забезпечення швидкими тестами.\nВ останньому кварталі року зафіксували погіршення показника використання конкурентних процедур закупівель. У трьох областях України тест-системи закуповували лише за результатами укладання прямих договорів. В інших областях цей показник коливається від 50 до 100%. Проте в цьому періоді відсоток конкурентних процедур не є показовим, оскільки у регіонах дуже низькі абсолютні значення кількості оголошених закупівель.\nЗмінилась також і структура постачальників тестів у регіонах. У порівнянні із минулим періодом знизилась частка укладених договорів із фізичними особами-підприємцями. Так протягом жовтня-грудня 2018 року лише у 35% закупівель постачальниками стали представники малого бізнесу.\nВіл ЛЖВ СНІД Тест


Львів та Варшаву з’єднає ще один авіарейс: подробиці | Новини\nЛьвів та Варшаву з’єднає ще один авіарейс: подробиці\nВже цієї весни польська авіакомпанія LOT запустить ще один рейс Варшава-Львів.\nВже з 30 травня запустять третій щоденний рейс Варшава-Львів, який буде виконуватися з нічною стоянкою в українському аеропорту. Про це повідомляє avianews.com.\nЗгідно з даними системи бронювання, додаткові польоти з'являться по понеділках, середах, четвергах, п'ятницях і суботах з Львова, по вівторках, середах, четвергах, п'ятницях і неділях з Варшави.\nВиліт з Варшави буде виконуватися о 22:50 з прибуттям до Львова о 00:50 на наступний день. Вилітати зі Львова літаки будуть о 06:30 і прилітати до Варшави в цей же час за рахунок часової різниці в часі між Польщею та Україною.\nНагадаємо, нещодавно 032.ua лоукостер "Ryanair" запускає сім авіамаршрутів зі Львова, а авіакомпанія «Wizz Air» відкриває новий рейс зі Львова до Вроцлава.


При розгляді заяв та відповідних документів гр…., гр…., які зареєстровані за адресою: м. Тернопіль, пров…., кв…., встановлено, що гр…. бажає подарувати 1/2 частину квартири за адресою: м. Тернопіль, пров…, кв…. на ім’я гр….\nКвартира належить на праві приватної власності … на підставі свідоцтва, виданого 11.01.2011р. відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 01.12.2010р. №19. Малолітні діти …, ….2005р.н., …, ….2007р.н., …, ….2009р.н., …, ….2010р.н., …, ….2013р.н., мають право користування житловим приміщенням.\nКеруючись ч.ч.2,4 ст.177 Сімейного кодексу України, ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов’язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. №866, захищаючи житлові та майнові інтереси дітей …, …, …, …, …, виконавчий комітет міської ради вирішив:\n1.Надати гр…. дозвіл на укладання договору дарування 1/2 частини квартири за адресою: м. Тернопіль, пров…., кв…. на ім’я гр…., де малолітні діти …, ..2005р.н., …, ….2007р.н., …, ….2009р.н., …, ….2010р.н., …, ….2013р.н., мають право користування житловим приміщенням.\n2.Зобов’язати гр…., гр…. зберегти за дітьми …, …., …, …, … житло на праві користування за адресою: м. Тернопіль, пров…., кв….


Ніякої «формули Штайнмаєра», тільки спільна дорожня карта, запропонована Україною, Францією, Німеччиною, з посиленням тиску на Росію – Порошенко | Європейська Солідарність\nНіякої «формули Штайнмаєра», тільки спільна дорожня карта, запропонована Україною, Францією, Німеччиною, з посиленням тиску на Росію – Порошенко\nПартія «Європейська Солідарність» спільно з іншими політичними фракціями запросили до Верховної Ради міністра закордонних справ, начальника Генерального штабу ЗСУ та запропонували дискусію президенту щодо ситуації в переговорах по Донбасу. Це буде корисно не лише для парламенту, не лише для народу, а й президенту, міністру закордонних справ і начальникові Генерального штабу. Про це заявив в інтерв’ю журналістам п’ятий президент України, лідер політичної партії «Європейська Солідарність» Петро Порошенко.\n«Ще раз наголошую, що «формула Штайнмаєра» у викладені Путіна, писалася в Кремлі паном Лавровим. Нічого й близько до того, що казав пан Штайнмаєр вона не має. Вона вирвана з контексту і повність руйнує Мінські домовленості, які сьогодні увійшли в базу принесення миру на українську землю і звільнення української землі», – підкреслив Петро Порошенко.\n«Я хочу нагадати, що Мінські домовленості мають офіційну назву – це мирний план президента Порошенка. Незважаючи на те, що багато хто намагався критикувати його, ніякої альтернативи за шість років ніхто в світі не запропонував», – також підкреслив він.\nП’ятий президент України підкреслив, що на зовнішньому фронті Україна має виступати єдиною позицією.\n«Виходити дуже просто. Перше – ніякої «формули Штайнмаєра». Друге – ми маємо обговорювати «дорожню карту» імплементації мінського процесу. Спільна дорожня карта має бути запропонована Україною, Францією, Німеччиною. З посиленням тиску на Росію для того, щоб цей план був втілений саме так, як він задумувався», – заявив Петро Порошенко.\n«Наголошую ще раз – мирний план президента Порошенка. Не раджу його ревізувати», – сказав політик.\nВін нагадав, що Мінські домовленості складаються з 13 пунктів, де безпековий компонент є першим. «В першу чергу, після припинення вогню, ми маємо забезпечити виведення окупаційних російських військ. І цей документ визнає наявність цього», – зауважив він.\nПетро Порошенко вкотре наголосив на обов’язковості першочергового забезпечення роззброєння незаконних збройних формувань, виведення важкої техніки і артилерії, забезпечення українського контролю над неконтрольованою ділянкою україно-російського кордону, забезпечення діяльності політичних партій України для організації і проведення виборів, можливості обговорення програм кандидатів. І лише після цього може бути оголошено дату виборів.


Що нам світить?\nЗ художніх доробків > Що нам світить?\nСпроба політичного прогнозу\nТут мені замовили прогноз на наступний рік. Не політологу, не астрологу і навіть не екстрасенсу. Та, посумнівавшись, подумав, якщо наш славнозвісний земляк, борець за щастя трудового люду, він же сучасний полтавський Чапаєв, дозволяє собі верзти дурниці з найвищої в державі трибуни, то чому я, простий містечковий обиватель, не можу поділитися з людьми своїми міркуваннями? Тим більше, що й астрологи помиляються. Навіть метикуватий Глоба. Правда, він пообіцяв, що молодий геніальний лідер з’явиться в Україні в 1995-ому році, швидко витягне нас з прірви і цим подивує увесь світ.\nОднак, я, щоб не втрапити в халепу, вирішив проконсультуватися зі знайомими політиками. Та один з них заговорив винятково про теоретичні розробки, другий пообіцяв: буде ще гірше. Якою далекою буває теорія від практики, ми знаємо на власній шкірі, отже, сподіваймося, що другий, як справжній політик, також збрехав. Бо куди вже гірше? Прогнозувати обидва відмовилися. Тому довелося вдатися до старовинної народної методи – ворожіння на воді. Та скільки не вдивлявся в каламутну воду, побачив тільки пана Президента, котрий зажурено співав популярну пісню “Ой, Мороз, Мороз не морозь меня...”\nО! Східний календар. Модно. Запитав у дружини. Виявляється, що зараз рік Собаки, а буде рік Свині. Отуди! Вів, вів нас собака, та й вивів. Ганили попередню Верховну Раду, а нову обрали ще «кращу». Тепер дивуємося -–і хто їх обирав? Де ви, Іване Степановичу, гумористичний наш політик? Коли хтось з тодішніх панів-товаришів запропонував здати до музею червоно-сині депутатські значки, спікер безпосередньо так запитав:\n-\tВи з піджаками будете здавати?\nНинішні товариші нардепи піджаки в музей не здають. Вони чітко діють за більшовицькою задачкою. А там сказано: жадібний Петя виростив десять яблук, друзі яблука забрали і поділили між собою. Питається: куди подівся Петя?\nЗнову ж таки питається, що може бути гарного в рік Свині? В уяві виникає забрьохана льоха біля корита з помиями. Рохкає, не вирішить під якого господаря податися, щоб помийки були жирніші. От не збагне тільки, що за жирні помиї треба розплачуватися власним салом.\nЗамислився я над злиденним нашим життям, та в голові виринала стара історія. Пам’ятаєте? Іде турист містом. Побував уже в театрі, музеях, кав’ярнях... Всюди . Аж гульк! Табличка: “Ворожіння”. Тут ще не був. Спустився сходами до підвалу. Обшарпана кімната, двері, віконце з написом “Каса”. Звідкись згори голос:\n-\tГроші плати!\nЗайшов у двері. Трохи просторіша ще занедбаніша кімната. Посередині стоїть стіл, на столі – череп’яна миска та ложка, біля столу лава. Звідкись той же голос:\n-\tСідай до столу.\nВзяв ложку, зачерпнув і до рота:\n-\tТьху! Та це ж лайно!\n-\tТи диви, вгадав.\n...Це я до чого? Тут нам погрожують суцільною приватизацією. Заметушилися всі. Ой, куди ж приватизаційні сертифікати вкласти? Я вам скажу – вкладайте куди завгодно. Все одно “вгадаєте”. Бо то буде не приватизація, а суцільна вседержавна ворожба.\nЩо ще “світить”? Референдум. Крим. Усе буде. І Чорноморський флот ділити будуть. Бо спільний, тобто російський. І про оренду домовляться. Ото буде! Український ніби-то флот орендуватиме в України українські ж бази. Скажуть тоді й про нас – дивовижна, загадкова країна, розумом її не збагнути. А все чому? Та тому, що краники ще й досі всі в Москві, а наші товариші нардепи ніяк не вирішать будувати нафтовий термінал, чи ні?\nЗдається, попри нашу бідність, час стягтися та всім СНД допомогти Росії збудувати нову кремлівську стіну. По Садовому кільцю. З куполом, але без дверей. Бо дивна демократія там народжується і розповзається на танках та бетеерах. Сам міністр оборони не знає, коли і яким чином демократія пересіла на танки.\n-\tУ мене тих танків неісчислімо, -- розводить руками. – Хіба встежиш?\nТакий собі простецький хлопець з Афганістану.\nБоже, вбережи нас від такої демократії, яка й гуманітарну допомогу доправляє на літаках у вигляді бомб та ракет, начинених, звісно, цукерками.\nЗнаю точно, що не будуть виконуватися ні закон про мову, ні указ про державну символіку. І поки ми всі не заговоримо рідною мовою, доти й будемо не народом, а східняками, західняками, городськими, сільськими, “рускоязычными» і т.ін. І держава буде у нас такою ж смішною, в котрій вулиці названі іменами наших же душогобів, а з-за кожного рогу визиратиме “дедушка Ленин” і хитро посміхатиметься: “Що прийшли до комунізму? Гайда тепер до суверенності! Я й дорогу покажу”.\nМожу також точно сказати, що наступного року теж хотітиметься їсти й пити. Питання в тому, чи буде що. Раніше радили – щоб краще жити, треба краще працювати. А я скажу: ходіть у гості. Обов’язково десь знайдеться холодильник натоптаний харчами та напоями.\nІ коли господиня скаже, що зараз буде найсмачніша страва, не соромтеся, кажіть прямо: “Що може бути смачнішим за домашню ковбасу? Чи, може, ви хочете нарізати її більшими шматками?”\nКоли вас перестануть пускати в компанії і від свинячого життя на душі стане зовсім гидко – відчиніть кватирку та двері і постійте на протязі. У вас обов’язково засвербить у носі. А це означає добрячу випивку.\n-\tАбо дулю під ніс, -- скаже песиміст.\nНе вірте йому, бо, коли дружно, гуртом станемо на протязі і чекатимемо гарну випивку та молодого геніального лідера, то обов’язково чогось дочекаємося.\nЗ оцим вас і поздоровлю!\nм.Полтава, грудень 1994 р.\nРекомендуємо: « Адюльтер З Медом\tВище бдітєльность! »


04 жовтня 2019 року Борислав №2075\nВідповідно до пункту статті 26, пункту 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», , беручи до уваги звернення комунального підприємства «Вододар» від 26.06.2019 р. № 263 та управління житлово-комунального господарства та енергозбереження від 02.10.2019 р. № 383-жк, міська рада\n1. Комунальному підприємству «Бориславтеплоенерго» передати безоплатно з балансу підприємства, а комунальному підприємству «Вододар» прийняти на баланс майно, а саме:\n«споруду – Бойлерної на вул. Коваліва, 53, інвентарний номер 10310079, балансова вартість 318857, 10 грн., залишкова вартість 29609, 03 грн.»\n2. Комунальному підприємству «Бориславтеплоенерго» (Б.Дубас) та комунальному підприємству «Вододар» (Я. Лопушанський) здійснити приймання – передачу майна за актом приймання-передачі відповідно до чинного законодавства України та пункту 1 цього рішення.\n3. Контроль за виконанням цього рішення покласти на першого заступника міського голови Р. Садлівського та секретаря міської ради Ю. Химина згідно з розподілом їх функціональних обов ’язків.


Допомога потрібна Олені, яку вже 9 років випробовує онкологія — Допомога — tsn.ua\n8 травня 09:50\nРак після лікування на кілька років поступається, але потім знову повертається.\nПро онкологію Скубіш Олена вперше почула від лікарів ще 2012 року, у молодої дівчини виявили пухлину головного мозку - медулобластому.\nПід час найпершого лікування новоутворення видалили і провели променеву і хіміотерапії і це спрацювало. «Після 4 роки їздили лише на перевірки, все було добре, але в 2016 році на черговому МРТ знайшли метастази в хребті, було проведено операцію», - розповідає Олена.\nІсторія повторилась і в 2017 році, знову операція і променева терапія. Зараз лікарі знову бачать прогрес хвороби і виявляють все нові метастази. «Зараз метастази в оболонках головного і спинного мозку. Була проведена вже променева терапія, проходжу дорогу хіміотерапію. 9 років я веду боротьбу з хворобою і здаватися не збираюся, але фінансово це дуже важко нашої сім'ї. Закінчена друга хіміотерапія, попереду ще мінімум 4 таких», - розповідає Олена.\nСКУБІШ ОЛЕНА ОЛЕГІВНА


Вперше автомобіль «Рено Флюенс», відгуки про який дізнаємося далі, був презентований на автосалоні в Парижі в 2004 році. На той момент транспортний засіб являло собою версію з двома дверима. Зазначений концепт незабаром перетворився в купе «Лагуна», а його ім'я вирішили віддати для лінійки седанів гольф класу. Розглянемо характеристики цього автомобіля, його плюси і мінуси, а також відгуки власників про різних модифікаціях.\nРозглянута модель довшим на 120 міліметрів і ширше на 30 мм. «Рено Флюенс» має більш плавними і округлими рисами. Після детального розгляду можна говорити про його ефектності, проте деякі користувачі вважають цей елемент досить суперечливим. Бічна і задня частини виконані ідеально, а ось «обличчя» і принцип, за яким його розробляли, викликають подив. Таке враження, що дизайнери намагалися поєднати непоєднувані елементи.\nШильдик з логотипом фірми за розмірами наздоганяє розмір фар. Інші власники відзначають оригінальність стилю попереду, вказуючи, що це нова «європейська» тенденція. Авто чудово виглядає в білому колірному оформленні, яке максимально підкреслює всі лінії екстер'єру.\nКузовна частина машини здається досить якісної завдяки ідеями французьких інженерів, що включають в себе зменшені зазори більшості елементів, приємною обробці та деяким іншим дрібницям. Якщо вивчити відгуки про «Флюенс» 2012 р. в., кузов має незначні недоліки. До них зараховують м'якість металу, великі двірники і значні петельки багажного відсіку. Деякі користувачі відзначають дизайнерську прогалину, пов'язану з погіршенням оглядовості.\nЯк свідчать відгуки власників «Флюенс», в салоні цілком достатньо простору. Інтер'єр скомпонований за типом класу «С», при цьому ростова особливість помітна і зовні. Сидіння комфортні і м'які, водійське місце регулюється в декількох позиціях, що дає змогу водієві будь-якого зростання зручно керувати машиною. Кермо також можна скорегувати під індивідуальні особливості користувача. Власники відзначають, що крісло шофера орієнтоване на далекі поїздки, в ньому не затікає спина і не болять боки.\nСеред недоліків інтер'єру розглянутого авто: досить туга рукоятка коригування нахилу спинки сидіння; прослизання деяких регулювальних важелів в руці. Це не критичні мінуси, оскільки зазвичай налаштування проводять один раз.\nВід салону машини віє свіжістю і дорожнечею. В обробці застосовувалися виключно якісні матеріали. Пластикові елементи м'які і приємні на дотик, скрипи і люфти відсутні. Оснащення продумано до дрібниць, відмінно попрацювали інженери і над звукоізоляцією. Незважаючи на деякі недоробки, в салоні комфортно, як вдома.\nУ відгуках про «Флюенс» 2013 року власники вказують на формальну зміну інтер'єру авто, в порівнянні з попередниками. Важіль коробки передач з основою оброблені хромом. На рульовому колесі присутня перфорація і прострочка нитками білого кольору. Серед недоліків органів управління відзначають розміщення кнопок на кермі, причому цей момент стосується всіх модифікацій даної серії.\nНа лівій частині рульового колеса розташований регулятор круїз-контролю, яким комплектуються самі дорогі модифікації. Праворуч знаходяться кнопки вибору опцій бортового комп'ютера. Вони позначені літерами «Q» і «B». Панель приладів залишилася без змін. При цьому підсвічування стала іншого кольору.\nБензинові моделі об'ємом 1,6/2,0 літра. Їх потужність складає 105/109 або 138 кінських сил відповідно.\nТакож на даний транспортний засіб встановлювалася 4-позиційна АКПП з варіатором. Відгуки про «Флюенс» з цим вузлом не завжди позитивні. Власники вказують на не найкраще виконання «автомата». Його недоліки виражаються у ривках і поштовхи при перемиканні передач. Ресурс вузла залежить від манери водіння і правильного обслуговування. Сам варіатор Jatco справляє краще враження, ніж класичний аналог, проте має ряд недоліків. При значних і тривалих навантаженнях збільшується ризик виходу з ладу трансмісії у зв'язку з деформацією конусів і ланцюга.\nВласники розглянутих автомобілів різних років випуску відзначають приблизно однакові недоліки автомобіля. Тим не менш найбільше їх у модифікації 2011-го року. Незважаючи на те що машина досить місткий, велика і відносно недорога, більш ніж за 600 тисяч рублів хотілося б кращої відповідності габаритів, інтер'єру і динамічних показників.\nКрім того, в лінійці двигунів не пропонується досить потужних силових агрегатів для транспортного засобу, довжина якого становить 4,16 метра. Добротність обробки салону об'єктивна, але особливо не вражає.\nНедостатній показник динаміки. Для цінителів швидкості вказана машина навряд чи підійде. Варто сказати відверто: об'єму двигуна 1,6 літра фізично не вистачає для швидкісних гонок. Для їзди по місту авто цілком підходить, проте на трасах при обгоні недоліки динаміки помітні відразу.\nФункціонування трансмісії. У цьому плані до серйозного недоліку зараховують поведінку автомобіля в зимовий час. При 30-градусному морозі запустити мотор досить проблематично. Що стосується роботи трансмісії, а вірніше, її мінусів, у механіки це проблеми із задньою передачею, у «автомата» - виражені поштовхи при включенні швидкостей. Крім того, варіатор працює кілька загальмовані.


СВІТЛИНА ФОРТЕЦІ – СЕРЕД КРАЩИХ. . Кам'янецький часопис "Ключ"\nСвітлина фортеці – серед кращих у конкурсі від Вікіпедії. Організатори конкурсу фотографій пам’яток культурної спадщини України для Вікіпедії «Вікі любить пам’ятки» оголошують переможців.\nТак, найоригінальнішим фото в номінації «Найкраща світлина Хмельницької області 2019» журі конкурсу обрало панораму Кам’янець-Подільської фортеці. Її автором є Вадим Постернак, – йдеться на сайті конкурсу http://wikilovesmonuments.org.ua/\nЗа вісім років конкурсу світлини цієї найвідомішої пам’ятки Хмельниччини шість разів ставали переможцями обласної номінації, зокрема у 2017 та 2018 роках. А ще минулого року знімок фортеці увійшов до ТОП-10 української частини «Вікі любить пам’ятки» у загальній номінації.\nТеги: світлина фортеці серед кращих на конкурсі від Вікіпедії


Екологічна карта Рівненської області | Топографические карты\nЕкологічна карта Рівненської області\nСкачать «Екологічна карта Рівненської області»\nРівненська область, з центром в м. Рівне, знаходиться на північному заході України.\nНа півночі межує з Брестською, на північному сході — з Гомельською областями Білорусії, на сході — з Житомирською, на південному сході — з Хмельницькою, на півдні — з Тернопільською, на південному заході — з Львівською, а на заході— з Волинською областями України.\nТериторія області 20100 кв.км.\nВ її складі 16 районів: Березнівський, Володимирецький, Гощанський, Демидівський, Дубенський, Дубровицький, Зарічненський, Здолбунівський, Корецький, Костопільський, Млинівський, Острозький, Радивилівський, Рівненський, Рокитнівський, Сарненський і міста: Березне, Дубно, Дубровиця, Здолбунів, Корець, Костопіль, Кузнецовськ, Острог, Радивилів, Рівне, Сарни.\nПромислову спеціалізацію області визначають: електроенергетика — Рівненська АЕС; хімічна промисловість — « Рівнеазот », Корецкий завод «Радон» і Здолбунівский завод «Іскра»; легка, лісова, деревообробна і харчова промисловості; виробництво будівельних матеріалів, машинобудування і металообробка.\nРівненщина відноситься до регіонів України з помірним рівнем забруднення довкілля, але і з помітно вираженою тенденцією до зростання техногенного навантаження на нього. Це обумовлено наявністю цілої низки екологічних проблем, розв'язання яких потребує посиленої уваги з боку місцевих органів влади та залучення значних фінансових ресурсів. До таких проблем необхідно віднести:\nневідповідність якості окремих поверхневих водотоків області існуючим нормативам через неефективну роботу очисних споруд в населених пунктах та порушення гідрологічного режиму в басейнах річок;\nзабруднення довкілля побутовими відходами у зв'язку з відсутністю на регіональному рівні ефективної системи збору та сортування окремих видів відходів як вторинної сировини;\nнизька ефективність управління у сфері охорони біологічних і, насамперед, лісових ресурсів регіону, відсутність розвинутої екологічної мережі, а також ефективної системи моніторингу стану складових навколишнього природного середовища.\nВсі складові довкілля Рівненської області зазнали антропогенного навантаження, що супроводжується збільшенням обсягів викидів в атмосферу та скидів у поверхневі водні об'єкти зворотних вод підприємств, накопиченням відходів усіх класів небезпеки. Основний внесок у забруднення довкілля області припадає на хімічну, деревообробну промисловість, машинобудування, електроенергетику, житлово-комунальне господарство, виробництво будівельних матеріалів. При цьому просторовий розподіл техногенного навантаження на складові навколишнього природного середовища області нерівномірний, що викликане концентрацією промислового потенціалу переважно в центральній її частині.\nПоверхневі води. Гідрографічна мережа області складається з 170 річок, загальна довжина яких становить 4,45 тис. км. Територією області протікає 1204 невеликих водотоків - струмків (довжина від 0,5 до 10 км) загальною протяжністю понад 3,29 тис. км. Всі вони належать до басейну річки Прип'ять, яка протікає північно-західною окраїною області впродовж 20 км. Найбільші її притоки - Горинь, Случ, Замчисько, Устя, Стир та Іква. Крім Замчисько та Усті, всі ріки транзитні. Якщо провести екологічну оцінку якості поверхневих вод за фізико-хімічними показниками при їх максимальних значеннях - в цілому поверхневі води області за ступенем чистоти можна охарактеризувати як чисті та досить чисті.\nЗемельні ресурси. Загальна площа земель області становить 2005,1 тис. га, з них 46,7 % займають сільськогосподарські землі, 39,9 % - ліси та інші вкриті лісом площі, 2,7 % - забудовані землі, 5,3 % - відкриті заболочені землі, 1,7 % - відкриті землі без рослинного покриву, або з незначним рослинним покривом, 2,1 %- території, які перебувають під водою, 1,6 %- інші землі. Найпоширенішими типами ґрунтів в області є дерново-підзолисті, опідзолені, дерново-оглеєні та болотні ґрунти. Для сучасного стану земельних ресурсів Рівненщини характерна їх глибока деградація, що виявляється, насамперед, у значному збільшенні площ еродованих земель. Площа еродованих земель становить 387,6 тис. га, що складає 41 % усіх сільськогосподарських угідь. За останні 30 років площа цих земель зросла на 15 % за рахунок збільшення змитих та сильно-змитих ґрунтів, а також середньо-змитих орних земель на схилах більше 3°. Підтоплених та зсувонебезпечних ділянок земель на території області не встановлено. Із загальної площі еродованих угідь середньо-змиті землі становлять 44,2 тис. га, сильно-змиті - 45,2 тис. га. Найбільш еродовані землі сільськогосподарських угідь в Рівненському (35,9 тис. га сільськогосподарських угідь), Млинівському (31,6 тис. га), Дубенському (28,5 тис. га), Здолбунівському (19,6 тис. га), Гощанському (15,0 тис. га) і Острозькому (11,5 тис. га) районах.\nАтмосферне повітря. Основними забруднювачами атмосферного повітря області є підприємства міст Рівне, Здолбунівського, Рівненського, Сарненського, Костопільського та Радивилівського районів. Суттєвою складовою забруднення атмосферного повітря області є викиди пересувних джерел. Найбільші концентрації забруднюючих речовин від них характерні для районних центрів області та міст обласного значення Рівне, Кузнецовськ, Дубно, де спостерігається скупчення автотранспорту. При цьому екстремально високі і високі рівні забруднення атмосферного повітря, а також суттєві перевищення діючих нормативів середньорічних концентрацій основних забруднюючих атмосферне повітря речовин, для території області не характерні.\nПромислові та побутові відходи. Забруднення навколишнього природного середовища відходами виробництва і споживання набуває для області все більшої гостроти. Відсутність ефективної системи поводження з відходами на рівні регіону зумовлює накопичення їх значної кількості у місцях видалення, що призводить до антропогенного навантаження на довкілля, забруднення його основних компонентів: землі, водних та атмосферних ресурсів, погіршення умов проживання населення області.\nНа території області нараховується біля 700 підприємств, установ і організацій, виробнича діяльність яких пов'язана з утворенням промислових та побутових відходів. В середньому на території області щороку в поверхневих сховищах накопичується біля 1 тис. т промислових відходів І-ІП класів небезпеки. Обсяг накопичення промислових відходів цих класів небезпеки становить 10500 т.\nЗ усієї маси особливо небезпечних відходів, що утворюються в області, лише біля 2 % повторно використовуються або знешкоджуються. Ймовірний чинник впливу на навколишнє природне середовище - небезпечні відходи, серед них найнебезпечнішими є важкі метали, нафтовідходи, непридатні до застосування пестициди. Серед основних екологічних проблем, пов'язаних з утворенням та розміщенням небезпечних відходів, слід виділити такі:\nу відвалі ВАТ „Рівнеазот" на площі 58 га заскладовано 15,4 млн. т фосфогіпс - дигідрату;\nу відвалі ТОВ „Волинь-шифер" на площі 2,5 га заскладовано 116.455 тис. т азбестоцементних відходів;\nу накопичувачі ВАТ „Рівнеазот" площею 1,2 га заскладовано 1,165 тис. т моноетаноламіну, який утворюється при виробництві аміаку;\nу шламонакопичувачі площею 34,5 га ВАТ „Рівнеазот" розміщено 1,3 млн. т шламу станції нейтралізації цеху фосфорної кислоти;\nшлам відходів, що містить мідь, заскладовано в кількості 10,927 т на ВАТ „Рівненський радіозавод".\nЗалишається гострою проблема екологічно безпечного поводження з побутовими відходами. В області офіційно зареєстровано 41 організоване звалище та три полігони для захоронення твердих побутових відходів. Тривале накопичення побутових відходів на звалищах призводить до виникнення непередбачуваних фізико-хімічних та біохімічних процесів, продуктами яких є чисельні токсичні хімічні сполуки в рідкому, твердому та газоподібному стані. Через відсутність постійних моніторингових спостережень місць складування побутових відходів, останні є значними осередками забруднення навколишнього природного середовища області. Щороку лише в районних центрах області на 17 сміттєзвалищах, які займають площу 103,9 га, накопичується близько 175 тис. т твердих побутових відходів.\nПриродно-заповідний фонд. Для забезпечення екологічного збалансованого розвитку, збереження популяцій видів рослин і тварин в області створена та існує мережа природно-заповідного фонду, до якої віднесено 303 території та об'єкти загальною площею 169,7 тис. га, що складає 8,5 % від загальної площі області. З них 26 об'єктів загальнодержавного значення площею 59,5 тис. га і 277 об'єктів місцевого значення площею 110,2 тис. га.\nДо основних об'єктів природно-заповідного фонду належить Рівненський природний заповідник загальною площею 42289 га, що є найбільшим в Україні. Він складається з чотирьох масивів, які розташовані на території Рівненського Полісся в Володимирецькому, Дубровицькому, Рокитнівському та Сарненському районах області. До складу заповідника входять найкрасивіші озера Сомине та Біле. Природа тут в окремих місцях дійсно неторкана: збереглися природні неосушені болота та характерна унікальна флора і фауна. На території Рівненського природного заповідника для розвитку зеленого туризму є приваблива етнографічна база: майстри з ткацтва, лозоплетіння, різьби по дереву, народної вишивки. Збереглися унікальні зразки фольклору та народних звичаїв. Все це здатне привабити закордонних туристів.\nНа території області розташовані також три регіональні ландшафтні парки: „Прип'ять-Стохід", „Надслучанський", „Дермансько-Мостівський".\nРегіональний ландшафтний парк "Прип'ять-Стохід", що знаходиться на території Зарічненського району, представляє один з найбільш унікальних природних комплексів як в Україні, так і у Східній Європі. Особливо привабливими є озера з піщаними берегами, річки Прип'ять та Стохід, які нагадують дельту Дунаю. Найбільшу цінність цього ландшафтного парку складають рідкісні види флори та фауни, які занесені до Червоної книги України.\nОсобливу цінність має регіональний ландшафтний парк "Надслучанський", що розташований на території Березнівського району. Вагоме місце в ньому займає „Березнівський дендропарк", над створенням унікальної рослинності якого вже 20 років невпинно працюють викладачі та студенти Березнівського лісового коледжу. Окрім характерних для цієї зони рослин, тут ростуть екзотичні представники з Далекого Сходу, Сибіру, Криму, Кавказу, Середньої Азії, Америки, Японії, Китаю.\nНа території Здолбунівського району створений регіональний ландшафтний парк "Дермансько-Мостівський". Створення цього парку дозволило при збереженні традиційного господарювання одночаснорозвивати нові види діяльності - рекреацію та туризм, а також сприяти збереженню унікальних типових природних комплексів та історико-культурних пам'яток старовинного Дерманя та інших населених пунктів.\nКрім того, на півночі області в урочищі "Юзефінська дача" в Рокитнівському районі збережено дуб князя Ігоря - найстаріший в Україні, вік якого перевищує 1300 років.\nВ перспективі існуюча мережа природно-заповідного фонду області має розширюватись, за рахунок створення на території Острозького, Здолбунівського та Дубенського районів Національного природного парку „Перлина Волино-Поділля" загальною площею близько 19 тис. га; регіональних ландшафтних парків „Погориння" у Гощанському районі та „Демидівський" („Боремель") у Демидівському районі.


Купуйте придністровське! — Газета "Гомiн"\n02.06.2018 drs1 Економiка\nМинулої суботи, в день свята придністровського підприємця, в Бендерах відбувся ярмарок «Купуй придністровське!». Теплого травневого сонячного дня на головну площу міста прийшли тисячі городян.\nЗ самого ранку бендерчани активно купували придністровські товари. Очі розбігалися від розмаїття запропонованої продукції. Наш кореспондент звернув увагу ще й на те, що ярмарок поступово стає сімейним святом: у більшості своїй городяни йшли на площу в повному сімейному складі.\nЛюди вишикувалися в черги біля багатьох павільйонів придністровських виробників, щоб придбати продукцію, яка сподобалася. Найбільш жваво було біля подвір’їв виробників харчової продукції. Надзвичайно активно йшла торгівля біля прилавків Бендерського м’ясокомбінату, фірми ТОВ «Рілла», ЗАТ «Тираспольський хлібокомбінат».\nНеначе магнітом притягував до себе павільйон тепличного комплексу ТОВ «Тираспольтрансгаз», де привабливі жінки менеджери й продавці не тільки оперативно відпускали гарні високоякісні свіжі томати, а й щедро запрошували скуштувати їх. Не пустував прилавок і бендерських виробників пива, нефільтроване живе пиво яких користується заслуженою популярністю у бендерчан та гостей міста. Дуже привабливо були оформлені павільйони винно-коньячного заводу «Квінт» та фірми «Букет Молдавії». І тут вистачало своїх покупців.\nТак і вийшло, що до початку офіційної частини свята, о десятій ранку, на площі зібралася велика кількість людей. Настав час, і на сцену вийшли Президент ПМР Вадим Красносельський, голова промислової палати ПМР Юрій Ганін та мер Бендер Роман Іванченко.\nУ публічному зверненні до городян і гостей міста Вадим Миколайович звернув увагу присутніх на традиційність і необхідність зазначеного свята. Він розповів про роботу Уряду в цьому напрямку, про інвестиційну політику, загалом про підтримку малого і середнього бізнесу державою. За свідченням Президента Бендери в цьому питанні – серед лідерів.\nПеред присутніми також виступили глава держадміністрації міста Роман Іванченко та голова промислової палати ПМР Юрій Ганін.\nУпродовж свята Президент особисто відвідав павільйони виробників. Особливо зацікавили Главу нашої держави оригінально оформлені подвір’я Тираспольського хлібокомбінату, фірми «Деревня Курино» та індивідуальних підприємців виробників меду. Вадим Миколайович розпитував про справи, конкретно цікавився якістю, та популярністю серед населення пропонованої ними продукції, дізнавався про кількість робочих місць на виробництвах.\nЗгідно з Указом Президента, низка керівників та працівників бендерських підприємств, індивідуальних виробників за високі показники у виробництві й натхненну працю були нагороджені орденами, медалями, грамотами та листами подяки.\nЗа свідченням організаторів «Купуй Придністровське!» святкового заходу в міському ярмарку взяли участь близько сотні підприємств – юридичних осіб та півтора десятка індивідуальних виробників, працюючих по патенту. Серед «китів» придністровської промисловості, відомих далеко за межами нашої держави й запропонувавших свою продукцію, були взуттєвики фірми «Софтшуз», «Тігіна», «Флоаре», фірма «Вестра», текстильна компанія «Тиротекс», ДУП «Бендерський хліб», Кам’янський консервний завод. Широкий асортимент м’ясної продукції, ковбас, копченостей, овочів запропонували покупцям добре відомі в Придністров’ї агрофірми «Фіальт Агро», «Піазіс», «Агроторгінвест», «Карді». Свою високоякісну продукцію з полімерів та металу виставило на ярмарку нове підприємство Бендерський трубний завод.\nВеликою популярністю серед бендерчан, завдяки високій якості своєї продукції, користується підприємець Андрій Лопата. Уся сім’я виробника зайнята у виробництві олії. Його фірма «Золота крапля» вже втретє бере участь у ярмарку «Купуй придністровське!». На його думку, придністровські виробники – це запорука міцної економіки нашої країни.\nУ ярмарку активну участь взяли й підприємці, що надають розважальні послуги. Цього дня дорослі й діти могли покататися верхи на конях, пострибати на батуті, пройтися гумовими вулицями надувного містечка.\nГарний настрій на ярмарку допомагали підтримувати народні музичні та хорові колективи, артисти БК ім. П. Ткаченка, клоуни, молодіжні танцювальні ансамблі. У супроводі бурхливих оплесків виступив також відомий хоровий колектив української пісні «Червона калина».\nPrevious Post:Індикатор стану здоров’я нашої планети\nNext Post:Туристичні перспективи Дубоссарського району


Опубліковано: Вівторок, 28 вересня 2010, 03:00\nПОСОЛ ПІДНЕБЕСНОЇ В ОДЕСЬКОМУ ПОРТУ\n27 вересня Одеський порт відвідала делегація Посольства Китайської Народної Республіки в Україні на чолі з Надзвичайним і повноважним послом паном Чжаном Сіюнем. Посла супроводжувала Генеральний консул КНР в Одесі пані У Сяо Ін. З гостями із Піднебесної зустрілися начальник ДП «ОМТП» Микола Павлюк і його перший заступник Юрій Васьков. У ході переговорів обговорювалися перспективні напрямки двосторонньої економічної кооперації в рамках угод, підписаних 2 вересня Президентами України і КНР.\nЗокрема, дипломати цікавилися можливістю залучення в Одеський порт китайських контейнерних ліній, створення комплексів з перевалювання сировини для металургії та інших вантажів, які слідують з Південно-Східної Азії до Європи і у зворотному напрямку. М.Павлюк розказав гостям про програму розвитку виробничих потужностей ОМТП до 2015 року і назвав конкретні проекти, в яких на взаємовигідній основі могла б взяти участь китайська сторона.\nОсобливої уваги на зустрічі було надано обговоренню правових засад, на яких іноземний інвестор може розвивати свою діяльність в Україні.\nОпубліковано: Четвер, 23 вересня 2010, 03:00\nДВА ЛАЙНЕРИ ОДИН МАРШРУТ\n2 лайнери - LE BOREAL (довжина 142 м, прапор Франція) та SPIRIT OF ADVENTURE (довжина 139 м, прапор Багами) пришвартовалися біля 19 та 18 причалів морського вокзалу ДП «ОМТП» вранці 23 вересня. За інформацією чергового помічника начальника морського вокзалу Вадима Раздорожного, обидва лайнери здійснюють круїзи по Чорному морю. На SPIRIT OF ADVENTURE 270 пасажирів, головним чином європейці. На LE BOREAL 228 чол., французькі та американскькі туристи. Судна прибули до Одеси з Констанци й увечері знімуться на Севастополь. Підвищений інтерес у відвідувачів морського вокзалу викликав зовнішній вигляд мега-яхти LE BOREAL. Що належить французькій круїзній компанії COMPAGNIE DU PONANT (у складі Group CMA CGM) судно відрізняється суперсучасним дизайном корпусу і дорогими круїзами для заможних людей.\nДобре, що відомі круїзні компанії починають активно освоювати Чорноморський регіон, хоча й не ставлять поки на лінії судна великих розмірів. Проте, на недавній Міжнародній конференції BLACK SEA CRUISES 2010 директор з портових операцій COMPAGNIE DU PONANT Марк Берберіан відзначив, що «з 2012 р. ми плануємо тримати два судна на Чорному морі. Ми раді привозити туристів у такі красиві міста, як Одеса».\nНайбільший лайнер сезону - QUEEN VICTORIA (довжина - 294 м, прапор - Великобританія) - відвідав Одеський порт 20 вересня. Нагадаємо, перший візит в наше місто т/x QUEEN VICTORIA, визнаного найрозкішнішим у світі круїзним судном, відбувся 2 роки тому, у вересні 2008 р. За інформацією начальника морського вокзалу Миколи Маковецького, теплохід доставив у наше місто 1925 туристів. На березі їх зустрічали музика духового оркестру і 34 комфортабельні екскурсійні автобуси.\nПроте особливістю другого заходу до Одеси QUEEN VICTORIA є зовсім не велике число пасажирів. Назване на честь знаменитої англійської королеви судно із насправді королівською величчю зайшло в акваторію порту під управлінням капітана-стажиста - жінки. Тому тривав захід довше за звичний - майже 1,5 години, відзначив представник суднового агента «Одемара» Володимир Басюк. Дії громадянки Данії Інги Ольстен скрупульозно контролював капітан QUEEN VICTORIA Кристофер Рінд.\nСторінка 190 з 198


Сергій ГУПАЛЕНКО: "УСЯ БОРОТЬБА ТІЛЬКИ ПОЧИНАЄТЬСЯ" - 11 Декабря 2009 - Сайт об украинском мини-футболе (футзале)\nГлавная » 2009 » Декабрь » 11 » Сергій ГУПАЛЕНКО: "УСЯ БОРОТЬБА ТІЛЬКИ ПОЧИНАЄТЬСЯ"\nСергій ГУПАЛЕНКО: "УСЯ БОРОТЬБА ТІЛЬКИ ПОЧИНАЄТЬСЯ"\n"Ураган" із гарним настроєм перетнув екватор Чемпіонату України, здобувши дві поспіль виїзні перемоги. І якщо суперники у цих матчах стали легкою здобиччю для франківців, то вже цієї суботи до Івано-Франківська завітає один з конкурентів у боротьбі за медалі - львівська "Енергія". Напередодні принципового дербі головний тренер "ураганівців" Сергій ГУПАЛЕНКО підвів підсумки виступів команди у першому колі.\n- Якщо врахувати, що вже позаду перше коло чемпіонату, чи задоволені ви підсумками цього відрізку сезону і місцем, яке зараз посідає "Ураган"?\n- У принципі - не задоволений. Поясню чому: "Ураган" - команда, яка має на меті боротися за найвищі місця, тож нас не зовсім задовольняє третє місце. Переконаний, що ми можемо набагато більше. Початок чемпіонату видався для нас вдалим, а потім, вже у другому турі ми зіграли внічию у практично виграшному поєдинку проти "Енергії". Далі - була поразка від "Шахтаря"...\nЦікаво, що у першому колі ми краще зіграли на виїзді, аніж вдома (дві поразки від "Шахтаря" і ТВД, а також важка вольова перемога над "Кардиналом"). Такого не повинно бути... А ось останні два виїзні поєдинки, проти столичного "Київ-Уніспорту" і житомирського "Контингенту", складалися для нас досить легко. Обидва матчі проходили під нашим повним контролем.\n- Як вважаєте, перенесення домашнього матчу 10-туру з "Таймом" на наступну весну: плюс чи мінус для "Урагану"?\n- Гадаю, що це таки плюс для нас. Зараз ми вже практично оговталися після невиразної середини першого кола. І зазвичай у другому колі команда додає.\n- Чи можете прокоментувати ситуацію з Рамісом Мансуровим?\n- Вийшло так, що не склалося у нього з "Ураганом". Раміс і сам говорив ще перед початком чемпіонату, що якщо наша команда не буде боротись за перше місце, він піде. Принаймні, така розмова у Мансурова була з президентом клубу. Що ж, бажаємо йому усього найкращого.\n- Багато вболівальників вважають, що в команді досі не було лідера. Але нещодавно почав активно забивати Валентин Цвєлих - 14 голів у чотирьох матчах. Враховуючи вагомі бомбардирські якості цього гравця, чи можна саме його вважати лідером "Урагану"?\n- Звісно ж можна, адже він багато забиває і своїми голами приносить команді такі бажані перемоги. Однак не можу також не погодися з тим, що ще донедавна у нас не було явно вираженого лідера. На мою думку, Євген Валенко мав би стати лідером свого квартету, але більшу частину першого кола в нього не йшла гра. Зараз він, здається, нарешті "ожив". Щодо Валентина Цвєлих, то у цього гравця, безумовно, є усі лідерські якості, які він постійно підтверджує своїми діями на майданчику.\n- А що можете сказати про гру молодого Петра Шотурми, котрий цього сезону все частіше з'являєтся на майданчику?\n- У 17-ть років далеко не кожен зміг би грати у вищій лізі, за це йому - великий плюс та повага. Відчувається зростання його рівня майстерності. Якщо Петро продовжить так наполегливо працювати, гадаю його чекає велике майбутнє. До речі, це не лише моя особиста думка!\n- Більшість вболівальників, які приходять на домашні матчі "Урагану", мають своє бачення стосовно виступів команди. Чи прислуховуєтесь до їхніх критичних думок?\n- Будь-яка думка дуже важлива, тому нам треба частіше прислуховуватися і робити певні висновки. Як правило, вболівальники говорять про те, що ми самі знаємо і бачимо. Але переконаний, що за класом ми не поступаємось тим самим лідерам. Просто можемо програти через недостатнє налаштування на гру чи переоцінку суперника. Усім відомо, що порядок б'є клас. Тому можна перемагати будь-яку команду. "Тайм" і "Шахтар" - хороші команди, але їх також можна обігрувати.\n- Одне з головних завдань, озвучених керівництвом "Урагану" на цей сезон, - фінал Кубка України. На шляху до цього у 1/8 фіналу наш клуб двічі зіграє з першоліговою командою "Динамо-Львів". Чи вважаєте, що з жеребом "Урагану" пощастило?\n- Вважаю, що нам випав цілком нормальний жереб. Нам обов'язкового потрібно проходити нашого суперника, адже за класом ми будемо дещо вище, аніж "Динамо", у складі якого грають колишні гравці усіх вищолігових команд Львова.\n- Цієї суботи відбудеться традиційно принципове дербі між "Ураганом" та львівською "Енергією". Наразі третю і четверту команди вищої ліги розділяє усього одне турнірне очко. Чи є цей факт своєрідним підтекстом майбутнього протистояння у подальшій боротьбі за медалі?\n- В першу чергу, це буде звичайний календарний матч в рамках другого кола. Так, нам потрібно вигравати в "Енергії", і тим самим продовжити свою переможну серію. Адже кожна поразка - це, по суті, психологічна травма. У разі перемоги ми зробимо певний очковий відрив, з яким нам буде легше, насамперед, в психологічному плані. Тим паче, що після львів'ян нас чекає виїзний матч проти "Шахтаря", з яким теж очікується непроста гра. Вся боротьба тільки починається. Тому не думаю, що з суботнього матчу "Ураган" - "Енергія" треба робити якійсь культ, навіть не зважаючи на статус центрального матчу туру чи так званого "енергетичного дербі".\nОлег ЛАНЯК, Андрій МЕНІВ. Прес-служба НФК "Ураган".


Афіша вихідного дня: куди піти 6-7 червня\nICTV / Ранок / Афіша вихідного дня: куди піти 6-7 червня / 02.06.2015 16:55\nВідтепер, щоб спланувати свої вихідні, вам не знадобляться тисячі сайтів та сарафанне радіо. “Ранок у Великому Місті” започатковує постійну рубрику, яка буде щовівторка знайомити із найяскравішими подіями зі всієї України. Цими вихідними на порядку денному ось які фести та концерти.\nДе проходить: м. Київ, G13 project studio, Балтійський провулок, 23\nКоли проходить: 6 червня з 10:00 до 21:00\nЩо ж таке Maker Faire? Пояснюємо: це такий собі Do It Yourself ярмарок, фестиваль винахідливості та креативності, свято руху “мейкерів” усіх напрямків від робототехніки до дитячих експериментів. Організатори цього небувалого для України дійства обіцяють численні майстер-класи з 3D друку, програмування, збірки і навіть валяння роботів, програмування в Scratch, ігри зі сміттям, створення об’єктів з фанери (у тому числі будиночків на дереві), а також силу-силенну цікавих лекцій.\nФестиваль медіа-мистецтв [First Bite]\nДе проходить: м. Львів, Перша Львівська Медіатека, галерея “Щось Цікаве”, галерея Гері Боумена, Галерея ЛНАМ, Фабрика повидла\nКоли проходить: 6 та 7 червня\nВартість: 80 гривень на 2 дні.\nУ програмі фесту: інсталяції, перформанси, відео-арт, фотовиставки від 15 українських та європейських медіа художників, покази короткометражного кіно з Франції, Іспанії, США, Туреччини, Арабських Еміратів та України і ще багато усього творчого та цікавого.\nЧетверта благодійна барахолка The New Old\nДе проходить: м. Київ, Арт-завод “Платформа”\nКоли проходить: 7 червня з 11:00\nЦього разу торгувати усілякими хенд-мейдом та раритетом будуть на арт-заводі “Платформа”. У якості продавців організатори обіцяють вітчизняних зірок: Ірену Карпу, Ганну Завальську, Талу Калатай, Руслану Писанку, Катерину Осадчу та багатьох інших. Найголовніше, що своїми покупками ви допоможете безлічі благодійних проектів та ініціатив, а також досхочу поваляєтеся на зелених газонах в шезлонгах.\nФестиваль популярної культури Kyiv Comic Con\nДе проходить: м. Київ, Українский дім, вул. Хрещатик, д.2\nКоли проходить: 6 та 7 червня з 10:00\nНарешті це сталося! Всесвітньо відомий фест родом із Сан-Дієго (США) стартує у Києві. Кошти на нього збирав “увесь світ” кілька місяців – і тепер ми маємо змогу насолодитися турнірами з відео- та настільних ігор, обговорити свіжі кіно новинки, потрапити на майстер-клас зі створення коміксів, досхочу нафоткатися та презентувати своє найфантастичніше хобі. Заманливо, чи не так?\nТретій Kiev Food & Wine Festival: сир і вино\nДе проходить: Галерея “Лавра”, Лаврська вул., 1\nКоли проходить: 6 та 7 червня з 10:00 до 19:00\nНа цьому фесті справжніх гурманів вам розкажуть і покажуть, як виготовляється сир та познайомлять з кращими компаніями-виробниками цього продукту в Україні. Запити сирну смакоту можна буде кращими винами з усього світу.\nКонцерт “Brunettes Shoot Blondes” у Львові\nДе проходить: м. Львів, нічний клуб “UNDERGROUND”\nКоли проходить: 6 червня\nВи й досі не чули пісні “Brunettes Shoot Blondes”? Тоді вони їдуть до вас у Львів! Талановиті хлопці з Кривого Рогу буквально розірвали Інтернет кліпом “Knock Knock” і вирішили закріпити свій успіх масштабним туром Україною. Отож, не прогавте шанс послухати їх наживо!\nЧілдрен Кінофест у Дніпропетровську\nДе проходить: м. Дніпропетровськ, кінотеатр “Правда-Кіно”\nКоли проходить: з 29 травня, 10:00 до 7 червня, 19:00\nЯкщо у вас є діти, значить, це фест точно для вас! “Чілдрен Кінофест” відкриє мультик “Пісня моря”, історія про дівчинку, яка володіє магічною здатністю перетворюватись на тюленя. Крім того, у конкурсній програмі заходу будуть представлені стрічки з Данії, Бельгії, Великобританії, Німеччини, Голландії, Ірландії та Норвегії для дітей різного віку. Отож, беріть своє чадо та нумо на “Чілдрен Кінофест”!\nЗвичайно, це далеко не весь перелік яскравих подій, запланованих на 6-7 червня. Але якщо ви відвідаєте хоча б одну з них, ми будемо дуже раді. До зустрічі на фестах!\nТеги: Kyiv Maker Faire, афіша, благодійна барахолка The New Old, Дніпропетровськ, Київ, Львів, суспільство, Чілдрен Кінофест, шоу-бізнес


У Майданеку він бачив Бога - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nУ Майданеку він бачив Бога\nЦього року — 130-річчя з дня народження і 70-річчя смерті Блаженного священомученика Омеляна Ковча\nВін мав Бога в серці і людей у душі до останнього подиху, ставши взірцем душпастирства, пішовши на смерть разом зі своїми двома сотнями вихованців. Євреї назвали Омеляна Ковча Праведником України, поляки — парохом Майданека. Папа Римський Іван Павло ІІ проголосив його Блаженним Священномучеником.\nНе знайшлося такої сили на світі, щоб відняла в нього віру і найвищу любов до ближнього. З високо піднятою головою переступив межу життя і смерті в концтаборі Майданек: «Тут бачу Бога, який однаковий для всіх».\nМав особливе благовоління Всевишнього, згадує перемишлянин п. Демко: «Коли прийшли за ним на моє обійстя, де отець Ковч переховувався від переслідувань то однієї, то іншої влади, службовий собака, підібгавши хвоста, втік, повівши за собою служаку в погонах».\nЯкби така людина, як Омелян Ковч, народилася в іншій державі, сказав голова комітету з ушанування його пам’яті екс-віце-прем’єр-міністр Іван Васюник, то про нього знав би весь світ.\nВін не шукав, де легше\nОмелян Ковч служив церкві в тяжкі часи руїни. Зазнав переслідування польської, радянської, німецької влади. Арешти, сорок обшуків протягом 1925—1934 років. У 1942-му його заарештували і кинули в тюрму німецькі нацисти за доносом одного зі священиків, зазначає його родич і дослідник біографії Василь Мацелюх. Ковч під час фашистської окупації Галичини вихрещував євреїв. На допиті в гестапо не заперечував, сказав, що й далі це робитиме, як велить його душпастирський обов’язок.\nОтець Омелян у 1919-му став капеланом УГА — мав звання сотника, був польовим духівником Бережанського коша до кінця його існування. Разом із солдатами пережив усі труднощі війни — голод, двічі — тиф. Не помер, тож вважав, що Бог для чогось більшого тримає його на землі. Коли один із поранених вояків опинився на лінії перехресного вогню, розповідає його внучатий небіж Василь Мацелюх, Омелян Ковч поривався його звідти винести. Капелана відмовляли, та він сказав: «Маю досвід і знаю, що солдат на лінії фронту найкраще почувається, коли бачить поруч лікаря і священика».\nТак склалося, що два десятиліття праці на парафії в містечку Перемишляни стали своєрідною квінтесенцією його життя і праці. Вони припали на часи польської пацифікації, Другої світової війни та зміни окупаційних режимів.\nСеред 5 тисяч населення, згадує старожил Перемишлян Іван Фуглевич, українці становили майже 20%. Багато з них спольщувалося. Про це з болем написав у книжці «Чому наші від нас тікають» Омелян Ковч: «Тікали від нас, як загублені вівці, упосліджені через віру, мову, національність, не маючи праці, зарібку і духовного берега».\nЯк свідчать документи Львівського державного історичного архіву 1938 року, Омелян Ковч належав до Українського національно-демократичного об’єднання в Галичині і був, як опосередковано зазначається, начебто головою підпільного проводу ОУН у Перемишлянському повіті. Кажуть і нині старожили з польських родин, коли йшли на скаргу до отця Ковча, його слово для українців було законом.\nВін навчав парафіян Божих і загальнолюдських цінностей. У проповідях закликав «не бути тим Іваном, до якого прийшли чужі в гості і посували його у власній хаті, поки з хати не випхали», але й не бешкетувати на сусідських подвір’ях. У час розпаду колишньої Речі Посполитої дехто спробував помститися за приниження українців польській владі на сусідах. Отець Ковч у проповіді скрушно сказав: «Я думав, що виховував вас добрими християнами, а тепер мені соромно за такі вчинки, які ганьблять нас перед Богом». Наступного дня все, що забрали, розповідають старожили Перемишлян і сусіднього села Коросно, було повернуто господарям.\nЗа таким його словом-законом стояли десятиліття сподвижницької праці. В містечку, згадує Іван Фуглевич, стараннями отця Ковча створено церковний комітет. Його очолив лікар Сахно. Бідні українці зібрали гроші й збудували Народний дім, який служить і досі культурною установою. Було де зібратися на раду і театральні вистави. Організували українські кооперативи. На це надсилали кошти навіть ті, хто виїжджав на заробітки за кордон. Священикові вірили.\nЗі створеного отцем Ковчем церковного комітету постало в місті товариство «Просвіта». Тепер, додає пан Фуглевич, «наші вже не йшли від нас», а польське вище духовенство ставило в приклад своїм ксьондзам отця Омеляна. Він умів утверджувати українство справами. Добрим словом подружитися з поляками, євреями, з тими, хто був і жив поруч.\nУ його хаті завжди було повно молоді, бідних студентів, які приходили похарчуватися і поспілкуватися з отцем та його дружиною Марією-Ганною, терплячою і жертовною.\n— Отець узяв в обробіток землю в Перемишлянах, сам ходив за плугом, вирощував зерно і мав чим голодних нагодувати, — розповідає Іван Фуглевич. — За це його шанували і любили дорослі, а ми, діти, чекали післяйорданських освячень домівок, коли отець Ковч частував нас цукерками, на той час великою рідкістю.\nВін зі своїм авторитетом і організаторським талантом зумів разом з вірними людьми за одну ніч, попередньо заготувавши матеріал, поставити церкву в селі Сивороги поблизу Перемишлян. Роками просили українці на це дозволу в польської влади і, хоч їх у селі була більшість, діяв тільки костел. Отця заарештували, та церкву згодом освятили і передали Унівському монастирю. В Сиворогах діє й досі цей український храм.\nВ обороні упосліджених\nЯк згадує візник і перемишлянський дяк п. Мишолівский, поверталися вони якось із похорону, де залишилися діти сиротами. Раптом отець каже «Повертаймо» — й забрав дітей: дівчинку — ровесницю своєї доньки у свою сім’ю. Хлопчиків прилаштував у сиротинець.\nЯк людину освічену (а знав він кілька мов, зокрема німецьку), згадує колишній працівник уряду УНР, в часи війни бургомістр Перемишлян Михайло Шкільняк, Омеляна Ковча призначили повітовим старостою. Це, однак, не завадило йому бути справедливим до дій окупантів. Охрещував, якщо до нього зверталися, сотні євреїв. Це не давало їм індульгенції від смерті й гетто. Та коли про це йому сказав син Мирон, що вчився на священика, застерігаючи від ризику, батько відповів синові: «Я радію з твого вибору бути священиком, але, на жаль, ти ще не розумієш свого священичого покликання, тому залиш семінарію».\nКоли гестапівці зігнали євреїв у перемишлянську синагогу, зачинили і підпалили її, люди прибігли по допомогу до отця Омеляна. Він кинувся до оточеної конвоєм єврейської святині, скомандував чистою німецькою воякам покинути те місце, що вони від несподіванки й зробили, а сам, стверджує Іван Фуглевич, кинувся в палаючу споруду і виніс із вогню на своїх плечах рабина з Белза.\nУ мемуарах «За Божі правди і людські права», виданих у Канаді, донька Анна-Марія Ковч-Баран стверджує, що Омелян Ковч писав лист до Гітлера щодо захисту євреїв. «Написано «з нами Бог», а що робите?» — питав отець у ляндкомісаріаті. Ходив туди з протестом, побачивши, як у трудовому таборі єврейські жінки виконують непосильну працю. Жителька Перемишлян Бойко, яка, кажуть, працювала в Куровичах в офіцерській їдальні, застерігала отця через вірних людей, що німці ним невдоволені. Та він не звертав уваги. Поїхав до сусіднього Золочева і виступав на суді, захищаючи українських хлопців, яких судили за справи політичні, потім знову подався до Курович.\nТого дня він вже додому не повернувся. Його заарештувало гестапо. 1942-го його кинули у львівську тюрму на Лонцького, в серпні 1943-го перевезли в концтабір Майданек. Від катувань, згадують очевидці, розірвана ряса ледь трималася на його закривавлених плечах.\nСтараннями родини і митрополита Шептицького мав змогу врятуватися. «Розумію, — писав своїм рідним, — що ви клопочетесь про моє визволення. Але я прошу вас не робити нічого. Учора вони вбили тут 50 чоловік. Якщо не буду тут, то хто допоможе їм перейти ці страждання? Тепер вони йдуть із піднятими догори головами, залишаючи свої гріхи позад себе. І так вони переходять міст вічності. Я дякую Богові за його доброту до мене. Окрім неба, це єдине місце, де я хотів би перебувати. Тут ми всі рівні: поляки, євреї, українці, росіяни, латиші та естонці. З усіх присутніх тільки я священик. Тут бачу Бога, який однаковий для всіх, незалежно від релігійних відмінностей. Коли я відправляю службу Божу, всі вони моляться. Дякую Богові тисячу разів на день за те, що Він послав мене сюди».\nУ березні 1944-го в’язень 2399 помер від флегмони ноги, його спалили в газовій камері Майданека.\nУ 2008 році в музеї концтабору Майданек «пароху Майданека» о. Омелянові Ковчу встановлено гранітний обеліск із меморіальною дошкою, названо вулицю його іменем у польському місті Любліні. Через 4 роки відбулася всеукраїнська проща за участі 900 священиків до містечка Перемишляни і відкриття тут пам’ятника душпастиреві. Цього року у травні відбудеться третя міжнародна проща.\nОмелян КОВЧ. Народився 20 серпня 1884 року в с. Космач на Гуцульщині в сім’ї пароха. Після закінчення Львівської гімназії навчався в Римському колегіумі Сергія і Вакха. Був священиком на Галичині, капеланом УГА, громадським діячем в справах української нації. Загинув у березні 1944 року в концтаборі Майданек, виконуючи душпастирський обов’язок перед тисячами в’язнів різних національностей.\nУ 1999 році Єврейська рада України присвоїла о. Омеляну Ковчу звання Праведник України. Через два роки під час душпастирського візиту в Україну Папа Римський Іван Павло ІІ проголосив його Блаженним Священномучеником. Українська греко-католицька церква — Покровителем греко-католицьких священиків.\nЗасновано відзнаку імені Омеляна Ковча, якою нагороджують представників різних народів за внесок у діалог культур, розвиток екуменічного руху, особисту жертовність у праці та благодійність. Деякі громадські організації України клопочуться про присвоєння йому звання Праведника світу.\n— Про наш райцентр із семитисячним населенням заговорили в країні й у світі. Перемишляни стали впізнаваними. У нашому містечку здорове довкілля, працюємо над тим, щоб бути морально чистими, як того прагнув отець Омелян Ковч. Маємо надію, що релігійний туризм допоможе розвинути тут сучасну інфраструктуру, стане рушієм нових соціальних проектів.


Чи отримає пенсіонерка 364 тисячі гривень компенсації за будинок? – Українська Гельсінська спілка з прав людини\nЧи отримає пенсіонерка 364 тисячі гривень компенсації за будинок?\nВасиль зі своєю родиною та 81-річною тещею Валентиною нарешті отримали рішення Апеляційного суду Донецької області. Постраждала від артилерійського обстрілу родина мала би отримати грошову компенсацію за знищену квартиру в розмірі 363 789, 40 гривень (по 7 943 грн. за один квадратний метр житла). А от чи отримає насправді?\nВасиль розповідає, що від початку АТО блокпост стояв за триста метрів від їхнього будинку. В результаті обстрілів знищили два двоповерхових будинки, психіатричну лікарню та багато хат у приватному секторі. Василь отримав акт, в якому написано, що їхній будинок відремонтувати неможливо. В результаті без житла залишилося вісімнадцять родин. І один із постраждалих, Василь Полосенко, вирішив звернутися до суду за компенсацією. Сусідка Василя вже отримала повну відмову у всіх інстанціях українського судочинства і передала свою справу на розгляд до Європейського суду. Подібний шлях довелося проти й родині Василя.\nУ грудні 2015 року Василь та Валентина звернулися за допомогою до Української Гельсінської спілки з прав людини, членом якої з 2016 року є Чугуївська правозахисна група (ЧПГ). Юристи групи за підтримки Центру стратегічних справ УГСПЛ написали від імені постраждалих позов про відшкодування матеріального збитку до Кабінету Міністрів України та Державної казначейської служби.\nУ січні 2016 року Слов’янський міськрайонний суд Донецької області присудив відшкодувати Василю Полосенку 363 тисячі 789 гривень з українського бюджету за зруйноване житло. У березні 2016 року це рішення підтвердив апеляційний суд Донецької області. Міністерство юстиції України оскаржило рішення двох попередніх судів у Вищому спеціалізованому суді, а той задовольнив вимогу Мінюсту і повернув справу на повторний розгляд у першу інстанцію – у Слов’янський міськрайонний суд. У травні 2017 року Слов’янський міськрайонний суд відмовив пенсіонерці у задоволенні позову. Причина була проста: на теперішній час відсутній закон чи нормативний акт, який регулює порядок відшкодування шкоди, спричиненої проведенням АТО, не встановлено державний орган, на який покладено обов’язок здійснювати таке відшкодування та механізм визначення розміру відшкодування.\nІ от нарешті 11 жовтня 2017 року Апеляційний суд Донецької області задовольнив позов Василя та Валентини. «На цей раз суд застосував аналогію права та порядок, передбачений кодексом цивільного захисту, який не має безпосереднього стосунку до АТО, а стосується відшкодування під час стихійних лих, — каже адвокат ЧПГ Світлана Кужелєва. — Минулого разу аргументи апеляційного суду були такі самі. Але гроші будуть стягатися не з резервного фонду, з якого зазвичай йдуть компенсації під час стихійних лих, а з Держказначейства».\nПопереду знов касація, і справу знову можуть пустити по колу, мов карусель. Адвокат ЧПГ Роман Лихачов каже, що сумнівається, що гроші зможуть виплатити цього року, адже в державному бюджеті навіть немає такої статті “Виплата компенсацій постраждалим від обстрілів в АТО”. Народний депутат Олег Недава каже, що існує цілих два законопроекти (4301 та 6472), які могли би вирішити цю проблему. Але перший з них депутати вже провалили по політичним мотивам, а за другий — досі ще не проголосували. Навіть, якщо такий закон і буде прийнятий, то попереду ще одна битва: Бюджет-2018. Адже таких справ наразі в судах — близько сотні. А отже для компенсацій потрібно вже зараз виділити декілька десятків мільйонів гривень. При тому обстріли у зоні АТО не припиняються, і житло руйнується щодня. Чи підуть депутати на такий ризик?\nПідготував Олег Шинкаренко спеціально для Лівого берега. Фото надані автором.


Запевняю вас, що італійські єпископи роблять усе можливе, щоб українські вірні одержали душпастирську опіку своїх священиків. Ми прагнемо забезпечити ваших вірних також усіма необхідними культовими спорудами для молитви, щоб українські мігранти не почувалися покинутими, а улюбленими синами й дочками єдиної Церкви.\nКардинал передав найщиріші вітання від Папи Франциска і як Президент Італійської Єпископської Конференції – братерські обійми всього італійського народу. «Як прекрасно сьогодні зустрітися з численними братами у вірі у стіп Зарваницької Діви Марії. Це надзвичайно гарне місце, місце віри й душі, де християнський народ віднаходить себе поруч із Матір’ю, що завжди чуває над своїми дітьми, особливо в сумні темні часи страждань і переслідувань», – сказав Архиєпископ.\nВін відзначив, що український народ пережив одне з найжахливіших переслідувань в історичній пам’яті, але ніколи не був покинутий Господом Богом. Господь перебував із ним навіть тоді, коли здавалося, що все остаточно втрачено й нема жодної надії. Марія не дозволяла погаснути світлу віри.\n«До цієї святині, – каже посланник Папи Франциска, – звертають свої думки і молитви українські вірні, що живуть на Батьківщині, а також і ті, яких життя розкидало по цілому світі. Багато українців живуть в Італії, де їх приймають та поважають за віддану працю на підприємствах, поряд із людьми похилого віку та хворими. Віра в Господа Ісуса єднає нас і робить братами одні одним. Братами, які допомагають одні одним у різних потребах, як це, наприклад, відбувається між доброчинними організаціями міста Перуджа та Київським Карітасом».\nАрхиєпископ Гуалтьєро Бассетті розповів, що минулого року його вірні мали велику ласку приймати в соборі Зарваницьку ікону. І люди численно прийшли помолитися до неї.\n«Святійший Отець нам неодноразово нагадував про те, що мир – це найвище благо для всіх народів. Мир – найвище благо особливо для українського народу, який вже роки терпить від меча війни, що приносить смерть, руйнування та страждання, як я міг пересвідчитися вчора в Гарнізонному храмі міста Львова, дивлячись на фотографії численних молодих людей, які загнули на війні. Молімося до Князя миру, аби зброя нарешті замовкла на цій улюбленій українській землі та в інших частинах світу», – закликав кардинал.\nНаприкінці Глава УГКЦ подарував посланникові Папи Франциска копію Зарваницької Богородиці, щоби вона назавжди перебувала з італійським народом. «Я повезу цю ікону до мого катедарального собору», – додав Архиєпископ Гуалтьєро Бассетті.


Олімпіада ХХХ » Слово і Діло\nХХХ літні Олімпійські Ігри добігли кінця, залишивши по собі нові спортивні досягнення. Збірна України увійшла у двадцятку кращих держав за загальним заліком нагород. Безперечно, можна було очікувати ліпшого результату, але для цього потрібна системна та послідовна позиція держави щодо організаційної та фінансової підтримки вітчизняних олімпійців.\nБаза, що дісталася у спадок від Радянського Союзу, через зношеність та відсутність фінансування давно не здатна забезпечувати необхідний рівень розвитку спортсменів, а умови їх тренування та мешкання не відповідають елементарним потребам.\nНатомість урядовці та місцеві чиновники не втрачають нагоди зайвий раз відзначити олімпійців та зробити на цьому собі рекламу. Зокрема, досить поширеною подякою цьогорічним призерам стало власне житло, яке вони, за словами можновладців, невдовзі зможуть отримати.\nНапередодні старту змагань голова Черкаської обласної державної адміністрації Сергій Тулуб пообіцяв, що черкащани-переможці олімпійської та параолімпійської першості обов’язково отримають у подарунок квадратні метри , а голова Миколаївської обласної ради Ігор Дятлов та губернатор Дніпропетровської області Олександр Вілкул постфактум повідомили, що на такий же подарунок можуть розраховувати бронзова переможниця з фехтування Ольга Харлан та чемпіонки з академічного веслування.\nНе оминув цю тему і голова КМДА Олександр Попов, який запевнив, що восени триразова чемпіонка світу з танців на візку Ілона Слуговіна переїде в нову оселю.\nЗвичайно, нерухомість - гарне придбання, однак сумно усвідомлювати, що для її отримання необхідно докладати таких зусиль. В той же час виділення однієї-двох квартир владі обходиться значно дешевше, аніж забезпечення регулярної та всебічної організаційної та фінансової підтримки сучасних видів спорту.\nВарто задуматися, чи не стане це причиною того, що згодом Україна взагалі не зможе претендувати на гідне місце у медальному заліку?


Цьогоріч задекларували свої доходи на 100 закарпатців більше @ Закарпаття онлайн\nНайактивніше декларують доходи громадяни з Ужгорода, Виноградівського та Іршавського районів. У поданих деклараціях декларанти відображають доходи від продажу й здавання нерухомості в оренду, доходи від інвестицій та спадщини.\nНаприклад, громадянин Німеччини, який тимчасово проживає й працює в Україні задекларував свої доходи, отримані протягом 2012 року. У своїй декларації він відобразив заробітну плату та іноземні доходи. Загалом від отриманих в Україні та за кордоном майже 3млн.грн. доходів він сплатив півмільйона податку на доходи фізичних осіб до місцевого бюджету.\nДля того аби скористатися правом на податкову знижку, свої доходи задекларували майже 1480 громадян. Держава компенсує 1,2 млн. грн. сплаченого із заробітної плати податку на доходи фізичних осіб.\nВідділ взаємодії із ЗМІ та громадськістю ДПС у Закарпатській області нагадує, що до 1 травня декларацію за місцем проживання зобов’язані подати громадяни, які минулого року отримали доходи від надання майна в оренду, отримання спадщини, подарунків, від продажу акцій та інших корпоративних прав, а також іноземні доходи або кошти, які не оподатковувалися.


Універсіада-2009: тиждень до старту ᐉ UA-Футбол\n30 червня студентська збірна України розпочне захист свого чемпіонського титулу\nУніверсіада-2009: тиждень до старту\n23 июня 2009, вторник. 18:31\nНаступного вівторка, 30 червня, студентська збірна України розпочне захист свого чемпіонського титулу на Всесвітній Універсіаді-2009, що проходитиме у Белграді. Нагадаємо, що звання найкращих футболістів серед студентів «синьо-жовті» здобули два роки тому завоювала в Таїланді.\nДвадцять три кандидати\nТренерський штаб українців, до якого входять Олег Первушкін (керівник команди), Володимир Лозинський (головний тренер) та Іван Шепеленко (тренер), зібрали кандидатів на столичній олімпійській базі «Святошин» 20 червня. Наразі до Універсіади готуються 23 футболісти, які представляють клуби з усіх вітчизняних професіональних дивізіонів.\nЗахисники: Владислав Піскун і Андрій Башлай (обидва − ПФК «Севастополь»), Антон Монахов (Таврія»), Ігор Гребинський («Прикарпаття»), Андрій Запорожан (ПФК «Олександрія»), Олександр Темерівський («Буковина»).\nПівзахисники: Олександр Іващенко, Олексій Репа і Артем Старгородський (усі − «Арсенал»), Владислав Микуляк («Закарпаття»), Олександр Крохмалюк (ЦСКА), Ігор Гордя («Металург» Д), Андрій Місяйло (без клубу), Микола Ревуцький («Прикарпаття»), Василь Чорний («Нива» Т).\nНападники: Ігор Худоб’як («Прикарпаття»), Олександр Бабир («Кримтеплиця»), Дмитро Гунченко («Іллічівець») Роман Степанков («Закарпаття»), Матвій Бобаль («Таврія»), Андрій Шевчук (ПФК «Севастополь»).\nЗауважимо, що у вівторок, 22 червня, наша команда вже провела перший із двох запланованих контрольних поєдинків зі студентською збірною Німеччини. Поєдинок, попри сильну спеку, виявився достатньо динамічним, і численні глядачі, які заповнили трибуни затишного столичного стадіону КНЕУ, не пожалкували, що відвідали цю гру. Гості, основу яких складають виконавці третьої бундесліги (аналог нашої другої ліги), постали непоступливою, добре організованою командою, для якої результат був далеко не на останньому місці. Варто зазначити, що суперник «синьо-жовтих» навіть двічі він у рахунку…\nПідопічні Володимира Лозинського, переважаючи суперника в технічній оснащеності і швидкості, водночас проявили і бійцівські якості, що в підсумку і дозволило їм схилити шальки терезів на свій бік. Автором першого голу у ворота студентського бундестіму став Микола Ревуцький, котрий вдало завершив розіграш кутового. Удруге рівновагу в матчі відновив Дмитро Гунченко. Узявши на себе ініціативу, він обіграв в карному майданчику двох суперників, змусивши третього відверто порушити правила. Дмитро сам і реалізував пенальті. Був він причетний і до третього голу, віддавши результативну передачу Олексію Репі. Отож − 3:2, і збірна у гарному настрої продовжує готуватися до Універсіади.\nУкраїна − Німеччина − 3:2 (1:1)\nГоли: 0:1 (18), 1:1 Ревуцький (33), 1:2 (70), 2:2 Гунченко (75, з пенальті), 2:3 Репа (77).\nУкраїна: Бахтіяров (Кисилиця, 46), Піскун, Монахов, Гребинський, Запорожан (Темерівський, 46), Іващенко (Репа, 65), Крохмалюк (Місяйло, 46), Гордя, Ревуцький (Чорний, 46), Худоб’як (Гунченко, 46), Бабир (Степанков, 46).\nСтартуємо 30 червня\nУ середу, 24 червня, студентська збірна України вдруге зустрінеться з німецькими опонентами, цього разу − вже на бородянському стадіоні «Система» (початок − о 17.00). До Сербії наша команда вирушить 28 червня, де вже через день − 30-го числа − зустрінеться зі збірною Марокко, 2 липня зіграє з чехами, а 4-го завершить груповий турнір поєдинком з канадцями.


Георгій Гонгадзе: «Грузію люблю як матір, Україну – наче кохану жінку» - Вільне життя\n15.09.201716.10.2020Автор Вільне Життя\nЦе було о 22 год. 30 хв., коли Георгій вийшов з будинку на Бульварі Лесі Українки кваплячись додому, де на нього чекала дружина Мирослава і дві трирічні доньки, які не змогли зайти до квартири без ключів. Однак батька не дочекалися…\nА далі як у детективному серіалі. Багаторічне слідство, яке вели знатоки міліції, генпрокуратури та СБУ, а справа застопорилася. Кримінальна справа набрала політичного характеру. У лютому-березні 2001 року заледве втримався свого крісла Президент України Леонід Кучма, що небезпідставно підозрювався у зникненні Г. Гонгадзе у зв’язку з оприлюдненням касетних записів майора М.Мельниченка. Різко впав авторитет української влади. До сьогоднішнього дня шукають замовників вбивства, ведеться судовий процес над виконавцем вбивства, колишнім генералом МВСУ Олексієм Пукачем.\nАле хід слідства і політична боротьба навколо події якось відсторонили на другий план саму особистість журналіста Георгія Гонгадзе.\nКожен українець чув про нього, але абсолютна більшість не знає чому він, грузин за національністю, опинився в Україні, яке його родинне коріння, чому був в опозиції до влади. А коли виявилося, що він бережанський зять, я вирішив у жовтні 1996 року взяти в нього інтерв’ю до районної газети «Бережанське віче» і, думаю, читачам буде цікаво його прочитати.\n– Георгію Руслановичу, у Вас грузинське прізвище, але програму ведете чистою українською мовою. Хто Ви, звідки, розкажіть кілька слів про себе?\n– Знаєте, Василю, я вже шостий рік мешкаю в Україні і всі, хто бачить мене вперше, ставить це запитання. Те, що я володію мовою того народу, на землі якого живу, для мене особисто настільки природно, як і дихати повітрям того місця, в якому перебуваєш. Щоправда мої взаємостосунки з Україною пов’язуються ланцюгом обставин, які врешті-решт, сформували мене як особистість й тісно переплелись з моїм життям.\nНародився я у Тбілісі, батько мій був кінорежисером, а мати – лікарем-травматологом, до речі, вона львів’янка. Хоч цей факт спочатку не відіграв ніякої ролі у моєму українофільстві. Мене виховували як грузина, яким я і залишаюся досі. Нам доводилося часто бувати в Україні, однак це спочатку ніяк не впливало на мою свідомість і погляди. Навіть – навпаки. Тоді в глибині душі я шкодував, що є так званим «полукровкою». До того ж, мій батько тоді був дисидентом і мріяв про незалежну Грузію. Коли почав формуватися національно-визвольний рух Грузії, я активно розпочав роботу в Народному фронті Грузії, де очолював відділ інформації. Після трагічних подій 9 квітня 1990 р. довелось багато їздити по всіх республіках Союзу, налагоджувати зв’язки. І ось одного разу мене запросили на установчий з’їзд Народного Руху України у Києві. Там я познайомився з українською молоддю, а незабаром потрапив у Чернівці на перший фестиваль української пісні «Червона рута», де в мене прокинулося дивне почуття – я зрозумів, що жити не можу без цієї землі. Через рік переїхав до Львова.\nКоли мене питають, що я більше люблю – Україну чи Грузію, відповідаю: « Грузія – це мати, яка мене народила, виховала, а Україна – це жінка, яку я несказанно кохаю». Взагалі я дуже щасливий. Уявляєте, я вболіваю за два народи, за дві землі. Перебуваючи в Україні, я продовжую стежити за подіями на Батьківщині, тричі виїздив на війну для захисту своєї землі Грузії, а якщо буде треба, віддам життя за Україну.\n– Як вдалося Вам, пане Георгію, стати провідним журналістом «Вікон» й очолити «Вікна Плюс»?\n– Мій шлях в тележурналістику був досить довгим. За фахом я, як і ви, педагог, викладач англійської мови. Філологічний диплом – це воля моєї матері. Але коли постало питання, ким бути, батько зажадав, щоб я пішов його шляхом і став кінорежисером. Мама відповіла, що одного режисера в хаті вистачає. Я вступив до інституту іноземних мов. Вже потім, в Україні, почав дописувати до газети « Пост – Поступ» про Грузію. А після першої поїздки на війну в Абхазію зняв там свій перший документальний фільм « Біль землі моєї». Після поранення під Сухумі я вирішив серйозно займатись кінодокументалістикою. Потім у Львові якийсь час робив свої програми на львівському телебаченні. Давав сюжети для київських програм «Без протоколу», «Вікна», «Параграф» та ін.. Те, що я перебрався до Києва, в першу чергу, пов’язане з тим, що залишився без роботи у Львові, та й набридло проламувати головою стіну. У Києві пішов по студіях, пропонував свої послуги. Спочатку був «Параграф», де я став ведучим рубрики «Обличчя ринку». Щоправда сама тема мене не дуже захоплювала. І тому я робив сюжети на « Вікна в світ» та «Вікна». Моя активність дала плоди. Мене запросили очолити нову програму «Вікна Плюс». Назви тоді ще не було і самої концепції теж. Все довелось починати з нуля. До того ж, завдання було не з легких – створити аналітичну програму, коли вже була «Післямова». Я обрав дещо інший шлях, створив політичну, аналітичну авторську програму. Тут уже діє принцип суб’єктивної журналістики, тобто люди, які роблять матеріали, висловлюють свої думки, дають свої оцінки тому, що відбувається в Україні. Але й тут є свій принцип. Журналіст повинен бути чесним у своїх думках, і це для мене головне. Ви можете з ним не погоджуватись, однак це цікаво й тому заслуговує на увагу.\n– У чому суть розколу у творчому колективі «Вікон»?\n– Я добре знаю старий склад «Вікон». Те, що сталося, на мій погляд, цілком природно для телевізійного світу. Був колектив, який робив тижневик «Вікна», потім з’явився новий проект, «Вікна – новини», додалися нові люди, з новими поглядами на цю справу. Змінилися умови роботи, стратегія і тактика. Ті, хто не погоджувався зі змінами, пішов. Ось і все. Звичайно, є багато інших чинників, які пов’язані з амбіціями, взаємовідносинами тощо. Але процеси на телебаченні дуже схожі на броунівський рух. Тут все тече, все змінюється, тим більше коли йдеться про творчість. Може, й мені колись доведеться піти. І це я вважаю абсолютно нормальним. Звичайно, боляче, коли ріжуть по живому, однак нічого не вдієш – це життя.\n– Як часто доводиться Вам виїжджати у творчі відрядження?\n– Тепер я не маю змоги багато їздити, програма забирає весь час. До того ж, якщо є відрядження, то вони, здебільшого, пов’язані із супроводженням офіційних делегацій. Дуже не люблю їздити в таких умовах. По-перше, якщо тебе беруть, скажімо, кудись з Президентом, то не маєш права на негатив, бо наступного разу вже з програми нікого не візьмуть. Писати ж офіційні сухі зведення не цікаво. По-друге, бігаєш у хвості делегації , де тобою керують, як хочуть. Це теж не зовсім приємно. Інша річ, коли ідеш сам і належиш лише собі.\n– Чи маєте свободу творчості, чи є спеціальні замовлення на ті чи інші передачі?\n– Слава Богу, свободу творчості я маю абсолютну, ніхто не втручається у створення програми, і тільки я вирішую, що та як піде у передачі. Щоправда є так звані «розбори польотів» на редакційній раді. Але це бути повинно. Взагалі, я вважаю що навряд чи є інша програма, де журналісти почувають себе настільки вільно.\n– Чому зняли з «УТ-1» програму «Післямова»?\n– Щодо «Післямови», то це цілком окрема тема. Там дуже багато нюансів. Це той момент, коли яскраво проявився принцип покарання телеструктури «покровителем» за неслухняність. Мені важко коментувати цей випадок. З одного боку, існує журналістська солідарність, а з іншого – якщо існують правила гри, то не варто їх порушувати. Хоч «Післямова» виграла арбітражний суд, я сумніваюсь, що її поновлять на «УТ».\n– Пане Георгію, хто Вам з українських політичних лідерів особливо симпатичний?\n– Тут теж говорити дуже складно. Особливо, коли знаєш усю політичну кухню. Особисто мені в політиках подобається конструктивізм. А ось симпатії до сучасних політиків не маю. По-перше, я добре знаю усі підводні течії, а по-друге, особисті симпатії заважають іноді повноцінно працювати.\n– Яка ціна реклами у Вашій передачі?\n– Про це я не знаю нічого. У нас існує відповідна рекламна агенція, це їхня прерогатива.\n– Яка заробітна плата у ведучого «Вікон Плюс»?\n– Вона не є надто високою, але на життя вистачає. Було б дивно вимагати великих грошей за роботу, коли їх просто нема в державі. Гадаю, гроші будуть – це справа перспективи. Мене більше хвилює моя майстерність.\n– Чи можуть «Вікна Плюс» бути незалежними? Адже в окремих випусках простежується пропрезидентський виклад матеріалу. Чи може я помиляюся?\n– Ви помиляєтесь. Коли щось чітко простежується у наших випадках, то це опозиційність до виконавчої влади. На мій погляд, так і повинно бути. Часом дістається нам від владних структур: дзвонять, тиснуть. Але якщо таке і трапляється, то ми пишаємось. Сьогодні за нами дуже уважно стежать. І це приємно. Інша річ, як довго нам дозволять так вільно висловлювати свої думки. Сьогодні в Україні простежується нова тенденція авторитаризм, бажання керувати всім і вся. А наше завдання – протидіяти цьому.\nметодист Районного методичного кабінету Бережанської районної ради, заслужений працівник освіти України.


Анастасія Ковтун – чемпіонка Чехії з баскетболу - Львівський державний університет фізичної культури\nАнастасія Ковтун – чемпіонка Чехії з баскетболу\nУ Чехії завершився національний чемпіонат з баскетболу сезону-2020/2021 серед жіночих клубів. У черговий раз золоті медалі виборола команда УСК «Прага», в якій на позиції центрової грає українка Анастасія Ковтун (на фото – друга справа) – студентка другого курсу кафедри спортивних та рекреаційних ігор (завідувач – доцент Василь Ковцун) Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського.\nБаскетболістки УСК «Прага», впевнено вигравши регулярну першість, не менш переконливо відіграли і поєдинки плей-оф на усіх стадіях. Зокрема, у чвертьфіналі Анастасія Ковтун разом з партнерками виграли три матчі з трьох у БК «Трутнов». Рахунок 3-0 на користь пражанок було зафіксовано і в півфінальній серії проти КП «Брно». В іншому півфіналі плей-оф БК «Градец-Кралове» взяв гору в серії з рахунком 3-1 над ще однією командою з Брно «Жабіни».\nФінальна серія проти БК «Градец-Кралове» для УСК «Прага» розпочалася з домашньої перемоги з рахунком 101:68 (30:25, 32:11, 21:15, 18:17). Не мала команда Насті проблем і в другій зустрічі, граючи на виїзді. Про перевагу пражанок на гостьовому паркеті найкраще свідчать фінальні цифри на табло – 100:68 (29:12, 18:23, 25:22, 28:11). Ну а в третій грі серії баскетболістки УСК «Прага» поставили, як то кажуть, масну чемпіонську крапку – 105:66 (29:15, 29:18, 21:14, 26:19).\nТож фінальна серія, як і прогнозували одностайно фахівці, завершилася перемогою УСК «Прага» з рахунком 3-0. Тим самим пражанки оформили «золотий дубль». Як ми вже повідомляли, Анастасія Ковтун з партнерками раніше, а саме 4-го квітня, виграли й Кубок Чехії сезону-2020/2021. Нагадаємо, у фінальному матчі, що відбувся на паркеті Міського спортцентру міста Хомутов, пражанки переконливо обіграли КП «Брно» з рахунком 96:55 (27:16, 20:13, 28:19, 21:7).


З'явилися хороші новини з Донбасу\nчетвер, 24 січень 2019, 8:59\nМинулої доби на Донбасі російські окупаційні війська один раз порушили режим припинення вогню. Про це заявляє прес-центр Операції об'єднаних сил, повідомляють Патріоти України.\nУ смузі дій оперативно-тактичного угруповання "Схід" обстріл позицій наших захисників вівся з гранатометів різних систем та стрілецької зброї – в районі міста Авдіївка.\nВнаслідок злочинних обстрілів російсько-окупаційних жоден військовослужбовець Об'єднаних сил не зазнав поранень.\nПідрозділи Об'єднаних сил у відповідь на провокації противника застосовували чергові вогневі засоби. За даними розвідки, 23 січня трьох окупантів було знищено. Протягом поточної доби ворог вогонь не відкривав.


Тячівська дитяча бібліотека: жовтня 2020\nМонстро-класні книжки до дня Хелловіна (ЦДБ)\nХелловін, веселе свято Helloween, або переддень Дня всіх святих припадає на останній день жовтня, з 31 жовтня на 1 листопада. У цьому незвичайному святі сплелися на перший погляд різні суперечливі звичаї, кельтські традиції розхвалювання темних сил.\nЦе один з найбільш цікавих і незвичайних свят. Тому, що в цей день веселяться пірати, розбійники, відьми, чаклуни і всякі страшні монстри. Адже у них вихідний!\nВсім лиходіям, теж потрібно відпочивати. У своє свято вони не роблять нічого поганого, стають хорошими і веселяться.\nОдним з основних атрибутів свята "Хелловін" є гарбуз із запаленою свічкою . Гарбуз символізує кінець збору врожаю, вирізана страшна маска з гарбуза - злого духа, а свічка горить всередині і відлякує нечисту силу. Раніше люди вірили, що вирізані в гарбузі страшні фізіономії відлякують злих духів.\nУ Тячівській районній бібліотеці для дітей оформлена книжкова виставка-айстопер "Монстро-класні книжки", на якій розміщені книги фантастичної тематики - про відьом, чаклунів, привидів, летючих кажанів, міфічних русалок.\nДо дня визволення України та Закарпаття від нацистських загарбників (ЦДБ)\nВійна - це найстрашніша трагедія людства. Вона приносить людям лише величезні жертви, неймовірні страждання, незліченні муки і невблаганне горе.Не обійшла вона і наше Закарпаття, яке в роки війни входило до складу Угорщини. З його території було вивезено в концентраційні табори понад 180 тис. чоловік, з них понад 114 тис.загинуло. Серед жертв геноциду – все єврейське населення краю.\nУвесь 1944 р. для Закарпатської області був особливим. Чи не щодня надходили новини про нові перемоги над армадою фашистської Німеччини та її сателітів на всіх фронтах\n21 жовтня було визволено Тячів, Тересву, Руське Поле, Буштино. 24 жовтня - Хуст, Сваляву, Довге, Іршаву, Перечин, Севлюш, Великий Березний.\nВперті бої завязалися за Мукачево і 26 жовтня місто стало вільним.27 жовтня було звільнено м.Ужгород. 28 жовтня було визволено Чоп і всю територію Закарпаття\nПро всі події війни юні читачі Тячівської бібліотеки для дітей мають можливість ознайомитися на сторінках книг, які представлені на книжковій виставці "Людська память стукає в наші серця", а також у відеопрезентації "28 жовтня - визволення України від нацистських загарбників" на блозі бібліотеки\nКазковий світ Джанні Родарі (Солотвино)\nДжанні Родарі (1920-1980). Поет і письменник, журналіст і педагог, громадський діяч і добрий друг дітей Родарі прожив недовге, але надзвичайно яскраве, наповнене творчою працею життя.\nДжанні Родарі народився 23 жовтня 1920 року у містечку Оменья, на півночі Італії. Талановитого італійського казкаря знають в усьому світі.\nНа дитячому абонементі Солотвинської бібліотеки оформлена поличка ювіляра «Казковий світ Джанні Родарі». Маленькі користувачі бібліотеки ознайомилися із творчістю письменника, згодом малювали казкових персонажів із оповідання Джанні Родарі «Пригоди Цибуліно». В цій повісті-казці розповідається про пригоди казкових овочів та боротьбу Цибуліно і його друзів проти принца Лимона та синьйора Помідора. Твори Джанні Родарі наповнюють яскравими барвами світ дитинства і їх просто неможливо забути! У його казках вирує справжнє життя, вони вчать дітей розрізняти Добро і Зло та прагнути до кращого.\nПодарунок бібліотеці с. Красна від голови села М. М. Носа.\nВітаємо учасницю обласного етапу "Книгоманія - 2020" (ЦДБ)\nВітаємо переможницю районного етапу Всеукраїнського конкурсу дитячого читання "Книгоманія - 2020" Роксолану Боднар (смт.Солотвино Тячівський р-н) за участь у обласному етапі, яку нагороджено грамотою та подарунками від Закарпатської обласної бібліотеки для дітей та юнацтва\n"Планета казок від батька Цибуліно" до 100-річчя від дня народження Джанні Родарі (ЦДБ)\n23 жовтня 2020 року – 100 років від дня народження італійського письменника-казкаря Джанні Родарі\nДжанні Родарі - італійський дитячий письменник і журналіст, що став відомим завдяки своїй любові до дітей. Популярним автор став завдяки своєму твору "Пригоди Цибуліно".\nВ Тячівській районній бібліотеці для дітей оформлена тематична поличка «Планета казок від батька Цибуліно», на якій представлено книги та підготовлена літературна довідка про життя дитячого письменника. Для знавців твору "Пригоди Цибуліно" підготовлено вікторину.\nПропонуємо ознайомитися з літературною довідкою та пограти у вікторину:\nНародився 23 жовтня 1920 р. в маленькому містечку Оменья (північна Італія). Батько, пекар по професії, помер, коли Джанні було десять років. Дитинство пройшло серед робітників Ломбардії (одна з провінцій Італії) засвоював закони пролетарської солідарності, науку класової боротьби.\nЗвичайна школа сім’ї Родарі була не по кишені, а тому Джанні почав займатися в духовній семінарії, де безкоштовно і вчили, і годували, і навіть одягали семінаристів з бідних сімей.\nУ 1937 році Джанні Родарі закінчив семінарію і відразу ж влаштувався на роботу, щоб заробляв гроші. Став викладати в початковій школі, одночасно відвідував лекції з філології в Міланському університеті і з величезним інтересом самостійно вивчав філософію і суспільствознавство, освоюючи праці Ніцше, Шопенгауера, Леніна і Троцького. На своїх уроках в школі Д. Родарі намагався спростити навчання дітей і для цього вигадував повчальні й забавні історії. Під його керівництвом учні зводили будиночки з кубиків з буквами і спільно зі своїм учителем складали казки. Джанні Родарі, став би вчителем зі світовим ім’ям, але Друга світова війна його не оминула.\nПід час другої світової війни Джанні вступив до лав Італійської комуністичної партії і брав активну участь у боротьбі з фашистами в русі Опору. Після війни, у 1948 р., став літературним співробітником міланського видання газети «Єдність». За сприяння Д. Родарі у цій газеті було створено спеціальну дитячу рубрику, у якій публікував свої вірші. У 1951 р. побачила світ перша поетична збірка «Книжка веселих віршів».\nУ 1951 p. Д. Родарі став редактором дитячого ілюстрованого тижневика «Піоньєре», на шпальтах якого опублікував повість-казку «Пригоди Цибуліно».\nДля дорослих він написав одну-єдину книгу – «Граматику фантазії» (1973).\nУспіх Чиполіно спонукав Родарі написати ще кілька казок: «Подорож Блакитної стріли» (1952), «Джельсоміно в країні брехунів» (1959), «Казки по телефоні» (1961), «Торт у небі» (1966) і інші.\nВ 1970 році Джанні Родарі присудили Міжнародну Золоту Медаль імені Ганса Крістіана Андерсена – найвищу нагороду в галузі літератури для дітей.\nУ 1979 році, після чергової подорожі, здоров’я письменника значно погіршилося і він припинив писати. 14 квітня 1980 р. у Римі, під час операції, Джанні Родарі помер. Для багатьох ця смерть стала несподіванкою – адже йому не виповнилося й шістдесяти років.\nРодарі Д. Пригоди Цибуліно / Д. Родарі ; пер. з італ. А. Іллічевський ; худож. А. Джанік’ян. – Київ : Махаон-Україна, 2010. – 240 с. : іл.\nВікторина "Пригоди Цибуліно"\n1. Де жив Цибулоне з дружиною і зі своїми синами?\nу дощаній халупі\nу дерев`яному ящику з-під лука\nу старій залізній каструлі\n2. Що запропонував Старший Камергер зробити з неприємним цибульним запахом, коли бідну околицю зібрався відвідати принц Лимон?\nгарненько вимити бідняків\nобприскати їх лимонним соком\nобприскати бідняків духами\nна час вигнати бідняків з тієї околиці\nвідмовити принца Лимона відвідувати околицю бідняків\n3. За що свита принца Лимона схопила батька Цибуліно?\nвін нахамив самому високості - принцові Лимону\nвін наступив принцові на ногу, на мозоль\nвін не привітався з його високістю\nвін обізвав принца базікою\nвін не заплатив данину до скарбниці держави, в якій жив\n4. Чому синьйор Помідор в страху втік від хатини кума Гарбуза?\nна нього нацькували собак\nйого прогнав майстер Виноградинка\nу нього розболівся живіт\nЦибуліно довів його до сліз запахом цибулі\nу нього порвалися штани\n5. Як Цибуліно позбавився від сторожового пса?\nдав йому кісточку і той пішов із нею\nзаморив його спрагою і напоїв водою зі снодійним порошком\nнацькував на нього бджіл\nпоговорив з ним по-чоловічому, просячи його піти самому\nпрогнав цибульним запахом\n6. Що отримав у спадок від свого прадіда кум Суниця?\nбудиночок, в якому жив\n7. Що Лимончики дозволили взяти Груші з собою у в`язницю?\nскрипку і свічку\nскрипку і зубну щітку\nмило та рушник\n8. Чому Вишенька засмутився, коли Редиска і Цибуліно втекли?\nвін не встиг запитати, як їх звати\nвін вперше в житті знайшов друзів\nвін злякався прочуханки, яку отримає від старших\nвін хотів посадити їх до в`язниці\nвін не встиг похвалитися за́мком\n9. Як скрипаль Груша і майстер Виноградинка прогнали мишей у в`язниці?\nголосно тупотіли ногами, і від цього стуку миші втекли\nзображували з себе примар\nрозповідали страшні історії про примару, яка жила у в`язниці\nлякали їх котом синьйора Помідора\nзображували нявкання котів\n10. Хто допоміг Цибуліно вибратися зі своєї камери у в`язниці і потрапити в камеру до своїх друзів?\nохоронець, який його стеріг\nсам синьйор Помідор\n11. Хто вийняв ключі від в`язниці у Помідора з панчохи?\n12. Хто з друзів Цибуліно став зрадником, видав таємницю підземного ходу?\n13. Чому охоронці в`язниці Лимончики втекли слідом за ув`язненими?\nвони злякалися, що подумає про них народ\nвони не хотіли більше підкорятися Помідору\nвони злякалися покарання від принца Лимона\nїх умовив бігти разом з ними Цибуліно\n14. Який новий податок вирішили ввести графині Черешні для своїх підданих?\nподаток на сльози\nподаток на їжу\nподаток на опади\n15. Що зробив синьйор Помідор, коли скотився вниз по сходах вежі?\nпішов і підписав смертну кару для Цибуліно\nпішов у свою кімнату, щоб переодягнутися в бідняка\nпішов і написав заяву про звільнення зі служби\nпобіг до принца Лимона, щоб той підписав наказ про страту Цибуліно\nпобіг в свою кімнату і зачинився, щоб виплакатися\nКнижкові подарунки від Фундації Дарини Жолдак (ЦДБ)\nНапередодні Всеукраїнського дня бібліотек Фундація Дарини Жолдак оголошувала розіграш книг, де взяла участь Тячівська районна бібліотека для дітей. За допомогою сервісів рандомного вибору 5 жовтня ми потрапили в пятірку переможців та виграли комплект книг!\nЗапрошуємо юних читачів ознайомитися з цікавими книжковими подарунками\nМи роду козацького діти (Ганичі-Солоне)\n14 жовтня відзначають свято Покрови Пресвятої Богородиці. З недавніх пір свято Покрови в Україні відзначається ще й як день українського козацтва. Крім того, ще 14 жовтня відзначають День захисника України – з 2015 року є державним святом.\nВ бібліотеці-філії № 47 с.Ганичі-Солоне проведено тематичний вечір «Ми роду козацького діти». А також оформлено книжкову виставку «Козацькому роду нема переводу».\nІсторико-літературна композиція присвячена Дню захисника України "Епоха козацька скінчилась,та зостались козацькі серця" була організована бібліотекарем бібліотеки-філії с.Калини та вчителями школи.\nВітчизну зі святом вітаємо нині І хочемо, щоб вона мужніла і цвіла, Навіки слава, слава Україні, Її народу слава і хвала!\n"Радуйся, Радосте наша, покрий нас від усякого зла чесним твоїм омофором"\n14 жовтня Україна святкує Покрова Пресвятої Богородиці та день Українського козацтва. Відважні козаки Запорізької Січі величали Матінку Божу своєю рятувальницею та покровителькою козацтва. Бо де слава Козацька проживає- там народ булаву має. Тож нехай над рідною Україною Божа Матір простягне своє , біле покривало і захистить наших воїнів- захисників на Сході, нашу Державу і всіх нас від бід та страждань.\nПрацівники культури с.Ганичі провели свято врожаю "Дари чарівної Осені "\nДо дня захисника України, дня українського козацтва та Покрови Божої Матері в бібліотеці-філії с.Колодно проведено бесіди та огляди літератури\nСлава незламним захисникам (ЦДБ)\nВ дитячій бібліотеці оформлена книжкова виставка «Слава незламним захисникам» приурочена Дню захисника України та історичній традиції вшанування українських воїнів на Покрову Пресвятої Богородиці. На виставці представлено літературу, яка присвячена неперервній боротьбі українського народу за незалежність і цілісність України від козацьких часів і до наших днів. Виставка оформлена з метою виховати у юних читачів бібліотеки повагу до українських захисників, до історичного минулого своєї держави, формувати почуття патріотизму, толерантності, національної свідомості та гордості.\nСьогодні, 11 жовтня, у Красній відзначили День визволення села від фашистських загарбників та освятили оновлений Обеліск Слави.\nРозпочався захід з вшанування загиблих воїнів хвилиною мовчання та покладанням квітів до пам’ятника. Затим отець Іоан провів панахиду за упокій померлих визволителів, а також освятив оновлених Обеліск Слави.\nЛідія Білак, dubove.info\nТакож у бібліотеці оформлена тематична поличка до Дня козацтва, Дня захисника України та Покрови Божої Матері\nДиво Осінь (Нересниця)\nБібліотекар бібліотеки-філії с.Нересниця Тяско Н.В.разом з учнями 4-в класу та вчителями Дудаш Н. І ,Герич О.В.та директором СБК Гасинець М. М.провели свято осені під назвою"Диво Осінь". В бібліотеці була зроблена виставка за назвою :"Осінні гості бібліотеки".\nУ БІБЛІОТЕЦІ ФІЛІЇ С. ПІДПЛЕША ПРОВЕДЕНО ЕКСКУРСІЮ-МАНДРІВКУ У СВІТ ЧАРІВНИХ КАЗОК, З УЧНЯМИ 3 КЛАСУ ТА КЛАСНИМ КЕРІВНИКОМ - КУБАРИЧ О В.\nВ День бібліотек найкращий подарунок для бібліотекаря це багато читачів, які з вдячністю відвідують заклад і з захопленням відкривають для себе книжкові скарби. Сьогодні до нас завітали третьокласники, вихованці Бенчак Ярослави Йосипівни, щоб познайомитися з селищною бібліотекою. З авторськими віршами та цікавими розповідями про бібліотеку відвідувачів знайомила завідувачка Новалегко А.В.\nДо дня визволення України та Закарпаття від нацист...\nПодарунок бібліотеці с. Красна від голови села М....\nВітаємо учасницю обласного етапу "Книгоманія - 202...\n"Планета казок від батька Цибуліно" до 100-річчя в...\nІсторико-літературна композиція присвячена Дню за...\nБібліотека-філія с.Ганичі "Радуйся, Р...\nПрацівники культури с.Ганичі провели свято врожаю...\nДо дня захисника України, дня українського козацт...\nУ БІБЛІОТЕЦІ ФІЛІЇ С. ПІДПЛЕША ПРОВЕДЕНО ЕКСКУР...\nВ День бібліотек найкращий подарунок для бібліоте...\n"Учителю!Вклоняємось тобі доземно перед великим і...