Ламінат відносно недавно з’явився на ринку будівельних матеріалів, але і профі, і домашні майстри оцінили його по достоїнству. Прекрасне поєднання цінової категорії, якості та естетичного зовнішнього вигляду супроводжується певною універсальністю, ламінат можна стелити на різноманітні поверхні, наприклад, часто робиться укладання ламінату на бетонну підлогу.\nЯкий ламінат краще використовувати\nЩоб отримати відмінний результат, не економте на будматеріалах. Але немає потреби переплачувати за характеристики, які вам не знадобляться, тому для початку вивчіть властивості ламінату. За структурою цей матеріал складається з наступних шарів:\n1-й шар, він же оверлей, захищає панель від забруднень, зносу, стирання. Ця тонка, але міцна захисна плівка сильно впливає на якість ламінату в цілому.\nДекоративний, по суті, є спеціальним папером, на яку наноситься зображення, що імітує камінь, паркет і т. Д.\nЦентральний (основний), на характеристики якого потрібно звернути окрему увагу.\nНижній, що забезпечує шумоізоляцію і запобігає деформацію плит.\nДеякі види ламінату складаються з меншої кількості шарів, що не заважає їх успішно використовувати в приміщеннях з низькою прохідністю. На упаковці ламінату зазвичай вказана маркування, і якщо для офісів необхідний матеріал з позначкою від 31, то для звичайної дитячої або залу досить класу 22.\nНавіщо потрібно вирівнювати підлогу\nКоли ми кладемо ламінат на бетонну підлогу, потрібно пам’ятати, що таке укладання відноситься до числа трудомістких. Заковика зазвичай полягає в стані самої підлоги, який повинен бути ідеально гладким. В іншому випадку наявні на бетоні горби і ями дадуть про себе знати пізніше, через нерівномірно розподіляються навантажень панелі почнуть прогинатися. В результаті елементи покриття перестануть утримуватися замками, що призведе до ослаблення швів і утворення горбків на ламінаті. Тому вимоги до перепадів висоти повинні чітко дотримуватися. Інструкція укладання вимагає, щоб вони не перевищували 2 мм на 2 м поверхні.\nВирівнюємо підлогу з урахуванням його особливостей: бетонна поверхня\nЗалежно від типу підстави слід враховувати різні нюанси, під поняттям «бетонну підлогу» маються на увазі також залізобетонні плити або підлогу, на якому вже є цементна стяжка. Кожна поверхня вимагає врахування певних нюансів.\nЯкщо в якості статі у вас виступає саме бетон, то перепади поверхні на ньому незмінно присутні. Така підлога вирівнювати необхідно в будь-якому випадку. А чим саме, залежить від його стану. Якщо заливка бетону свого часу здійснювалася ретельно, з хорошим розрівнювання, то нерівності будуть незначні. В цьому випадку можна обійтися спеціальної самовирівнюється сумішшю. Вона володіє такою високою пластичністю і плинністю, що при растекании формує практично ідеально рівну площину.\nЯкщо заливка здійснювалася поспіхом, в жарку пору, коли маса холоне занадто швидко, щоб її можна було толком вирівняти, то використання самовирівнюється суміші виявиться занадто витратним. Замість такого способу краще зробити іншу стяжку, а саме цементно-піщану.\nСамовирівнююча суміш наноситься такий спосіб:\nперевіряється стан підлоги (бажано використовувати з цією метою рівень);\nкомпоненти майбутньої суміші замішуються в спеціальній ємності;\nдля досягнення ідеального результату можна застосувати маяки, але при укладанні ламінату своїми руками їх використання опціонально;\nпол заливається отриманою масою, причому починати процедуру слід з найвищої точки.\nВрахуйте, що перед заливкою потрібно підремонтувати підлогу, якщо на ньому є дефекти. Усунувши тріщини і ями, ви зменшите витрата суміші, а вона не відрізняється дешевизною.\nПроводячи заливку, початківець домашній майстер напевно зіткнеться з проблемою: як поєднати частини заливається маси? Ви не розраховуєте, що відразу справите заливку всього приміщення за 1 підхід. Приготування суміші проводиться зазвичай в відрах, і, виливаючи вміст, вам доведеться її ретельно з’єднувати з нанесеним на підлогу трохи раніше. З цим завданням допоможе впоратися спеціальний пластиковий ролик, забезпечений численними шипами. Їм потрібно розрівнювати поверхню, поки вона не стане бездоганною.\nЗалежно від виду суміші, що самовирівнюється їй знадобиться різний час для повного висихання (наприклад, швидкосохнуча дозволяє подальшу експлуатацію покриття через кілька годин), після чого ви зможете продовжувати роботи.\nЯк підготувати інші типи бетонних покриттів\nМожливо, вам доведеться мати справу з іншими типами покриттів, в чий склад входить цемент. Розібратися з усіма тонкощами допоможе наведена нижче інструкція.\nЖ б плити. В даному випадку незмінно присутні відчутні нерівності поверхні. Застосування нівелір маси тут буде невиправдано через її вартості, висота стяжки, необхідної для ж б плит, іноді доходить до 9-10 см. Оптимально буде вибрати іншу стяжку, наприклад, цементно-піщану.\nПол, залитий цементно-піщаною стяжкою. Огляньте поверхню стяжки і переконайтеся, чи є на ній значні нерівності. Якщо їх багато, то рекомендується провести грунтовку і скористатися самовирівнюється сумішшю.\nУ разі, коли виїмки нечисленні, досить залити сумішшю тільки їх. Величезна увага приділяється шліфовці, щоб ділянка ідеально збігався за рівнем з іншої поверхнею. На завершення слід провести ґрунтовку. Нею можна обмежуватися, якщо поверхня стяжки з самого початку не має дефектів.\nПол, на якому вже є нівелір маса. Буває, що стать вже покритий самовирівнюючої масою, але та з-за тривалого терміну експлуатації деформувалася. Проблему легко усунути за принципом, описаного в попередньому пункті. Різниця полягає в тому, що при укладанні слід використовувати спеціальний ролик з великою кількістю шипів, що дозволяють позбутися від пухирців повітря. Ті з них, які залишаться, слід зашліфувати. Пройдіться по очищеній поверхні самої недорогий ґрунтовкою, і отримаєте ідеально рівну підлогу.\nУкладання ламінату з підкладкою\nЯк позбутися від надмірного схилу\nВирішивши провести укладання ламінату самостійно, зверніть увагу не тільки на вибоїни статі, але і на ухил поверхні. У разі, коли протягом 2 м ухил становить більше 4 мм, вам знову знадобиться або нівелір маса, або цементно-пісочна стяжка. Врахуйте, що для усунення ухилу навіть в маленькій кімнаті, знадобиться велика кількість самовирівнюючої маси.\nСтелим підкладку під ламінат\nПідкладка допоможе ламінату прослужити на порядок довше і збільшить його міцність. Вона зменшує рівень шуму і амортизує, дозволяючи уникнути деформацій. Іноді вирівнювання статі пропускається, і укладання ламінату проводиться на нерівний бетонну підлогу з підкладкою, але лише у випадках, коли дефекти мінімальні. Для підкладки використовують:\nІзолон. Він дешевий, легкий, зручний в роботі. До мінусів відносять низьку міцність, матеріал легко рветься.\nПолістирол. Його переваги полягають в ціновій категорії і стійкості до вологи і грибка. Але такий матеріал важкий в роботі.\nПробка. Її не рекомендується використовувати у ванній або на кухні, крім того, вона недешева. Але на цьому недоліки вичерпуються. Підкладка з пробки екологічна, надійна, поглинає звук, добре зберігає тепло і служить довгі роки. Не забудьте, що під підкладкою з пробки необхідно використання пароізоляції. Розстеливши її по підлозі і проклеївши стики (для цієї мети підійде звичайний скотч), ви вбережете пробку від вологи.\nТехнологія укладання підкладки не вимагає її закріплення. Листи зазвичай кладуть уздовж, крім випадків, коли ви використовуєте комбінований вид зі спеціально відведеними для нахлеста ділянками.\nЯк зробити монтаж ламінату\nПриступаючи до процесу, врахуйте декілька правил, щоб не допустити помилок, які пізніше буде нелегко усунути:\nДо того як перейти до укладання, залиште ламінат в ремонтованої кімнаті на пару днів, щоб матеріал встиг адаптуватися до її мікроклімату.\nЗалежно від розмірів приміщення визначте більш зручний спосіб роботи. Профі рекомендують збирати цілий ряд, а потім проводити монтаж з попереднім. Цей варіант дійсно зручний, але лише в разі, якщо ви працюєте в невеликій кімнаті. У просторому приміщенні одній людині буде нелегко зробити ідеальну збірку і бездоганний монтаж. Втім, на упаковці зазвичай є вказівки виробника, який сам рекомендує або монтувати поштучно, або діяти описаним вище способом.\nВизначте напрям, в якому збираєтеся робити укладку. Воно залежить від розташування вікон, монтувати планки краще паралельно променям світла з віконного отвору, щоб замаскувати шви.\nОбов’язково залиште зазор біля стін, а 1-й ряд укладете, направивши шпунти до стіни.\nЗакінчуючи монтувати ряд, по необхідності обріжте останню частину. Але враховуйте, що довжина будь-панелі не повинна бути менше 30 см. Якщо остання планка після обрізання буде менше, укоротите 1-ю планку в ряду.\nУкладання відбувається по «шаховій» схемою.\nЗаключний ряд зазвичай підрізають, але він не повинен бути тонше 5 см. Якщо товщина виходить менше, 1-й ряд теж підрізає, тому розрахунки краще зробити до початку укладання.\nХоча виробники стверджують, ніби в разі потреби можна замінити 1-2 планки, для цього доведеться розбирати більшу частину ламінату. Тому серйозно підійдіть до такого завдання, як укладання ламінату на бетонну підлогу, зробіть її з урахуванням всіх вимог до технології, звертайтеся з покриттям бережно, і в вашому приміщенні буде надійний, практичний і красивий підлогу.\nУкладання ламінату на бетонну підлогу: вибір матеріалу, необхідність, інструкція по монтажу, поради, підкладка Ссылка на основную публикацию


Львівські чиновники знайшли спосіб вбити двох «сміттєвих» зайців\nВже у вересні цього року планується припинити вивезення львівського сміття до Києва та інших міст України. Його у Львові пресуватимуть на «сміттєвий камінь», який використовуватимуть для укріплення схилу Грибовицького сміттєзвалища.\n19 Липня 2016 21:57Львів,Політика,Статті\nПро це 19 липня на прес-конференції повідомив начальник управління житлового господарства Львівської міськради Юрій Голець, пише ZIK.\nЗа його словами, відповідно до висновків фахівців інституту «Гірхімпром» та науковців Львівської політехніки рекультивації Грибовицького сміттєзвалища має передувати його стабілізація. Для цього використовуватиметься свіже сміття, яке пресуватимуть у «сміттєвий камінь» і вивозитимуть на Грибовицьке сміттєзвалище для його укріплення. У Львові планують облаштувати лінію для пресування сміття.\n«Ми спілкуємося з цього приводу з громадами Малехова та Великих Грибович. Адже якщо не зробити цих заходів, а почати рекультивацію, може статися нова надзвичайна ситуація. Сміттєзвалище можна рекультивувати тільки тоді, коли буде стабілізовано схил», – додав посадовець.\nЮ.Голець зазначив: щодо стабілізації Грибовицького сміттєзвалище «Гірхімпром» розробляє окремий проект, робота над яким має ось-ось завершитися.\nЧиновник зазначив, що весь обсяг львівського сміття, а це понад 500 тонн щодоби, можна пресувати і використовувати для стабілізації звалища. Тоді й відпаде потреба його вивозити в інші міста. Де саме буде розташована лінія для пресування сміття Ю.Голець не озвучив, лише зазначив, що це буде у межах Львова. Вартість такого обладнання, з його слів, наразі визначається.\nЯк повідомлялося, на сесії 14 липня депутати ЛМР внесли зміни до бюджету і виділили 10 млн грн на початок рекультивації Грибовицького сміттєзвалища.


Активні користувачі соціальної мережі В Контакте часто додають у друзі, які їх цікавлять людей, які у відповідь можуть залишити в передплатників. При цьому зберігається можливість переглядати оновлення людини, на якого Ви підписані, але він не відображається у Вашому списку друзів. Як відписатися від таких людей, описано в нашій статті.\nЗаходимо на сторінку до людини, від оновлень якого хочемо відписатися. Під фотографією знаходимо кнопку «Відписатися» і сміливо на неї натискаємо. Готово, тепер Ви не бачите оновлень, які з’являються у даної людини на сторінці.\nІноді виникає питання, як відписатися від людини в Вк, якщо він обмежив доступ до своєї сторінки. Для цього поступаємо таким чином:\nЗаходимо в «Мої друзі»\nВибираємо у випадаючому зверху списку «Заявки в друзі», далі вибираємо «Вихідні».\nЗ’явиться список людей, на яких ви підписалися. Поруч з профілем є кнопка «Скасувати заявку і відписатися», на яку потрібно натиснути, щоб відтворити вказану дію.\nЯкщо людина просто видалив Вас з друзів, але поновлення його сторінки все ще з’являються в стрічці Ваших новин, це означає, що Ви залишилися в його передплатників. Щоб усунути проблему, слід зайти в «Заявки в друзі», далі в «Вихідні заявки», знайти необхідну людину зі списку і натиснути кнопочку «Відмовитися».\nЯк відписатися від людини в вк через телефон\nЯкщо Ви знаєте. На кого підписані, виходить відмовитись простим перевіреним способом: заходите на сторінку користувача і під його аватарки шукайте напис «Ви відправили заявку.», Натискаєте 1 раз по цьому повідомленню і натискаєте на що випало «Скасувати заявку». Готово – Ви моментально відписалися від користувача.\nЯкщо ж Ви не знаєте, на кого підписані, заходите в телефоні на свою сторінку, шукаєте напис «Передплати», після натискання на яку випадає список користувачів з вашої підпискою. Для того, щоб відписатися, слід просто натиснути на відповідну кнопку поруч з профілем користувача.\nОсь, власне, і вся інформація про те, як відписатися від людини в соціальній мережі В Контакте. Це можна зробити за допомогою комп’ютера або телефону – в будь-якому випадку, дана операція не займає багато часу. Періодично рекомендується перевіряти список людей, на яких ви підписалися, тому як при видаленні Вас з друзів автоматично переводять в статус передплатника.\nЯк відписатися від людини в ВК Ссылка на основную публикацию\nЯк подивитися передплатників на ютубі\nСтворення каналу на Youtube передбачає досягнення різних цілей. Навіть ...\nСьогодні ми хочемо розповісти вам як легко і просто можна додати людини або ...


"Колос Родоський" - презентація з всесвітнії історії\nКолос Родоський Остапенко Василь 11 – А клас\nКолос Родоський — величезна статуя грецького бога Сонця Геліоса, споруджена між 292 та 280 роками до н. е. на вході до гавані острова Родос, Греція, учнем Лісіппа, Харесом із Лондоса. Статуя вважалася одним із Семи Чудес Античного Світу: за час свого існування була вона найвищою статуєю світу, висотою 70 ліктів (31,5 м).\nПісля швидкої смерті Александра Македонського у 323 році до н. е. відсутність єдиного спадкоємця престолу породила численні міжусобні війни між його полководцями. Урешті-решт, імперія розпалася на чотири частини, а Родос відділився та увійшов у союз із Птолемеєм Сотером, тодішним завойовником Єгипту. Союз контролював значну частину торгових шляхів у східному Середземномор'ї, включно із виходом до Егейського моря. Проте місто було добре укріплене, і Деметрію довелося будувати високі облогові башти, щоб дістатись до стін міста. Погані погодні умови, хитрість та запеклий опір родосців ніяк не сприяли завоюванню міста. У 304 році до н. е. Птолемей відправив свій флот на допомогу місту і Деметрію довелось поспішно відступити, залишивши майже все військове приладдя. Щоб відсвяткувати перемогу, родосці продали військові трофеї за 300 талантів і на виручені гроші вирішили збудувати грандіозну статую своєму заступнику, богу Сонця Геліосу. У 305 році до н. е. військо Антиґона Одноокого, повелителя на чолі із його сином, Деметрієм І, «завойовником міст», узяло в облогу Родос з армією чисельністю 40 000 чоловік.\nМісце для статуї підібрали на вході у гавань до остова Родос. Геліос був не просто особливо шановним божеством на острові — він був його творцем. Вважалося, що не маючи місця йому присвяченого, сонячний бог виніс острів на своїх руках з морської глибини. Кошти на спорудження статуї отримали за рахунок продажу різноманітних облогових гармат, кинутих ворогом при відступі. Серед них також чудо військової техніки — гелеополіда — величезна облогова вежа, включно з тараном, катапультами, майданчиками для розміщення штурмових загонів, перекидними містками. Спорудження монумента доручили відомому скульптору Харесу із Ліндоса, учню прославленого Лісиппа. Раніше Лісипп спорудив 18-метрову статую Зевса у Таранто. Через 12 років перед жителями острова постала велична картина: біля входу в гавань на біломармуровому пагорбі підносилася гігантська бронзова фігура бога Сонця.\nПорівняно з іншими Чудесами Світу Колос Родоський «прожив» недовге життя. Приблизно через 50 років після створення він був зруйнований землетрусом: від сильних поштовхів надламалися коліна статуї, вона звалилася вниз. Частини бронзового тіла бога Сонця протягом сторіч покоїлися на землі, народжуючи різні легенди. Так, в одній з них розказувалося, що судна, що прямували в гавань, пропливали поміж ніг гіганта. У 977 році н. е. арабський намісник, який правив на острові, продав частини статуї, що збереглися. Для їх перевезення було потрібно 900 верблюдів.\nКолосовської Тетяни Миколаївни\nУчасники першої російської навколосвітньої експедиції\nГеографія нового часу (навколосвітні подорожі)\nНаслідки Першої світової війни для Великої Британії"


В Одессу прилете спецсамолет Нацгвардии с помощью из Китая (видео)\nЛітак з Нацгвардією приземлився в Одесі: кадри подій\nСпецборт приземлився пізно ввечері\n24 березня, 10:47\nСпеціальний літак Нацгвардії доставив до Одеси експрес-тести на коронавірус, а також засоби захисту та інші медичні засоби, які Україна отримала з Китаю\nВідповідне відео розмістив на своїй сторінці у Фейсбуці губернатор Одеської області Максим Куций, передає Politeka.net. (Щоб переглянути відео, доскролльте сторінку до кінця).\nДля боротьби з поширенням коронавірусної інфекції COVID-19 ввечері, 23 березня, в місто прибули медичні маски і інші засоби індивідуального захисту, експрес-тести, дезінфектори, а також реактиви для ПЛР-аналізу.\nНаголошується, що ПЛР-тести були відразу спрямовані в Одеський лабораторний центр, щоб медики змогли діагностувати хворобу. А протягом сьогоднішнього дня цими спецзасобами укомплектують медустанови. Крім того, почнуть сортування експрес-тестів, респіраторів та інших засобів захисту для лікарів.\nЗ Одеси частина вантажу буде доставлена в інші регіони України – в Миколаїв, Херсон, Вінницю і Кропивницький.\nРаніше ми писали, що українські медики опинилися один на один з епідемією без належного захисту і мінімально необхідних матеріалів. Про це заявили відразу декілька лікарів, в тому числі відомий педіатр Євген Комаровський.\nЗа словами доктора, терміново накупити хороших лікарів і медсестер неможливо. Він сподівається, що люди це зрозуміють, але може бути вже пізно. Лікар розповів, що намагався кілька разів звертатися до влади з порадами щодо захисту медичних працівників від коронавіруса, але відповідної реакції не було.\nОдещина приймає вантаж із тестами на коронавірус та засобами захисту.\nЩойно ми зустріли спецборт із Києва з експрес-тестами на коронавірус, ПЛР-тестами, а також спецзасобами захисту для лікарів! Одещина стала гуманітарним хабом — від нас вантаж буде доправлено також до Миколаєва, Херсона, Вінниці та Кропивницького. ПЛР-тести одразу будуть доправлені до лабораторного центру у Одесі та наші вчені зможуть ефективно та швидко визначати хворобу. Також ми розпочнемо сортування експрес-тестів, респіраторів та інших засобів захисту для наших лікарів. Вже завтра медичні заклади будуть укомплектовані цими засобами. Я хочу висловити подяку Президенту України й всім причетним за цю допомогу та запевнити мешканців Одещини, що захист здоров'я наших громадян – це найвищий пріоритет для Одеської обласної державної адміністрації. Офіс Президента України Міністерство внутрішніх справ Міністерство охорони здоров'я України\nНагадаємо, надзвичайна ситуація в Одесі: Труханов зробив термінову заяву, відео\nЯк повідомляла Politeka, як виглядає "Привоз" під час карантину: дивовижні фото\nТеги: самолет коронавірус


УЗД проходять практично всі майбутні мами, причому не менше трьох разів за всю вагітність - за умови, що жінка стала на облік в жіночу консультацію на невеликому терміні (до 12 тижнів) і виконує всі рекомендації лікаря акушера-гінеколога, супроводжуючого її вагітність, що відображено у відповідних нормативних документах. Однак багатьом жінкам це дослідження проводиться частіше.\nВідразу варто сказати про те, що акушерське ультразвукове дослідження (дослідження, проведене під час вагітності) - дуже важливий і інформативний метод діагностики, який допомагає відповісти на багато питань і дозволяє виявити ті чи інші відхилення у внутрішньоутробному розвитку плода.\nСаме дослідження абсолютно безболісно: пацієнтка не відчуває якогось дискомфорту, крім рухів по її животу спеціальним датчиком. Численні наукові дані свідчать про практично повну нешкідливість УЗД для здоров'я як майбутньої мами, так і її малюка. Зокрема, було показано, що дози і інтенсивність ультразвукового впливу під час стандартного акушерського дослідження не надали негативного впливу на ембріони лабораторних тварин і хромосоми живих клітин. З огляду на безпеку і високу інформативність даного дослідження, Всесвітня організація охорони здоров'я рекомендує проведення УЗД під час вагітності не менше 3 разів.\nОднак майбутнім мамам зловживати ультразвуковими дослідженнями за власною ініціативою не варто. Наприклад, не слід бігати десятки разів на дослідження тільки для того, щоб уточнити стать малюка, оцінити його вагу і розміри. Погодьтеся, важко уявити, щоб вагітна жінка зайвий раз пішла здавати кров з цікавості, без призначення лікаря, для ультразвукового дослідження теж визначені терміни і свідчення.\nПерше УЗД вагітних жінок\nПерше ультразвукове дослідження необхідно пройти на терміні 10-14 тижнів. Слід сказати, що при необхідності УЗД проводять і на більш ранньому терміні вагітності, Дуже часто до 10 тижнів УЗД проводиться з метою підтвердження факту вагітності. Це може бути необхідно при наявності у пацієнтки порушень менструального циклу до вагітності: при тривалих затримках менструацій, при затримці менструації, негативному домашньому тесті на вагітність.\nДруге УЗД вагітних жінок\nПри нормальному перебігу вагітності наступне планове УЗД проводиться в проміжку з 20-го по 24-й тиждень вагітності. Однак в період з 14-го по 20-й тиждень вагітності необхідне додаткове дослідження. Його проводять у тому випадку, якщо виявлені зміни рівня гормонів, що здаються в плановому порядку всіма вагітними спочатку в 10-12 тижнів, потім в 16-18 тижнів вагітності.\nОднією з найбільш важливих завдань УЗД у другому триместрі вагітності, як і раніше залишається виявлення вроджених вад розвитку плоду. У цей період вагітності розміри самого плоду, його органів і систем (серця, печінки, нирок і т.д.) дозволяють лікарю, який проводить дослідження, більш детально і прицільно проводити огляд і виявляти можливі порушення в їх розвитку. Важливим є також вивчення стану плацентки.\nУ період з 22-ї по 24-й тиждень вагітності за допомогою ультразвукового апарату проводять дослідження судин матки, стан матково-плацентарного кровотоку (судини матки, пуповини, плаценти). Характер і ступінь вираженості можливих порушень в різних ланках кровообігу в системі «мати - плацента - плід» дозволяє оцінити ступінь їх вираженості і прогнозувати подальший перебіг вагітності, щоб виробити тактику її ведення.\nСлід сказати, що лише сукупність отриманих за допомогою УЗД дозволить лікарю дати найбільш точну оцінку внутрішньоутробного стану плода та виробити раціональну тактику подальшого ведення вагітності.\nТретє УЗД вагітних жінок\nПри відсутності будь-яких відхилень від нормативних показників наступне УЗД за планом проводять в проміжку з 32-го по 34-й тиждень вагітності, а допплерометрію - не раніше ніж через місяць, так як розвиток будь-яких порушень кровообігу відбувається поступово і діагностично значущими вони стають протягом місяця, якщо за цей час цього терміну не виникли будь-які інші ускладнення. У цьому випадку доктор рекомендуватиме проведення допплерометрії раніше наміченого терміну. Якщо під час проведення досліджень виявлені які-небудь порушення (зниження кровотоку в досліджуваних судинах, відставання плода в зростанні і розвитку), і пацієнтка потребує лікувальних заходів, які можуть проводитися як амбулаторно, так і стаціонарно, в залежності від ступеня виявлених порушень , повторне УЗД і доплерографію лікар призначить як мінімум ще один раз після проведення відповідного курсу лікування. При необхідності курс лікування повторюють, а кількість УЗД відповідно зростає.\nУЗД підвищеної точності\nУ випадках, коли УЗД першого рівня (в жіночій консультації) виявило певні проблеми або у лікаря гінекологаа виникли будь-які сумніви в його результатах, пацієнтку направляють на УЗД другого рівня акушерського скринінгу - в центри пренатальної діагностики, медико-генетичні центри та інші подібні установи, оснащені ультразвуковими сканерами високої роздільної здатності та укомплектовані лікарським персоналом експертної кваліфікації. У таких випадках кількість ультразвукових досліджень відповідно збільшується.\nУЗД під час вагітності має велике значення і нехтувати ним не варто. Яким би великим, на вашу думку, не була кількість цих досліджень - три (при фізіологічній вагітності) або багато більше (при наявності патології), а також при сурогатному материнстві слід пройти всі процедури, призначені лікарем. Адже вчасно проведене ультразвукове дослідження може допомогти вам народити без ускладнень, а вашій дитині - з'явитися на світ здоровою.\nОстаннє планове УЗД проводиться на терміні 32-34 тижні, проте в деяких випадках може знадобитися додаткове дослідження перед пологами, наприклад для уточнення положення плоду (частіше - у жінок з надмірною масою тіла), а також стану кровотоку в судинах матки і плаценти і внутрішньоутробного стану плода що може вплинути на вибір методу розродження (операція кесаревого розтину або пологи через природні родові шляхи).


Який кінь має тягти українського воза? | Українська правда\nП'ятниця, 14 січня 2011, 17:12\nМежу між першими двома десятками років третього тисячоліття українці перетинають у дивний спосіб.\nУсі ми – наче на возі, до кінця не змайстрованому, але вже вщент розбитому, у який нашвидкуруч та незграбно запряжено здичавілу кобилу на ймення "Демократія". А правлять тим возом, поганяючи перелякану й галопуючу коняку та вириваючи один у одного з рук віжки, сп'янілі від уседозволеності візники. Міркувати про те, куди й навіщо вони мчать, їм нема коли й немає як.\nНе знають, куди їх везуть, і люди, яких трясе й підкидає в тому возі…\nСкопіювавши на початку незалежності нашої держави "демократичні досягнення" інших народів та зробивши з них взірець для українців, наші державотворці не просіяли ці "досягнення" через українське решето.\nПроцес просіювання, якби такий відбувся, врахував би особливості нашого менталітету, критичні та болісні точки пострадянського стану суспільства, власне бачення майбутнього, через призму знов-таки своїх національних рис. Це забезпечило б об'єктивну оцінку тодішньої реальності й дало би змогу побачити перспективи стабільного розвитку молодої держави.\nПравда, на момент отримання незалежності ще не було одностайного й близького до істини погляду на наш менталітет. Бо ми не знали справжньої своєї історії, а, значить, і психології своїх предків, яка генетично передалася нам, теперішнім, їхніх цивілізаційних здобутків та місця у всесвітній історії.\nСтан же суспільства після розпаду СРСР – невизначений та хиткий – виявився "зірковим часом" для тих, хто мріяв про мільйонні та мільярдні прибутки. Він подарував найбільш підприємливим можновладцям чудову нагоду в процесі роздержавлення бувшої соціалістичної власності отримати неабиякий первинний приватний капітал. Про шляхи його походження можна судити з факту відмови державців від проведення люстрації.\nТа привласнивши цей капітал, і визначивши в такий спосіб близькі й далекі перспективи особисто для себе, наші керманичі так і не спромоглися окреслити ці перспективи для інших – власне українського народу.\nДосі ми не маємо ані національної ідеї, ані стратегії нашого розвитку, ані бачення майбутнього. Дальше, ніж "входження в Європу", погляд наших державників не сягає.\nАле ж ми із самих початків і є тією Європою!\nСоромно – за владу, болісно – за наш такий терплячий народ (особливо селян), тривожно – за майбутнє.\nЗаколисуючи український люд нескінченими обіцянками "високих європейських стандартів", можновладці, які вже давно й надовго забезпечили такими стандартами себе й своїх близьких, ніяк не можуть розпочати реально виконувати ці свої обіцянки.\nПоки що ми всі є свідками лише того, як "європейських ознак" набувають ціни – при мізерних українських зарплатах та пенсіях; пенсійний вік – при значній різниці між європейськими й українським демографічними показниками та рівнем медичного обслуговування; плата за набуття знань – при нерівних доходах європейця західного та європейця українського...\nОсь такими "високими стандартами" закриваються дірки в бюджеті – "вміло" й безклопітно.\nА щоби ми не дуже замислювалися над фактом міфічності того, про що співається в колисанках-обіцянках, практикується програмування українців на бездумне споживання низькопробної культмасової продукції "від кращих її виробників". Вєрки-сердючки, "пающіє труси" та безліч інших горе-митців, котрі пропагують беззмістовність, брутальність та аморальність, годують нас отруйним "харчем" зі сцен, радіоприймачів, телеекранів.\nТа й для тих, хто ще не розучився читати книжки, також вибір небагатий – книжковий ринок заповнений, як і радіо- і телеефір, примітивною, а то й шкідливою продукцією, особливо російськомовною. Книги з тематикою нашої правдивої історії й духовності, твори, які мають розвивати людину, а не зхудоблювати її, – це поодинокі перлини в суцільній багнюці друкованого непотребу.\nТа чи багато людей читають такі книги-перлини? Принаймні, із числа тих, хто повинен це робити, тобто із числа наших державників, цікавляться подібною літературою лише одиниці. Більшість же наших теперішніх "візників" не спроможна не тільки осмислити зміст таких книг, і, головне, зробити належні висновки, а бодай зазирнути в ті книжки.\nПрикро, бо саме вони, наші державотворці, мають знати історію й психологію свого народу, мислячи категоріями вічності.\nМайбутні покоління при складанні уявлення про нинішнє суспільство не цікавитимуться показниками курсу долара, ціни на газ, кредитних ставок – так само, як і ми, теперішні, оцінюємо цивілізаційний рівень, приміром, шумерів або древніх єгиптян не за економічними показниками, а за рівнем їхньої культури.\nА ось те, що відбувається в колах сучасної "еліти", ця наша, уже зафіксована історією, ганьба, і буде основною характеристикою українського суспільства періоду перших десяти років третього тисячоліття.\nТа чи замислився над цим хто-небудь із представників верхівки влади? Чи "після нас – хоч потоп"?\nОкреслити наше майбутнє – це значить визначити сенс життя країни, народу, кожної української сім'ї та кожного її члена.\nНавіщо ми живимо? Невже лише для того, щоби їсти, плодитись, отримувати задоволення й, шукаючи легких шляхів життя, продовжувати знущатися із природи та виснажувати планету?\nСхоже, що саме по такій кривій та тьмяній дорозі, яка не має ані мети ані сенсу, і веде в глухий кут цивілізації, усі ми, трясучись та підскакуючи, їдемо в тому зробленому абияк возі, що тягне невідомо куди запозичена в сусідів і здичавіла в наших руках кобила Демократія.\nА чи потрібно було нам позичати чужого коня, коли маємо свого – спокійного, послушного, досвідченого?\nКінь цей, виплеканий нашими пращурами, але забутий у перебігах життя та відсунений на узбіччя історичного шляху, має прекрасне й милозвучне українське ім'я – Лад. А головне – він сам знає дорогу, по якій здатен вивезти не лише українців, а й увесь світ на прямий та рівний шлях подальшого розвитку цивілізації.\nРазом із тим, політологи та суспільствознавці вперто продовжують усіх запевняти, що краще демократії людство нічого не винайшло.\nНе винайшло, тому що забуло про таке поняття як Лад. Перевівши слово "лад" у нижчу категорію й надавши йому узагальненого, неконкретного, здебільше побутового змісту, люди забули, що колись, у давнину, багато століть поспіль у праукраїнській державі успішно жив і працював наш рідний світоглядний та всеохоплюючий закон – Лад.\nЦей закон був ефективним, бо всі нагальні питання вирішувало Віче, прообраз референдуму, а належний рівень духовності народу підтримували та направляли в практичне річище повсякденного життя країни наймудріші представники української людності – провідники-брахмани та волхви. У сучасних умовах це могла б бути двопалатна Рада – палата науковців, які мають повністю замінити неефективний теперішній політикум, і палата старійшин – мудрих та досвідчених представників з усіх регіонів країни.\nНедарма слово "влада" має глибоку суть і означає "жити в ладі" – тобто дотримуватися закону, ладу.\nСам Бог указує на те, що ми маємо скористатися цим досвідом, розвинувши й оновивши його на основі досягнень думки людської та вдалих результатів її втілення в державотворчих цивілізаційних процесах.\nЯким чином Він нам вказує?\nОзнаками цього є два явища в нашому житті – відкриття інформації про наших предків, яка була недосяжною понад тисячу років і стала відомою лише тепер, і той ганебний стан суспільства, що спричинений сліпим наслідуванням чужих моделей держави й влади.\nСаме це безтямне копіювання чужих "досягнень" загнало всіх нас у глухий кут. Вихід звідти безуспішно шукають державотворці, опустившись до тваринних методів вияснення стосунків між собою – гризнею та бійками.\nНевже це не є очевидними ознаками того, що треба докорінно змінювати підходи до державотворення? І шляхи оновлення маємо – досвід наших предків!\nНавчімося, нарешті, розуміти Творця! Прислухаймося до голосу наших світлочолих та мудрих пращурів, які із глибин далекої минувшини закликають нас пробудитися від духовної сплячки та з відповідальністю поглянути на своє життя як складову цеглину будівлі майбутнього.\nТож пробудімося, українці, подивімося на Сонце, що сходить, та заходімося майструвати нового воза – міцного, зручного та надійного! Бо коник – наш, розумний та лагідний – застоявся в очікуванні проявів уваги з боку тих, чиї прадіди приручили й зростили його, і в передчутті майбутньої подорожі нетерпеливо б'є копитом.\nВін уже готовий бути впряженим у воза та вивезти всіх нас на новий шлях.\nІ шлях цей буде широким та світлим, бо його осяє Сонце, благословлять наші предки, і освятить сам Бог.\nЛюбов Чуб, Хмельницький, спеціально для УП


Якою буде погода в Івано-Франківську 28 грудня - ЗНАЙ ЮА\nІвано-Франківськ відчує на собі всю лють стихії: синоптики дали тривожний прогноз на 28 грудня\nДороги Івано-Франківська перетворяться на ковзанку\n28 грудня 2019, 11:04\nІвано-Франківськ 28 грудня замерзне, опинившись під сніговою ковдрою, в центрі хуртовини та снігового буревію. Такий прогноз озвучили на сайті Sinoptik.\nЯк повідомляється, температура повітря опуститься до нуля градусів вдень і двох градусів морозу вночі. Поривчастий вітер розженеться до 24 м/с, несучи з собою сніг і холод. Дощ і сніг перетворять дороги Івано-Франківська в каток, змусивши городян неабияк понервувати.\nНайтепліше в Івано-Франківську було у 2000 році, до 9,3 градусів вище нуля. А найхолодніше – у 1996 році, до 37,7 градусів морозу.\nСвої іменини 28 грудня святкували Елевферії. Вважалося, що в цей день можна дізнатися, якою буде погода у березні. Якщо лив дощ, то і весь березень дощитиме. Якщо стояв туман, березень буде вологим і теплим. А якщо сонце світило – весна буде ранньою, без дощів.


Фільм Старі леви (2003) онлайн українською мовою в HD\nUAKINO.CLUB » Фільми » Комедія » Старі леви\nКращі комедії 2003 року (3 місце),\nКращі драми 2003 року (16 місце),\nКращі сімейні фільми 2003 року (1 місце)\nДивитися фільм Старі леви в HD якості безкоштовно\nПро що фільм "Старі леви":\nЯк розказано в кінокартині «Старі леви» дорослий чоловік Уолтер згадує свою юність. Коли хлопчині було чотирнадцять років, його мама знайшла собі нового кавалера. Вона побоялася, що син може стати перешкодою в їх відносинах. Жінка вирішила відправити юнака на літні канікули до далеких родичів на ферму. Там живуть двоюрідні дядьки Уолтера - Хаб і Гарт. Вони вже далеко не молоді люди і хлопцеві на початку було дуже нудно, навіть телевізора в будинку немає. Щоправда родичі люди трохи дивакуваті, можуть наприклад замовити живого лева поштою.\nСусіди про дядечка розповідають найнеймовірніші історії, кажуть в молодості вони вели досить неправедний спосіб життя. Точно можна сказати, що вони люди явно не бідні. Зовсім випадково хлопчина знайшов стару фотографію однієї дуже гарної жінки. Він захотів дізнатися, чий це знімок. Родичі розповіли йому історію свого захоплюючого життя, де були - викрадена принцеса, арабські шейхи і незліченні скарби. Головне, що перебування на цій фермі допомогло Уолтеру змужніти і отримати необхідну йому впевненість.\nСкачати фільм "Старі леви" через торент безкоштовно\nМузика з фільму Старі леви\nчудовий український дубляж та цікавий фільм для підлітків!\nshos ne te zalyte\n28 квітня 2020 21:36


UA-2020-09-14-005457-a: 644.00 грн - Государственные закупки Прозоро.\nКП Парафіївський центр первинної медико-санітарної допомоги\nФОП Сірий Андрій Леонідович\n17500, Україна, Чернігівська область, М. Прилуки, вул. Костянтинівська 124/3\nСірий Андрій Леонідович\n644.00 UAH с НДС\n15 сентября, 08:20\nАдреса поставки: 16730, Україна, Чернігівська область, смт. Парафіївка, вул. Мазепи, 11А\nКод ДК 021: 39230000-3,\n16730, Україна, Чернігівська область, смт Парафіївка, вул. Мазепи, 11а\nВінник Тетяна Віталіївна


Библия | 4-я Царств 14 (Перевод И. Огиенко)\n«Другого року Йоаша, Йоахазового сина, Ізраїлевого царя, зацарював Амація, Йоашів син, цар Юдин. » /4-я Царств 14:1/\n«Він був віку двадцяти й п'яти літ, коли зацарював, і царював в Єрусалимі двадцять і дев'ять років. А ім'я його матері Єгоаддан, з Єрусалиму. » /4-я Царств 14:2/\n«І робив він угодне в Господніх очах, тільки не так, як його батько Давид, він робив усе, що робив його батько Йоаш. » /4-я Царств 14:3/\n«Тільки пагірки не були знищені, народ приносив жертву та кадив на пагірках. » /4-я Царств 14:4/\n«І сталося, як зміцнилося царство в руці його, то він повбивав своїх слуг, що забили його батька царя. » /4-я Царств 14:5/\n«А синів убійників він не позабивав, як написано в Книзі Мойсеєвого Закону, що наказав був Господь, говорячи: Не будуть забиті батьки за синів, а сини не будуть забиті за батьків, а тільки кожен за гріх свій буде забитий. » /4-я Царств 14:6/\n«Він побив Едома в Соляній долині, десять тисяч, і взяв у війні Селу, і назвав ім'я їй: Йоктеїл, і так вона зветься аж до цього дня. » /4-я Царств 14:7/\n«Тоді Амація послав послів до Йоаша, сина Єгоахаза, сина Єгу, Ізраїлевого царя, говорячи: Іди ж, поміряємось! » /4-я Царств 14:8/\n«І послав Йоаш, Ізраїлів цар, до Амації, Юдиного царя, говорячи: Терен, що на Ливані, послав до кедрини, що на Ливані, кажучи: Дай же дочку свою моєму синові за жінку! Та перейшла польова звірина, що на Ливані, і витоптала той терен. » /4-я Царств 14:9/\n«Побити побив ти Едома, і піднесло тебе твоє серце. Пишайся собі та сиди в своїм домі! І пощо будеш ти дрочитися зо злом, бо впадеш ти та Юда з тобою? » /4-я Царств 14:10/\n«Та не послухався Амація. І вийшов Йоаш, Ізраїлів цар, і помірялися він та Амація, цар Юдин, у Юдиному Бет-Шемеші. » /4-я Царств 14:11/\n«І був розбитий Юда Ізраїлем, і повтікали кожен до намету свого. » /4-я Царств 14:12/\n«А Йоаш, цар Ізраїлів, схопив Амацію, Юдиного царя, сина Йоаша, сина Ахазії, у Бет-Шемеші, і прибув до Єрусалиму, і зруйнував єрусалимський мур від Єфремової брами аж до брами наріжної, чотири сотні ліктів. » /4-я Царств 14:13/\n«І забрав він усе золото й срібло, та ввесь посуд, що знаходився в Господньому домі та в скарбницях дому царевого, та запоручників, і вернувся в Самарію. » /4-я Царств 14:14/\n«А решта діл Йоаша, що зробив він, та лицарськість його, і як воював з Амацією, Юдиним царем, ось вони написані в Книзі Хроніки Ізраїлевих царів. » /4-я Царств 14:15/\n«І спочив Йоаш зо своїми батьками, і був похований у Самарії з Ізраїлевими царями, а замість нього зацарював син його Єровоам. » /4-я Царств 14:16/\n«І жив Амація, Йоашів син, цар Юдин, по смерті Йоаша, Єгоахазового сина, Ізраїлевого царя, п'ятнадцять літ. » /4-я Царств 14:17/\n«А решта діл Амації, ось вони написані в Книзі Хроніки Юдиних царів. » /4-я Царств 14:18/\n«І вчинили на нього змову в Єрусалимі, та він утік до Лахішу. І послали за ним до Лахішу, і вбили його там. » /4-я Царств 14:19/\n«І повезли його на конях, і він був похований з батьками своїми в Давидовому Місті. » /4-я Царств 14:20/\n«І взяв ввесь Юдин народ Азарію, а він був віку шістнадцяти літ, і настановили його царем замість батька його Амації. » /4-я Царств 14:21/\n«Він збудував Елат, і вернув його Юді, як цар спочив зо своїми батьками. » /4-я Царств 14:22/\n«П'ятнадцятого року Амації, сина Йоаша, Юдиного царя, зацарював Єровоам, син Йоаша, Ізраїлевого царя, у Самарії, на сорок і один рік. » /4-я Царств 14:23/\n«І робив він зло в Господніх очах, не відступався від усіх гріхів Єровоама, Неватового сина, що вводив у гріх Ізраїля. » /4-я Царств 14:24/\n«Він вернув Ізраїлеву границю відти, де йдеться до Гамату, аж до степового моря, за словом Господа, Бога Ізраїля, що говорив через раба Свого Йону, сина пророка Амміттая, що з Ґат-Гахеферу, » /4-я Царств 14:25/\n«бо Господь побачив Ізраїлеву біду, дуже гірку, і не було вже невільного та вільного, і не було помічника Ізраїлеві. » /4-я Царств 14:26/\n«Та не говорив Господь знищити Ізраїлеве ім'я з-під неба, і споміг їх рукою Єровоама, Йоашового сина. » /4-я Царств 14:27/\n«А решта діл Єровоама та лицарськість його, як воював, і як вернув Юді Дамаск та Хамат в Ізраїлі, ось вони написані в Книзі Хроніки Ізраїлевих царів. » /4-я Царств 14:28/\n«І спочив Єровоам із батьками своїми та з Ізраїлевими царями, а замість нього зацарював син його Захарій. » /4-я Царств 14:29/


45% українців планують морський відпочинок - Телеканал новин 24\n45% українців планують морський відпочинок\n12:27, 26 червня 2011 779 Читать новость на русском\nСоціологічна група "Рейтинг" підрахувала - 45% українців свій відпочинок планують провести на морі.\nЦіна подорожі залежить від кількості відпочиваючих, зірок готелю та додаткових послуг, - кажуть туроператори. Втім, середню вартість туру за кордон підрахували.\n“$1000 – 2000 на двох, на тиждень з авіаперельотом, проживанням, харчуванням. Часто зараз люди цікавляться більш бюджетними варіантами, і в останній час в ці бюджетні варіанти можуть потрапляти Греція,Іспанія, Туніс, Чорногорія, Хорватія”, - каже менеджер туристичної компанії Кіра Яковлева.\nІрина відпочивала як в Україні, так і за кордоном. Втім, останньому надає перевагу - мовляв і дешевше, і сервіс кращий. Дівчина зазначає - дорогих готелів не замовляє. Втім, скільки треба на відпочинок в середньому знає.\n“Була декілька разів в Єгипті, в Болгарії, в Словаччині, останній раз була на Криті в травні. Якщо їздити так як я - раз, два рази в рік - то можна витратити 700 євро, ну це разом зі всім – і з путівкою, і з кишеньковими витратами”, - каже киянка Ірина.\nВідпочинок віп-класу підрахувати взагалі складно. Заможні витрачаються не лише на 5-зіркові готелі та “all inclusive”, а й на круїзи, яхти та безліч додаткових послуг. Та народні депутати, у яких відпустка не за горами - судячи із названих цін відпочиватимуть на рівні вищому за середній.\n“Зазвичай їдемо вдвох, тому витрати подвоюються відповідно, порядку 20 тисяч гривень, ну і на екскурсії ще”, - каже народний депутат Владислав Лук`янов.\n“Від 10 до 15 тисяч гривень путівка коштує. Думаю, що максимально я зможу відпочити тиждень, скоріш за все це буде десь на морі, скоріш за все не в Криму”, - каже народний депутат Павло Жебрівський.\nВідпочинок у Криму не з дешевих - лише проживання обійдеться у 500 гривень на двох на добу. Та популярності цього року набувають країни південно-східної Азії. Відпочинок там дешевий. Проте авіапереліт перевищує його в декілька разів.\nОльга Черненко 784\nЮлія Михайлова 1924


Закарпатський мегабренд №7: «Закарпатські фестивалі» / Туризм - Прозак\nОстаннє оновлення о 10:05 10 Липень 2020\nЗакарпатський мегабренд №7: «Закарпатські фестивалі»\nЯк ми повідомляли, директор видавничих проектів "Закарпаття. Хто є хто" та "Закарпаття автентичне", член Спілки журналістів України Володимир Мерцин запропонував створити 10 мегабрендів Закарпаття.\nНа цю пропозицію його надихнула стаття відомого вченого, письменника та бізнесмена Володимира Співаковського, який ґрунтовно описав, як мегабренди створюють певний імідж і приносять великі прибутки.\nМи вже презентували шість запропонованих Володимиром Мерциним мегабрендів. Цього разу презентуємо мегабренд №7: «Фестивалі Закарпаття».\nЗакарпатття, без сумніву, є одним із лідерів в країні по різномаїттю і кількості фестивалів.\nФестивалі і свята проводяться в кожному районі. Найбільш велика група – гастрономічні фестивалі – «Гуцульська бринза», «Гуцульська ріпа», "Берлибаський банош", «Фестиваль різників в Гечі», «Ужгородська палачінта», «Фестиваль бограчу в Косино», фестивалі голубців в Четфолво та Великому Бичкові та багато інших.\nНайбільш відомі винні фестивалі: мукачівське «Червене вино», брегівське «Біле вино», виноградівський «Угочанська лоза», ужгородські «Сонячний напій» та «Божоле», (нещодавно започаткований в Середньому) фестиваль «Троянда Карпат».\nНе менш цікаві мистецькі фестивалі – «На Синевир трембіти кличуть», «Етно-Діа-Сфера», «Березневі коти», «Інтерлялька», «Срібний дзвін», фестивалі органної музики, співу, фольклору, рок-музики, гумору.\nМають свої фестивалі культури національні громади Закарпаття – угорці, румуни, роми, русини, німці. Цікава група етнофестивалів – «Проводи вівчарів на полонину» (в гірських районах Закарпаття), «Варіння леквару» (Берегівський район), фестиваль ковалів «На гаморі гуслі кличуть» (Іршавський район), фестиваль ткацтва (Берегівський район) та інші.\nУрочисто відзначаються і дні міст і сіл Закарпаття. Навіть, цей невеликий екскурс в свята та фестивалі Закарпаття, вважаю, достатнім, щоб довести - бренд №7 «Закарпатські фестивалі» має право на існування. Втім, закінчимо з лірикою і перейдемо до реалій життя і пропозицій.\n1. Починати потрібно з повного переліку фестивалів на інформаційних ресурсах області. На сайті ОДА інформацію про фестивалі я не знайшов, а на сайті облради, з моєї точки зору, досить дивна інформація від 2011 р. (!) - після загальної характеристики закарпатських фестивалів, деталізованої інформації про 5 фестивалів, текст закінчується: «Звісно, перерахувати всі фестивалі, які проходять в області, – складно, та й чи варто. Чи не краще, приїхати на Закарпаття і переконатися у цьому на власні очі та ще й стати учасником цікавого театралізованого дійства на будь-який вибір і смак». http://zakarpat-rada.gov.ua/…/infras…/festyvali-ta-konkursy/\nВ наш інформаційний час, вважаю, така ситуація недопустима. Я, створюючи інформацію для довідника "Закарпаття автентичне", обійшов всі інформаційні сайти і сайти органів влади районів. В ОДА, на той час, існувало управління туризму та, відповідно, фахівці з туризму в районах. Невже так важко зробити повну і достовірну інформацію про всі закарпатські фестивалі маючи такі ресурси? Хоча б так, як зроблено на Львівському туристичному порталі http://lviv.travel/ua/index/what_to_do/stolucya-festiyvaliv з описом, термінами і контактними телефонами або сайтами. Відчуйте різницю з нашими туристичними порталами http://www.zakarpattyatourism.info , http://tourinform.org.ua/ (інформації не знайшов).\nДоцільно б було, на головних трасах Закарпаття розмістити бігборди з щомісячним календарем фестивалів краю. Реклама, цілком можлива, як соціальна.\n2. Якщо влада збирається пропагувати і залучати туристів на закарпатські фестивалі, то вона повинна усвідомити, що тільки директивами і порадами зробити мало що вдасться – потрібно фінансування. Фінансування частини фестивалів повинні бути включені в обласний бюджет. Перевагу доцільно віддавати соціально-значимим та найменш потенційно комерційним фестивалям. Насамперед - це мистецькі та вестивалі національних громад. Частина аналогічних фестивалів повинна бути включена в бюджети районів та міст.\n3. Організація більшості наших фестивалів не відповідає вимогам сучасності. Це, насамперед, обумовлено тим, що організацією та проведенням абсолютної більшості фестивалів займаються працівники органів місцевої влади, які, звичайно, не є професіоналами в цій галузі. Знаю, лише декілька фестивалів, організацією і проведенням яких займаються люди, які мають досвід в організації таких заходів. Тобто, потрібно шукати і залучати професіоналів, звичайно, оплачуючи їх роботу.\n4. Запропоную один із варіантів реалізації цієї пропозиції. У нас в області, практично, в кожному вузі готують фахівців для туристичної галузі. Організатори фестивалю оголошують конкурс на кращий бізнес-план проведення фестивалю. Переможці отримають грошову премію та можливість реалізації свого бізнес-плану. Учасниками можуть бути, як фізичні особи так і колективні групи ВУЗів. Крім того, такі бізнес-плани стануть хорошою практикою для студентів, дозволять виявити найбільш перспективних випускників та цілком можуть стати курсовими або дипломними роботами студентів. Цілком можливо, ОДА або РДА можуть вступати з вузами в хоздоговірні відносини, закладаючи на це кошти в бюджетах.\n5. Кожний фестиваль має мати чітко визначену концепцію. Виходячи, із дискусій з приводу бренду «Закарпатське вино», треба зазначати де переможців визначають професійні фахівці і проводиться професійний конкурс виноробів, а де громадськість і цей фестиваль є просто святом. Аналогічно з мистецькими фестивалями.\n6. Всі фестивалі мають робити акцент на основній ідеї фестивалю. Років зо два, вирішили з друзями відвідати фестиваль черешні в Пацканьово (Ужгородський район). Уявлялось, що скуштуємо свіжі черешні, пироги, гомбовці, шитимині, компоти, джеми, варення і т.д. В реаліях - традиційний фестивально-кулінарний набір, анонс виступу відомого співака (якого ми не дочекались) і на трьох столиках 4-6 «тепш» шитиминь з черешнями. Вважаю основою, будь якого цільового, фестивалю мають бути продукти та вироби з них анонсованого фестивалю – голубці, яблука, ягоди, полуниці, бограчі ….\n7. Пора вже всім нашим фестивалям віддати належну увагу інфраструктурі. Мається на увазі – столи, палатки, атрибутику, упорядковане та комфортне місце проведення фестивалю. Невже організаторам фестивалю в Гечі незрозуміло, що на фестиваль перестануть їздити, якщо і надалі потрібно буде ходити в багнюці? За такий час можна було знайти місце, де не буде грязюки, заасфальтувати або зробити дерев’яний настил на весь майданчик фестивалю. Такий стан проведення місця фестивалю – це неповага до його відвідувачів, які в кінці кінців перестануть на нього приїздити. Геча в цьому плані не єдина.\n8. Для того, щоб приїздили туристи, потрібно щоб була інформація, створені спеціальні туристичні продукти під такі заходи, визначено і запропоновано місця проживання для туристів. Вважаю найбільшим ресурсом наших фестивалів – внутрішній туризм. Для цього потрібно створити можливості для жителів інших районів області. На маршрутних автобусах та на власному транспорті не особливо роз’їздишся. Тому, пропоную в кожному районі та місті владі домовитись з місцевими перевізниками про спеціальні маршрути на фестиваль (в обидва боки), у вартість яких буде закладено тільки вартість пального та оплата шофера. Тим більше, що частіше всього такі фестивалі відбуваються по вихідним, коли перевізники менш завантажені. Заявки збираються від бажаючих відвідати фестиваль місцевою владою і в залежності від кількості бажаючих, домовляються з перевізниками. Запропонований механізм можна реалізувати вже на фестивалі «Троянда Карпат» в с. Середнє 18-19 квітня, сам із задоволенням скористаюсь такою можливістю.\n9. На фестивалі, для концертних програм, запрошувати, виключно, закарпатські колективи, оплачуючи їх роботу. Туристам на наших етнофестивалях цікаво слухати і дивитись наш фольклор, в тому числі колективи національних громад. Крім того, у нас є свої камерні, симфонічні, джазові та рок колективи. За все потрібно платити. Нещодавно, один із керівників музикального колективу розповів мені, коли за виступ колективу на святі в обласному центрі, музиканти запропонували символічну суму, йому відповіли: «Та ти, що. У бюджеті немає грошей, навіть салют (!) не можемо організувати (вартість якого на декілька порядків дорожча)». Салют відбувся.\n10. Не зустрічав на наших фестивалях титульних спонсорів. Частіше всього розповідають, що фестиваль відбувся завдяки добрій волі якогось політика, бізнесмена. Подяка їм. Хоча цілком логічними спонсорами на кулінарних фестивалях можуть бути виробники горілки, пива, майонезу, кетчупу, овочевих консервів і т.д На винних фестивалях постачальники добрив, засобів боротьби із шкідниками, матеріалів для виноробства.\n11. Необхідно збільшити присутність інформації про закарпатські фестивалі в електронних ЗМІ, в першу чергу на телебаченні. Можу запропонувати конкретні ідеї.\n12. На фестивалі завжди запрошувати гостей із дружніх областей, в тому числі із закордону, міст-побратимів.\n13.З моєї точки зору мало використовується наше географічне положення – межування із чотирма державами. Вважаю є сенс зробити спільні міжнародні фестивалі із періодичничною зміною місця проведення.\n14. Фестивалів такого плану, як різників у Гечі та бограчу у Косині, вважаю для області малувато. Маю розроблену концепцію кулінарного фестивалю-ярмарки. Навіть, пробував запропонувати деяким громадам та потенційним організаторіам. На жаль, не вдалось переконати в успішності проекту. Будуть зацікавлені ентузіасти або голови громад – готовий поділитись і прийняти участь в реалізації проекту.\nЗвичайно, це не вичерпний перелік, але і їх втілення зможе активізувати і урізноманітнити фестивальне життя краю.\n0 Prozak.info 08:40 | 29 Квітень | Туризм


У Дніпропетровську б'ють україномовних?. Суспільство ДНІПРОГРАД\nГоловна / Суспільство / У Дніпропетровську б'ють україномовних?\nУ Дніпропетровську б'ють україномовних?\nУ Дніпропетровську невідомий чоловік побив дівчину, яка розмовляла по телефону українською мовою. Як повідомив «Дніпропетровськ. Коментарі» знайомий потерпілої, 7 травня в Дніпропетровську на проспекті Героїв, 4 невідомий чоловік побив дівчину — студентку медакадемії, яка розмовляла по телефону українською мовою. Дівчина отримала легкі тілесні ушкодження і три дні не виходила з дому, переживаючи подію. За словами знайомого побитої дівчини, найбільше постраждалу вразила поведінку перехожих чоловіків, які не заступилися за неї, коли її били. Наразі знайомі дівчини шукають свідків події, щоб допомогти слідству знайти злочинця, який побив її. Источник: http://newsdaily.com.ua/post/249764\nУ Дніпропетровську невідомий чоловік побив дівчину, яка розмовляла по телефону українською мовою.\nЯк повідомляє Сегодня, 7 травня в Дніпропетровську на проспекті Героїв, 4 невідомий чоловік побив дівчину - студентку медакадемії, яка розмовляла по телефону українською мовою.\nДівчина отримала легкі тілесні ушкодження і три дні не виходила з дому, переживаючи подію. За словами знайомого побитої дівчини, найбільше постраждалу вразила поведінку перехожих чоловіків, які не заступилися за неї, коли її били.\nНаразі знайомі дівчини шукають свідків події, щоб допомогти слідству знайти злочинця, який побив її.


Доба ООС: 7 обстрілів, ЗСУ – без втрат - Новинарня\nHome / Війна / Доба ООС: 7 обстрілів, ЗСУ – без втрат\nУпродовж 30 січня російські окупаційні війська сім разів порушили режим припинення вогню, зокрема тричі із застосуванням забороненого Мінськими домовленостями озброєння.\nУ смузі дій оперативно-тактичного угруповання “Схід” обстріли позицій наших захисників велися: з ручних гранатометів — в районі селища Павлопіль; з великокаліберних кулеметів та стрілецької зброї автоматичних гранатометів — поблизу міста Мар’їнка; з гранатометів — в районі населеного пункту Новомихайлівка.\nУ смузі дій оперативно-тактичного угруповання “Північ” противник обстріляв наші позиції: з мінометів калібру 82 мм. — в районі населеного пункту Кряківка; з автоматичних гранатометів та стрілецької зброї мінометів — в районі Хутора Вільний. з мінометів калібру 82 мм. — в районі міста Попасна; з мінометів калібру 82 мм. — в районі населеного пункту Криимське та зенітної установки ЗУ-23-2 встановленої на МТЛБ-У.\nВмілими діями українських військових мінометну батарею противника було подавлено, МТЛБ-У та зенітну установку знищено.\ndon't missбойовикивійнаДонецька областьЗСУЛуганська областьООС


Чи є вихід з депресії | Новини | Всеукраїнська асоціація пенсіонерів\nЧи є вихід з депресії\nТомас Джефферсон, 1743-1826 роки, третій президент США та один з авторів Декларації незалежності, якось сказав: "Щоразу, коли я згадую, що Господь справедливий, я тремчу за свою країну".\nЦе особливо актуально для України, яка навіть на 22-й рік незалежності все ще перебуває тільки в "дитячому віці" "лівизни формування нового ладу".\nЖодна з країн, що більш ніж двадцять років тому позбулися тоталітаризму, не могла уникнути двох явищ, характерних для посткомунізму: корупції разом з деморалізацією і втрати почуття етики.\nУ державах, які в минулому стикалися з тягарем комунізму, населення загрузло в розчаруванні та апатії. Свого часу Вацлав Гавел назвав це явище "посткомуністична депресія" або "мафіянський капіталізм".\nКолишній в'язень Гавел порівнював цю ситуацію з неврівноваженим ув'язненим, випущеним на свободу після багатьох років сидіння у маленькій камері з жорсткою дисципліною. Він виходить на волю і гризе все, що трапляється на шляху.\nМи справді вийшли "голодними" з СРСР і кинулися "жерти" - залежно від своїх апетитів і можливостей. Врешті-решт - сформували квазідержаву і квазіекономіку, яку реально охарактеризувати неможливо, з якої сторони не підійшовши. Ми маємо депресію, яка розтягнулася на 22 роки. Чи не забагато це?\nЩо ми сформували за ці роки, і чи навчила нас чому-небудь криза 2008-2009 років? Найгірше, що ми сформували олігархократію, яка зрослася з усіма сферами державного управління. Помаранчеву революцію, яка була мрією мільйонів про зміни і надією для виходу з посткомуністичної депресії, але стала боротьбою мільйонерів з мільярдерами.\nСформували люмпен, який тільки і прагне видовищ, які йому час від часу демонструють всі уряди у вигляді різних шоу. Нарешті, сформували країну "моя хата скраю", знищивши почуття "пролетарського патріотизму та інтернаціоналізму" і сформувавши українця "а шо - і без мене все зроблять".\nЧи розуміють люди, які в певний період знаходяться у керівництві країни, що вони є просто гвинтиками, механізмами в руках олігархократії, яка може розпорядитися ними на свій розсуд: "Ми вас породили - ми вас і вб'ємо".\nДоки не поборемо "мафіянський капіталізм" і не сформуємо середній клас, доти будемо економікою, що рухається у фарватері потреб олігархів.\nУроки кризи для майбутнього\nСитуація у різних секторах національної економіки свідчить, що Україна залишається невіддільною частиною глобальної економіки. Однак ми ще не здатні адекватно використовувати таку всесвітню взаємозалежність, внаслідок чого не завжди вдається отримати від глобалізації всі бонуси. Хоча доводиться відчувати на собі всі негаразди, пов'язані з нею.\nУтім, криза - це не тільки спад виробництва і глухий кут. Криза - це очищення економічного організму. Це не тільки можливість, а й необхідність кардинальних реформ, здатних забезпечити прискорений кількісний та якісний розвиток економіки в майбутньому. Думати про це майбутнє необхідно вже сьогодні.\nКриза 2008-2009 років довела, що суто ліберальній економічній політиці рано чи пізно прийде кінець, і єдиною альтернативою подальшого розвитку може бути тільки активна державна економічна політика.\nПід тиском наслідків світової кризи навіть такі принципові захисники неоліберальної економічної теорії, як колишній голова ФРС Алан Грінспен, змушені визнати: тільки ринкові сили не можуть забезпечити нормального функціонування сучасної економіки та виправлення диспропорцій.\nОднак спроби дріб'язкового втручання чи прямого адміністрування ринкових відносин з боку держави теж не приводять до бажаних результатів.\nОтже, єдиною альтернативою, з якою погодилися, здається, і керівники "Великої двадцятки", є політика ліберального патерналізму.\nНаше завдання - не йти проти вітру ринкових вимог, намагаючись втілити якусь нереалістичну політику, а всіляко використовувати різні попутні вітри, скеровуючи корабель національної економіки до наміченої цілі.\nСаме така активна і водночас відповідальна, побудована на ринкових реаліях економічна політика дає змогу з оптимізмом дивитися у майбутнє.\nУсі повинні чітко усвідомлювати ризики, які постають перед державою у політичному та економічному сенсах. З економічної точки зору світ та Україну чекають нелегкі часи. В Україні не просто перманентна економічна криза. Йдеться про повну зміну моделі економічного розвитку.\nФактично вичерпуються резерви закладеної в радянські часи господарської структури, відсутня й альтернатива розвитку економіки країни.\nКонцептуальною основою подальшого розвитку держави повинен стати республіканізм з його кредо "країна як спільна справа".\nЦе потребує запровадження суспільної моделі, відповідно до якої питання життєдіяльності суспільства вирішують громадяни і добровільно створені ними об'єднаннями на основі узгодження індивідуальних і групових інтересів.\nУспішне функціонування такої моделі передбачає набуття громадянами нових якостей політичної та соціальної активності, вимогливості до влади у поєднанні з особистою відповідальністю.\nНасамперед доведеться визначитися з кількома загальними питаннями. Перше з них стосується власності на засоби виробництва. Так, Конституція України визнає багатоукладність економіки та рівноправність усіх форм власності.\nОднак права передбачають й обов'язки. Приватна форма власності зарекомендувала себе як ефективний інструмент вирішення багатьох проблем. Проте, на жаль, у багатьох випадках ще відсутня адекватна соціальна відповідальності приватних власників.\nЙдеться не лише про благодійність, збереження соціальної інфраструктури та відповідний рівень техногенної безпеки, а також про відповідальне ставлення до розвитку новостворених, особливо приватизованих, підприємств.\nПриватний власник повинен розуміти: держава, народ дозволили йому займатися підприємницькою діяльністю, виходячи з його соціального зобов'язання налагодити ефективне виробництво товарів або надання послуг і забезпечувати зайнятість населення з оплатою на європейському рівні.\nПраво приватної власності - не священна корова, яка може безкарно лежати на шляху соціального розвитку країни. Держава не повинна перманентно залякувати когось можливою націоналізацією, а тим більше - конфіскацією власності.\nПроте, як показує приклад найбільш ліберальних економік світу, держава теж має не тільки право, а й обов'язок втручатися в розвиток економічних процесів аж до націоналізації підприємств, крах яких може вдарити по інтересах мільйонів людей.\nНеобхідно визначитися і з співвідношенням різних форм власності. Саме у цьому питанні держава та уряд можуть здійснити швидкі та ефективні кроки. Передусім - забезпечити ефективне управління державним сектором економіки, до якого повинні бути залучені найкращі менеджери шляхом відкритого тендера.\nЦе повинно стосуватися не тільки підприємств, а й усього державного сектора, у тому числі тих, хто надає населенню різні послуги.\nДержавний сектор зайнятості не повинен розглядатися як сукупність "зайвих людей", на утримання яких держава лише марно витрачає гроші.\nЯк і в інших розвинених країнах, держава повинна бути найважливішим і найпривабливішим роботодавцем, що відбирає найкращих працівників, пропонуючи їм найкращі матеріальні умови, однак і вимагаючи найкращої роботи.\nСпочатку - випробовування, потім - кількарічні контракти і лише після цього фахівцю може бути запропонована постійна державна служба або управлінська робота на державному підприємстві.\nТільки такий підхід зможе забезпечити ефективну діяльність державного сектора, значне скорочення його чисельності і вивільнення кадрів для приватного сектора.\nУ цьому ж аспекті потрібно розглядати і проблему розвитку малого та середнього бізнесу, в якому зайнято 6 млн осіб. Саме їх свого часу розглядали і як головний двигун економіки, і як гаранта соціальних та політичних прав і свобод.\nПроте в Україні в основному підтримується великий бізнес, який, власне, і породив олігархократію - основне гальмо на шляху формування середнього класу.\nВеликий бізнес важливий для економіки, однак з погляду власності він мало відрізняється від державного капіталізму, у якому країна жила не одне десятиліття.\nТа сама відчуженість від власності, управління мільярдними сумами та тисячами працівників, проблеми яких з високих кабінетів виглядають абстрактними. Малий і середній бізнес не тільки ближчий до людей, а й більш гнучкий. Він повинен стати рівноправним партнером великих підприємств як виробник-суміжник.\nСаме такого амортизатора не вистачає вітчизняній економічній системі. Таким чином, саме проблему розвитку малого та середнього бізнесу потрібно обговорювати з "капітанами великого бізнесу". Це спільна справа.\nЗвісно, держава не повинна залишати поза увагою і великі компанії. Слід мати програму для підтримки планів перетворення великих українських компаній та холдингів на справжні транснаціональні компанії з філіями та дочірніми компаніями за кордоном, формувати державну політику економічного лобізму.\nОднак не для того, щоб переводити в них корпоративні права та експортні надходження, а щоб з їх допомогою вибудовувати найбільш раціональні схеми виробництва та збуту і виходу на іноземні ринки.\nНайбільші українські компанії намагаються досягти цього, скуповуючи промислову власність за кордоном, розміщуючи - деколи сумнівними методами - цінні папери на іноземних фондових ринках, беручи участь в операціях поглинання та злиття.\nНасправді "транснаціоналізація" українських корпорацій - це велика проблема не тільки розвитку великого бізнесу, а й місця України у світовому поділі праці.\nПотрібно терміново прийняти заходи з реформування системи пенсійного забезпечення. В даний час пенсійна реформа зупинилася.\nПередусім слід привести пенсійне законодавство України до єдиних принципів на зразок Пенсійного кодексу, оскільки існування 16 законодавчих актів, що регулюють дану сферу, демонструє соціальну несправедливість.\nУчитель, пропрацювавши на користь держави 40 років, не повинен отримувати пенсію, удвічі меншу, ніж міліціонер, який пропрацював лише 20 років.\nВідчутний вплив матиме посилення ролі держави в управлінні фінансовими ресурсами та контроль за їх використанням шляхом створення єдиного органа, що об'єднує функції пенсійного фонду та фондів соціального страхування.\nКрім того, потрібно домогтися ліквідації негативного сприйняття підвищення віку виходу на пенсію жінок з 55 років до 60 років шляхом надання кожній працюючій жінці права виходу на пенсію раніше обумовленого законодавством віку на 1,5-2 роки за кожну народжену і виховану до 18 років дитину.\nУкрай важливим є питання усунення негативних наслідків підвищення страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі: для чоловіків з 25 до 35 років, для жінок - з 20 до 30 років.\nПри внесенні цих змін не було прийнято до уваги, що особи передпенсійного віку, які мали страховий стаж, необхідний для призначення пенсій відповідно до старого законодавства, зараз позбавлені права на призначення пенсії за віком у повному розмірі у зв'язку з неможливістю набуття додатково десяти років стажу.\nСлід розмежувати джерела фінансування пенсій, призначених за різними пенсійними програмами. Важливим є питання охоплення системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування усіх працюючих громадян, у тому числі найманих працівників у приватному секторі економіки.\nПоки більше 30% зарплати в Україні виплачуватимуться "в конвертах", неможливо говорити про реальне підвищення пенсій. Потрібно також скоротити штат Пенсійного фонду на 10% і оптимізувати його адміністративні витрати.\nСпорідненим є питання стосовно бажаного співвідношення між промисловістю, сільським господарством і сферою послуг.\nУкраїна - велика держава для того, щоб мати розвиненими усі або більшість секторів і галузей. Однак рухатися одночасно в усіх напрямах неможливо. Отже, розсікання гордієвого вузла структурних змін неминуче.\nУкраїна повинна використати свої переваги у виробництві сільськогосподарської продукції. Втім, це можна зробити лише після докорінної індустріалізації аграрного сектора, що потребує комплексного підходу. Країна не може і надалі підтримувати село простим бюджетним фінансуванням.\nВласне, потрібно підтримати не традиційне село, а те, де буде стерто межу між містом і селом. Той, хто вважає, що це комуністична утопія, може поїхати до Західної Європи і побачити, що мається на увазі.\nПотрібно вивести сільське життя на рівень європейських, а не африканських стандартів, але зберегти неповторну українську самобутність і культуру.\nУряд мусить докорінно змінити політику довгострокового розвитку аграрного сектора. Інвестиції в основний капітал галузі повинні зрости суттєво і становити більше 30% всього обсягу інвестицій в економіку України.\nЗначним потенціалом агросектора може стати земельна реформа. Однак, запускаючи ріллю в економічний обіг, слід продумати фінансові умови його забезпечення. Найбільш родюча у світі земля повинна використовуватися передусім для вирощування продовольства, а не як поля для гольфу.\nРазом з тим, треба визнати: в економічний обіг наразі залучено тільки 30% потенційних ресурсів розвитку аграрного сектора економіки.\nБажано розробити багаторічну чи постійно діючу державну програму кредитування сільського господарства та харчової промисловості. Можливо, слід домогтися, щоби на повну потужність запрацював державний земельний банк.\nДержава не має права допустити, щоб віддана в заставу банкам земля була в разі несплати боргу передана власникам, які виведуть її із сільськогосподарського обігу. В такому разі, мабуть, краще, якщо вона знову опиниться у державній власності, але залишиться у сільськогосподарському використанні.\nЯк свідчать уроки попередньої кризи, Україні необхідно якомога швидше забезпечити більшу диверсифікацію промислового потенціалу.\nВласники та керівники металургійних комбінатів можуть пишатися, що на ці підприємства припадає понад 40% валютних надходжень українського експорту. Однак для тих, хто відповідає за економіку країни, це сигнал критичної залежності.\nНавіть 10-15% національного експорту можуть розглядатися як "червона зона", що вказує на можливість помітного удару по економіці у разі різкої зміни кон'юнктури на світовому ринку. Це Україна і відчула в період кризи 2008-2009 років.\nВисока напруга конкуренції на світовому ринку залишає Україні мало шансів посісти гідне місце у традиційних галузях. Натомість реальною є можливість проявити себе у нових галузях і напрямах.\nОднак і в цьому разі конкуренти не залишають багато часу на роздуми. Українські програмісти - одні з найкращих у світі, проте новою комп'ютерною потугою стала Індія, насамперед завдяки використанню гнучкої системи аутсорсингу.\nВарто звернути увагу ще на одну проблему, розв'язання якої не потребує тривалих узгоджень і законодавчих змін. Йдеться не тільки про фінансування, а й формування нової форми вітчизняної науки, зокрема Національної академії наук.\nВ Україні назріла реформа системи науки, об'єднання державних Академій наук, скорочення кількості наукових установ, формування єдиного Державного реєстру наукових досліджень з метою уникнення дублювання досліджень та підвищення ефективності використання державних коштів на наукові розробки.\nМолодь повинна відчути чіткий сигнал, що вона не є випадковим "віковим прошарком" у науці. Відтак, потрібно ввести часові обмеження для керівників наукових установ та ректорів вузів - не більше десяти років.\nУкраїна пишається своїми науковими досягненнями, вітчизняних науковців цінують за кордоном. Однак уми, як і серця, тягнуться туди, де їх більше цінують.\nПершими з кризи почнуть виходити ті, хто зможе запропонувати нові ідеї і технології. Не повинні стояти осторонь і теперішні олігархи. Держава не може інвестувати в технології, які потім за безцінь будуть віддаватися власникам. Отже, економіка знань повинна продовжити свою ходу.\nКожна гривня, витрачена на освіту і науку, приносить найбільший соціальний прибуток. Однак у нинішньому вигляді система адміністрування науки - це тупик. Колись Б. Франкліна запитали: "Яка із свобод найголовніша?". Він відповів: "Свобода слова. З нею ми завоюємо всі інші свободи, а без неї - усі втратимо".\nАналогічно, найважливішими є інвестиції в науку: нові знання дадуть змогу розв'язати будь-які проблеми, а їх відсутність призведе і вже призводить до втрати і старих позицій. От про що хотілось би поговорити з українськими олігархами.\nДе в Україні потужні наукові центри на кшталт тих, які утримують західні транснаціональні корпорації? Країна і далі житиме чужим розумом і технологіями?\nНауковцям потрібно створити всі умови для досліджень, навіть якщо доведеться відмовитися від "Майбахів" та "Лексусів". Для цільового фінансування науки варто було б запровадити податок. Саме за рахунок надмірного споживання.\nПерспективи науково-інноваційного розвитку України досить непогані. Приміром, за кількістю наукових установ та якістю досліджень з позицій потреб бізнесу Україна випереджає деякі держави ЄС: Італію, Латвію, Польщу.\nОднак перспективи потрібно реалізовувати, що досить проблематично. На фінансування науки витрачається менше 1% ВВП, тоді як у ЄС цей показник удвічі більший, а в скандинавських країнах перевищує 3,5%.\nРеальна підтримка - це не окремі гранти, коли за старою звичкою розподіляються бюджетні кошти. Необхідно забезпечити фінансування на рівні не "випадкового дощику", а сучасної "іригаційної системи".\nІнноваційний розвиток повинен стати стратегічним напрямом України. Для цього слід забезпечити дієвий зв'язок бюджетного фінансування фундаментальних наукових досліджень з гнучкою системою впровадження їх результатів.\nПеревіреним інструментом такого зв'язку у світі є технопарки. На жаль, в Україні цей шлях розвитку чомусь змішують з необхідністю надання якихось пільг. Необхідно чітко сказати: податки повинні платити всі, особливо сучасні галузі.\nДержава мусить забезпечувати умови для розробки передових ідей, а їх впровадження повинно давати високі прибутки підприємцям та податки державі.\nГоворячи про технопарки та спеціальні економічні зони, не можна оминути проблему територіального поділу праці та розподілу трудових ресурсів.\nКлючовий недолік української економіки - регіональний дисбаланс. Звісно, економічна структура не повинна бути однорідною. Однак наявність відсталих і депресивних регіонів не прикрашає мапу європейської країни.\nТаким чином, перед владою стоїть завдання підняти окремі регіони країни до рівня розвинених держав, не затримуючи розвитку промислових регіонів.\nНа порядку денному в Україні мусить постати питання нової концепції державної регіональної політики, яка б законодавчо врегулювала правовий статус адміністративно-територіальних одиниць, поетапне формування бюджетної федералізації та нового адміністративно-територіального устрою держави.\nОсновою реформування місцевого самоврядування доцільно визначити "громадівську" концепцію муніципальної демократії, адже громада була основою самоврядування впродовж усієї історії людства.\nСамоврядні громади - це не тільки адміністративно-територіальні, а й господарюючі суб'єкти, де підприємництво є двигуном розвитку, джерелом утворення матеріальної основи для вирішення соціальних і культурних завдань.\nОптимізація структури адміністративно-територіального устрою передбачає зміну кількості адміністративно-територіальних одиниць. Концептуальні завдання адміністративно-територіальної реформи потребують укрупнення місцевого рівня, тобто зменшення кількості районів, міських, селищних та сільських рад.\nНова конфігурація адміністративно-територіальних одиниць повинна гарантувати громадянам рівний доступ до суспільних ресурсів незалежно від місця проживання, вирішення питань місцевого значення, надання публічних послуг. Земельну і територіальну реформи потрібно проводити одночасно.\nЕнергозбереження уже втратило сенс. На порядку денному - енергетична ефективність, за якою Україна відстає не тільки від Німеччини, а й від Польщі. Падіння виробництва не повинне зупинити роботу з переозброєння підприємств, монтажу ефективного обладнання та впровадження нових технологій.\nБюджетне перенапруження - добра нагода запровадити податки на надмірне використання енергії. З іншого боку, для ефективного обладнання варто запровадити прискорену амортизацію. Так, це ляже тягарем на певні підприємства і галузі, але чи може економіка України собі їх дозволити?\nХоча й це запитання неоднозначне. Україна багата на енергетичні ресурси. Інша річ, що декому легше експортувати чужі нафту та газ, ніж вкласти гроші у виробництво біопалива або переробку вугілля на газ та рідке паливо, як це роблять багато країн - від Південно-африканської республіки до Китаю.\nНавряд чи варто віддавати це на відкуп приватним власникам та їх "ефективним менеджерам". Відповідні відрахування повинен акумулювати держбюджет, а потім повертати підприємствам у разі реалізації ними енергозберігаючих програм.\nВідрахування слід стягувати з чистого прибутку, щоби бізнесмени не перекладали їх через механізм ціноутворення на споживачів своєї продукції.\nЯк відомо, фінансування реального сектора забезпечується двома головними каналами: банківським та фондовим ринками. Оскільки фінансова криза вдарила передусім по фондовому ринку, то й розпочати слід з його з відродження.\nСьогодні фондового ринку не видно і не чути. Ще декілька років тому його рекламували як один з найдинамічніших у світі. Ще б пак: зростання індексу ПФТС за своїми темпами поступалося лише китайському аналогу. Хоча аналогічного зростання економіки та української експансії на світовому ринку не спостерігалося.\nЗа всіма іншими міжнародними рейтингами Україна була сусідом Гондурасу. Це чітко вказувало на штучність фондового ажіотажу та утворення чергової "фінансової бульбашки", яка і лопнула у всіх на очах.\nВиведення за кордон 2-3 млрд дол спекулятивними інвесторами виявилося достатньо для того, щоб активність ринку завмерла. Тимчасове припинення торгів на ньому вже стало нормою, а індекс упав майже вшестеро. На самісіньке дно.\nНизький рівень розвитку фінансового ринку перетворюється на одну з основних проблем економіки. Це не дозволяє ідентифікувати справжніх власників капіталу, відстежувати реальні потоки коштів та акумулювати їх надлишки.\nЦе ускладнює стерилізацію грошової маси та виключає можливість залучення на вітчизняному ринку значних коштів для розвитку великих підприємств.\nОдна з причин такого стану - неналежна інституційна структура ринку, яка значною мірою копіює американські аналоги. Багаторічні спроби реорганізації структури фондового ринку наражалися на опір лобістів, які наполягали на необхідності розвитку ринку саме за американською моделлю.\nКризове падіння повністю довело хибність такого підходу. Відтак, уряд повинен перебудувати фондовий ринок у примусовому порядку.\nПотрібно встановити контроль за інститутами сектора, забезпечити європейські стандарти його діяльності, включаючи вимоги щодо оприлюднення істотної інформації про діяльність акціонерних товариств і забезпечення прав міноритаріїв.\nМожливо, слід провести ревізію прав корпоративної власності і деофшоризацію. За офшорними компаніями буде визнано право на корпоративну власність тільки тоді, якщо буде доведене здійснення розрахунків за неї за належною ціною та підтверджене надходження відповідних коштів в Україну.\nПросте переписування прав власності на нелегально відкриті офшорні компанії буде анульоване, і фірми перейдуть під повну українську юрисдикцію.\nПотрібно також прискорити створення другого рівня пенсійної системи - недержавних пенсійних фондів, що збільшить внутрішні джерела фінансування операцій на фондовому ринку України.\nБанківська система України загалом працює стабільно. Однак напруження, що час від часу виникають у секторі, свідчить про структурні та регуляторні проблеми.\nСвітова фінансова криза засвідчила високий рівень залежності різних фінансових установ і необхідність універсального нагляду за їх діяльністю. Універсальні наглядові органи вже існують у багатьох країнах, передусім, у членах ЄС.\nЗростання залежності від зовнішнього ринку вимагає створення єдиного органа нагляду за фінансовими установами і в Україні. Ініціатива такого об'єднання повинна виходити з Національного банку, а уряд повинен її підтримати.\nТак само необхідно знайти порозуміння і в питанні про діяльність державної установи довгострокового кредитування та інвестування. У світовій практиці такі установи прийнято називати національними банками розвитку.\nГоловною умовою успіху їх створення є преференційні регуляторні норми, які до них застосовуються, а також нижчі витрати на їх забезпечення капіталом. Значення таких банків у розвинутих економіках піддають сумніву, але в перехідних економіках їх роль важко переоцінити.\nГострою є проблема валютно-курсової політики. Роль уряду у її визначенні та реалізації повинна зрости. Слід одночасно забезпечити вільний плаваючий курс гривні щодо інших валют, рівень якого визначатиметься співвідношенням попиту та пропозиції іноземної валюти, та низьку волатильність валютного курсу.\nСпіввідношення обох складових повинні визначатися та забезпечуватися, виходячи з реальної політико-економічної зовнішньої та міжнародної ситуації в результаті узгоджених дій усіх державних органів валютного регулювання.\nНаселення у 2013 році збільшило вклади в банках на 44,7 млрд грн. У гривні приріст становив 44,3 млрд грн, в іноземних валютах - менше 0,5 млрд грн. Це прямо вказує на відсутність девальваційних очікувань з боку населення.\nПозитивним фактором є також стабілізація ситуації на міжбанківському валютному ринку. Існують передумови для забезпечення стабільності національної валюти протягом осені 2013 року - зими 2014 року.\nЗахист права людини на працю та гідну матеріальну винагороду - це завдання, передусім, профспілкового руху. Однак в умовах його слабкості ці функції зобов'язана перебрати на себе держава.\nУряд часто критикують за те, що він сприяє загальному підвищенню зарплати темпами, які перевищують зростання продуктивності праці. Однак більші темпи підвищення продуктивності, ніж оплата праці, - це один з фундаментальних законів марксистсько-ленінської політичної економії.\nТак само, як і закон випереджуючого зростання виробництва засобів виробництва для виробництва засобів виробництва порівняно з виробництвом засобів виробництва для виробництва предметів споживання.\nОднак не слід шукати ці закони в інших теоріях економічного зростання. Ці закони могли реалізуватися лише в умовах адміністративно-планової економіки. Тим більше, що й показник продуктивності праці ніхто зараз, на жаль, не обраховує.\nЯкщо порівнювати з темпами зростання ВВП на душу населення, то до 2004 року в Україні спостерігалася зворотна тенденція: продуктивність зростала швидше, ніж оплата праці. Порівняно з Польщею та Росією ситуація в Україні не гірша.\nРіч у тім, що в ринкових умовах співвідношення темпів залежить від пропорцій розподілу національного доходу між різними формами доходу - зарплатою та прибутком і, відповідно, між найманими працівниками і роботодавцями.\nВ умовах соціалізму єдиним роботодавцем була держава. Вона не була зацікавлена у зміні пропорцій, тому й вимагала наполегливіше працювати.\nСтатки олігархів ще десять років тому оцінювалися 2-3 млрд дол. Потім вони зросли до 10 млрд дол і вище, а напередодні кризи в декого перевищували і 30 млрд. Чи означає це, що продуктивність їх праці, а управління капіталом - теж праця, зростає за рік більш ніж удвічі? Чи їм цей економічний закон не писаний?\nТаким чином, випереджаючі темпи зростання оплати праці можуть і не спричиняти інфляційного тиску, якщо при цьому відбувається зміна пропорцій розподілу реальних доходів. Однак у цьому разі уряд повинен думати і про інші проблеми, адже є речі важливіші за інфляцію. Наприклад, соціальний спокій.\nВ Україні ще є певний "запас", однак думати про соціальну безпеку уряд повинен. Американські вчені Есемогл та Робінзон довели: якщо нерівність велика, то власність в очах населення втрачає легітимність, і інвестиції знижуються.\nОтже, "примушення до солідарності" найманих робітників, власників і керівництва корпорацій ще довго залишатиметься функцією держави в умовах транзитної економіки. Це стосуватиметься питань соціального захисту робітників, можливих скорочень, рівня оплати праці, дотримання екологічних норм.\nПередусім цим повинні займатися профспілки. Їх одержавлення, перетворення в елемент ідеологічного фасаду часів радянської влади не означає, що громадяни мусять залишитися без належного захисту їх прав у відносинах з роботодавцями.


Чи безпечний апаратний манікюр в салоні? » Як зробити\nЯк зробити » Краса і мода » Чи безпечний апаратний манікюр в салоні?\n19 грудня, 2017 0 1374\nЗ кожним днем все більше популярності набирає апаратний манікюр в салоні. Незважаючи на це далеко не всі люди знають про його особливості, а тому не можуть зрозуміти, у чому небезпека даної процедури і чи є вона взагалі. У статті можна переглянути фото апаратного манікюру в салоні, а також прочитати основну інформацію про нього. Одержуваний у результаті процедури ефект приємно дивує всіх дівчат, тому такий манікюр дійсно вартий уваги.\nБезпечний апаратний манікюр в салоні\nПитання про небезпеку процедури цікавить багатьох клієнтів салонів краси. Коли дівчата задаються їм, вони найчастіше орієнтуються на всілякі випадки та історії, які знайшли на тематичних форумах. Як правило, несприятливі наслідки манікюру пов'язані з непрофесійним застосуванням обладнання в домашніх умовах без належної кваліфікації. Справжні фахівці настійно рекомендують відмовитися від дешевої техніки низької якості, а вже тим більше - від її самостійного використання.\nБудь салони краси з апаратним манікюром легко можна перевірити на дотримання вимог, що пред'являються до профільних фахівців. Завдяки цьому буде набагато простіше визначити, чи небезпечна процедура в даному місці або ж можна сміливо на неї записуватися. Щоб забезпечити безпеку послуги, співробітник обраного клієнтом салону повинен:\nпройти навчання, що включає в себе не тільки теоретичну, але і практичну частину;\nвивчити техніку безпеки і регулярно проходити перевірку вимог;\nознайомитися з принципами роботи інструментів і обладнання, а також способами обробки шкіри та нігтьових пластин;\nотримати навички у практиці під керівництвом вже досвідченого фахівця.\nПри дотримання вищенаведених вимог питання щодо небезпеки або безпеки апаратного манікюру відпадає автоматично. Якщо фахівець дійсно виконує все правильно і має непоганий досвід роботи в даній сфері, то можна бути повністю впевненим у тому, що процедура ніяк не зашкодить нігтям і шкірі, тому нічого страшного в ній немає.\nАпаратний манікюр в салоні здійснюється без застосування колючо-ріжучих пристроїв. У даному випадку процедура проводиться за рахунок видалення відмерлих частин епітелію. Саме за це сучасний апаратний манікюр вважається різновидом європейського. Ці дві процедури досить схожі між собою по техніці та ефективності. Але є і одна відмінність, яка полягає в тому, що при апаратному варіанті використовується лише одна машинка зі змінними насадками.\nКласичний апаратний манікюр в салоні можна назвати поєднанням непоєднуваного. Ці дві послуги кардинально відрізняються між собою за багатьма параметрами. У класичному манікюрі фахівець використовує ножиці, щипчики і кусачки. При апаратному ж, як уже було сказано вище, нічого цього бути не може. Перший випадок передбачає усунення огрубілою шкіри, навколишнього нігтьову пластину, другий - використання фрези, счищающей все зайве за рахунок високих оборотів.\nСекрети ідеального результату\nНа жаль, одного лише опису апаратного манікюру в салоні не достатньо для того, щоб отримати чітке уявлення про нього. Для цього потрібно також розглянути певні нюанси процедури, які допомагають досягти бажаного результату з першого разу.\nОсновним секретом є вибір хорошого приладу. Для цього необхідно звертати увагу на наступні нюанси:\nнормальний апарат повинен працювати від мережі, так що лише в такому разі йому вистачить потужності на обробку всієї поверхні шкіри;\nручка приладу повинна комфортно лежати в руці, так як працювати з нею доведеться тривалий час;\nмашинка повинна дозволяти власнику регулювати швидкість, щоб правильно обробити кожну зону;\nоптимальною швидкістю обертання вважається більш 3 тисяч оборотів у хвилину.\nСаме ці фактори необхідно враховувати при виборі обладнання. Стоїть воно, звичайно, не так багато, але все ж платити за якусь дрібничку, яка зламається після першої ж процедури, хочеться не всім.\nРекомендації для самостійної процедури\nЩоб заощадити кошти на відвідування салону, багато дівчат роблять процедуру самостійно. На жаль, хорошого результату вдається досягти далеко не всім, так як для цього необхідно мати хоч якісь навички. Хоча спробувати виконати процедуру самостійно можна, але при дотриманні певних рекомендацій:\nза ручку необхідно триматися так, щоб рука не затікала і не трусилася;\nослабленою пластині потрібен дбайливий догляд, тому для неї потрібно вибирати насадки з більш слабкою абразивністю;\nперед процедурою обов'язково потрібно впевнитися в тому, що шкірні покриви навколо нігтів сухі;\nнапрямок рухів при обробці апаратом повинно бути прямо протилежно руху насадки;\nпри виконанні процедури вперше кількість оборотів має бути мінімальним;\nрозпарювальні процедури перед початком обробки нігтів не приведуть ні до чого хорошого.\nАпаратний манікюр в салоні або в домашніх умовах дозволяє усунути огрубілі ділянки шкіри, які псують зовнішній вигляд. Сама процедура є повністю безпечною, якщо її робить справжній майстер. Насадки приладу позбавлені ріжучих і гострих кінців, тому отримати від них шкоди вкрай складно.\nМанікюр такого типу не потребує попередньої підготовки. Для отримання бажаного результату не буде потрібно пом'якшувати шкіру і нігті, що сприяє запобіганню ризику їх ослаблення із-за сухості. Апаратна процедура передбачає використання спеціальних насадок. Завдяки їм набагато простіше досягти симетрії у формі нігтів. Цей факт вважають перевагою всі дівчата, так як інші способи зміни форми нігтів не завжди допомагають в цьому питанні.\nДосвід і вправність у справі апаратного манікюру приходять лише з часом. При неправильній роботі з апаратом можна подряпати нігті або залишити борозни. У певних ситуаціях у процесі процедури можуть з'явитися болючі відчуття, пов'язані з сильним натисканням приладу. Крім того, перед відправленням на сеанс потрібно враховувати, що власникам нігтів, стан яких надто вже запущено, цей манікюр не підійде, так як для приведення їх у норму потрібно попереднє розпарювання, що неприпустимо при використанні машинки.\nАпарат для манікюру "Маратон": огляд, особливості, характеристики і відгу ...\nАпаратний педикюр: що це таке, опис процедури, переваги і недоліки\nЯкий манікюр краще: апаратний або обрізний, в чому між ними різниця?


Добрий день, дорогі читачі блогу Мужик в доме.Ру!\nНапередодні дачного сезону і шашликів я хочу розповісти вам про те, як виготовити красивий і вельми креативний стаціонарний мангал своїми руками з цегли і каменю, який також стане прекрасним елементом садового дизайну.\nВідразу обмовлюся, що форма мангала зовсім не обов’язково повинна бути прямокутної. Мангал з цегли може бути викладений у формі квадрата, кола або ромба, він може бути набагато вище або нижче нашого, обкладений великим або дрібним каменем … .. вирішувати Вам, природно. Проявіть фантазію. Єдине, що потрібно зробити обов’язково, так це піддув для подачі кисню, в іншому випадку мангал працювати не буде!\nРозглянемо на прикладі нашого мангала весь процес його виготовлення.\nПерше, що необхідно зробити – це фундамент, необхідний для того, щоб наш цегельний мангал мав під собою тверду опору, не розвалився і не поплив разом з грунтом під час перепадів вологості і температури, зумовлених сезонними коливаннями. Звучить голосно, хоча, по суті справи, все досить просто. Адже не будинок ж будуємо. Фундамент являє собою плиту товщиною не менше 50-70мм, відлиту з звичайного розчину цементу і дрібних залозок. Залізний сміття необхідно додавати для того, щоб надати плиті міцність, оскільки бетон сам по собі досить крихкий. Відливається плита безпосередньо в спеціально викопаній в землі ямки під фундамент. Перед цим бажано покласти туди стару цеглу або насипати гравію. Розміри плити повинні відповідати розмірам майбутнього мангала або бути трохи більше, оскільки на фундаменті повинен міститися не тільки цегляний короб, а й кам’яне облицювання.\nкороб мангала виготовляється з вогнетривкої цегли. Хоча, якщо у Вас звичайний стара цегла валяється без діла, можна зробити і з нього …\nПо суті справи, короб є робочим простором мангала – в ньому будуть лежати вугілля, горіти вогонь і збиратися зола. Тому перед плануванням майбутнього мангала відразу визначитеся, що Ви будете на ньому готувати. Якщо планується смажити шашлики, тоді необхідно зняти розміри з шампурів. Якщо Ви плануєте готувати шашлики на велику компанію, розкладіть перед собою шампури і прикиньте, скільки Вам приблизно знадобиться місця. Якщо ж Ви збираєтеся смажити бика на рожні, тоді і розміри повинні відповідати.\nДля того, щоб полегшити Ваші розрахунки і прикинути, скільки знадобиться цегли для виготовлення короба мангала, нагадаю, що розміри стандартного цегли складають 250х120х65мм.\nВикладаючи короб, обов’язково залиште в нижньому ярусі простір для поддува (в нашому випадку воно відповідає розмірам одного цегли). Піддув найкраще зробити по широкій стороні короба для того, щоб робоча площа мангала вентилювалася найкращим чином (див. Фото нижче).\nЦементний розчин для виготовлення короба використовувати ні в якому разі не можна, тому що він не переносить високих температур і весь розтріскається !!! Весь короб збирається із застосуванням глино-піщаного розчину. Як же визначити необхідну кількість піску, яке потрібно додати в розчин? Оптимальна кількість піску визначається так: готовий розчин не повинен прилипати до долонь і повинен бути таким, щоб з нього легко можна було зробити кульку діаметром 30-40мм. При стисненні отриманого кульки до половини діаметра получающаяся з нього корж не повинна тріскатися по краях. Розчину на цеглу мазати потрібно небагато, головне – заповнити щілини між цеглою. Не забувайте злегка пристукував цеглини який-небудь чуркою, щоб підігнати їх один до одного максимально щільно. Цегла перед укладанням потрібно попередньо замочувати у відрі з водою. Як тільки вони перестають «пузиритися», можна тут же укладати.\nДекоративна частина мангала (облицювання) робиться з звичайного природного кругляка. Камені садять на цементний розчин. Цемент зміцнить короб і додасть конструкції жорсткість. Тріскатися тут він вже не буде, оскільки шар цегли не дасть йому нагріватися до настільки високих температур. Перед укладанням каменів ретельно отмойте їх від бруду, а в процесі укладання стежте за тим, щоб конструкція виходила щільною і стійкою. Для цього потрібно попередньо приміряти камені один до одного. Ні в якому разі не закладайте піддув для забезпечення вільної циркуляції повітря.\nДалі нам потрібно встановити в нашому мангалі колосники – решітки, на яких будуть горіти дрова. Розмістити колосники можна двома способами.\nПерший спосіб менш економічний і більш складний: нижні яруси при укладанні короба кладуть «плазом», а верхній ярус – на ребро по зовнішній стороні нижніх цегли. Всередині короба, таким чином, виходить виступ, на який потім і кладуться грати.\nДругий спосіб економічніше і простіше. Короб викладається з цегли «на ребро», а всередину отриманого короба вертикально (тобто на саму вузьку частину) ставляться чотири цегли. На цих цеглинах і розташовуються колосники. При цьому у Вас буде можливість відрегулювати висоту вугілля, а, відповідно, і температуру (смаки і переваги у всіх різні). Для цього досить підробити цеглини, на яких розташовуються решітки до необхідної висоти.\nВарто зазначити, що для мангала зовсім немає необхідності купувати колосники для печей, до того ж вони можуть і не підійти під розміри Вашого короба. Крім того, пічні колосники для смаження шашлику не призначені, оскільки щілини в них дуже великі і дрова будуть згоряти з шаленою швидкістю, а все вугілля просто проваляться.\nЯк грати можна використовувати шматок старого покрівельного заліза, пробивши в ньому ломом дірки для поддува – найлегший і швидкий метод, можна також свердлити, пиляти, різати – у кого на що вистачить розуму і фантазії. Ніякої краси від цієї решітки нам не потрібно … Під цей шматок металу в якості його опори безпосередньо на цеглу можна покласти залізні куточки або якісь старі решітки – все що завгодно, головне щоб дрова лежали надійно, а також була подача повітря знизу. Майте на увазі, що знизу потрібно буде періодично вичищати золу, тому колосники доведеться час від часу знімати.\nДля того, щоб дощі не розмивали глину в коробі мангала, щоб не гасилась зола і не мокли вугілля, потрібно чимось цей мангал укрити. Для цього можна зробити кришку зі шматка покрівельного заліза, зігнувши його по діагоналях – таким чином, кришка ухвалить жорстку форму, і вода без проблем буде з неї стікати. Краї кришки можна підігнути всередину як для забезпечення жорсткості, так і для того, щоб під кришку не затікала вода. Через просвердлені в кришці отвори до неї за допомогою дроту можна прикрутити ланцюг, що виконує функцію ручок.\nПо суті, кришка для мангала може бути виконана з різних матеріалів і мати абсолютно будь-яку форму. Тільки ні в якому разі не вкривайте гарячий мангал азбестовими плитами або шифером – вони вибухають !!!\nЯк бачите, зробити мангал своїми руками зі звичайної цегли зовсім не складно, а час, витрачений на його виготовлення, окупиться тим, що тепер Ви зможете годинами балдеть біля вогню і смажити все, що душа забажає.\nЯк зробити мангал своїми руками з цегли і каменю Ссылка на основную публикацию