Стипендіати та Гості УНІГУ в Часи Пандемії: Частина II | Ukrainian Research Institute at Harvard University\nСтипендіати та Гості УНІГУ в Часи Пандемії: Частина II\nПандемія ковід-19, яка зненацька заскочила весь світ, звичайно, торкнулася і всіх причетних до УНІГУ. І це стосується не лише загрози для здоров’я людей, але й усієї наукової та адміністративної діяльності нашого інституту. Співробітники й викладачі перейшли на режим дистанційної роботи й залишаються на зв’язку зі своїми колегами завдяки постійним відео-конференціям через програму Zoom. Стипендіатам та гостям УНІГУ також довелося «на ходу» адаптуватися до карантину. Ось лише кілька історій, пов’язаних з їхнім персональним досвідом останніх двох місяців.\nПолітолог СВІТЛАНА КРАСИНСЬКА вважає, що її родині пощастило. «Якщо не рахувати того, що мені довелося перевести два досить практичних курси, якi я викладаю наразі у Бостонськoму університеті, у формат онлайн (на що менi не надалoся анi часу, анi майже будь-якої підтримки), а також вчити двох маленьких дітей самій, бо школи позакривалися (з чим пов'язане те, що я тепер ще більше відстаю в написанні своєї книги). Але поза тим у моєму житті не сталося нічого надзвичайного. Якщо не рахувати того, що десь наприкінці березня усі ми, здається перехворіли на цей вірус, але в легкій формі. Поки що ми не маємо підтвердження цього, бо не мали змоги протестуватися…»\nВІКТОРІЯ СЕРЕДА, доцент кафедри соціології Українського католицького університету у Львові, вже багато років плідно співпрацює з УНІГУ. Вона, зокрема, є одним із засновників і «стовпів» проекту «МАПА», картографічного інтерактивного атласу України.\nВ. СЕРЕДА: «У цьому академічному році я працюю над двома складовими проекту «Мапа. Інтерактивний атлас України». У першій половині року я концентрувалася більше над візуально-аналітичним описом модуля «Релігійна революція», який показує зміни релігійного ландшафту України після Євромайдану. Зокрема, у модулі та його аналітичному додатку «Релігійний плюралізм в Україні. Story Map Journal») представлено візуалізовані дані про три різні виміри, в межах яких люди проявляють свою релігійність – через приналежність, практики й вірування. Вони дозволяють оцінити вплив Томосу на готовність населення змінити свою конфесійну приналежність та проаналізувати фактори, що впливають на переходи українських православних парафій до новоствореної Православної Церкви України.\nЦі розробки я представляла на щорічній всесвітній конвенції Асоціації Славістичних, Східноєвропейських і Євразійських студій (ASEEES 2019) у Сан-Франциско та на конференції “Українська Православна Церква: еклезіастичні, екуменістичні і геополітичні виміри» у Центрі релігії, миру та міжнародної політики імені Берклі Джорджтаунського університету (м. Вашингтон, США). Проте, через пандемію COVID-19 наукове життя у березні та квітні сповільнилося. Всі конференції, де планувалося презентувати найновіші розробки проекту «Мапа», скасували аж до вересня (включно з конгресом ASN у Нью-Йорку, конференцією програми T-CUP УНІГУ, яка була запланована на квітень цього року та 10-тим світовим конгресом ICCEES у Монреалі). Тому наша команда шукає нові форми інформування академічної спільноти. У квітні ми з Костянтином Бондаренком провели спільний з Українським Католицьким університетом вебінар "Просторовий аналіз українського суспільства: проект МАПА Українського Наукового Інституту Гарвардського Університету (США)", плануємо провести онлайн-семінар для слухачів Літньої школи УДІГУ а також онлайн-презентацію нового модуля.\nПочинаючи з грудня, я працюю над створенням нового модуля під робочою назвою «Донбас». В лютому до нашої команди приєдналася професор Оксана Шевель (стипендіатка УНІГУ) та асистентка Гана Брандт. Модуль має на меті поєднати візуалізацію етнічних, мовних, економічних, виборчих та протестних профілів районів Донбасу з даними соціологічних опитувань, які відбивають ставлення українців до Криму та Донбасу, шляхів вирішення збройного конфлікту на Сході України, деокупації Криму та їхньої реінтеграції. Окрему увагу приділено візуалізації регіональних особливостей соціального дистанціювання щодо внутрішньо переміщених осіб та візуалізації даних про зміну кількості офіційно зареєстрованих внутрішньо переміщених осіб у кожному регіоні. Робота над цим модулем вимагає особливих зусиль, оскільки навіть найпростіші дані, які б мали лягти в основу профілів районів Донбасу, доводиться добувати через персональні зв’язки або карколомні багатокрокові розрахунки.\nНаведу кілька прикладів. Інститут подав офіційний письмовий запит до Міністерства соціальної політики стосовно змін кількості ВПО у кожній області. У відповідь надійшов відправлений через пошту лист, у якому зазначалося, що всі необхідні дані подаються у 25-сторінковому електронному додатку до цього листа. Але це питання все-таки вирішилося завдяки колегам з ООН, які поділилися своїми даними, отриманими з офіційних джерел. Інші статистичні дані вдалося включити до модуля завдяки тому, що статистичний щорічник Донецької області випадково «завалявся» у бібліотеці Інституту Гаррімана Колумбійського університету. Із закриттям українських державних установ та бібліотек на карантин наші пошуки ідентичного довідника про Луганську область перетворилися на детективну історію.\nОкрім ускладненого доступу до даних, пандемія COVID-19 також вплинула на інший неймовірно важливий вимір роботи над «Мапою». Адже «Мапа» - це не тільки пошук необхідної інформації та її технічна обробка, а, насамперед, інтенсивні інтелектуальні дискусії та креативні дизайнерські рішення. Звісно, сучасні Інтернет-технології пропонують різні програми для спілкування і організації групової роботи онлайн, і ми з них активно користаємо для обговорення й роботи над модулем, але жодна з них повноцінно не замінить повсякденного наукового життя проекту. Особливо якщо користуватися застарілим комп’ютером і не мати вдома потужного зв’язку wi-fi. Відповідно, мій єдиний доступний зв’язок зі світом – це слабенький Інтернет через мобільний телефон. І тут починається весела боротьба людей з машинами. Окремі програми не встановлює комп’ютер, для завантаження «важких» файлів доводиться бігати на галявину Гарвардського університету (в приміщення заборонено заходити у зв’язку з епідемією). А в окремі дні ми вдома ведемо внутрішньосімейну боротьбу за Інтернет і приміщення, де можна «презентабельно» вийти на зв'язок, оскільки вдома нас двоє викладачів-дослідників і один школяр (який вчиться онлайн). Проте із розмов з колегами з різних куточків світу знаю, що наш досвід є глобалізовано-подібним. Вже навіть з’являються наукові публікації з рефлексіями на цю тему.»\nЦьогорічний стипендіат УНІГУ історик ОСТАП СЕРЕДА, доцент Українського католицького університету у Львові, також був частим гостем Інституту. А нині він ще й працює над створенням цифрової колекції архівних документів УНІГУ. Його «карантинна» історія має багато різких переходів та драматичних звивів.\nОСТАП СЕРЕДА: «На початку березня я перебував в Центральноєвропейському університеті в Будапешті, де читав курс лекцій з новочасної історії України для студентів магістерської програми. Увечері 11 березня я встиг виступити на науковому семінарі історичного факультету ЦЕУ з доповіддю, в якій я представив попередні результати мого проекту з історії УНІГУ та ознайомив студентів і викладачів з українознавчими студіями у Північній Америці як важливою складовою досліджень над Центрально-Східною Європою (“Between American Academia and East European Diaspora: Ukrainian Studies at Harvard in the 1960s-1980s”). А вже 12 березня університетський кампус ЦЕУ в Будапешті закрили на карантин. Oдночасно Президент Трамп ввів обмеження для в’їзду в США подорожніх із країн ЄС. Нові обмеження вступали в дію з вечора 13 березня – після того шанси повернутися в Гарвард у найближчі місяці практично зникали. На щастя, того ж 12 березня вдалося придбати останній вільний авіаквиток на рейс Будапешт-Стамбул-Бостон наступного дня, що прибував в аеропорт імені Логана за кілька годин до введення обмежень в дію. З будапештськими колегами довелося прощатися буквально на ходу, з таксі по дорозі в аеропорт. На щастя, усі вони поставилися до мого несподівано термінового відльоту в США із розумінням, зрештою, більшість студентів ЦЕУ також покинули Угорщину в наступні дні. Звісно, мені приємно було повернутися на свою стипендійну програму в американський Кембридж, де мене радісно привітала дружина Вікторія і син Юрій Матвій, а також дирекція й працівники Українського Наукового Інституту – на жаль, лише віртуально, бо й Гарвардський університет опинився тим часом під карантином.\nНа жаль, карантинні обмеження істотно сповільнили роботу над моїм проектом – створенням цифрової колекції архівних документів під робочою назвою “Ukrainian Harvard: A Digital History” та путівника до неї. Дотепер головною складовою мого проекту було опрацювання неописаного архіву Українського Наукового Інституту за період з кінця 60-х до середини 80-х років ХХ століття. Головним чином ці архівні матеріали складаються з листування професора Омеляна Пріцака (а також, меншою мірою, проф. Ігоря Шевченка та інших працівників Інституту) з дуже широким колом кореспондентів – і в Північній Америці, і в Західній Європі, і в країнах тогочасного “Східного блоку” та підрадянській Україні (декілька сотень кореспондентів). По суті, це велика частина архівної спадщини Омеляна Пріцака та Українського наукового інституту (інша, вже опрацьована і скопійована частина цього архіву зараз зберігається в Науковому архіві Києво-Могилянської академії). Із карантинним закриттям для дослідників колекцій Гарвардського університетського архіву мені довелося перемкнутися у квітні на опрацювання раніше засканованих інших матеріалів до історії Інституту (зокрема, таких, як “Harvard Ukrainian Studies Newsletters”), усних інтерв’ю, а також на впорядкування великого масиву вже сфотографованих мною документів із Гарвардського університетського архіву. Також “карантинний час” можна продуктивно використати для створення наскрізного індексу усіх кореспондентів Українського Наукового Інституту, написання нових розділів путівника до цифрової колекції (“Guide to the digital collection of documents on the HURI history”). Але, на жаль, вже очевидно, що без відновлення повноцінного доступу до архівних колекцій у найближчі місяці мій проект буде неможливо завершити в запланований термін.»\nПисьменниця ВІКТОРІЯ АМЕЛІНА народилася у Львові. Вона є автором романів “Синдром листопаду” (2014) та “Дім для дому” (2017), який було визнано найкращим прозовим твором Запорізького книжкового фестивалю. “Дім для дому”, також потрапив до коротких списків численним літературних рейтингів, таких як “Літакцент”, “Львів – місто ЮНЕСКО” та Літературний приз Європейського Союзу.\nХоча В. Амеліна й не була інститутським стипендіатом, але вона мала свою літературну презентацію й брала участь у всіх минулорічних літературних та культурних подіях, що їх проводив УНІГУ.\nОсь її по-своєму дуже драматична розповідь про подорож коронавірусною Америкою.\nВІКТОРІЯ АМЕЛІНА: «Карантин застав нас у дорозі -- в штаті Флорида. Мій чоловік мав бути там на найбільшій у світі конференції з питань медичних інформаційних систем. Конференцію скасували в останню мить, але з загальним карантином ще нічого не було ясно. Тож ми таки полетіли в Орландо, сподіваючись все-таки побувати на мисі Канаверал, про що роками мріяв наш восьмирічний син, а потім, з Флориди, вирушити за давно й дбайливо спланованим маршрутом Південною Америкою. Тоді ще не працювала “карантинна логіка”: в одному літаку з нами діти в масках диснеївських героїв і вухах Міккі Мауса летіли святкувати чийсь день народження в Дiснейленд. Бо так, ще навіть працювали парки розваг – куди ми вже, втім, заходити не збиралися.\nЗ Флориди ми й спостерігали – за початком карантину, закриттям міждержавних кордонів і – як приємний бонус – запуском ракети Falcon-9 з мису Канаверал.\nА потім в нас з'явилися симптоми. Це не був той класичний набір, який на той момент вважався ознакою коронавірусної інфекції. Ми, наприклад, не кашляли. Та, з іншого боку, це також було не схоже на всі ГРЗ та грипи, які ми переносили раніше. А наш син не мав жодних симптомів. Останнє нас, звісно, тішило, але й змушувало думати про те, що саме COVID-19 в дітей найчастіше проходить легко чи безсимптомно.\nПро поїздку до Південної Америки вже не йшлося. Ми також зрозуміли, що повертатися до Бостона літаком неетично – якщо в нас, попри всю не-класичність симптомів, виявиться COVID-19, то постраждати можуть усі пасажири рейсу та люди в аеропорту.\nГоспіталізації ми не потребували, а чекати в живій черзі й пробувати отримати скерування на тест не було сенсу. Ми вже розуміли, що, по-перше, на той час Сполучені Штати не мали достатньої кількості тестів і засобів захисту, а, по-друге, ми маємо подбати про себе самі, із найменшою шкодою для інших.\nНа щастя, в чоловіка симптоми були дуже слабкі й швидко минули, тож він міг безпечно керувати автомобілем. Тому ми вирішили не летіти, а продовжити оренду нашого скромного “форда” й обережно повертатися з Флориди до Бостона через “усю” Америку.\nЦе, звісно, не сюжет “Дороги” Кормака Маккарті. Океан, до якого в романі йдуть батько з сином, завжди був поруч, праворуч від траси I-95. Але відчуття подорожі крізь апокаліпсис таки іноді виникало, хоч ми й рухалися радше до його епіцентру. Якщо у штаті Флорида ще працювали всі ресторани, нічні клуби, проходив зліт байкерів і невеличкі ярмарки до дня Святого Патріка, то в штаті Меріленд уже все, звісно, було зачинено. В штаті Джорджія, почувши про нашу подорож, зі мною сміливо погодилася зустрітися й поділитися масками фулбрайтівський стипендіат, українська художниця Наталя Гайда. В неї був якийсь неймовірний запас масок від попередніх орендарів квартири – азіатів, ясна річ, бо хто ж, крім них, знав, що такими речима слід запасатися. Ми, українці, переважно запасаємося борошном.\nХарчувалися ми здебільшого на безлюдних дрібних заправках і в тепер таких само безлюдних готелях. Наприклад, коли заїхали в готель у штаті Делавер, на стійці реєстрації нікого не було. Тільки коли ми почали гукати, з бек-офісу почувся... надсадний сухий кашель. Ми так і не збагнули, хто там для кого становив небезпеку: ми для працівниці готелю без маски чи навпаки. Але, на щастя, всі усміхалися. Це найбільше й рятує в Америці – все-таки, попри все, ми продовжуємо всміхатися. В пандемію це відчувається як щось справжнє й людяне.\nМи їхали на північ довше, ніж могли б доволі порожніми трасами: чоловік мусив зупинятися на узбіччі й проводити термінові наради по роботі. Хоча в нього й була запланована відпустка, зміни, пов’язані з пандемією й карантином вимагали швидкого реагування й розробки планів реагування залежно від розвитку подій.\nВже в Бостоні ми дізналися, що наш знайомий, з яким чоловік незадовго до того зустрічався, лежить у лікарні -- на штучній вентиляції легень. Тож ми зрозуміли, що могли бути в контакті з хворим COVID-19, і рішення не летіти літаком було правильним, хоча й незручним і дорожчим. Наш знайомий, на жаль, помер.\nТепер ми на карантині в Бостоні. Намагаємося додержуватися всіх правил штату та міста, але мріємо таки доїхати колись до Південної Америки. Втім, найбільше зараз хочеться додому, в Україну.\nЯ вперше розповідаю цю історію публічно. Під час хвороби я лише адресно перепитала про самопочуття в тих, з ким була в контакті перед від’їздом. Знаю, що ті мої знайомі в США та Канаді, які теж мали подібні симптоми, нічого не писали про це в соцмережах. І з одного боку, це, мабуть, зрозуміле небажання “хайпувати” на болючій темі в час, коли довкола люди втрачають близьких. А з іншого боку, я можу говорити й про стигму – якщо це таки був COVID-19, то як би ми не старалися уникати людей і нічого не торкатися, все одно могли в дорозі комусь нашкодити.»\nSee also: Fellows, In Ukrainian\nResearch Fellowship Awards for 2015-2016


Куди подівся Лозінський: Екс-нардеп Лозінський міг вільно виїхати за межі України — Укрaїнa — tsn.ua\nЕкс-нардеп Лозінський міг вільно виїхати за межі України\n7 квітня 2016 23:08\nЛозінського може вже не бути в Україні / УНІАН\nЗа жодною з відомих українських адрес політика немає.\nЖурналісти ТСН спробували розшукати Віктора Лозінського, який напередодні вийшов із в'язниці. Самого екс-депутата не знайшли, натомість натрапили на велику кількість дорогої нерухомості політика, йдеться в сюжеті ТСН.19:30.\nАдвокат Лозінського твердить, що зараз захист має на меті взагалі скасувати вирок. Однак про місцезнаходження свого клієнта не говорить. "Не знаю", - відповідає Віктор Грицюк на пряме запитання.\nЛозінський має житло в столиці та на Кіровоградщині. У Києві на Печерську в нього є квартира, котру заарештувала прокуратура відразу по його затриманні. Нині на ній замість номера напис "охорона". Дверей ніхто не відчиняє.\nКвартиру, яку він указував на суді, як власну, вже давно продали. Про це каже його колишня сусідка.\nЖурналісти ТСН натрапили на велику кількість дорогої нерухомості Віктора Лозінського\nРодичі, зокрема, дружина та доньки зареєстровані за різними адресами. Одна з них мешкає на Саперно-Cлобідській у столиці. Там в аварійному будинку Лозінським викуплений цілий поверх – шість квартир площею майже 1 тис. кв. метрів.\nАле ні консьєрж, ні працівники місцевого ОСББ ні самого колишнього нардепа, ні його родичів ніколи не бачили. Кажуть, квартири здаються в оренду.\nРежим шаленої таємничості та охорона зі зброєю. Як Лозінський виходив на волю\nУ селі Хотів під Києвом на дружина Лозінського володіє 3-поверховим будинком. Там вікна затулені шторами, ворота зачинені. Сусіди розповідають, що раніше тут і справді жили родичі скандального політика. Зараз же в хаті нікого немає. Лише зрідка хтось заходить нагодувати собак.\nТСН стає відомо, що у колонії Лозінському повернули закордонний паспорт. У прикордонній службі кажуть: якщо він вирішить перетнути кордон – підстав його затримувати немає. Це підтверджують і в прокуратурі.\nЯк повідомлялося, екс-нардеп вийшов на волю ввечері 6 квітня. Цьому передувало рішення суду, котре дозволило йому це зробити.\nЛозінський швидко вийшов із колонії в Борисполі, де відбував покарання, сів в іномарку, яка залишила місце події. За даними з джерел ТСН, політик не залишав Києва.\n29 липня 17:13\n23 липня 03:17\nПідробив документи і заволодів квартирою померлої: у Києві судитимуть шахрая\n21 липня 13:31\nВ Івано-Франківській області рятувальники за зачиненими дверима знайшли мертвого чоловіка\n20 липня 08:50\nЯкий вигляд має найдорожча однокімнатна квартира в Києві, яку здають в оренду: фото\n17 липня 12:05\nТіло пролежало у квартирі понад 7 місяців: у Києві адвокат намагався заволодіти житлом померлого\n15 липня 16:46\nПід Дніпром донька 10 днів прожила з тілом матері у квартирі багатоповерхівки\n15 липня 11:27\nУ Запоріжжі квартиру померлої жінки, вартістю понад мільйон, передадуть у власність міста\n15 липня 10:19\nУ Києві злетіли ціни на оренду квартир: інфографіка\n13 липня 12:08


Державна політика Франції в галузі туризму - туристична бібліотека InfoTour.in.ua\nДержавна політика Франції в галузі туризму\nВ області туристської діяльності Франції система державного регулювання має складну організаційну структуру. На чолі цієї структури варто міністр туризму, наділений контрольними та аудиторськими повноваженнями. Йому безпосередньо підпорядковується Генеральна інспекція з туризму. Інспекція з туризму наділена представницькими функціями і контролює роботу всіх іноземних туристських офісів у Франції та французьких за межами Франції. Також вона здійснює нагляд за діяльністю різних туристських організацій, і відстежує ситуацію на французькому і зарубіжних ринках.\nПри міністрі туризму створено Національну раду по туризму, до складу якого входить двісті чоловік. Цей консультативний орган об'єднує представників туристичної галузі, граючи важливу організаційну роль. Рада виконує дорадчу, согласительскую і наглядові функції. Він бере безпосередню участь у розробці державної політики, обговоренні проектів, законодавчих документів та інших питань, що належать до діяльності туристичного бізнесу.\nПроводяться управлінські реформи у Франції призвели до розділення функцій контролю та виконання в області туристичної діяльності. Для втілення в життя комплексу заходів спрямованих на розвиток туристкою діяльності у Франції, була створена національна туристична адміністрація - Управління туризму, яке має свої підрозділи безпосередньо на місцях. Управління розробляє та проводить державну політику в галузі туристської діяльності. В першу чергу управління регламентує туристську діяльність, спираючись на спеціальні нормативні документи. Також воно здійснює збір, систематизацію і займається поширенням статистичної інформації про туристської діяльності. Воно займається реалізацією соціальних програм із забезпечення відпочинку населення, зайнятості у сфері туризму. В її обов'язки входить підготовка кадрів для туристичного бізнесу, і, крім того, воно координує діяльність різних туристських організацій.\nСеред організацій, що вносять свій внесок у розвиток національного туризму, особливе місце займає «Дім Франції». Ця організація була створена в 1987 році з ініціативи міністра туризму. Головний девіз цієї організації - об'єднання з економічною метою.\nДержавні та приватні організації, а також різні асоціації туристичного бізнесу та інших галузей у своїй діяльності керуються загальним економічним інтересом у розширенні внутрішніх і в'їзних туристичних потоків. В кінцевому результаті їх спільні дії спрямовані на збільшення доходів від туристської індустрії. З цією метою вони сконцентрували свої сили і кошти у «Будинку Франції» керуюся принципами державно-приватного партнерства. Головний офіс «Будинку Франції» знаходиться в Парижі. Крім того, він має 33 регіональних бюро в 28 країнах світу, в тому числі і в Росії. Головним завданням «Будинку Франції» є сформувати привабливий образ Франції і просування країни як одне з кращих туристичних напрямків у світі.\nДругий організацією є ОДІТ Франс, яка утворена при міністерстві туризму. Ця організація займається проведенням різних досліджень в області туристкою діяльності. Також вона проводить моніторинг туристського ринку, надає консалтингові послуги та проводить експертизу різних туристських проектів.\nДіяльність деяких туристських організацій у Франції носить соціальний характер. Їхня діяльність відбиває одну з головних особливостей національної моделі економіки - яскраво виражену соціальну орієнтацію. За ініціативою міністра туризму в 1999 році була утворена громадська організація «Фонд солідарності з отпускниками». Ця організація здійснювала адресну допомогу окремим категоріям громадян Франції, які відчувають фінансові труднощі і не можуть дозволити собі відпочинок у відпускний період. До складу цієї організації увійшли Міністерство з питань соціальних, Міністерство у справах молоді і спорту, туристські асоціації, місцеві спільноти, заводські комітети, підприємства готельного господарства, транспортні компанії, національний авіаперевізник «Ер Франс», а також Національне агентство відпускних чеків. Ці організації акумулюють вільні грошові кошти та витрачають їх цільовим призначенням, і таким чином забезпечують відпочинок малозабезпечених сімей. Незаможні сім'ї і потребують через гуманітарні організації, органи соціального захисту, комітети у справах безробітних можуть на місцях отримати відповідні пакети послуг за спеціальними низькими розцінками. Таким чином, частина бідного населення країни отримує можливість реалізувати своє громадянське право на відпочинок.\nВ системі соціального туризму Франції центральне місце займає Національне агентство відпускних чеків, контакт з яким доступним кожному громадянину. Це державна установа володіє правом ведення комерційної діяльності. Воно було створено у 1982 році. Ця організація має подвійне підпорядкування - міністра економіки і фінансів і міністра туризму. Керівництво Національним агентством відпускних чеків здійснює адміністративна рада. До складу адміністративної ради входять представники профспілкових комітетів, громадських організацій, трудових колективів, роботодавців, постачальників туристських послуг і ін Національне агентство випускає відпускні чеки, які є платіжно-розрахунковим засобом, і служать для надання адресної допомоги туристам і забезпечення доступності відпочинку всім громадянам держави.\nКрім того, Національне агентство займається просуванням територій, які не дуже привабливі в туристському відношенні. В результаті такої діяльності більше половини туристських компаній, які залучені в систему соціального страхування і працюють з відпускними чеками, знаходяться в сільських районах або спеціалізуються на природоориентированном туризмі. Також Національне агентство фінансує ряд об'єктів соціального туризму, куди входять невеликі гостьові будинки і кемпінги, розраховані на прийом малозабезпечених громадян.\nУ 1959 році у Франції починає свою роботу Національний комітет, який дещо пізніше перейменували в Раду з озеленення міст і сільських населених пунктів. Діяльність цього комітету була спрямована на підвищення якості життя населення та залучення потоків туристів. Раду очолив міністр по туризму. Разом з органами влади в регіонах, департаментах і комунах рада постійно проводить конкурс на звання найкращого з озеленення серед населених пунктів країни.\nВ галузі туризму у Франції державна політика побудована на основі консолідації всіх зацікавлених сил у різних формах, з різними цілями і різними умовами. Так в цьому напрямку в 2004 році було створено Міжвідомчий комітет з туризму, перед яким уряд поставив завдання - зберегти на світовому ринку туризму лідируюче становище Франції.\nОсобливу увагу у Франції приділяється організації відпочинку для осіб з обмеженими фізичними можливостями. Згідно із Законом 1998 року «Про боротьбу з винятками» такі особи мають рівні права на відпочинок, медичне обслуговування, освіту і роботу. Президентом Франції Жаком Шираком перед урядом було поставлено завдання по всебічному залученню осіб з обмеженими фізичними можливостями у суспільне життя країни. Керуючись цією установкою, туристські підприємства і організації почали вдосконалювати інфраструктуру підприємств туристської діяльності, враховуючи обмежені можливості інвалідів.\nТуристська діяльність є одним з об'єктів регіональної політики уряду Франції. Розвиток туристичного бізнесу сприяє згладжування територіальних відмінностей у країні, і зміцнює її цілісність. Тому регіональна політика в галузі туристичного бізнесу проводиться не тільки в традиційних туристських регіонах Франції, де вона відіграє роль важливого чинника економічного зростання, але й у менш відомих районах, де туристичний бізнес дає можливість створювати додаткові робочі місця.\nМіж Центром і регіонами всі відносини будуються на договірній основі. Один раз у п'ять років, коли приймається черговий п'ятирічний план розвитку країни райони метрополії, заморських департаменти, територіальні одиниці з особливим статусом укладають договори з Центром, у тому числі і в галузі туристичного бізнесу. В цих договорах визначено основні напрями роботи на майбутній період і розміри виділених сум фінансування.\nДержава різними способами заохочує місцеві проекти та ініціативи туристського облаштування територій, які розраховані на залучення іноземних і внутрішніх туристів. Такі проекти базуються на принципах якості і сприяють об'єднанню всіх зацікавлених членів.\nОсобливо важливим напрямком державної політики в галузі туристичного бізнесу є створення позитивного образу країни як туристського напрями та його подальшим просуванням на світовому ринку туристичних послуг.


Привыкание к кислородной косметике\nЗвикання до кисневу косметику - міф? Існує таке дуже поширена помилка про кисневу косметику - це процес звикання до неї, так званий «синдром відміни».\nАле чи є таке поняття і чи можливо звикнути до засобу косметики?\nВзагалі всі фахівці по-різному трактують фразу «звикання до косметики» - на це впливає їх компетентність, освіту того, хто створив свій міф.\nІстина про процес звикання до косметичних засобів\n«Звикання» до кисневу косметику не буває. «Синдром відміни» є медичним терміном, що описує погіршення стану хворого і виникнення нових симптомів захворювання після того, як скасовується прийом деяких лікарських засобів.\nЦе в основному, стероїдні, анаболічні гормони, гормони щитовидки і підшлункової залози, психотропні засоби, антидепресанти, наркотичні знеболюючі засоби та інше.\nКуріння і алкоголь також викликають стан відміни. Наприклад, атлет, який хоче набрати масу м`язів за допомогою прийому анаболіків, дуже швидко побачить регрес своєї фізичної форми, якщо виникає скасування.\nЯкщо певний кисневий крем або косметична лінія підходять, шкіра стала здоровою і добре доглянутою, то немає необхідності купувати іншу косметику просто так, заради заміни. Цілком прийнятно, коли через кілька місяців ефективність засобу трохи зменшується.\nА саме відбувається ефект фізіологічної кумуляції, так звана точка рівноваги, коли вийшов максимальний ефект.\nНемає сенсу застосовувати кисневу косметику, так як кисень в шкіру не надходить. Правда про процес дії кисневої косметики\nДо кисню неможливо звикнути, так як ми - люди розвинені, ставимося до аеробного виду. А саме, все життя людини може бути лише у присутності кисню.\nТак само неможливо звикати до вітамінів, вуглеводів, білків, мікроелементів, без яких неможливе існування організму, адже в тканинах постійно відбувається структурний метаболізм, тобто постійне тканинне оновлення.\nЩо ж стосується радикалів, в повітрі кисень - молекула О2 складається з двох атомів. Молекула є стійкою і щоб відбулося її поділ на атоми, потрібна енергія і певні умови.\nСаме цей повітряний кисень в молекулах стає розчинний в частинках косметичних мікроемульсій.\nКисень Про + може виникати в результаті хімічних реакцій, наприклад, коли відбувається розкладання перекису водню, в мітохондріях під час ланцюжка «дихання» і синтезу АТФ. Таким чином, виникає висновок, що киснева косметика, яка передає молекулярний кисень, не може бути початком вільних радикалів.\nНаприклад, крем з перфторвуглеців на 10- 55% робить більше вміст кисню в покриві шкіри. Кисень не можуть належати до стимуляторів, так як він є регуляторної молекулою.\nВін «входить» в роботу лише тоді, коли з`являється дійсно його недолік. І засвоювання кисню йде лише в тій кількості, якого насправді не вистачає для нормального функціонування організму.\nКисень - один з ключових елементів, необхідних для того щоб підтримувати клітинну енергетику в досить активному статусі.\nWomansStock ► Краса ► Косметика і парфюмерія ► Звикання до кисневу косметику


Три фестивалі та велодень: ТОП-10 подій у Харкові (ФОТО) - останні новини Харкова Depo.ua\nУ Харкові цими вихідними намічається дуже насичена культурна та розважальна програма\nЖурналісти Depo.Харків зібрали найбільш помітні події 19 та 20 травня, які варто відвідати харків'янам, аби відпочити від трудового тижня.\nГаумарджос - це заклик до перемоги, побажання здоров'я, а також закінчення кожного тосту. У перекладі на українську – "Будьмо!". На території фестивалю буде кілька тематичних зон: "Супра", "Базароба", "Туристичний куточок", "Фотовиставка", "Дитяча розважальна зона".\nУ ресторанній зоні "Супра" команда з кращих кухарів пригощатиме традиційними грузинськими стравами. Тут ви скуштуєте хінкалі, хачапурі, кубдарі, шашлик, чкмерулі. Особливих цінителів порадують майстер-класи з приготування хінкалі і хачапурі, а сміливці зможуть спробувати свої сили в змаганні й осилити чоловічу порцію хінкалі. Неодмінно буде дегустація вин. Ви дізнаєтеся технологію їх приготування і почерпнете мудрість тостів від справжнього тамади.\nХочете забрати з собою шматочок Грузії? На майданчику "Базароба" можна купити продукти і сувеніри з Грузії. Якщо ви любите грузинські сири, спеції, вино або давно мріяли про мінанкарі, грузинський капелюх або розі для розпивання вина - приходьте на "Базароба".\nДе: вул. Плеханівська,126, арт-завод "Механіка".\nХаРЗ запрошує познайомитися зі стилем Рin-up і епохою його розквіту - в Харків приїдуть ніколи не бачені в нашому місті Lincoln Continental Cabrio (1962), унікальний Chevrolet Bel Air Hardtop Sport Coupe (1955) з гаража Леоніда Брежнєва, Lloyd Arabella (1960), Rolls-Royce Phantom II (1928) і десятки інших автомобілів, мотоциклів, моторолерів і велосипедів з усього світу та всіх епох.\nСтилю Pin-up, його минулому та сучасному будуть присвячені лекції Олени Ковпак - три в суботу, 19 травня, і дві в неділю, 20 травня. Про військову техніку розкажуть члени Клубу військово-технічної історії "Шерман" історичного факультету ХНПУ імені Г. С. Сковороди. Також можна заглянути в комп'ютерний музей з обчислювальними машинами й ігровими приставками початку цифрової ери від Software & Computer Museum.\nТрадиційно пройде конкурс "Костюм епохи" з модельєром Костянтином Пономарьовим на чолі журі.\nТри знакових фільми одного з найбільш самобутніх режисерів сучасності на великому екрані. Початок о 23:00, завершення показу - о 5:00 ранку 20 травня.\nВідреставровані "Голова-ластик", "Шосе в нікуди" і "Твін-Пікс: Крізь вогонь", з оригінальним звуком і українськими субтитрами. Всі три фільми можна було бачити на рідкісних ретроспективах Лінча.\nДе: вул. Полтавський Шлях, 6, кінотеатр "Боммер".\nУ нічних програмах - безкоштовні експозиції, зустрічі, концерти та майстер-класи. Цього року в заході візьме участь 31 заклад культури.\nУ Музеї видатних харків'ян ім. К. Шульженко відбудеться майстер-клас з імпровізації гри на баяні і з вокалу від блюзмена Сергія Ковальова. У Харківському літературному музеї запланована широка лекційно-дискусійна програма. Зокрема, мова піде про Харків часів нацистської окупації - з розповідями істориків, інтерактивом, переглядом фільмів.\nУ Культурному центрі ім. М. Реріха дітям нададуть можливість намалювати малюнки, які потім проаналізує професійний психолог і розповість батькам про свої висновки. У Харківському планетарії ім. Ю. Гагаріна цього дня працюватиме музей "Космос", де відвідувачі зможуть дізнатися про видатних космонавтів, потримати в руках предмети, які побували в космосі, метеорити, сфотографуватися з "іншопланетянами".\nУ Центрі сучасного мистецтва "ЄрміловЦентр" заплановано проведення проекту "Art&Fashion. Новий вимір", який присвячений дослідженню взаємодії мистецтва і моди. В експозиції будуть представлені фото- та відеороботи, а також арт-об'єкти дизайнерів і художників. У програмі також - екскурсії, лекції, виставка робіт "Bob Basset" та ін.\nУ Харківському обласному центрі культури і мистецтва пройде квест, присвячений пошуку в цій будівлі кімнати, в якій в 1923-1926 роках жив видатний кінорежисер Олександр Довженко. Також відвідувачі побачать виставку його графічних робіт. У "Вітальні на Дворянській" цього дня відкриється виставка "Транспорт старого Харкова", а переможці тематичної вікторини отримають можливість покататися на ретро-автомобілі вечірнім містом.\nМета заходу - популяризувати активний і здоровий спосіб життя, створити сучасну міську велоінфраструктуру, виховати культуру поведінки на дорозі та дбайливе ставлення до природи.\nПрограма: 9:00 – 10:00 збір учасників на площі Свободи, 10:00 – 11:00 – флешмоб велосипедистів, 11:00 – 13:00 проїзд колони за маршрутом (площа Свободи - проспект Науки (непарна/західна сторона) до вул. О. Яроша - проспект Науки (парна/східна сторона) - вул. Новгородська - вул. Динамівська - вул. Сумська - вул. Ярослава Мудрого - вул. Алчевських - вул. Чернишевська - вул. Скрипника - вул. Сумська - площа Свободи), 13:00 – 16:00 культурно-спортивна програма свята.\nФрімаркет - це некомерційний ярмарок вільного обміну речей, де панує принцип: "Те, що мені не потрібно, я віддаю, те, в чому маю потребу, я беру собі". Ніякої комерції - ні продажу, ні бартеру. Взяти участь можуть усі бажаючі.\nЦілий рік у вас накопичувалися старі речі, ви дочитали старі книги, і тепер вони припадають пилом на полицях, виросли з симпатичної шапки-вушанки і не знаєте, що ж з нею зробити? Відповідь одна - фрімаркет. Все безкоштовно, є бажання подарувати річ світу - даруй, але не проси що-небудь натомість.\nІІІ. Пішохідна екскурсія "Весна на червоному тлі"\nУ рамках KharkivBookFest відбудеться пішохідна екскурсія "Весна на червоному тлі". Зелений квітучій травень кличе на прогулянки містом. Організаторі запрошуються усіх на пішохідну екскурсію.\nМаршрут: Художній музей (Колишній будинок радянського керівництва, Інститут літературознавства Багалія та Літмузей) - будинок, де жив український письменник Еллан Еллан-Блакитний та стояв йому пам'ятник - будинок літераторів Блакитного - дім Багалія, Літмузей - Держпром - будинок "Слово".\nОрганізаторами виступить ArtDot - команда людей, яка займається проектами в сфері освіти і мистецтва. Це представники театру "Прекрасні квіти", школи акторської майстерності "Тісто", медіа-видання "Люк". Частина команди - люди, які працювали над одним з кращих фестивалів України в 2017 році за версією Karabas Live - Plan B.\nПарад - це форма публічного діалогу, гучне масове висловлювання. За допомогою фестивалю разом з учасниками і гостями ми шукаємо відповіді на питання: яким ми хочемо бачити простір навколо себе? Що для нас головне в Харкові? Які цінності є базовими для мирного і комфортного співіснування в місті?\n1) Шоукейс - спектаклі українських театрів, тематика яких - буллінг, толерантність, сучасний герой;\n2) Урбан - соціальні ініціативи та творчі проекти в межах міського простору. Це спосіб вибудувати нові відносини з містом. Розширити зону відповідальності і переосмислити своє "право на місто". Натхненням для цього стануть локальні творчі та освітні ініціативи городян;\n3) Освітній блок - програма лекцій та воркшопів для активістів і культурних менеджерів.\nDocu/Хіт - це кращі документальні фільми в українських кінотеатрах. На широких екранах будуть представлені документальні стрічки-фаворити міжнародних кінофестивалів. Це три фільми, що поєднують історії про боротьбу - про тіло і вразливість в сучасному танці, про порятунок уцілілих від бомбардувань, про дитинство серед звуків війни.


Україні простіше було б вести перемовини про реструктуризацію боргу, а не просити черговий кредит, – Молчанов\nВлада цього не робить, натомість пропонує абсурдні речі\nУкраїні варто домовлятися про реструктуризацію зовнішніх боргів. Це було б було б логічно, оскільки у нас немає зараз можливості через пандемію їх виплачувати.\nПро це в ефірі інформаційно-аналітичного проєкту “Чудова четвірка” на телеканалі ZIK під час включення заявив політичний експерт Кирило Молчанов.\nКирило Молчанов прогнозує, що до кінця року Україна навряд чи отримає черговий транш МВФ, тому що всі умови міжнародного кредитору вона не зможе виконати. Зі слів експерта, одією з основних перешкод отримання кредиту є дефіцит бюджет, який Україна не може заповнити через величезні борги.\nА враховуючи світову кризу через пандемію коронавірусу, цей дефіцит бюджету, ймовірно, буде зростати. Тому, вважає Кирило Молчанов, Україні варто домовлятися про реструктуризацію зовнішніх боргів.\n“Це було б логічно, оскільки у нас немає зараз можливості через пандемію їх виплачувати. Але влада цього не робить. Натомість вносяться якісь абсурдні речі, наприклад, Гетманцев збирається змінювати податковий кодекс і піднімати акцизи на електронні сигарета на 320% з наступного року. Це ж повна дурня! Від цього не будуть менше палити, будуть ввозити контрабанді електронні сигарети з Молдови чи Білорусі. Тобто немає адекватної фінансової і гуманітарної політики. А МВФ точно не дасть нам кредит, поки не буде прийнятий бюджет в остаточному вигляді”, – зазначив Кирило Молчанов.\nВін нагадав, що ідею реструктуризацію боргу вперше озвучив колишній міністр фінансів Ігор Уманський, який заявляв, що буде вести перемовини про те, щоб 50% боргу України за 2020 рік реструктуризувати, але не пройшло і двох тижнів, як ВРУ відправила його у відставку.\nТому складається враження, додав Молчанов, що в Україні є багато агентів зовнішнього впливу, які зацікавлені в тому, щоб українська держава повертала всі борги зовнішнім кредиторам.\n“Тому коли люди такі ідеї озвучують, їх просто викидають з роботи. Після цього новий міністр фінансів сказав, що ми будемо виконувати все те, що записано в програмі на цей рік – ми повинні виплатити приблизно 450 мільярдів”, – прокоментував Молчанов.\nНовини за темою: Держборг України зріс на 4,6 млрд гривень, – Мінфін\nТакож міністр фінансів України Сергій Марченко заявив, що Україна виконала вже 4 із 10 структурних “маяків” меморандуму з Міжнародним валютним фондом.\nНазад У Вінниці додатково закупили обладнання для лікування пацієнтів з COVID-19\nДалі В Японії помер лауреат Нобелівської премії з фізики


Маршрут Житомир → Полтава дорога та відстань | Мапа України\nМаршрут Житомир → Полтава дорога та відстань\nДетальний маршрут Житомир - Полтава\nВідстань між містами Житомир та Полтава\nАбо якщо казати точно, то з центра Житомира до центра Полтави, відстань між містами складає метрів.\nЧас в дорозі з Житомира до Полтави\nЗ Житомира до Полтави, їхати хвилин, за умови дотримання правил дорожнього руху, та відсутності перешкод та заторів.\nВи завітали на карту маршруту від міста Житомир в місто Полтава. Відстань між містами Житомир і Полтава рахується в кілометрах, по даним гугл мап. Подорожуючи машиною дорогами України ви можете знайти найкращий маршрут, що допоможе порахувати кількість пального и вартість подорожі. Детальна схема маршруту з Житомира розташована відразу під мапою. З допомогою масштабу ви можете наблизити карту маршруту з Житомира, і розглянути деталі маршруту, а так само дізнатись нюанси маршруту в Полтава. Щоб побудувати новий маршрут від Житомира або дорогу від Полтави, потрібно вибрати місто початку маршруту, та пункт призначення після чого запустіть розрахунок маршруту. Просто почніть писати назву міста українською мовою, та список зменшиться до пари варіантів відповідних міст. Мапа дійсна лише дорогами України. Якщо дорога є, ви побачите маршрут на карті і деталі шляху. Ви дізнаєтесь відстань між обраними містами, як доїхати до міста Житомира, як доїхати до міста Полтави чи до інших міст України. Маршрут побудований за допомогою мап гугла, у котрих актуальні дані про відстані між містами України.\nІнформація на сайті мають лише рекомендаційний характер, так як створені за допомогою карт гугл. Мапа маршруту між містами може мінятися в залежності від погоди, та дорожніх пригод на дорогах України. На різних дорогах свій швидкісний режим, і різна ймовірність заторів, що може збільшити час в дорозі з Житомира в Полтава. Ми бажаємо відвідувачам сайту і автолюбителям приємних поїздок по маршрутах України, і закликаємо не порушувати правила дорожнього руху.


Американський есмінець USS Carney увійшов у Чорне море » Слово і Діло\n18 лютого 2018, 08:44\nАмериканський ракетний есмінець Carney увійшов у Чорне море слідом за есмінцем Ross.\nПро це повідомляє прес-служба Шостого флоту ВМС США, пише «Слово і Діло».\nПід Одесою кораблі НАТО провели маневри – ЗМІУ Чорному морі, недалеко від Одеси, провели спільні маневри дві постійні морські групи НАТО. 8 лютого 2018, 07:00\nНапередодні стало відомо, що есмінець США, який атакував аеродром у Сирії у квітні 2017 року, також увійшов у Чорне море.\n«Наше рішення задіяти одразу два кораблі в Чорному морі одночасно є запобіжним заходом, а не відповідною реакцією», - заявив командувач Шостим флотом ВМС США Кристофер Грайді.\nЗа його словами, присутність двох кораблів демонструє прихильність США до забезпечення стабільності в регіоні.\nРаніше в Одеський порт зайшов ескадрений міноносець військово-морських сил США USS Carney DDG64.\nВМС України провели навчання з американським есмінцем – фото 3 грудня 2017, 09:44


Як розрахувати Revenue Formula та визначити правильні складові для росту вашого стартапу - AIN.UA\n14 Декабря, 2020, 16:01\nЗа статистикою, понад 90 % стартапів зазнають невдачі. Причини провалу бувають різні, але найчастіші — закінчення грошей та нежиттєздатна бізнес-модель. Щоб цього уникнути, потрібно визначити метрики, які є життєво необхідними для вашої бізнес-моделі та працювати над їхнім постійним покращенням усією командою. У цьому допомагає інструмент Revenue Formula.\nВ колонці для AIN.UA, засновники Propertymate Богдан Гнатковський (CEO) та Софія Вишневська (COO) розповідають для чого він потрібен та як його використовувати.\nОстанні три роки ми у Propertymate займаємось розвитком стартапу у сфері нерухомості. Коли ви створюєте компанію, спочатку важко визначитися на чому сфокусуватися фаундерам і загалом усій команді. Після того, як ми потрапили у Techstars, нам представили багато інструментів, які допомагають ефективніше досягати результатів. Revenue Formula — це основний інструмент, на який орієнтується вся наша команда, і який виконує роль компаса на щотижневих KPI-мітингах.\nУ цій статті ми хочемо поділитись з вами інструментами та досвідом, який проживаємо самі. Також, як розраховувати Revenue Formula на наведених реальних вдалих прикладах. Крім цього, розкажемо, відштовхуючись від своїх спостережень, чому вашому стартапу потрібні унікальні метрики та як виміряти успіх вашого бізнесу.\nЩо таке Revenue Formula і чому вона така важлива?\nБільшість засновників стартапів фокусують свою увагу на презентації продукту з погляду його користі та унікальності. Це важливо, але рентабельність вашого бізнесу є набагато важливішою.\nДохід — головний показник успіху та розвитку вашого продукту. Чим вищий дохід, тим більше шансів наймати найкращих людей на ринку, залучати додатковий капітал та досягати поставлених цілей. Крім цього, плануючи грати в довгу й масштабувати бізнес, ви маєте завжди тримати руку на пульсі і фіксувати, скільки та з яких джерел ви отримуєте дохід й розуміти, що впливає на грошовий потік вашого стартапу.\nСаме тут на допомогу приходить грамотно сформована Revenue Formula, яка складається з релевантних складових та відповідає на головне питання «Що ж робити, щоби заробляти гроші?».\nRevenue Formula (RF) — це інструмент, який допомагає швидко зрозуміти яким чином компанія генерує дохід.\nНайпростішим прикладом Revenue Formula буде добуток кількості проданих одиниць товару та середньої ціни одиниці товару.\nПроте, RF може бути набагато складнішою, залежно від бізнесу або рівня деталізації. Наприклад, деякі компанії деталізують її до окремих сегментів клієнтів, географічних ринків, або категорій продукту.\nОсновною задачею RF є максимально швидко пояснити, як компанія заробляє гроші та від чого залежить розмір її доходу.\nЯк правильно розрахувати Revenue Formula?\nВарто почати з декомпозиції доходу вашої компанії. Якщо у вас доходу ще немає, почніть з припущення — запитання: «Що нам потрібно зробити, щоб заробляти $1 000 000 в місяць?».\nЯкщо ви розробляєте та продаєте SaaS-продукт, то вам потрібно мати 100,000 користувачів, які платять по $10 в місяць. Але, якщо не всі користувачі платять вам одразу, то ваша модель ускладнюється. У такому разі, вам необхідно отримати 1 000 000 реєстрацій, з яких хоча б 10 % стануть платними користувачами (конверсія в платних користувачів = 10 %) та витрачатимуть на ваш продукт по 10$ в місяць.\nДля прикладу, подивимось на Revenue Formula Uber та Netflix.\nRevenue Formula Uber\nRevenue Formula Netflix\nЗрозуміло, що наведені вище формули є спрощеними, адже і в Uber, і в Netflix є різні категорії сервісів, підписок та користувачів, а також, ціна може суттєво відрізнятися на різних ринках.\nПроте, як можна побачити у звітності того ж Netflix, вони враховують лише дохід з підписок та ігнорують дохід з супутніх сервісів, таких як, наприклад, сервіс для оренди фільмів DVD чи продаж квитків на їхні фільми в кіно.\nДрайвери та сабдрайвери в Revenue Formula\nСкладові Revenue Formula називаються драйверами. Їх можна подрібнити на сабдрайвери (менші чинники, які впливають на драйвери), щоб отримати більш детальну картину доходу.\nПовертаючись до згаданих прикладів про Revenue Formula Uber та Netflix, давайте подивимось, що є драйверами та які можуть бути сабдрайвери в кожному випадку. Важливо зазначити, що сабрайвери мають бути кількісними, вимірювальними та такі, щоб ви могли на них впливати.\nВ Revenue Formula Uber кількість поїздок, середній чек однієї поїздки та% комісії — це все драйвери. Кожний драйвер можна розкласти на сабдрайвери. Наприклад, для драйвера «кількість поїздок», сабдрайверами можуть бути кількість запитів на поїздку, кількість водіїв, кількість локацій, у яких доступний сервіс, NPS, швидкість подачі машини, тощо.\nТакож кожен сабдрайвер можна розділити ще детальніше (на «кількість запитів на поїздку» впливають кількість скачувань Uber App, UX/UI дизайн додатку, реферальна програма, платні кампанії, тощо).\nВ Revenue Formula Netflix кількість зареєстрованих користувачів,% користувачів, які продовжити користуватися сервісом після пробного періоду та середня ціна підписки — це драйвери. У свою чергу, релевантними сабдрайверами для драйвера «% користувачів, які продовжують користуватися сервісом після пробного періоду» можуть бути кількість доступних фільмів та телевізійних програм, кількість перекладів на різні мови, ексклюзивний контент, тощо.\nЯк визначити, що насправді важливо вимірювати?\nПісля того, як ви визначилися зі своїми сабдрайверами, потрібно прийняти рішення, на яких із них фокусуватись, щоб отримати бажаний результат.\nУ випадку з Propertymate, нашою основною ціллю було показати життєздатність нашої бізнес-моделі, та отримати суттєвий ріст доходу за найкоротший час.\nРозбиваючи драйвери у вашій Revenue Formula на якомога більше сабдрайверів, ви можете відстежити, який з них найбільш ефективно впливає на драйвер та дохід загалом.\nТакож, важливо визначити період, за який ви будете аналізувати результати та планувати подальші дії. Це може бути тиждень, 2 тижні, але не більше місяця.\nНаприклад, у Techstars нам радили розбивати наші ітерації на тижневі періоди, та ставити вимірювальні цілі по кожному припущенню із сабдрайверами. Наприклад, нам потрібно перевірити PPC канал залучення користувачів. Якщо ми можемо отримати 50 активних користувачів за тиждень за бюджет менше $500, то ми сфокосуємось на цьому сабдрайвері.\nУ Propertymate ми починали з щотижневого періоду, як нам радили в Techstars, а зараз ми робимо чек-ін з командою (ми це називаємо KPI-мітинги) кожні 2 тижні й дивимось показники. Спочатку, коли ми лише намагалися визначити, які канали та інструменти взагалі можуть працювати та приводити до результату, наші показними постійно змінювались. Проте, вже за пару місяців ми прийшли до набору сабдрайверів, які напряму впливають на нашу ефективність.\nRevenue Formula Propertymate — маркетплейсу новобудов для агентів:\nRevenue Formula стартапу, який продає Hardware рішення рітейлерам одягу:\nRevenue Formula двостороннього фріланс маркетплейсу:\nRevenue Formula технологічного сервісу по наданню іпотеки:\nОтже, з самого початку потрібно постійно експериментувати, як з продуктом, так і з показниками. Ваша ціль — знайти найефективніші сабдрайвери та відстежувати їхні метрики на постійній основі.\nRevenue Formula — це лише початок\nСьогодні Revenue Formula враховується в основі прийняття більшості рішень стосовно нашого продукту та компанії. Згодом ми прийшли до того, що кожна задача, прив’язується до відповідного драйвера та сабдрайвера. Кожен член команди бачить, що його робота впливає на конкретний показник, і відчуває за це відповідальність. Таким чином, формується культура, з якою досягаються кращі результати.\nБільше, ніж розповідь про успіх вашого стартапу, скажуть ваші метрики. Фокусуючись на правильних показниках, ваш бізнес буде рости та набирати оберти. Як засновники компанії, яка використовує Revenue Formula на постійній основі, ми можемо впевнено сказати, що цей інструмент може стати вам справді корисним.\nАвтори: Богдан Гнатковський та Софія Вишневська, засновники Propertymate.\nПять мифов о брендинге, которые мешают построить успешный стартап


Протокол № 1 установчих зборів з формування Громадської ради при Лиманській райдержадміністрації від 25 вересня 2017 року\nустановчих зборів по створенню громадської ради при Лиманській райдержадміністрації\n25 вересня 2017 року смт Доброслав\nВсього представників інститутів громадянського суспільства—13\nОбирається головуючий на установчих зборах, вноситься кандидатура Калюжного В.Л.—голови ініціативної групи, за результатами голосування:\n«за» -- 12\nКалюжний В.Л. обраний головою установчих зборів, який вносить пропозицію обрати секретарем зборів Бульбу В.О., за результатами голосування: «за»--10, «проти»--0, «утримались»--2, секретарем обрано Бульбу В.О.\nОбирається лічильна комісія, вноситься пропозиція обрати лічильну комісію в кількості одного чоловіка – Родіну Л.Ф.\nВизначення кількісного та персонального складу громадської ради при Лиманській районній державній адміністрації.\nІнформація про діяльність громадської ради, що діяла при Лиманській (Комінтернівській) райдержадміністрації.\nОбрання керівних органів громадської ради при Лиманській райдержадміністрації.\nРеалізація порядку денного:\n1. СЛУХАЛИ: Визначення кількісного та персонального складу громадської ради при РДА\nІнформує: Калюжний В.Л., який детально проінформував про ті інститути громадянського суспільства, які виявили бажання працювати в громадській раді і згідно з Положенням про обрання складу громадської ради, в чітко визначений термін, подали відповідні документи.\nПостановили: Обрати громадську раду при Лиманській райдержадміністрації в кількості\nГолосували: «за»--12, «проти»--0. « утримались»--0.\nБілоконь Андрій Андрійович - голова Федерації футболу Лиманського району\nБульба Валентина Олександрівна - голова Лиманської районної організації Профспілки працівників освіти і науки України\nГавриленко Микола Іванович - голова Ради Лиманської районної організації ветеранів України\nГолопотелюк Олександр Олександрович - голова громадської організації «Громада Фонтанки»\nДяченко Світлана Миколаївна - член громадської організації «Правова спільнота Лиманщини»\nКалюжний Володимир Леонідович - голова громадської організації «Ветерани АТО Лиманщини»\nЛадиненко Анатолій Володимирович - член Ради громадської організації «Садівничий масив «Лиманський»\nПолякова Інна Петрівна - голова громадської організації "Суспільний добробут»\nРодіна Любов Федорівна - голова Первинної профспілкової організації КУ «Лиманська ЦРЛ»\nРоманенко Світлана Афанасіївна - голова Первинної Профспілкової Організації Всеукраїнської незалежної професійної спілки «Захист праці» в Лиманській дитячій музичній школі\nСвячений Юрій Анатолійович - голова громадської організації «Місцеві ініціативи»\nТрегубенко Олександр Вікторович - голова Лиманської районної фізкультурно-спортивної організації «Колос»\nЮрьєва Анжела Ігорівна - керівник Лиманського відділення громадської організації «Молодіжний центр розвитку»\nВ зв’язку з відсутністю Білоконя А.А, внесено пропозицію включити його до складу громадської ради, але після закінчення лікування він повинен надати документ, що засвідчить його перебування на лікуванні\nГолосували: «за»--12, «проти»--0, «утримались»--0\n2.СЛУХАЛИ: Інформацію про діяльність громадської ради, що діяла при Лиманській (Комінтернівській) райдержадміністрації протягом 2015-2017років.\nІнформувала: Бульба В.О.—голова громадської ради, що діяла протягом 2015-2017року.\nПостановили: Інформацію про роботу громадської ради, що працювала в 2015-2017 роках, прийняти до відома.\n3. СЛУХАЛИ: Обрання керівних органів громадської ради при Лиманській райдержадміністрації.\nГоловуючий Калюжний В.Л. ознайомив присутніх з порядком проведення виборів\nкерівних органів громадської ради. Вноситься пропозиція провести вибори голови громадської ради відкритим голосуванням. Вноситься пропозиція провести вибори таємним голосуванням. Внесені пропозиції ставляться на голосування. В результаті голосування ( «за»--8, «проти»--0, «утримались»--4) приймається рішення провести вибори голови відкритим голосуванням.\nВносяться кандидатури на посаду голови громадської ради:\n1.Калюжного В.Л (пропозицію вніс Гавриленко М.І.)\n2.Полякова І.П. (пропозицію вніс Свячений Ю.А.)\n3.Ладиненко А.В. (пропозицію внесла Романенко С.А.)\nКожен з кандидатів на посаду голови громадської ради коротко проінформував про своє бачення роботи громадської ради.\nПроводиться голосування, в результаті голоси розподілились:\n1.Калюжний В.Л. «за»--5\n2.Полякова І.П. «за»--3\n3.Ладиненко А.В. «за»--4\nЗа результатами голосування головою громадської ради обрано Калюжного В.Л.\nГолова громадської ради вносить пропозицію обрати заступником голови-- Голопотелюка О.О.\nЧлен громадської ради Свячений Ю.А. вносить пропозицію проголосувати за 2-х заступників: Полякову І.П. та Ладиненка А.В.\nВ результаті голосування: Полякова І.П. та Ладиненко А.В. при розподілі голосів:\n«за»--8, «проти»- 4, « утримались»--0. обрані заступниками.\nГолова громадської ради вносить пропозицію обрати секретарем громадської ради Костенко Л.В. – представника органу виконавчої влади.\nЗа результатами голосування: «за»--12, «проти»--0, « утримались»--0, секретарем громадської ради обрано Костенко Л.В.\nГолова громадської ради Калюжний В.Л. вносить пропозицію на чергове засідання громадської ради винести питання обговорення проекту Положення про громадську раду.\nЧлен громадської ради Ладиненко А.В. пропонує електронною поштою всім членам громадської ради надіслати Положення, за яким працював попередній склад громадської ради. Вирішили в онлайн-режимі обговорити проект Положення за допомогою функції Messenger в соціальній мережі Facebook.\nПорядок денний установчих зборів вичерпаний, завершується робота.\nГолова зборів: В.Л.Калюжний\nСекретар зборів: В.О.Бульба


"Путін пригрозив Меркель, що введе регулярну армію на Донбас". Чи можлива нова ескалація конфлікту на Сході? - Політичні новини України - Експерти визнають, що новий наступ можливий, але кажуть, що поки сторони конфлікту шукають компромісу в переговорах | Сьогодні\n"Путін пригрозив Меркель, що введе регулярну армію на Донбас". Чи можлива нова ескалація конфлікту на Сході?\n13 травня 2015, 07:50\nЕксперти визнають, що новий наступ можливий, але кажуть, що поки сторони конфлікту шукають компромісу в переговорах\nСитуація на Донбасі продовжує залишатися вкрай напруженою, бої і не думають вщухати. За даними Штабу військової операції, станом на вчора на донецькому напрямку бойовики стріляли з 120 міліметрових мінометів по населених пунктах Опитне, Водяне, Піски.\n"По шахті Бутівка били із зенітної установки і танка. Снаряди від танків і 152 мм знарядь і міни, випущені бандитами, падали в населеному пункті Авдіївка. За Мар'їнці стріляв снайпер", – зазначили в Штабі.\nБільше того, місцеві жителі Донецька знову фіксують зосередження важкої артилерії бойовиків безпосередньо в межах міста (що, нагадаємо, прямо суперечить Мінському протоколу, який передбачає відведення всього важкого озброєння за десятикілометрову зону) – гаубиця Д-30 була помічена на набережній Кальміуса.\nНЕБЕЗПЕКА Є. Є інформація про те, що новий виток військового протистояння може початися ближче до кінця травня, – кажуть "Сегодня.ua" джерела, близькі до політичного і військового керівництва країни.\n"Ситуація, коли бойовики знов підуть у наступ, можлива. Все, грубо кажучи, для цього готово, озброєння ніхто й не думав всерйоз відводити", – говорить один з наших співрозмовників. Разом з тим, він нагадує, що рівно такі ж чутки дуже щільно циркулювали перед травневими святами – оперативна інформація про можливу активізацію супротивника на 9 травня була, але, на щастя, вона не виправдалася.\n"Зараз є раніше два сценарії: це подальше продовження переговорів на рівні керівництва країн Нормандське четвірки та все ж пошук якихось шляхів мирного врегулювання в рамках вже існуючого Мінського протоколу. Але, ясна річ, що і новий виток війни можливий. Тільки знає про це хіба що одна людина – Володимир Путін", – говорить "Сегодня.ua" нардеп від Блоку Петра Порошенка Єгор Фірсов.\nЗ ним згоден позафракційний депутат Борис Філатов: "Можливі різні сценарії. Ніхто не знає, що у Путіна в голові". "Я розмовляв з військовими – у мене ж великі зв'язки на передовій. Вони вважають, що теоретично прорив з боку бойовиків і об'єднаних російсько-сепаратистських сил можливий тільки за підтримки авіації. Що б там не казали, наші на передовій досить щільно зміцнилися, окопалися, і потрібно володіти надзвичайним перевагою в силах і засобах, щоб бойовики змогли прорвати оборону без колосальних втрат. Але сценарії можуть бути різними, і ми повинні бути до них готові", – підкреслює він.\nНародний депутат від "Народного фронту", військовий експерт Дмитро Тимчук констатує, що діяти необхідно як і колись, коли інформація про можливе настання вже з'являлася. Що стосується сил противника, то, за його словами, у російсько-українського кордону сосредоточенго "мінімум 15 батальйонно-тактичних груп і до десятка ротно-тактичних груп". "Генштаб називає і великі цифри. Це серйозні сили. І якщо вони будуть масово вводитися на територію Донбасу, однозначно через пару діб буде наступ", – заявив він "Сегодня.ua".\nВІЗИТ МЕРКЕЛЬ. Ситуація на Донбасі була предметом розмови між президентом РФ Володимиром Путіним і канцлером Німеччини Ангелою Меркель 10 травня в Москві. "Наші джерела кажуть, що розмова була вкрай жорстким. Меркель пригрозила серйозним посиленням санкцій, і є інформація, що після цього з Москви все ж може піти команда бойовикам стримати апетити і перестати готуватися до наступу", – розповідає Тимчук.\nЗа словами нашого джерела, близького до керівництва країни, Меркель дійсно прямо по пунктах пояснила президенту РФ, які саме положення мирного плану не виконуються російською стороною. "Путін нібито був вкрай незадоволений розмовою. І навіть пригрозив, що якщо так, то він готовий ввести на Донбас уже і регулярну російську армію, щоб ніхто не казав, що її там немає", – розповідає він.\nДжерело знає, що в найближчі дні Меркель має намір зустрітися з Петром Порошенком, щоб обговорити ситуацію вже з ним, і після цього можливо буде говорити про якийсь надалі сценарії розвитку подій.\nНардеп Фірсов при цьому запевняє, що позиція керівництва країни залишається незмінною: все виключно в рамках уже підписаного Мінського протоколу. Так, зокрема, політик вважає безпідставними нещодавні заяви лідерів бойовиків "ДНР" – "ЛНР" про те, що вони нібито згодні на якусь ширшу автономію чи федералізацію. "Абсолютно точно ніхто в українському керівництві на це не піде, це абсолютно точно", – говорить представник БПП.\nЕксперти вважають, що ймовірність посилення збройного протистояння є, але скоріше, з урахуванням візиту Меркель, швидше найближчим часом сторони конфлікту продовжать комунікувати.\n"Під час зустрічі в Москві 10 травня Меркель в черговий раз озвучила позиції Євросоюзу, починаючи від загальної парадигми про те, що Україна повинна зберігати свою територіальну цілісність, і закінчуючи тим, що для ЄС червоною рискою, після якої санкції можуть бути якісно посилені, є наступ на Маріуполь і агресивні дії на Донбасі. Це неприйнятно для Євросоюзу. Канцлер Німеччини почула точку зору Росії, запевнення, що Росія теж дотримується курсу на деескалацію ситуації. Тобто в значній мірі ритуальні заяви. Ця зустріч не покликана створити нову парадигму, новий порядок денний. Сторони в черговий раз позначили свої позиції, побачили, що вони значною мірою розходяться і будуть продовжувати комунікацію", – говорить нам директор Інституту соціально-політичного проектування "Діалог" Андрій Міселюк.\nЩо стосується, погроз бойовиків про можливе настання, то їх, на думку політолога, всерйоз сприймати не варто. "Насправді це визначають не бойовики "ДНР" та "ЛНР". Вони періодично озвучують можливість того, що вони підуть у наступ. Якщо простежити, то прямий взаємозв'язок між тим, що вони озвучують, і тим, що відбувається, не завжди є. Війна триває, і одна з її складових – інформаційно-психологічна. Лідери "ДНР" та "ЛНР" час від часу озвучують, що вони готові розширюватися по території Донбасу та навіть дійти до Харкова, не кажучи про те, що вони готові йти в західному напрямку. Вони змушують нервувати Київ, змушують реагувати міжнародна спільнота. Вони нагадують про себе", – підкреслює співрозмовник "Сегодня.ua".


Повітряне серце своїми руками > Весілля > Статті > Букет\nСерце - найпопулярніша композиція з куль. Для того, щоб виготовити серце заввишки 70см., вам буде потрібно близько 100 куль, для композиції заввишки 1,7 м - близько 200. Вам буде потрібно:\n* кулі великого діаметру для ланцюжка з хвостиками з двох сторін (внизу для надування і вгорі для прикріплення іншої кулі);\n* кулі меншого діаметру для прикраси перемичок гірлянд;\n* декоративні прикраси - стрічки, різноколірна фольга.\nВеликі і маленькі кулі повинні бути різних кольорів, що гармонійно поєднуються між собою.\nПерш ніж приступити, нагадаємо, що у кожної повітряної кульки є отвір для надування, яке ми для простоти назвемо «хвостиком».\n1. Виготовляємо основу - важок для серця, на той випадок, щоб воно не відлетіло. Для цього наливаємо в кульку воду, щоб вийшла знайома всім з дитинства «капітошка». Зав'язуємо кульку, кладемо її хвостиком догори в центр круглої пакувальної фольги для квітів і збираємо фольгу навколо хвостика, не приховуючи його, розпрямляємо при цьому краї фольги. Щоб даний букетик був пишніший, можна використовувати декілька шарів фольги. Вибирайте фольгу з малюнком, щоб букетик вийшов більш нарядним.\n2. Надуваємо одну велику кулю і прив'язуємо її хвостиком до хвостика закутаного у фольгу «капітошки». Хвостики зв'язуємо без ниточок. Звичайно, доведеться потренуватися, це не так-то просто. Та зате коли освоїте цей спосіб, робота піде набагато швидше, оскільки не йтиме катастрофічно багато часу на ці самі ниточки. Надуваємо ще одну велику кулю і хвостиком прив'язуємо його до верхнього хвостика попередньої кульки. Таким же чином надуваємо і створюємо ланцюжок з кульок. Кількість куль залежить від розміру серця, але воно повинне бути парним, для того, щоб можна було без зусиль надати необхідну форму. Завершальну велику кульку прив'язуємо знову ж таки до хвостика «капітошки».\n3. Надуваємо дві маленькі кульки і зв'язуємо їх між собою за хвостики. Надуваємо ще дві кульки і знову зв'язуємо їх між собою. Беремо в руки ці дві зв'язки з двох кульок, сполучаємо їх в центрі зв'язок і закручуємо між собою дві кулі з різних зв'язок, щоб вийшла одна міцна зв'язка з чотирьох куль. Створюємо таких четвірок стільки, скільки перемичок з хвостиків між кулями, і прикріплюємо четвірки в необхідні місця, перекручувавши маленькі кульки навколо великих для закріплення даної конструкції.\n4. Після того, як ланцюжок створений і прикрашений маленькими кульками, надаємо їй форму серця. З'єднання двох половинок серця можна прикрасити декоративною прикрасою, створеною також з пакувальної фольги і маленьких кульок або великого банта.\n5. Прикріплюємо серце до стіни двостороннім скотчем, сліди від якого після торжества необхідно буде змити. І не забудьте прикрасити композицію стрічками і квітами.\nВашим друзям, яких ви попросите цим зайнятися, напевно сподобається результат їх праці, тим більше, якщо над цим трудитиметься 2-3 людини, які чітко розподілять обов'язки між собою. Адже у такому разі продуктивність праці різко збільшиться, і вони зможуть створити такий шедевр всього за годину.\nПрочитано: 11017 раз\n- Коли мій батько взнав, що я палю, примусив викурити при ньому цілу пачку сигарет!\n- Так ось чекаю, коли він узнає, що я п'ю...\nстатистика користувачів онлайн: 45 | користувачів сьогодні: 79 | переглянуто сторінок сьогодні: 2122 | всього сторінок переглянуто: 86602378


Визначення залишку - що це таке, сенс і поняття\nПерше, що ми збираємося зробити, перш ніж приступити до визначення значення залишився терміна, що займає нас, полягає в тому, щоб зрозуміти його етимологічне походження. У цьому сенсі можна сказати, що воно виходить з латини, від слова "remanens". Це, у свою чергу, складається з двох різних частин:\n• Префікс "re-".\n• Дієслово "manere", яке можна перекласти як "перебування або перебування".\nЛюдина робить десять тортів, щоб запропонувати в своєму районі, сподіваючись, що його сусіди будуть купувати його, щоб він міг заробити трохи грошей . Наприкінці дня ця тема попереджає, що йому вдалося продати вісім тортів. Решта два, таким чином, становлять залишок їх виробництва.\nЗалишок - це те, що залишилося . Ця концепція може бути пов'язана з ідеєю надлишку: у нашому попередньому прикладі, пекар залишив два тістечка, які він не міг продати, так що можна сказати, що він залишив два тістечка або що два тістечка перевищили вимогу сусідів.\nУ сфері бухгалтерського обліку часто використовують це слово. У цьому випадку він використовується для позначення вигод, які після схвалення рахунків року та розподілу результатів не були поширені, або вони не були застосовані до будь-якого іншого рахунку.\nТаким чином, це може статися в компанії, яка, виплативши всі рахунки і борги, одержала близько 10 тис. Євро пільг. З цієї суми він вирішує використати 2 000 для того, щоб бути легальними резервами і 3 000 євро як дивіденди. Таким чином, було б 5 000 євро без розподілу або застосування, що залишилося б.\nЗ іншого боку, в муніципальному управлінні міських ратуш звичайно говорити про те, що називається залишком скарбниці. Це баланс, який дає мерові та його урядовій команді можливість дізнатися, наприкінці поточного фінансового року, про економічну платоспроможність консисторії, щоб здійснити вирішення своїх боргів або здійснити нові проекти. Для цього будуть проаналізовані очікувані права на стягнення, а також ліквід, який він має в банках, або грошові кошти.\nЗалишок може з'являтися в найрізноманітніших областях. Найбільш поширене використання поняття знаходиться в торгівлі або в економіці , стосовно товарів або товарів, які не досягають споживача або покупця.\nВізьмемо випадок бренду одягу, який запускає нову модель трусів для весняно-літнього сезону. Компанія несе відповідальність за виробництво гарної кількості цих штанів для продажу в своїх приміщеннях, спираючись на рекламу на радіо та телебаченні. Коли закінчується сезон, решта продукції (штани , які не були продані ) буде запропонована за ціною пропозиції. Таким чином, компанія намагатиметься не накопичувати залишок, який до наступного року буде старим і повинен поступитися місцем іншим моделям.\nЗалишок також може бути символічним . Якщо південноафриканський політик пропонує відновити расову сегрегацію, хтось може вказати, що його мислення є залишком минулих епох, які він більше не має підтримки сьогодні.


Реферат - Австрійська імперія у першій половині ХІХ сторіччя - История\nРеферат: Австрійська імперія у першій половині ХІХ сторіччя\nЗ початку Французької революції і аж до остаточного розгрому Наполеона в 1815 Австрія була послідовним супротивником Франції. Воєнні дії проти Франції почалися в 1792 р. і продовжувалися з перервами до осені 1815 р. Не раз за цей час австрійські армії зазнавали поразки (при Маренго в 1800, Аустерліці 1805, Ваграмі 1809 та інші), двічі гренадери Наполеона штурмували прославлений Відень, який на той час за кількістю населення (прибл.230 тис. осіб) в Європі поступався тільки Лондону і Парижу. Армія Габсбургів зазнавала великих втрат, а страждання жителів великих і малих міст можна порівняти з тяготами, пережитими у світових війнах XX ст. Не раз Наполеон диктував Австрії умови миру — в деякі моменти імперія втрачала більшу частину своїх володінь. Імператор Франц I змушений був видати свою дочку Марію Луїзу заміж за Наполеона (1810), якого раніше називав «французьким авантюристом». Селяни Тіролю на чолі з шинкарем Андреасом Гофером повстали і чинили опір наполеонівським військам. Австрійські війська завдали відчутної поразки французам під Асперном поблизу Відня (1809), але були розгромлені Наполеоном через декілька днів біля Ваграма.\nПерший етап промислового перевороту відрізнявся двома істотними особливостями. По-перше, його розвиток йшов нерівномірно в окремих провінціях: в середині XIX ст. на частку чеських земель припадало 34% промислової продукції, Ломбардо-венеціанського королівства — 27, Нижньої Австрії і останніх спадкових земель — 15, Галіції — 7,5%. По-друге, домінувало текстильне виробництво, що давало близько половини всієї промислової продукції.\nПерша невелика залізнична гілка була прокладена в 1828 р., тобто через 3 роки після відкриття першої залізниці в Англії. Будувалися залізничні лінії перш за все від Відня до Чехії — спочатку до Брно, потім до Праги і лише після цього до Грац. Перші локомотиви були куплені в Англії, але|та| вже в 40-х роках удалося налагодити власне виробництво паровозів і вагонів. До середини століття протяжність залізниць склала 1357 км.\nЕкономіка королівства Угорщина розвивалася в умовах менш сприятливих і складніших, ніж в австрійських, чеських і північноіталійських землях. Тут, на відміну від спадкових земель, панування феодалізму і станових установ було міцнішим. Економічна потужність і політичний вплив дворянства, що збереглися майже в незайманому вигляді на початку XIX в. — не в останню чергу завдяки союзу угорської аристократії з чужоземним абсолютизмом, — представляли основну причину відсталості країни і перешкоджали її подоланню.\nПрогрес торкнувся і основної галузі угорської економіки — сільського господарства. Розширилися орні угіддя, головним чином шляхом осушення боліт, скорочення площі пасовищ і лугів. Поліпшення|покращання| агротехніки і землеробських знарядь дозволило підвищити врожайність. Значно збільшилося виробництво технічних культур, зокрема нових — картоплі, тютюну, рису, індиго. В порівнянні з кінцем XVIII ст. збори урожаю подвоїлися, поголів'я худоби збільшилося в п'ять разів. Військова кон'юнктура кінця XVIII — почала XIX ст., а потім розвиток промисловості, що прискорився, в австрійських і чеських землях забезпечили стійкий ринок збуту угорській сільськогосподарській продукції і деяких видів промислових виробів.\nОсновна маса земельних володінь не могла служити базою для кредитово-позикових операцій, оскільки селяни не мали права власності навіть на свої наділи, а дворянська власність по традиційному майоратному праву була невідчужувана і не могла, таким чином, служити заставою для кредиту. Проте загальна площа земель, що знаходилися фактично в селянському користуванні, була досить значною — до 72% ріллі і лугів.\nЗ ім'ям канцлера (з 1821 р.) К. Меттерніха, «великого інквізитора Європи», як його сталі називати в 20-х роках, зв'язано придушення австрійськими військами революцій 1820/21 і 1831 рр. в Італії, організація контрреволюційної інтервенції на Піренейському півострові. У багатьох європейських столицях, особливо в німецьких і італійських, його зусиллями були організовані «чорні кабінети», в яких кращі знавці своєї справи трудилися над дешифровкою дипломатичних донесень і листів, перехоплених агентами Меттерніха. Але з особливою витонченістю меттерніхівська система упроваджувалася в самій Австрії, що стала, по словах Ф. Енгельса, "… країною, яка до березня 1848 р. була майже так само недоступна поглядам іноземців, як Китай до останньої війни з Англією".\nВсемогутня цензура наглухо закрила Австрію для книг німецьких класиків — Лессінга, Шіллера, Гете, на театральні підмостки не допускався «Гамлет» і взагалі будь-яка п'єса, яка могла б вселити австрійцям думку про можливість скидання і вбивства монархів. На сцені і в друкарських виданнях шахраями, всякими негативними персонажами могли бути тільки люди рангом нижче за барона. Газети і анонімні брошури, що критикували нетерпимі порядки і свавілля в Австрії, австрійців, що вільнодумствували, публікували в Лейпцігу, а то і в далекій Бельгії.\nІмператор Франц і Меттерніх, що пережили бурхливі потрясіння епохи Великої французької революції і наполеонівських воєн, на все життя зберегли непереборний страх перед революцією, і цим страхом визначався кожен їх крок як державних діячів. Такі поняття, як «конституція», «народ», були абсолютно несумісні з меттерніховською системою правління. Конституція — будь-яка, навіть монархічна, — була в очах К. Меттерніха «легалізованою революцією», і коли йому одного дня показали французьку газету, в якій мовилося про бажаність введення в Австрії конституції, князь щиро подивувався: «Жалюгідні порадники, той, хто бажає дати Австрії конституцію, повинен спочатку сотворити австрійський народ!» Імператор був переконаний в тому, що він є намісником Бога на землі і несе перед ним одноосібну відповідальність за «спокій і порядок» в підвладній йому імперії.\nЛипнева революція у Франції, а потім революція в Бельгії і польське повстання 1830-1831 рр. перекинули розрахунки реакції, і це стало очевидним для самих творців меттерніховського режиму. Дізнавшись про початок революції в Парижі, канцлер констатував: «Знищена справа всього мого життя!» — і, все ще сподіваючись на солідарність легітимних монархів, запропонував організувати озброєну інтервенцію до Франції і Бельгії. Часи, проте, змінилися, і пропозиція канцлера не знайшла відгуку у європейських монархів.\nУ ліберально настроєних колах австрійського суспільства липневі події у Франції були сприйняті з ентузіазмом. Всупереч цензурі і поліцейським гонінням французами відверто захоплювалися, народилася надія, що міжнародні ускладнення і війна допоможуть австрійцям скинути меттерніхівське ярмо. У Відні і інших містах широко розповсюджувалася заборонена література, що ввозилася з-за кордону. Не випадково 30-40-і роки, тобто період, що передував революції, що почалася в березні 1848 р., увійшов до австрійської історії як «передберезневий», бо глухе бродіння охопило все суспільство в цілому, від до низу верху, і необхідність корінних соціальних і політичних реформ стала очевидною для всіх, за винятком вузького кола правлячої еліти.\nЗ'явилися перші ознаки незадоволеності і найбезправнішого, знедоленішого соціального шару — що тільки починав формуватися пролетаріату. Стихійне обурення фабричних робітників в ці десятиліття, як і в інших країнах, зверталося проти машин і верстатів, в яких робітники наївно бачили першопричину своїх лих. У другій половині 40-х років, коли хліб і інші продукти стали непомірно дорогі, віденські робітники почали виходити на вулицю, громити булочні. Не дивлячись на неорганізованість і стихійність виступів робітників, саме в цей період Австрія зробила перші кроки в області фабричного законодавства. У 1842 р. був ухвалений перший закон по обмеженню експлуатації дитячої праці: встановлений максимум робочого дня для 9-12-літніх-10 годин, і для 12-16-річних — 12 годин; дітей 9-12 років дозволялося віднині приймати на роботу лише в тому випадку, якщо вони вже вчилися в школі не менше трьох років; заборонялося примушувати дітей працювати в нічну зміну.\nНова обстановка спонукала правлячі кола «удосконалити» систему національного пригноблення, що спиралася на принцип "розділяй і володарюй!", зробила її гнучкішою і диференційованою, з тим щоб, використовуючи суперечності, що існували між окремими національними рухами, розправитися з ними окремо.\nУ 40-і роки Відень зробив ряд поступок хорватському, чеському, сербському, частково словацькому національним рухам, дозволивши видання ліберально-національних газет і надавши відому підтримку культосвітньої діяльності. У 1843 р. Меттерніх представив імператорові спеціальний меморандум, в якому рекомендував заснувати особливий «нагляд» в імперії над рухом слов'ян для того, щоб виключити можливий вплив на нього визвольного руху в Польщі і «неприборканості мадяризму». У перспективі малося на увазі у разі потреби безпосередньо використовувати слов'ян в боротьбі проти угорського руху. З метою зіштовхування визвольних рухів поляків і українців в Галіції австрійський абсолютизм заохочував то одну, то іншу сторону.\nІншу політику, більш диференційовану і терпиму, абсолютизм проводив відносно чеського руху. Вважаючи його за найбільш лояльний зі всіх національних рухів, Меттерніх не перешкоджав культосвітній діяльності чехів і разом з міністром — чехом Ф. Коловратом-Лібштейнським — протегував створенню чеського музею, «чеської матиці» і так далі.\nПредставники австрійської ліберальної буржуазії, займаючи прогресивні позиції в питаннях соціальних і політичних реформ, вороже відносилися до національних рухів. Націоналізм пануючого німецького елементу, що народжувався, носив подвійний характер, поєднуючи загальноімперський патріотизм з елементами австро-німецького націоналізму, що ледве починав відділятися від загальнонімецької спільності, що вже з'являлися. Проте невирішеність німецького національного питання і та обставина, що Австрія продовжувала входити до складу Німецького союзу, серйозно утрудняли процес формування національної самосвідомості австрійських німців. Але вже в 30-х роках в ліберальних кругах висловлювалася думка, що у австрійських німців з рештою німців немає нічого спільного, окрім мови; у них різні вдачі, звичаї, відчуття, і тому помилково їх зараховувати до німців Німеччини. Своєрідним було їх положення і в етнонаціональній структурі імперії не лише тому, що вони складали меншість| населення, але і тому, що німецькомовні жителі були розсіяні по всій території імперії. Окрім власне Австрії значне число їх жило на північно-західній околиці Чехії (Судети), на півдні Угорщини, у ряді районів Галіції, Трансільванії. Майже всюди вони складали значну частку міського населення. За приблизними даними, до середини століття населення імперії за національною ознакою розподілялося таким чином: німці — 7 917 тис., угорці — 5 419 тис., італійці — 5 042 тис., румуни — 2 640 тис., чехи — 4 053 тис., словаки — 1 722 тис., поляки — 2 183 тис., українці — 2 622 тис., хорвати і серби — 2 619 тис., словенці — 1 081 тис.\nСилу цьому руху додавали не лише вікові традиції антиавстрійських визвольних воєн і повстань, але і високий ступінь політичної організованості керівного прошарку угорського суспільства — дворянства, а також збереження істотних атрибутів державності. В ході розкладання феодалізму, поступового розвитку капіталістичних стосунків, що прискорився в 30-40-і роки XIX ст., і обуржуазнювання средньопомістного дворянства, що узяло на себе і політичні функції національної буржуазії, боротьба за відновлення незалежності Угорщини проти австрійського абсолютизму наповнювалася антифеодальним змістом.\nОбширну програму поступової модернізації угорського феодального суспільства, особливо його економічних основ, розробив і висунув на початку 30-х років XIX ст. молодий граф Іштван Сечені (1791 — 1860). Видний діяч угорського ліберального дворянства, він звернув на себе увагу всієї країни ще в 1825 р., коли пожертвував на користь створення Угорської Академії наук річний дохід зі своїх величезних маєтків. З| його ім'ям зв'язані також будівництво ланцюгового моста через Дунай, і що сьогодні прикрашає угорську столицю, здійснення перших значних по масштабах робіт по регулюванню стоку Дунаю і Тиси, налагодження пароплавного сполучення по Дунаю, створення ряду фінансових і економічних установ і ін. Але основне значення мало теоретичне обгрунтування ним необхідності капіталістичних перетворень. Програма Сечені передбачала ліквідацію кріпацтва, заміну панщинної праці працею найманим за умови виплати компенсації поміщикам, відміну цехів і заохочення вітчизняної промисловості, заснування Національного банку і створення широкої мережі ощадкас і інших грошових установ. Сечені при цьому був глибоко переконаний, що вивести країну з середньовічної відсталості можна і потрібно при збереженні керівної ролі аристократії і в союзі з династією Габсбургською.\nУ очоленому среднепомістним дворянством опозиційному русі посилювався вплив його лівого крила на чолі з гарячим патріотом адвокатом Лайошем Кошутом (1802-1894) і його соратниками. Боротьба за національні цілі і ідеали все більше зливалася з соціально-економічними і політичними устремліннями, направленими на встановлення буржуазно-капіталістичного ладу. Тому і називається цей період в угорській історії (30-40-і роки XIX ст.)«епохою реформ». Опозиції вдалося поставити на службу вказаним цілям середньовічні гасла і установи: станову конституцію, яка визнавалася і династією Габсбургською, і заважала останній перетворити Угорщину на звичайну імперську провінцію. "У період з 1830 до 1848 р. в одній тільки Угорщині, — писав Ф. Енгельс в 1849 р., — було діяльніше політичне життя, ніж у всій Німеччині, і феодальні форми старої угорської конституції були краще використані на користь демократії, ніж сучасні форми південнонімецьких конституцій".\nНа відміну від Австрії, де не було ніяких легальних форумів для політичної діяльності, в Угорщині через державні збори і комітатські збори відкрито і легально формувалася громадська думка, розроблялися політичні платформи, опозиція мала свої друкарські органи. У 1847 р. утворилися дві політичні партії — консервативна і опозиційна. Ця діяльність буржуазно-ліберальної опозиції зіграла велику роль в ідейно-політичній підготовці революції, і їй не могли перешкодити переслідування, арешти і увязнення Кошута і інших лідерів. Через свою газету "Пешті Хирлап" (з 1841 р.) Кошут невпинно пропагував ідеї звільнення кріпаків і ліквідації шляхом викупу феодальних повинностей, завоювання державної незалежності. З властивим йому даром красномовства він переконував своїх співвітчизників в необхідності створення національної промисловості в ім'я досягнення повної свободи і незалежності батьківщини.\nВ умовах наростання суспільно-політичного руху, в тісному зв'язку з ним розвивалася угорська національна культура. Найбільш важливим в першій половині XIX ст. було створення сучасної угорської мови. У 1825 р. за ініціативою І. Сечені була заснована Угорська Академія наук, головним завданням якої був розвиток мови і літератури. До 40-х років угорська мова стала офіційною мовою замість середньовічної латині. Національна література, що формувалася, як і культура в цілому, була тісно пов'язана з потребами соціального і національного прогресу. У творах Йожефа Етвеша, першого видного представника угорського романтизму і активного учасника національно-визвольного руху в 30-40-х роках XIX ст., містилася нещадна критика сучасних йому феодальних порядків. На 40-і роки доводиться творчість Шандора Петефі (1823-1849), великого поета і революціонера, полум'яного угорського патріота і співця «світової свободи».


«Ворскла» програла «Маріуполю» • Футбол • Полтавщина Спорт\n«Ворскла» програла «Маріуполю»\nПолтавці пропустили три «сухих» м’ячі\nСьогодні у Маріуполі «Ворскла», в рамках 21-го туру УПЛ, зіграла з однойменною командою. Після перемоги над «Шахтарем», ворсклян тут же назвали командою, яка найкраще еволюціонувала в зимове міжсезоння, і записали в фаворити. Втім, не все так просто: між матчами проти «Шахтаря» і «Маріуполя» відстань лише три дні, а у Юрія Максимова були кадрові проблеми. Зокрема треба було щось вигадувати в опорній зоні, адже команді через дискваліфікацію не міг допомогти Олександр Скляр.\n«Маріуполь» — «Ворскла» — 3:0\n«Маріуполь»: Гальчук, Яворський, Чоботенко, Муравський, Полегенько, Чех, Ігнатенко, Корнієнко, Мішньов, Топалов (Танковський, 74, Федорчук, 78), Кулаков (Фомін, 65).\n«Ворскла»: Різник, Пердута, Чеснаков, Альюн, Сапай (Ребенок, 46), Кане, Шехіч, Пуцлін, Луізао, Кулач (Артур, 58), Степанюк (Васін, 46).\nГоли: Мишньов (32, пен.), Топалов (47), Чоботенко (80).\nЮрій Максимов був змушений вдатися до незначних змін у складі. Місце у воротах зайняв Дмитро Різник. У захисті зіграли Вадим Сапай, Альюн та Володимир Чеснаков. У півзахисті зіграли Ібрахім Кане (ліворуч), Давід Пуцлін та Луізао у центрі та Ігор Пердута праворуч. Трійка нападників виглядала так: Руслан Степанюк ліворуч, Владислав Кулач в центрі та Едін Шехіч праворуч.\nКоманди почали матч доволі жваво і почали обмінюватися моментами. Приміром, на 16-й хвилині Руслан Степанюк пробивав після подачі Едіна Шехіча, але не влучив у ворота. Вже через дві хвилини вбивчу нагоду мали маріупольці, але м’яч в пусті ворота не пусти Альюн. На 30-й хвилині класно пробивав у дев’ятку Дмитро Мишньов, але трохи не влучив у рамку.\nЄдиний гол у першому таймі привіз Альюн. Француз у штрафному майданчику штовхнув у спину нападника господарів Кулакова. Арбітр вказав на «точку», а Мишньов впевнено реалізував пенальті — 1:0.\nУ другому таймі Юрій Максимов одразу ж виконав подвійну заміну. Замість Вадима Сапая на полі з’явився Павло Ребенок, а замість Руслана Степанюка — Денис Васін. «Маріуполь» дуже швидко подвоїв перевагу. Топалов отримав передачу від партнера, прибрав захисника і точно пробив повз Дмитра Різника — 2:0.\nНе можна сказати, що «Ворскла» грала жахливо. Полтавці атакували по всій ширині, пресингували оборону суперника подачами і вбіганнями. Втім, нічого не допомагало. Господарі дещо віддали ініціативу, організовано оборонялися, грали щільно і успішно нейтралізовували атакувальні потуги полтавців.\nНа 80-й хвилині після кутового Ібрахім Кане виборов м’яч і намагався віддати пас на Луізао. Втім, бразилець не відгукнувся на передачу і подарував м’яч суперникам. У підсумку його віддали Сергію Чоботенку і той точним ударом в кут забив третій м’яч — 3:0.\nУ підсумку маємо поразку від «Маріуполя» і своєрідний «холодний душ» після перемоги над чемпіоном. Через три дні до Полтави приїде донецький «Олімпік».