Що таке дилогія?\nЩо таке трилогія?\nЩо таке приквел?\nЩо таке ремейк?\nЩо таке сплаттерпанк?\nЯкі різновиди фентезі існують?\nЩо таке ігри-квести?\nЯкі бувають типи комп'ютерних ігор?\nЩо таке комп'ютерний симулятор?\nLineage - серія багатокористувацьких рольових онлайн-ігор в жанрі фентезі\nLineage - перша частина, випущена в 1998 році\nLineage II - приквел гри Lineage, випущений в 2003 році\nhttp://l2rx.com/ сервер гри "Relax"\nhttp://la.kiev.ua/ сервер online гри Lineage II в Києві\nПри? Квеле (Англ. Prequel, контамінація приставки pre- 'до-' і sequel, див. Сиквел) - книга, кінофільм або комп'ютерна гра, сюжетно пов'язані з раніше створеними і попередні їм по внутрішній хронології. Наприклад, приквелом можна вважати роман Фенімора Купера «Звіробій», написаний пізніше за інших книг циклу про Натаніель Бампо і розповідає про події його молодості- гри Gothic (серія) фільм «Твін Пікс: вогонь, іди зі мною» (1992).\nТермін з'явився і увійшов до англомовну культуру (а потім був і запозичений або скальковані, пор. Фр. Pr quelle при фр. S quelle - сиквел, в інші мови) в 1970-ті роки у зв'язку з трилогією «Зоряні війни».\nБагатокористувацька рольова онлайн-гра (Англ. Massively multiplayer online role-playing game, MMORPG) - жанр онлайнових комп'ютерних рольових ігор (CRPG), в якій велика кількість гравців взаємодіють один з одним у віртуальному світі (в основному, в жанрі фентезі).\nЯк і в більшості RPG, гравцеві пропонується роль вигаданого героя, і можливість керувати його действіямі.MMORPG відрізняються від однопользовательских і невеликих мережевих рольових ігор безліччю гравців, а також віртуальним світом, який продовжує існувати і за відсутності гравця. Віртуальний світ підтримується видавцем гри.\nУ віртуальному світі гравці можуть виконувати різні дії, взаємодіючи один з одним. Існують і керовані комп'ютером персонажі, в тому числі ворожі. У більшості ігор за знищення ворогів дається винагороду і нараховуються очки досвіду. Отримані очки досвіду гравець використовує для вдосконалення навичок і вмінь героя. Винагорода (ігрова валюта або цінні речі) складають основу економічних відносин між учасниками гри.\nУ багатьох MMORPG гравці мають можливість створювати внутрішні об'єднання, члени яких можуть дотримуватися певної політики по відношенню до інших гравців і об'єднанням. У деяких іграх герої при першій появі в світі нейтральні, в інших - спочатку ворожі до певним персонажам відповідно до сюжету гри.\nУ більшості платних MMORPG гравці набувають користування послугами, Іноді видавці вимагають одноразового придбання копії гри. Безкоштовні MMORPG можна просто завантажити в Інтернеті.\nУ класичному варіанті MMORPG діляться за трьома стилями гри, але в основному поєднують в собі декілька:\n-PvE - Гравець проти Оточення (англ. Player versus Environment). Гра побудована на відносинах "Гравець-Мир". Взаємодіючи з ігровим оточенням гравець покращує характеристики власного персонажа і просувається по сюжетній лінії (якщо така існує).\n-PvP - Гравець проти Гравця (англ. Player versus Player). Гра будується на відносинах "Гравець-Гравець", де чільну роль відіграє фактор комунікації та обміну ігровими предметами між гравцями.\n-PvE / PvP - Поєднує в собі якості двох вищенаведених стилів. Є базовою схемою побудови сучасних MMORPG.\nhttp://nickyee.com/daedalus/ The Daedalus Project дослідження гравців MMORPG\nhttp://archive.gamespy.com/amdmmog/ Збори статей про жанр\nФентезі (Від англ. Fantasy - «фантазія») - вид фантастичної літератури, заснований на використанні міфологічних і казкових мотивів. У сучасному вигляді сформувався на початку XX століття\nНа відміну від наукової фантастики, фентезі не прагне пояснити світ, в якому відбувається дія твору, з точки зору науки. Сам цей світ існує у вигляді якогось допущення (найчастіше його місце розташування щодо нашої реальності зовсім ніяк не обмовляється: чи то це паралельний світ, чи то інша планета), а його фізичні закони відрізняються від реалій нашого світу. У такому світі може бути реальним існування богів, чаклунства, міфічних істот (дракони, гноми, тролі), привидів і будь-яких інших фантастичних сутностей. У той же час, принципова відмінність «чудес» фентезі від їх казкових аналогів - в тому, що вони є нормою описуваного світу і діють системно, як закони природи.\nУ наші дні фентезі - це також жанр в кінематографі, живопису, комп'ютерних і настільних іграх. Подібна жанрова універсальність особливо відрізняє китайське фентезі з елементами східних єдиноборств (див. Уся).\nУ більшості вигаданих всесвітів в тому чи іншому вигляді фігурує певний набір міфічних істот, умовно званих «расами». Більшість з них запозичені з міфології, деякі були вигадані письменниками (наприклад, Толкіном) і використовувалися послідовниками. Рольова система Dungeons Dragons ретельно систематизувала ці раси, що значно вплинуло на письменників, авторів ігр та художників.\n«Стандартним набором »вважаються:\nЕльфи - гуманоїдна древня раса, схожа на людей- як правило витончені, спритні, з гострими вухами, схильні до магії, захисту природи, мистецтвам, довгожителі.\nГноми (англ. Dwarves) - бородаті підземні карлики міцної статури, умілі ковалі та інженери\nОрки або гобліни - мавпоподібні войовничі варвари з зеленою або темною шкірою. Орки придумані Дж. Р. Р. Толкіном і є расою, виведеної з ельфів шляхом спотворення.\nХалфлінгі (під різними назвами) - похідні від хоббітів Толкіна. Маленькі спритні істоти ростом до пояса людині.\nТролі або огри - гірські велетні, часто людожери з низьким інтелектом.\nТакож часто фігурують одні й ті ж міфологічні істоти, запозичені переважно з грецької, скандинавської або, в «слов'янської фентезі» - слов'янської міфології: дракони, русалки, кентаври, мінотаври (у множині) та ін.\nДеякі письменники використовують схожі на інші Фентезійні раси істоти під іншими іменами і з деякими відмінностями. Наприклад, тролокі Р. Джордана багатьма особливостями нагадують орків Р. Толкіна.\nУ значній частині фентезі-творів, переважно епічного піджанру, основою сюжету є протистояння сил Добра і Зла, описуваних як сторони Світла і Темряви. Сили Тьми при цьому найчастіше зображуються у відповідній атрибутиці (почасти схожою з атрибутикою субкультури готів), яка натякає на їх «темності»: чорні плащі, черепа, маски, окультна символіка. Архетип сил світла менш стійкий, і, як правило, відсилає до стилістики християнської церкви. Навіть у творах, де «темні сили» не ототожнюються з негативними персонажами (наприклад, в книгах Ніка Перумова), цей стереотип зберігається.\nОсновою сюжету багатьох творів є квест у пошуках якогось чарівного предмета, місця, людини чи знання. Цей архетип відбувається із сюжетів античної та середньовічної літератури - таких, як похід аргонавтів за Золотим руном, похід Галахада за Святим Граалем, і т. П .. У перших же найбільш відомих творах фентезі - «Годині Дракона» Говарда і «Володарі кілець» Толкіна - цей мотив яскраво виражений. Надалі значна частина книг фентезі має сюжет у вигляді опису подорожі героїв до якої-небудь мети, з подоланням труднощів і змінами маршруту. Архетип квесту також успішно використовувався для створення сюжетів комп'ютерних ігор, де гравцеві дається завдання з пошуку якогось артефакту і основним заняттям гравця буде просування до нього.\nСтиль «меча і магії» вважається найстарішим і дещо менш «глибоким», ніж ряд інших. Героїчне фентезі описує пригоди окремих героїв, фізично сильних і досвідчених воїнів, які вирішують свої завдання за допомогою сили і спритності. Ці герої, як правило, не зображуються носіями добра і благородства - серед них можуть бути пірати, злодії, найманці і просто волоцюги. На відміну від епічного піджанру, проблеми героя зазвичай локальні і стосуються особисто героя і його друзів, або окремій місцевості, тому в героїчному фентезі поширена форма повісті та короткого оповідання.\nЯкщо не вважати міфів про Геракла і книг про Тарзана, то першим представником цього піджанру є сага Роберта Говарда про Конана з Кіммерії. Успіх цієї серії породив безліч наслідувань (Фріц Лейбер, Ларрі Нивен) і прямих продовжень (Леон Спрег де Камп, Лін Картер, Стів Перрі, Пол Андерсон). Більш самобутній розвиток жанр отримав у творах Майкла Муркока про Вічне войовників.\nУ Росії жанр прижився на грунті слов'янської культури, породивши особливу різновид - «Слов'янська фентезі» (Марія Семенова, Юрій Нікітін).\nУ кіно жанр представлений фільмами про Конана, телесеріалом «Зена, королева воїнів», мультфільмом «Вогонь і лід» і багатьма екранізаціями літературних творів. Чимала частина героїчного фентезі в кіно представлена комерційними фільмами класу «Б», що значно псує репутацію жанру.\nТвори цього жанру витримані в масштабному дусі. У творах, написаних у стилі епічного фентезі, зазвичай описується тривала боротьба героїв з ворогом, що стоїть на стороні зла і володіє надприродними силами. Події таких творів зачіпають весь описуваний фантастичний світ, де відбуваються масштабні війни, а в задачу героїв входить порятунок світу або, як мінімум, значної його частини. Для піджанру характерні багатотомні епопеї з описами битв і походів. Центральної ниткою сюжету зазвичай є квест (місія) головного героя і його друзів, який може тривати протягом багатьох томів. Оскільки герої займають у конфлікті певну сторону умовного добра, що бореться зі злом, часто (хоча й не обов'язково) герої чітко діляться на позитивних і негативних.\nПершим твором і класикою епічного фентезі вважається «Володар Кілець» Толкіна. Багато з використаних Толкіном сюжетних ходів і елементів світу стали архетипичности, ставши основою для активного наслідування (Террі Брукс, Денніс МакКірнан, Гельмут Пеш, Крістофер Паоліні). Жанр отримав найбільшу популярність серед всіх різновидів завдяки розвитку в циклах «Земномор'я» Урсули Ле Гуїн і «Хроніки Амбера» Роджера Желязни. Найбільшими представниками сучасного піджанру вважаються також Роберт Джордан, Тед Вільямс, а в Росії - Нік Промови.\nУ більш пізній період жанр епічного фентезі значно відійшов від боротьби добра і зла, породивши близьку до історичного роману, жорстку і натуралістично різновид, іноді виділяється в окремий піджанр «постмодерністське фентезі» (Джордж Мартін, Анджей Сапковський).\nТемне фентезі (англ. Dark fantasy - буквально «темне» або «похмуре» фентезі) - піджанр, що знаходиться на стику між готикою і фентезі. Головна відмінність від готики в тому, що дія відбувається у фантастичному світі, що нагадує Середньовіччя.\nТемна cторон магії - Dark fantasy\nЯкий, наприклад, канон епіка? Є якийсь світ, який живе нормальним життям. Але от оголошується Вселенське зло ...\nА ось в темному фентезі зло вже знаходиться при владі, і його прояви сприймаються обивателями як належне. Некромант ворожить по нутрощах випотрошеного немовляти? Та всі поважають себе маги так роблять! Чаклунка приймає ванну з крові незайманих дівчат? Зате як збереглася, їй уже 600 з гаком стукнуло, а більше 150 не даси! У сусідній лавці покупки загортають у людську шкіру? Так нема чого шлятися по секонд-хенду, в шикарному бутику ваше придбання упакують в вироблену бісером ельфійську шкурку ...\nКласичний приклад літератури в жанрі темного фентезі - цикл «Чорний загін» американського письменника Глена Кука.\nВ інших видах мистецтва показовим прикладом є гра Dark Messiah of Might and Magic, в якій демони ворогують з некромантами (зло бореться зі злом), так само як і манга (японський комікс) Кентаро Міура «Берсерк», що оповідає про світ, в якому доля людей направляється Ідеєю Зла.\nІгрове фентезі натхненне рольовими іграми і дія його відбувається у всесвіті, створеної редакторами для настільних і комп'ютерних ігор, іноді є новелізаціі їх сюжету. Твори «ігрового» фентезі можуть мати будь-які ознаки інших піджанрів, але головною особливістю піджанру є концентрація уваги на квесті групи героїв, стилізованої під партію з рольових ігор. У таких творах діють закони і правила, прописані для сеттинга - наприклад, в частині застосування чарівниками заклинань. Серед найпомітніших творів цього роду - цикл Dragonlance Маргарет Уейс і Трейсі Хікма, а також романи по многоавторской DD-всесвіту Forgotten Realms - зокрема, Роберта Сальваторе.\nЦей піджанр тісно пов'язаний з альтернативною історією. Дія зазвичай відбувається в минулому, на тлі відомих історичних місць, подій або епох, але з додаванням таких елементів фентезі, як магія або міфологічні істоти. Серія Гаррі Тертлдава про загиблих Легіоні і книги Мері Стюарт за мотивами Артуріанского епосу вважаються найбільш відомими зразками жанру. В останні роки в історичному фентезі відзначився і Анджей Сапковський.\nКниги цього жанру в основному гумористичні за змістом і тону. У них часто висміюються штампи фентезі. Також поширені пародії на твори класиків жанру. Назви пародій впізнавані, це перероблені назви основних творів. Російськомовні автори часто беруть собі при цьому іноземний псевдонім. Яскравий приклад - «Звірьмарілліон» С. О. Рокдевятого. Гумористичність відбувається, як, наприклад, у Террі Пратчетта, не заважає часто філософським думкам, порівнянним з Р.Желязни.\nhttp://mith.ru/treasury/fantasy/index.htm галерея «Живопис-фентезі та фантастіческійреалізм»\nhttp://dreamworlds.ru/ Сайт про фентезі та фантастиці. Огляди, новини, обговорення.\nhttp://fantasy-films.ru/ Сайт про фільми жанру фентезі\nЩо означає абревіатура MMORPG?\n«Що таке Lineage?»\ngenomUKR.ru » Ігри » Що таке Lineage?


Це люди, які повертають фасадам історичний вигляд — The Village Україна\nМістоЦе люди, які повертають фасадам історичний вигляд\nТри історії про балкони, кольори фасадів і компостери\nЮлія Тунік, 20 серпня 2020\n«Люди, в яких з’являються гроші, починають робити ремонти, засклені балкони й кондиціонери на історичних фасадах. Якщо не втручатися в ці процеси, то ми перетворимося в якийсь Каїр», – розповідає історик Києва Семен Широчин. Він вивчає історію Києва та точково намагається повернути будівлям міста історичний вигляд. Нещодавно зробив реставрацію декоративних ваз, які колись прикрашали фасад його будинку на Липках.\nУ цьому тексті розповідаємо про трьох людей, які змінюють Київ на краще: розіскляють балкони, повертають фасадам їхній історичний вигляд, запроваджують екоініціативи.\nісторик радянської архітектури Києва\nповернув вази на фасад будинку\nЗа професією я програміст, кандидат технічних наук. Я дуже давно цікавився Києвом, мало хто знає радянський період і може відповісти на ці питання. Інтерес виник, я почав цікавитися й так багато дізнався про історію Києва. З того часу пишу книжки й проводжу лекції про історію Києва. Головний мій фокус – хто й коли побудував будинок, як він виглядав і виглядає.\nУ моєму арсеналі є історія з вазами. Я вирішив повернути фасаду будинку на Липках, в якому жив, декоративні вази. Я знайшов стару фотографію фасаду й дізнався, що вази там були. За допомогою знайомих архітекторів ми зробили виміри фасаду й креслення, яке повторює обриси та габарити ваз. Вази зникли ще в 60-х роках минулого століття з цієї будівлі, в архівах креслення знайти було неможливо.\nПроблема була в кондиціонерах, які складно прибрати. Я не з першої спроби знайшов майстрів, які допомогли прибрати кондиціонери з фасаду. Окрема тема – знайти тих, хто займається створенням ваз. Я знайшов їх за рекомендацією.\nСусіди мені ніяк не перешкоджали, тому вази я встановлював перед вікнами своєї квартири. До речі, є старий сусід, який ще пам’ятає ці вази та зрадів, що вони повернуться.\nЯ дуже переживаю за місто, постійно бачу, як щось зникає й ламається, десь щось перебудовують і надбудовують. Люди в основному спотворюють місто. Я вирішив показати, що можна зробити навпаки й зробити правильно. Мені треба було створити прецедент і я його створив.\nБудь-яка зміна фасаду будинку, який має історичну цінність та є пам’ятником історії, має узгоджуватися з міською владою, але оскільки це відновлювальні роботи, а не зміна, то узгоджувати нічого не треба було.\nЯ робив вази своїм коштом. Кілька людей сказали, що допоможуть. Сумарно вони скинулися на 3–4% загальної вартості. Приблизно 100 тисяч гривень: виготовлення ваз, підйом, монтаж. Креслення мені зробили знайомі архітектори безкоштовно.\nНаслідувати мій приклад легко – жителі історичних будинків можуть почати із себе, прибравши скління з балкона, перенісши зовнішні блоки кондиціонерів із фасаду на тильну сторону, відновивши втрачені елементи\nМене дратують самі жителі, які не розуміють цінність міста, перекривають свої двори парканами, склять балкони й вішають кондиціонери – просто ставляться по-свинськи до публічного простору. І, звичайно, комунальники, які демонтують усе, що підлягає заміні й не розуміють історичної цінності. Не знаю, що мене дратує більше: жителі або комунальники.\nКиїв змінюється. Збільшилася кількість нових будівництв, в основному вони відбуваються на місцях старих будівель або на вільних ділянках і це погано, вони абсолютно не враховують середовище, в якому перебувають. Люди, в яких з’являються гроші, починають робити ремонти: з’являються засклені балкони й кондиціонери на історичних фасадах. Десять років тому цього було менше. Якщо не втручатися в ці процеси, то ми перетворимося в якийсь Каїр. Головна проблема – це всеосяжне будівництво.\nдобивалася перефарбування фасадів і демонтажу прибудов\nПрофільну освіту я отримала за професією архітектор, ще коли навчалася, мріяла займатися реставрацією пам’яток архітектури, але в рік мого вступу кафедру реставрації закрили й мені довелося змінити спеціалізацію.\nНа другому курсі інституту я поїхала вперше у Прагу й до Відня, архітектура цих міст вразила мене неймовірно. Для мене асоціативно Прага – це наш Львів, а Відень – Київ, але різниця у стані пам’яток історії, культури та архітектури впадає в очі. І я почала шукати, що ж у нас не так, чому в Європі все доглянуто й красиво, а в нас безліч візуального сміття на вулицях у вигляді хаотичної реклами, вивісок на фасадах, балконів, кондиціонерів і супутникових антен.\nПокопирсавшись у законодавчій базі, не важко зрозуміти, що правила облаштування міського середовища існують, але за виконанням законодавства ніхто не стежить, виконавчі служби не працюють належним чином, механізм контролю не налагоджений, а розміри штрафів за порушення просто смішні, та й те – можуть стягуватися тільки в судовому порядку, а до суду адміністративні справи доходять украй рідко, особливо, якщо адміністративне порушення не впливає на чийсь конкретний інтерес.\nПотім я зрозуміла, що за охорону пам’яток архітектури й культури місцевого значення в нас відповідає департамент об’єктів культурної спадщини, не важко здогадатися, що він працює погано. Те ж питання до механізму контролю Міністерства культури – яке відповідає за пам’ятки національного значення – дивлячись на балкони на фасадах архітектурних пам’яток і прибудови капітальних терас до пам’ятників культури.\nЯ вже не кажу про недотримання кольору фасадів на перших поверхах будівель, які переважно віддані під комерцію, власники приміщень роблять, що хочуть до тих пір, поки це не отримає громадський резонанс. Тому своїм інструментом я вибрала створення резонансу й почала робити невеликі архітектурні нотатки та закликати людей звертати увагу на нашу спадщину й що конкретно робить наше місто красивим, а що спотворює його.\nПершу петицію проти засклення балконів на пам’ятках культури та архітектури я створила, здається, у 2014 році, це викликало резонанс, але недостатній, щоб зібрати 10 тисяч голосів, тому я почала серію публікацій про архітектуру міста із закликом до громадського обговорення проблеми, після – я створила знову петицію, але кількість підписів була недостатньою. Проте тема зовнішнього вигляду фасадів і балконів стала дуже актуальною, мені пишуть люди з усіх міст світу й надсилають фотографії фасадів і балконів щодня. Це добре, що люди, які не пов’язані з архітектурною спеціальністю, почали думати про те, як виглядає їхнє місто, а обговорення міського середовища стало мейнстримом.\nПерший свій фасад я перефарбувала на вулиці Льва Толстого, там був ремонт у приміщенні Ощадбанку й будівельники чомусь вирішили почати перефарбовувати перший поверх будівлі темно-жовтого кольору в білий.\nУ мене була в руках тека з паперами, я підійшла до будівельників, назвалася представником архітектурної інспекції та зажадала зупинити роботи,\nа ще повідомити власника приміщення, що перший поверх будівлі повинен бути пофарбований у колір фасаду. Поруч розташовувався ЖЕК, я швидко склала заяву у вільній формі про те, що проводяться ремонтні роботи й колір фасаду, обраний підрядником, невірний. Витративши двадцять хвилин особистого часу, я виявила через два дні, що фасад перефарбований. Я написала про цей випадок у Facebook і мені почали писати люди з усіх районів Києва, виявилося, небайдужих багато, а ось тих, хто знає, що робити у цьому випадку – зовсім немає.\nТакож я займалася демонтажем декількох терас, але з’ясувалося, що тераси розташовані на прибудинкових територіях і перебувають під контролем Київблагоустрою. Так, крок за кроком довелося вивчати, яке відомство за що відповідає, щось вдалося демонтувати, щось ні. Терасу на Богдана Хмельницького, наприклад, демонтували двічі, і, диво, вона знову стоїть на тому ж місці й навіть збільшилася.\nВигляд міста формується з кожного вікна будівлі, усі елементи будинку формують його фасад, а зовнішній вигляд і стан фасадів формують вулицю, а вулиці формують місто. Тобто все йде від малого до більшого, масштабування таке.\nМожна скільки завгодно створювати законопроєкти й посилювати відповідальність за їхнє невиконання, але якщо механізми контролю за порушеннями не працюють, то жодного правила не дотримуватимуться\nА щоб щось працювало, необхідний запит від суспільства. Для цього суспільство повинно зрозуміти важливість історичної та культурної спадщини міста. Реновацію треба починати в головах у нас із вами й паралельно створювати дієві механізми контролю за порушеннями та значно підіймати штрафи за порушення.\nЗ приводу ставлення людей до активізму: переважна більшість вважає, що у країні влада грошей, що активізм – це боротьба з вітряками. Так вони зазвичай виправдовують свою пасивність. Безліч людей підтримують активістів до тих пір, поки реновації не дійдуть до їхнього будинку й конкретно частини будівлі, яку люди вважають своєю власністю. Давайте більше говорити про поняття приватної власності та чи є фасад будівлі вашою власністю або він все-таки належить місту?\nБалкони – це камінь спотикання в понятті приватної власності. Люди купують нерухомість і балкон включений у загальну площу квартири, за опалення незаскленого балкона люди теж платять. Через це виникає дисонанс у головах: «Це моя житлова площа, я за неї плачу, а, значить – роблю, що хочу». Але ж ні, люді платять за шматочок своєї власної вулиці й це не дає ніякого права облаштовувати козирок над балконом, який дає навантаження на фасад будівлі, а склопакети дадуть більш ніж подвійне навантаження на балконну плиту.\nЗ приводу мансардних поверхів у місті – це окрема розмова, люди будують приватні будинки на дахах багатоквартирних будинків без будь-яких дозволів. Раніше виконавчою службою контролю був ДАБК, на кожне будівництво видавався номер декларації. Так от, якщо почати писати в ДАБК про початок незаконного будівництва, то вам дадуть відповідь за 30 днів.\nДо моменту, коли приїде перевірка на об’єкт і їй ніхто не відкриє двері, уже половина об’єкта буде зведена, потім ДАБК відповість, що власник не надав документів на дозвіл будівництва. У цих бюрократичних нетрях через чотири місяці будь-який об’єкт буде вже в активній стадії свого завершення або повільно наближатися до неї, а зупиняти будівництво або проводити демонтаж збудованого об’єкта можна тільки через суд. У цивілізованому суспільстві контроль за дотриманням поверховості будинків в історичному центрі міста повинен здійснюватися контрольними службами без численних запитів від суспільства. Ну, а активізм у цілому – це як робота над собою: ніколи не просто, нікому не подобається, але завжди є плоди.\nзапускає компостери та фільтрує воду\nЯ за освітою еколог, працюю екологом і займаюся екоактивізмом. Моя професія – це мій стиль життя. Уже декілька років працюю з екологічними проєктами для бізнесу, для громадських організацій. Кожного разу під час обговорень порушувалися одні й ті ж проблеми та питання, які є в місті, і поступово я почала щось робити, аби їх вирішити. Починала я з фестивалів та акцій, а зараз орієнтуюся на більш сталі природно-орієнтовані рішення.\nЗараз я головую в СО ЕкоКлуб «Зелена Хвиля», з яким минулого листопада почали співпрацю «Лабораторія інноваційного розвитку ПРООН в Україні» та «Агенти змін». Проєкт називається «Міське Сафарі для громад», де куратори організацій спільно з волонтерами розроблювали та втілювали природно-орієнтовані рішення на нашому київському Старому Подолі. Ми розробили 5 проєктів:\nДощовий Садок на місці порожніх лунок по вулиці Щекавицькій, 37\_48.\nЕксперимент створили для того, аби зменшити кількість води в перезволожених лунках прибудинкової рослинності. Під новим деревом вклали шари дренажу, піску та торфу, аби після дощу вода не викликала гниття коренів, а опускалася вниз на дренажну подушку. Кейс дуже простий, кожен житель будинку може втілити його самостійно.\nСоціальне дослідження якості повітря на спортивному майданчику Межигірської гімназії.\nМежигірська гімназія розташована на перетині Валів із вулицею Межигірською. Загазованість через автотранспорт на спортивному майданчику біля школи просто зашкалює. Протягом декількох місяців ми проводили заміри показників якості повітря та на їхній основі розробили проєкт бар’єру із зелених насаджень, аби покращити ситуацію.\nГромадський компостер на Житньому Ринку.\nЖитній ринок продукує велику кількість органічних відходів. Команда цього експерименту відразу зв’язалася з керівництвом ринку й отримала велику підтримку! Компостером користуються його працівники та вже помітне суттєве зменшення кількості побутових відходів.\nМоховий очисний модуль під естакадою на Поштовій Площі.\nРозв’язка на Поштовій Площі – великий центр загазованості на Подолі. Очисний моховий модуль встановимо 23 серпня, аби перевірити можливість очищення такої зони природним рішенням. Якщо показники якості повітря покращаться, буде доцільно говорити про встановлення постійної такої конструкції ще більшого розміру.\nЖива фільтраційна стіна вулицею Набережно-Хрещатицька.\nВтілення проєкту планувалося на Валах, щоб відгородити центральну алею від будівництва на Рибальському мосту. Але саме через це будівництво нам довелося перенести експеримент на наступну ділянку: біля Церкви Миколи Чудотворця розташована зона відпочинку із лавочками, де люди залишаються відпочити після прогулянки голою Набережною. Жива зелена стіна була необхідна для цього місця, щоб відмежувати тих, хто відпочиває від газового та шумового забруднення від вулиці Набережно-Хрещатицька.\nКожен із проєктів побудований на основі наявних міжнародних кейсів nature based solutions: використання дощової води, очищення повітря чи поводження з органічними відходами. Достатньо було однієї прогулянки Подолом, щоб побачити всі проблеми й постаратися знайти для них рішення.\nОсновною проблемою для реалізації наших ідей було відтермінування проєкту, бо взимку ми не могли висаджувати дерева, наприклад, або ставити Моховий модуль. Спочатку реалізацію перенесли на початок весни, а потім, через карантин, на середину літа. Терміни подання документів кожного разу змінювалися й багато разів нам доводилося нести один і той самий документ на подання.\nТакож важливою складовою проєктів стала наша комунікація, щоб жителі Подолу розуміли, що відбувається та навіщо ми втілюємо ці проєкти\nНайкращим способом комунікувати був творчий проєкт моєї колеги й фасилітаторки проєктів Насті Іщенко. Вони зробили неймовірну барокову фотосесію із залишками органічних відходів із нашого громадського компостера на Житньому ринку.\nЩе під час найперших координаційних зустрічей із ПРООН та «Агентами змін» я через мою добру знайому знайшла Павла Калюка – активного учасника спільноти сусідів «Подоляночка». Він відразу перезнайомив нас з усіма активними жителями будинків, що перебували поряд з експериментами. Спільнота Подолу – то любов. Громадський компостер викликав велике зацікавлення, а до встановлення «Дощового Садка» на Щекавицькій доєдналися жителі того будинку, разом із нами вкладали шари дренажної системи для «Садку». Кейс із цим садом був розроблений для того, щоб вирішити проблему перезволожених лунок на тротуарі під будинками. Після дощу вода стікає туди й стоїть, через що рослини не можуть спокійно рости. Саме цей проєкт отримав найбільше відгуків про те, що жителі тепер хочуть і самі під своїм будинком встановити «Дощовий Сад». Дехто вже хоче інструкцій, як це втілювати самому, бо це зовсім неважко.\nЯ люблю своє місто й мене нічого особливо не дратує. Я бачу його недоліки та, якщо я маю можливість це вирішити, я вирішую\nМожливостей є мало замало, на відміну від керівних компаній чи ще когось, але я роблю свій внесок, мені хочеться вірити, що з роками він ставатиме більш суттєвим.\nФото: 1,2,3 – Семен Широчин; 4,5 – Анна Балховітіна; 6 – Агенти змін; 7,8 – ПРООН; обкладинка – ПРООН.\nСемен ШирочинАнастасія СкокАнна Балховітіна\nВідновлення фасадівДемонтаж балконівбалкониКомпостування


Звання "Героя України" не гарантує від помилок і від критики - Пекар • Портал АНТИКОР\nБагатьом моїм друзям не сподобалася критика останніх висловлювань Надії Савченко. На це можу сказати наступне.\n1. Надія Савченко -- Герой України, і це звання вона отримала як офіційно, так і неофіційно (у свідомості народній) за свій подвиг стійкості у полоні та на суді.\n2. Звання Героя України, так само як і звання учасника АТО, заслуженого артиста, майстра спорту чи будь-яке інше, не гарантує від помилок (як безневинних помилок, так і злочинних), особливо у сфері, далекій від основної сфери компетенцій. Не гарантує і не дає захисту від критики і правосуддя.\n3. Бути політиком -- це велика відповідальність. І коли ми часто не звертаємо уваги на дурні або злочинні вчинки тих, в кому ми вже давно розчарувалися (або ж ніколи не зачаровувалися), наприклад, старим політикам, яким ніхто вже давно не вірить, -- то водночас до нових політичних облич вимоги набагато більші.\n4. Лідер несе величезну відповідальність за свої вчинки, особливо з огляду на те, що йому беззаперечно вірять послідовники. Саме тому лідер мусить не лише говорити, а й слухати, чути людей.\n5. Розумні люди завжди розрізняють особистість та її вчинки і можуть захоплюватися якоюсь людиною, водночас жорстко критикуючи її вчинки. Нерозумні люди не вміють відділяти одне від іншого і тому навіть у теоретичних суперечках одразу переходять на особистості.\n6. Наша країна знаходиться у жорсткій облозі, і ми не можемо дозволити собі розкіш заплющувати очі на те, що несе пряму загрозу українській державності.\n7. Неприхований популізм, загравання із сенсами та мемами, продукованими ФСБ РФ, ідеї морального релятивізму несуть величезну загрозу Україні, деморалізуючи та обеззброюючи її. Ще Сунь Цзи казав: зробіть так, щоб солдатам супротивника не було за що воювати, і ви переможете без жодних втрат. Кремлівські очільники добре засвоїли цю науку у школі КҐБ.\nТеги статьи: Пекарь ВалерийНадежда Савченко\n05 августа 2016 г., 11:20 Просмотров: 1258


Опік — пошкодження тканин організму, викликане дією високої температури або деяких хімічних речовин (лугів, кислот, солей важких металів і ін.).\nПри хімічному опіку необхідно добре промити уражену поверхню водою. Потім, якщо опік викликаний кислотою, залишки хімічної речовини видаляють за допомогою 2% розчину натрію гідрокарбонату (харчової соди); якщо опік викликаний лугом — використовують 2% розчин лимонної або оцтової кислоти.\nомертвіння всій товщі шкіри;\nОсоблива форма — променеві опіки (сонячні, рентгенівські і ін.).\nЗакритий — на опік накладають пов'язки з антисептиками або ж фібринові плівки, під якими знаходяться антибіотики.\nВідкритий — поверхню опіку обробляють коагуляційний речовинами, за рахунок чого на поверхні утворюється корочка, під якою відбувається процес загоєння. Якщо дубильні речовини не застосовують, то над опіком створюють каркас з стерильних простирадлом, під яким підтримується температура, яка сприяє загоєнню.\nЗмішаний — поєднує в собі закриту і відкриту методики.\nОперативний — видалення відмерлих тканин, закриття поверхні рани аутотрансплантатом (тканиною пацієнта) або синтетичною шкірою до моменту проведення аутодермопластики, вільна пересадка шкіри.\nОпіки другого ступеня самостійно лікувати не слід, так як існує ризик інфікування пошкоджених тканин . Хірург, якщо це необхідно, проводить розтин міхурів, видаляє омертвілі тканини, проводить обробку рани.\nРозчини антисептиків: хлоргексидин, перекис водню 3%, розчин фурациліну.\nЯкщо він сильно забруднений рани вводять сироватку проти правця.\nСода . Негайно намочити обпалене місце холодною водою і відразу засинати чистою питною содою.\nВіск бджолиний і масло . Хороший засіб для відновлення шкіри, після опіків 1-2 ступеня. Тканина просочити розігрітим бджолиним воском (з пасіки) і соняшниковою олією, остудити до кімнатної температури і прикласти цей компрес до обпаленій місце. Залишити 10-12 годин, потім повторити. Кілька таких компресів значно прискорюють процес одужання і зменшують наслідки опіку.\nАлое . До ураженого опіком місця прикладають 2 рази в день лист алое, зрізавши з нього верхній шар, або ж розтертий лист, зміцнюючи його бинтом.\nВероніка лікарська . 20 г сухої трави вероніки лікарської залити склянкою окропу і настояти до охолодження. Настій використовувати для обмивання і місцевих ванн при опіках, гнійниках, вуграх, грибкових захворюваннях.\nГлина або сочевиця . Хорошим засобом при опіках, коли вже з'явився пухир, вважається глина, варена сочевиця.\nДоступні засоби . Можна використовувати пластир з яєчних жовтків з рожевим маслом. Корисні також цикорій, борошно промитого ячменю, яєчні жовтки, сочевиця.\nДуб (кора) . 40 г подрібненої кори дуба залити склянкою окропу, прокип'ятити 10 хвилин, настояти до охолодження, процідити. Відвар використовувати для примочок.\nЯлинова живиця . З 100 г ялинової живиці, свинячого сала і бджолиного воску готують мазь, яка дуже швидко лікує опіки, незагойні виразки, в тому числі трофічні свищі. Всі компоненти прокип'ятити і остудити. Спочатку рану промити вапняною водою (1 столову ложку негашеного вапна розвести в 1 л води), потім накласти пов'язку з приготовленої мазі. Найважчі опіки і рани виліковуються після 3-4 пов'язок.\nЗвіробій (масляний настій) . 1 частина подрібненого в дрібний порошок звіробою залити 2 частинами оливкової олії. Наполягати 2-3 тижні, потім процідити. Марлю, змочену звіробійним маслом, прикладати при опіках і подразненнях. Це ефективний засіб для лікування опіків.\nВапно, рецепт №1 . Для лікування обпаленої шкіри хорошим засобом вважається вапно. Її потрібно сім разів промити, а потім змішати з оливковою олією і невеликою кількістю воску. Іноді до цього складу додають глини, яєчних білків і трохи винного оцту, а потім готують лікувальний пластир.\nВапно, рецепт №2 . За іншим способом вапно миють аналогічним чином і готують з неї пластир з соком бурякових і капустяного листя, рожевим маслом і воском.\nКамфара . Якщо стався опік окропом, то відразу ж потрібно намазати обпечене місце камфорою з рожевою водою, причому цієї мазі не дають висихати, постійно прикладаючи свіжий склад, а також тканину, змочену у воді. Після цього можна використовувати сік маслини або золістую воду. Ще краще розтерти ці кошти з толокном або пластиром з вапна.\nКапуста (кисла) або розсіл . При легкої рани Ванга прикладала до обпаленого місця кислу капусту або її розсіл.\nКапуста . Листя капусти подрібнити, змішати навпіл з сирим яєчним білком. Наносять на обпалені ділянки шкіри.\nКлевер, рецепт №1 . 2 столові ложки суцвіть конюшини лугової заварити в склянці окропу, настояти до охолодження і робити примочки при наривах і опіках.\nКлевер, рецепт №2 . При розірваних міхурах і гною шкірі прикладайте запарені квіти конюшини (1 столова ложка на 1 склянку окропу).\nКропива . Для лікування опіків застосовується кропива пекуча. З свіжої трави кропиви готують горілчану настоянку. Змочивши в ній бинт, прикладають до місця опіку.\nЛопух . 4 столові ложки кореня лопуха великого залити 4 склянками окропу. Кип'ятити, поки відвар не зменшиться наполовину. Одну частину відвару ретельно змішати з 4 частинами вершкового масла. Мазь застосовувати при опіках.\nЛук . Відварити у воді велику цибулину, зняти лушпиння і розтерти в емальованому посуді. Отриману кашку прикладати до місця опіку.\nМальва . Сприятлива дія надають листя мальви, відварені в прісній воді, а потім розтерті з додаванням олов'яних білил, рожевого масла, соку чорного пасльону і соку коріандру.\nМасло, сметана і жовток . Якщо ви не сильно обпеклися і шкіра не покрилася пухирями, то можна спробувати використовувати наступний засіб: змішайте 1 столову ложку соняшникової олії з 2 столовими ложками сметани і яєчним жовтком. Густо змастивши цією масою місце опіку, зверху накладіть марлеву пов'язку. Міняйте її 1 раз на добу.\nМед і картопля . Натріть на тертці сиру картоплю, щоб вийшло 100 г кашки. Додайте до неї 1 чайну ложку меду і все ретельно перемішайте. Суміш покладіть на марлеву серветку шаром в 1 см, прикладіть таку пов'язку до обпаленої ділянки шкіри і гарненько закріпіть бинтом. Через 2 години пов'язку зніміть, що залишилася на шкірі медово-картопляну суміш видаліть марлею. Такі пов'язки потрібно накладати кілька разів.\nМед . Мед застосовують як ефективний засіб для лікування опіків шкіри. Він послаблює больові відчуття, запобігає утворенню бульбашок, сприяє швидкому загоєнню.\nМідь і залізо з глиною . При не дуже гарячому опіку в болгарській народній медицині використовують наступне сильнодіючий засіб: беруть мідних і залізних тирси, замішують їх з чистою або з червоною глиною, потім обпалюють в хлібній печі, перетворюють в коржі і зберігають. Ці коржі вживають як присипку, коли потрібно висушування, або змащують цим складом опік, додаючи рожеве масло.\nМумие . Опіки лікують 2-3% -ним розчином муміє, яким змащують уражені місця. Рекомендується одночасно приймати всередину по 0,5 г муміє 1 раз на день протягом 10 днів. Перерва 5 днів.\nОбліпиха (масло насіння) . На очищену від некротичних тканин ранову поверхню нанести піпеткою масло насіння обліпихи крушиновидной і накласти пов'язку.\nВід освіти пухиря . При лікуванні опіків від вогню потрібно прагнути не допустити утворення пухиря і вилікувати обпечене місце. Для запобігання появи пухиря використовують охолоджуючі і трохи висушують кошти, які не викликають печіння. Перешкоджають утворенню пухиря черепки обпаленої глини, сік чорної пасльону з рожевою водою.\nПлющ . Столову ложку сухого подрібненого листя плюща звичайного залити 0,5 л окропу, варити 10 хвилин, процідити. Настій використовують для примочок при лікуванні ран і опіків.\nПорей або портулак . Якщо обпечене місце загноїлося, то Ванга радила використовувати присипку, до складу якої входить варений порей або портулак городній з толокном і тертими листям мирта. Якщо це не допомагає, то застосовують палені листя мирта.\nПорей . Якщо з'явилися виразки, то їх лікують вареним або висушеним і розтертим пореєм.\nПримочки для зменшення болю . Холодні примочки надають знеболюючу дію. Якщо примочку робити з лікарських складів звіробою, алое, то вони будуть надавати і загоює.\nЗбір . Суміш з календули лікарської, звіробою звичайного — по 1 столовій ложці, лілії білої (колір), чорниці звичайної (лист) — по 2 столових ложки — залити 500 г соняшникової олії і настояти протягом 9 днів в темному місці. Застосовують при будь-яких опіках як зовнішній засіб.\nСметана, лляне масло і яєчний білок . При сильних опіках болгарські народні цілителі змащували рану сумішшю в рівних частинах сметани, лляної олії і яєчного білка і робили компрес, накладаючи на змащену рану мокру чисту тканину, і утеплювали вовняною тканиною або хутром. Під час лікування намагалися обмежити доступ повітря до рани. Тканина на рані повинна бути завжди мокра, тому 2 рази в день висохлу пов'язку міняли.\nГарбуз . На місце опіку, запального процесу, екземи прикладати м'якоть гарбуза.\nЧай . Заварити міцний чорний або зелений чай, остудити до 13- 15 ° С. Поливати заваркою обпечені місця. Можна накласти пов'язку, змочену заваркою. Міняти її, не даючи висихати. Процедуру проводити 10-12 днів.\nЕвкаліпт . 10 г листя евкаліпта заливають склянкою окропу, нагрівають на водяній бані 30 хвилин, охолоджують, проціджують і віджимають. Застосовують зовнішньо у вигляді примочок при опіках.\nЯйце куряче . Відварити круто необхідну кількість курячих яєць, витягти жовтки і пережарити їх на сковороді на повільному вогні до тих пір, поки не вийде чорна тягуча мазь. Якщо цією маззю змастити обпечене місце, воно дуже швидко загоїться.\nЯєчний жовток і масло . При опіку вихлопними газами Ванга радила використовувати наступне зілля: шість жовтків свіжих яєць і шість ложечок свіжого розтопленого масла розмішати і збивати до тих пір, поки суміш по консистенції не стане нагадувати майонез. Кілька разів оповити ноги марлею, просоченою сумішшю.


Розчини, основні поняття. Способи вираження концентрації розчинів. Ідеальні, гранично розбавлені та реальні розчини. Адитивні властивості та їх розрахунок\nРозчини, основні поняття. Способи вираження концентрації розчинів. Ідеальні, гранично розбавлені та реальні розчини. Адитивні властивості та їх розрахунок.\nПарціальні мольні величини (ПМВ) та розрахунок з використанням ПМВ екстенсивних властивостей систем. Рівняння Гіббса-Дюгема.\nЗакон Рауля. Графічне зображення закону Рауля для ідеальних та реальних розчинів. Причини відхилень від закону Рауля. Розчинність газів в рідинах. Закон Генрі.\nПідвищення температури кипіння розчинів. Ебуліоскопія.\nТиск пари над сумішшю летких рідин. Закони Коновалова.\nВигляд діаграм температура кипіння - склад розчину. Азеотропні суміші.\nФракційна перегонка. Ректифікація. Перегонка з водяною парою.Закон розподілення. Екстракція.\nЗниження температури замерзання розчинів. Кріоскопія.\nРозчинність твердих речовин в рідинах. Рівняння ідеальної розчинності Шредера.\nПредмет і зміст електрохімії. Електроліти та їх класифікація.\nОсновні положення теорії електролітичної дисоціації Арреніуса, її обмеження та недоліки.\nКонстанта дисоціації і ступінь дисоціації, від яких факторів залежать. Закон розведення Оствальда. Причини і механізм електролітичної дисоціації. Електролітична дисоціація води, іонний добуток води, рН розчинів.\nГідроліз, константа гідролізу, ступінь гідролізу, від яких факторів залежить ступінь гідролізу.\nАктивність і коефіцієнт активності електролітів. Іонна сила розчину. Правило іонної сили.\nОсновні положення теорії сильних електролітів Дебая-Гюккеля, її обмеження та недоліки. Граничний закон Дебая-Гюккеля. Іон-іонна взаємодія в концентрованих розчинах. Асоціація іонів.\nПровідники першого і другого роду. Питома, еквівалентна (молярна) електропровідність розчинів електролітів, залежність від природи речовин, концентрації і температури. Електропровідність при нескінченному розведенні. Закон незалежності руху іонів Кольрауша.\nЧисла переносу іонів і методи їх визначення. Аномальні числа переносу. Естафетний і електронний механізм переносу струму в розчинах.\nТеорія електропровідності сильних електролітів Дебая-Гюккеля-Онзагера. Електрофоретичний і релаксаційний ефекти, їх вплив на електропровідність.\nКондуктометрія. Визначення ступеню дисоціації і константи дисоціації слабких електролітів, розчинності важкорозчинних сполук. Кондуктометричне титрування.\nЕлектродні процеси. Електрорушійні сили\nЕлектрорушійні сили. Електродні потенціали. Визначення електроду, гальванічного елемента, електрохімічного ланцюга, електрорушійної сили.Контактна різниця потенціалу, дифузійний потенціал, електродний потенціал.\nМеханізм виникнення електродних потенціалів. Подвійний електричний шар. Вплив електростатичних сил, сил теплового руху іонів та специфічної адсорбції на утворення і будову подвійного електричного шару.\nПравила запису електродів, гальванічних елементів, електродних реакцій. Електродні потенціали. Рівняння Нернста.\nВодневий електрод, його устрій, потенціал, електродна реакція.\nСтандартні електродні потенціали. Електрохімічний ряд напруг.\nКласифікація електродів. Електроди першого роду оборотні відносно катіонів і аніонів. Амальгамні електроди, газові електроди: приклади, устрій, потенціал, електродні реакції.\nЕлектроди другого роду. Каломельний електрод. Хлорсрібний електрод. Окисно-відновні електроди: електродна реакція, формула для розрахунку потенціалу.\nОсновні типи гальванічних елементів. Хімічні і концентраційні ланцюги. Дифузійний потенціал. Ланцюги з переносом іонів і без переносу. Механізм виникнення дифузійного потенціалу. Зменшення або усунення дифузійного потенціалу за допомогою сольового містка.\nМетоди вимірювання ЕРС гальванічних елементів і електродних потенціалів. Потенціометрія. Потенціометричне визначення рН. Потенціометричне титрування.\nЕлектроліз, його сутність, приклади. Закони Фарадея.\nХімічна і концентраційна поляризація. Деполяризація. Потенціал розкладу і перенапруга. Роль перенапруги в процесах електролізу.\nПредмет хімічної кінетики і основні поняття: реакції гомогенні, гетерогенні, топохімічні, лімітуюча стадія реакції, кінетична, дифузійна, перехідна ділянки перебігу реакції.\nШвидкість хімічної реакції. Кінетичні рівняння реакцій. Константа швидкості. Закон діючих мас. Молекулярність і порядок реакції, час напівперетворення. Кінетичні рівняння для реакцій першого, другого, третього порядку. Методи визначення порядку реакції і константи швидкості реакції.\nСкладні реакції: послідовні, паралельні, оборотні, сполучені. Хімічна індукція.\nЗалежність швидкості хімічної реакції від температури: температурний коефіцієнт швидкості реакції, правило Вант-Гоффа.\nРівняння Арреніуса. Енергія активації і методи її визначення.\nОсновні теоретичні уявлення хімічної кінетики: теорія активних зіткнень, теорія активованого комплексу. Енергетичні діаграми хімічних реакцій.\nЛанцюгові реакції, їх стадії, механізм зародження, розвитку і обриву ланцюга, довжина ланцюга, розгалужені і нерозгалужені ланцюги. Загальні ознаки ланцюгового механізму хімічної реакції.\nФотохімічні реакції, їх стадії і механізм, шляхи скидання збудження. Закони фотохімії. Квантовий вихід.\nРадіаційно-хімічні реакції, їх стадії і механізм. Радіаційно-хімічний вихід.\nГетерогенні хімічні реакції і їх стадії. Конвекція, дифузія, швидкість дифузії. Рівняння Фіка, коефіцієнт дифузії, його фізичний зміст, залежність від температури. Експериментальне визначення лімітуючої стадії гетерогенної хімічної реакції.\nТопохімічні реакції, їх механізм, ступінь перетворення.\nГомогенний та гетерогенний каталіз\nКаталіз, основні поняття і визначення: каталіз, каталізатор, інгібітор, промотор, каталітична отрута. Поняття гомогенних каталітичних реакцій, гетерогенних, автокаталітичних. Каталітична активність і селективність.\nТеорії гомогенного каталізу: теорія проміжних сполук, теорія активованого комплексу.\nЗагальний і специфічний кислотно-основний каталіз.\nФерментативний каталіз. Гетерогенний каталіз і його стадії. Роль адсорбції в гетерогенних каталітичних реакціях.\nОсобливості гетерогенних каталітичних реакцій і гетерогенних каталізаторів.\nТеорії гетерогенного каталізу: мультиплетна теорія Баландіна, теорія Кобозева, електронна теорія, ланцюгова теорія Семенова.\nВиконання лабораторних робіт відіграє важливу роль в засвоєнні курсу фізичної хімії, оскільки допомагає краще зрозуміти і закріпити теоретичний матеріал, пов’язати його з практикою, а також виробляє у студента навички експериментальної роботи в лабораторії.\nПри підготовці до виконання лабораторної роботи необхідно засвоїти теоретичний матеріал, наведений в загальних теоретичних відомостях до роботи, вміти відповісти на питання для домашньої підготовки, які слугують для перевірки знань студента, зрозуміти мету та методику виконання роботи, а також приготувати в зошиті для лабораторних робіт протокол виконання роботи, в якому вказати: назву та мету лабораторної роботи, навести схеми установок, які використовуються при проведенні дослідів, описати хід виконання дослідів та методи обробки експериментальних даних.\nПри виконанні роботи в лабораторії в протоколі необхідно вказати дату, записати об’єкти досліджень та результати вимірювань. Далі в протоколі наводяться хід обчислення експериментальних даних та результати обчислень, будуються графічні залежності, визначаються фізико-хімічні константи та порівнюються з наведеними в довідковій літературі, тощо. Закінчується протокол висновками.\nПід час роботи в лабораторії фізичної хімії необхідно дотримуватись загальних правил роботи в хімічній лабораторії, з якими студенти вже знайомі по роботі в інших хімічних лабораторіях.


Якою була пішохідна зона на Богдана Хмельницького | Асоціація велосипедистів Києва Якою була пішохідна зона на Богдана Хмельницького\nЦими вихідними Асоціація велосипедистів Києва організовувала пішохідну зону на вулиці Хмельницького від Хрещатика до Пушкінської. Пішохідна зона на вулиці Києва, яку зазвичай ніколи не роблять пішохідною, працювала два дні: у суботу та неділю, причому неділя співпала зі всесвітнім Днем без автомобіля, що його у всьому світі святкують 22 вересня.\nЗагалом ми добре порозважалися, щоправда, у деякі дні нам заважав дощ. Дощ заганяв нас під намети і змушував ближче і тісніше знайомитися один з одним. Дехто спостерігав за цим збоку.\nДощ трохи заважав, але не дітям. Вони окупували зелений газончик, малювали, грали в ігри. І навіть коли дощ закінчився, вони все одно не покинули свого намету і продовжували гратися. На фото – член Асоціації велосипедистів Києва Артур Ігнатов і діти. Артур – великий молодець, він магічним чином вихоплював дітей з дощу і затягував до фарб та ігор.\nНаші друзі проводили майстер-класи. Ось на фото – створення панамок “Сад симбіозів”. Дуже складне завдання: треба було відповідати, які рослини живуть у симбіозі, а ми, окрім лишайника, нічого не знали.\nЗрештою, дощ вщух, і ми вилізли на сонечко. На цьому фото ми бачимо не тільки чудернацький експонат велопрокату Veliki.ua, а й наших друзів, які нам дуже допомагали з пішохідною зоною. Вони слідкували за порядком, і це правильно вихопив фотоапарат.\nНадвечір почалися танці. На фото – запальні свінгери з Київ Свінг Денс Клаб. Відкрию вам таємницю: зараз у них новий набір, і хлопців значно більше, ніж дівчат – це незвичний збіг обставин, і дуже на руку, тож треба реєструватися негайно.\nТанцювали не тільки дорослі.\nМокрий асфальт, реконструкція ЦУМу – це все дещо заважало розслабленому світосприйняттю, зазвичай притаманному пішохідним зонам, але ми все подолали і відчували себе, як удома.\nЗа деякими винятками.\nУ неділю все було ще краще. По-перше, дощу майже не було. Люди почали виходити зі своїх нірок і розважатися у пішохідних зонах.\nДітей було ще більше, вони були ще гарніші. Дитячі розваги продовжувалися піснями та музикою.\nПотім на пішохідну зону приїхали учасники велопараду у піжамах та гумових чоботах. Дехто приїхав у піжамі, як і було задумано спочатку. Дехто приїхав у дощовичках, у зміненому форматі велопараду.\nУчасники велопараду та перехожі зібралися навколо Владислави Осьмак послухати про історію вулиці Фундуклеївської – тієї самої, на якій ми влаштували нашу пішохідну зону.\nА ще ми вручили приз кращому Велороботодавцю – ним став телеканал “1+1”, тому що у них класна велопарковка, душові кабінки, а керівництво заохочує працівників приїжджати на роботу на велосипеді.\nДруге місце посіла компанія Cheesebanana, а третє – ура-ура! – вперше за історію конкурсу посіла структура Київської міської державної адміністрації, а саме Департамент архітектури та містобудування.\nВсі переможці отримали дипломи, сертифікати на безкоштовне техобслуговування велосипедів від майстерні Велоремонт, екскурсії від Velotour та Velovuyki і шалені знижки на прокат велосипедів від Veliki.ua. А Департаменту КМДА Асоціація велосипедистів Києва подарувала ще й безкоштовний майстер-клас з міської їзди на велосипеді.\nНа пішохідній зоні також працювала публічна бібліотека: можна було взяти книжку і прочитати на місці, з єдиною умовою – прочитати всю одразу.\nЩе ми робили прикольні трафарети з котиками та людьми.\nА за нами всіма спостерігали справжні люди. З’ясувалося, що огорожа, яку ЦУМ поставив на дорозі для розширення тротуару під час реконструкціїї, дуже популярна в якості диванчику. Були хвилини, коли люди обліплювали її майже всю. Просто сиділи, пили каву і дивилися, як інші люди проходять повз. Це саме той стан, який розслабляє тіло та душу, і який і є притаманним справжнім пішохідним зонам.\nПід кінець ще трохи про позитив від пішохідних зон. Коли у 2011 ми робили першу пішохідну зону на Сагайдачного, ми навіть не думали, що її можуть зробити пішохідною назавжди. А тепер КМДА обіцяє, що Сагайдачного буде пішохідною. Це значний крок вперед до міста, у якому буде зручно жити людям, і Асоціація велосипедистів Києва вітає цей крок щиро та радісно. Продовжуймо!\nВелопарад у піжамах та гумаках на 24 каналі\nВелопарад на Подробности.тв\nТрохи фото з Велопараду\nТеги: ЄТМ велопарад пішохідні зони популяризація транспортна політика\nАле із Сагайдачного не все так просто. По-перше жахлива транспортна розв’язка на Поштові площі. По-друге пішохідна Сагайдачного дуже ускладнює під’їзд до Покровської вулиці, Андріївської, та, власне, на Контрактову площу зі сторони центру.\nЯкщо прибрати з названих вулиць неправильну парковку то там буде місце не те що проїхати але і пролетіти. А розвязка на поштовій справді жахлива. Не проїхати на велосипеді не пройти без перепон 🙁


Директор НАБУ: «Детектив повинен відповідати за свої слова» [Версія для друку]\nМета кампанії - інформаційно - просвітницька діяльність серед студентства щодо програми антикорупційної реформи і системи роботи Національного антикорупційного бюро України (НАБУ).\n«Проведення антикорупційної реформи було однією з головних вимог нашого часу. Через три роки після заснування НАБУ, можемо говорити про перші досягнення і виклики. У 2016 році була запущена система електронного декларування. Однак, рух вперед породжує нові виклики. Один з них - зберегти довіру громадян до цієї реформи. А довіра не може з'явитися без адекватного інформування про свою роботу »- говорить Іван Пресняков, керівник Проекту «Прозорість та доброчесність публічного сектору» Програми розвитку ООН в Україні.\nСтуденти мали можливість дізнатися про будні НАБУ з перших вуст, довідатися про складну роботі співробітників і детективів Бюро, ознайомитися з вимогами для прийому на роботу і специфікою роботи всієї команди НАБУ.\n«Детектив повинен відповідати за свої слова. Зустрічі зі студентами дозволяють розповісти про те, чим займається, яких результатів досягає і з якими викликами стикається НАБУ на шляху боротьби з топ-корупцією в Україні. Сьогодні ми маємо справжню команду, ряд резонансних розслідувань, понад півсотні справ в судах, понад 100 млн. грн. повернутих на рахунки держпідприємств. Всього цього нам вдалося досягти, в тому числі і завдяки підтримці громадянського суспільства »- зазначив Директор НАБУ Артем Ситник.\nПредставники НАБУ відзначили, що університет займає одне з провідних місць у формуванні системи освіти, у розвитку наукових досліджень і культури України.\nВ рамках кампанії «Студенти проти корупції», будуть проведені зустрічі зі студентами 13 ВНЗ у 8 містах України.\nОрганізатори: НАБУ спільно з проектом «Прозорість и доброчесність публічного сектору» програми розвитку ООН в Україні.


Новини / Трейдинг 12 березня 2020 11:26\nНезважаючи на політичну нестабільність у низці регіонів, глобальна торгівля пшеницею та фуражем йде вгору.\nЛютневі прогнози аналітиків не дають жодних підстав для занепокоєння. З приводу міжнародної торгівлі зерном світові аналітичні агенції налаштовані більш ніж оптимістично. Поступово згладжуються попередні негативні очікування по відвантаженнях кукурудзи. Зовнішня торгівля пшеницею демонструє один із кращих результатів десятиліття. Побоювання трейдерів сконцентровані навколо експорту пшениці з РФ і розв’язки торговельної війни між США і Китаєм.\nСпоживання та запаси\nУ лютневому звіті Продовольча та сільськогосподарська організація ООН (Food and Agriculture Organization — FAO) переглянула свій прогноз глобального споживання зернових у бік незначного збільшення (у порівнянні зі звітом за попередній місяць). Зараз передбачається, що в поточному сезоні світове використання зернових перевищить торішні показники на 1,2% і сягне 2714 млн т. Лютневе коригування пов’язано головним чином зі змінами у структурі глобального споживання фуражу. Так, оновилися офіційні дані щодо використання кукурудзи на корми у США, і вони були істотно підвищені. При цьому Бразилія, навпаки, знизила внутрішнє споживання кукурудзи та збільшила експорт культури. У підсумку глобальний обсяг споживання фуражного зерна у 2019/2020 маркетинговому році прогнозується на рівні 1439 млн т, що майже на 1% більше, ніж у сезоні–2018/2019.\nА ось поточний прогноз глобального споживання пшениці у FAO залишився практично незмінним (у порівнянні з даними попереднього звіту) і становить, як і раніше, рекордні 758 млн т. Це на 1,5% вище за рівень 2018/2019 маркетингового року.\nПоточний прогноз по запасах фуражу у порівнянні із груднем було скоректовано у бік підвищення. За підсумками сезону–2019/2020 глобальні залишки фуражних зернових будуть нижчі від торішніх на 1,6%, або 6,6 млн т. Причиною тому — зниження запасів кукурудзи в Китаї та США. Співвідношення запасів до споживання в поточному маркетинговому році становитиме 27,1%. Зазначимо, що цей показник помалу знижується вже три роки поспіль.\nТорговий прогноз на сезон–2019/2020 у FAO збільшили на 4 млн т (у порівнянні з попереднім звітом) до 420 млн т. Це на 9,4 млн т (2,3%) вище обсягів попереднього сезону. Потрібно сказати, що показники міжнародної торгівлі цього року будуть другими за величиною за останнє десятиріччя. Краще справи йшли тільки у 2017/2018 маркетинговому році, коли трейдерам вдалося продати 422,6 млн т. Важко собі уявити, але у 2010/2011 маркетинговому році у світі було відвантажено на експорт усього 290,1 млн т зернових. Це менше поточних показників на 45%.\nОбсяг торгівлі пшеницею цього року прогнозується на рівні 174 млн т, що на 3,4% вище показників попереднього сезону. У FAO таку динаміку пояснюють активізацією попиту з боку азіатських країн. Він задовольнятися за рахунок більш значного, ніж очікувалося раніше, експорту збіжжя з ЄС та України.\nЗгідно з даними Департаменту сільського господарства США (United States Department of Agriculture — USDA), «пшеничному» експорту з ЄС вдалося підрости на 1 млн т (у порівнянні з минулим звітом) за рахунок більш конкурентних цін. Прогноз по США в USDA збільшили на 0,7 млн т (ймовірно, це будуть найвищі обсяги за останні три роки), а Канада втратила 0,5 млн т. Зазначимо, що новий звіт USDA розвіяв побоювання трейдерів щодо можливого зниження експорту пшениці з Росії. Згідно з минулим звітом із РФ планувалося вивезти 34 млн т пшениці. З урахуванням темпів відвантаження, що суттєво сповільнилися, ця цифра здавалася завищеною. Втім, у лютневому звіті USDA її було підтверджено. Світовий імпорт на 2019/2020 маркетинговий рік аналітики збільшили в порівнянні з попереднім місяцем на 1,9 млн т, що зумовлено збільшенням на 0,8 млн т для Китаю (вплив підписання «першої фази» угоди про торгівлю між Піднебесною та США) й 0,7 млн т для Туреччини, яка активно скуповує пшеницю.\nРазом з тим прогноз по імпорту кукурудзи з Китаю в USDA вирішили не переглядати. Це зміцнює сумніви трейдерів щодо можливостей Китаю виконати зобов’язання з імпорту американської сільгосппродукції, особливо з огляду на епідемію коронавірусу, яка охоплює країну. У FAO у свою чергу цього місяця збільшили прогноз торгівлі фуражем на 2,8 млн т до 200 млн т, що на 1%, або 2 млн т вище показників минулого сезону. Справа у збільшенні обсягів торгівлі кукурудзою на 1,7 млн т. Аналітики очікують, що у 2019/2020 маркетинговому році глобальний ринок недотягне до рекорду відвантажень сезону–2018/2019 усього 1 млн т. У FAO вказують на збільшенням імпорту з боку В’єтнаму і зростання експортних відвантажень бразильської кукурудзи. Вони можуть досягти нового рекордного рівня і перевищити 38 млн т, що на 45% більше за минулорічні обсяги.


Остеохондроз. Лікування в санаторії. - Санаторій Борисфен\nСанаторій Борисфен > Новини > Остеохондроз. Лікування в санаторії.\nОсь і розпочалася весна! Пора подбати про своє здоров’я. Зазвичай в кінці зими починають загострюватися хронічні захворювання. Причини відомі: після зими організм слабшає, нестача вітамінів, починає коливатися атмосферний тиск. Особливо страждає хребет, адже протягом зими ми рухаємося мало, не робимо фізичних навантажень. І тому хребет втрачає свою еластичність і починають просідати хребцева диски. Першою ознакою «втомленого» хребта є остеохондроз. Дуже важливо саме навесні допомогти своєму організму прийти в форму.\nРадимо це зробити в санаторно-лікувальному закладі «Борисфен». Наш санаторій має багато напрямків по оздоровленню організму. У цій статті більш детально розберемо таке захворювання, як остеохондроз.\nОстеохондроз хребта – захворювання опорно-рухового апарату. У домашніх умовах дане захворювання вилікувати практично не можливо. А ось запобігти його цілком реально. Головне вчасно запобігти захворюванню.\nЗалежно від місця розвитку остеохондрозу симптоми відрізняються.\nШийний остеохондроз – як наслідок порушується кровопостачання головного мозку. Симптоми: головний біль, нестабільний тиск, зниження зору і слуху, погана координація рухів.\nГрудний остеохондроз – стискаються нервові корінці. Симптоми: міжреберна невралгія.\nПоперековий остеохондроз – захворювання виникає у людей, які ведуть малорухливий спосіб життя. Симптоми: біль у попереку, варикозне розширення вен, порушення сечостатевої системи.\nЛікування проводиться консервативними методами, в тому числі:\nНайбільш ефективне лікування остеохондрозу відбувається в умовах спеціалізованих санаторіїв. Санаторій «Борисфен» є одним з лідерів по лікуванню хребта. У нашому санаторії працює професійний медичний персонал, який візьме до уваги всі ваші побажання і прохання, призначать правильне лікування і нададуть відповідний контроль за проведенням процедур.\nЧекаємо вас в нашому санаторії!\n← Захворювання ендокринної системи\tГідрокінезотерапія →


Пора жнив та збору плодів | Газета "Справи сімейні"\nРоменський навчально-виховний комплекс №2 ім. Академіка А. Йоффе по праву пишається своїми випускниками. В шкільному музеї створена ціла галерея імен, які слугують майбутнім випускникам прикладом для наслідування. Провідне місце серед них належить Михайлу Филимоновичу Степку (1946.01.24 - 2020.05.28). Здається, що доля наділила його усіма найкращими рисами, які характеризують людину з великої літери… Степко мав від природи математичний склад мислення, допитливість, з філософським тлумаченням законів Всесвіту, принциповістю та чуйністю. Боєць по натурі, палкий прихильник українських пісень, музики Михайло Філімонович йшов по життю з піснею в душі. Він відчував красу поетичного слова, творів літературних класиків, цінував живопис. Заняття фізичною культурою вплинули на такі риси характеру, як досягнення мети, відповідальність за справи команди, цілеспрямованість, які згодилися у його подальшій діяльності на урядовому рівні.\nРоки навчання в школі, яка носить ім’я всесвітньовідомого вченого фізика А. Йоффе, відіграли важливу роль до прихильності до наукових пошуків Степка. Все найкраще від шкільних традицій, які були закладені ще в часи реального училища, він узяв у свій подальший педагогічний та науковий шлях. Виступаючи на святкуванні 200-ї річниці школи, Михайло Филимонович із вдячністю згадував шкільні роки, наповнені творчим, оптимістичним духом вчителів, які вміли не тільки дати знання, а й вселити впевненість учням у їхні здібності. Особливу вдячність Степко висловив педагогу математики Б. Куринському, російської мови та літератури Г. Глухих, української мови та літератури Г. Юрченко, історії М. Супруну, фізики П. Тарасенку.\nСеред випускників 1963 року М. Степко виділявся своїми незаурядними здібностями. Так у 1962 році він був переможцем обласної олімпіади з математики, успішно займався у місцевій дитячо-юнацькій спортивній школі, брав участь в обласних змаганнях із гандболу в складі збірної міста, яка стала чемпіоном. Михайло Филимонович любив футбол, мав природний ідеальний слух, був солістом у шкільному хорі.\nНас поєднала школа, а потім громадська праця в столиці України. Кожна наша зустріч, а їх було не так багато, запам’яталися для мене насамперед змістовністю нашого спілкування, широким кругозором Михайла Філімоновича, повагою до своїх земляків. Він пишався, що я стала мистецтвознавцем і підтримую зв’язки з Ромнами, що заради цього я створила Роменське відділення Українського фонду культури.\nЯкось у бесіді Михайло Філімонович зазначив, що авторитет багатьох учителів рідної школи він зберігає протягом усього свого життя. Саме шкільні знання стали для нього вагомим підґрунтям для досягнення подальших здобутків в освіті. А настанови батьків стали для Михайла Філімоновича отим міцним фундаментом, на якому сформувався його світогляд, відповідальність за справи, повага до інших.\nУ нашому провінційному місті діти виростали на прикладі людей, які їх оточували. Значну роль відігрівали історичні пам’ятки, скіфські кургани, незламний дух козацтва. Досить нагадати останнього кошового отамана Запорозької Січі Петра Калнишевського, українського патріота, захисника сакральних пам’яток, археолога Миколу Омеляновича Макаренка, видатного скульптора, драматурга, режисера Івана Петровича Кавалерідзе та ін.\nУспішно закінчив радіофізичний факультет Харківського державного університету імені М. Горького (1968). Пройшов шлях асистента, старшого викладача, доцента, декана фізичного факультету. З 1986 по 2007 рік працював у Міністерстві вищої та середньої освіти України: начальником відділу, заступником начальника управління, начальником Головного управління вищих навчальних закладів, першим заступником Вищої атестаційної комісії. Довгий час обіймав посаду заступника міністра освіти і науки України.\nМ. Степко став фахівцем у галузі управління вищою освітою та освітніх технологій. За його участю розроблені нормативно-правові документи, що забезпечують функціонування та розвиток системи вищої освіти України, зокрема закони «Про освіту», «Про вищу освіту», Державна програма «Освіта» (Україна ХХІ століття). Степко - автор близько 100 наукових праць. Коло наукових інтересів вченого спрямоване на розвиток вищої освіти України, становить порівняний аналіз систем освіти країн світу, роль і місце освіти та науки в розвитку особистості й суспільства. Протягом чотирьох років Степко обирався членом Бюро Комітету Ради Європи з питань вищої освіти і науки, брав участь у розробці стратегії розвитку вищої освіти в Європі, член Міжвідомчої комісії з впровадження рекомендацій Болонського процесу в системі вищої освіти України.\nМ. Степко – член-кореспондент АПН України з 2003 року, кандидат фізико-математичних наук, професор, заслужений працівник освіти України, перший заступник директора з науково-дослідної роботи Інституту вищої освіти АПН України. Вагомі досягнення М. Степка відзначені державними нагородами: орденом «За заслуги» ІІІ ступеня, Почесною грамотою Кабінету Міністрів України, Почесною Грамотою Верховної Ради України, нагородами Міністерства освіти і науки України.\nНаш земляк був цікавим співбесідником із багатою ерудицією, широким кругозором, фундаментальними знаннями. Життєвий та трудовий шлях Степка є прикладом високої моралі та порядності. Про нього можна сказати словами Цицерона – юність показує, яким буде врожай. А період дозрівання плодів був насиченим неймовірно складною науково-педагогічною та громадською роботами.\nВін був у числі засновників створення Роменського земляцтва, одним із головних завдань якого була допомога землякам, особливо тим, хто робить перші кроки в столиці України.\nКажуть, що доля вдалася, якщо ти посадив дерево, виростив сина, побудував дім. Все це у Михайла Степка є, та ще й приправлене значними науковими досягненнями в реформуванні вищої освіти України, добрими громадськими справами. Земляки по праву пишаються знаним вченим, який усе своє життя присвятив благородній педагогічній ниві.\nМинулого року після тяжкої хвороби М. Степка не стало. Але колектив школи на чолі з директором Лідією Олексіївною Скрипкою доклали чимало зусиль для відкриття меморіального куточка про колишнього учня у математичному класі закладу. Цінні речі, документи, сімейні реліквії, державні нагороди, колекцію мистецьких творів передав безкоштовно школі син Михайла Філімоновича. Дизайн кабінету розробила педагог образотворчого мистецтва Галина Володимирівна Дорофєєва. Маємо надію, що цей комплекс сприятиме вихованню молодого покоління, а пам'ять про знаного випускника школи збережеться надовго.\nБіографія М.Ф. Степка\nВітання від М.Ф. Степка\nнавчальний кабінет з мемор куточком Степка\nЮ.Вітренко, К.Жданова, В.Єфремова, М.Степко