Як зробити місто успішним / Cтатті / «Полтавський вісник». Обласна щотижнева газета м. Полтави\nЯк зробити місто успішним\nПід час зустрічі у межах проекту Urban Talks, що відбулася 18 жовтня, представники міської влади Полтави і Львова обмінялися успішним досвідом розвитку міст.\nПолтава стала вже 22 містом України, куди львів'яни завітали, щоб поділитися своїми напрацюваннями.\nЗа словами Андрія Садового, 12 років тому, коли він приступив до виконання обов'язків міського голови Львова, кожне з міст держави мало однакові стартові можливості. Однак не всім вдалось їх використати. Серед тодішніх причин успіху міста Андрій Садовий виділяє якісно сформовану команду та правильно написану стратегію.\n– Безгрошів'я і кадровий голод були в усіх, – говорить він. – Але ми зуміли зрозуміти, у якому напрямку варто розвиватися (це ІТ-сфера і туризм) і дати нашому місту турбулентну динаміку росту. Якщо у 2008 р. в ІТ-сфері у нас працювало три тисячі людей, то сьогодні – до 30 тисяч, і вони створюють неймовірний продукт для міста, продають його на експорт, отримують гарні прибутки. Середня зарплата – дві тисячі доларів. А в цьому році ми починаємо будувати новий ІT-парк, де заплановано створити 14 тисяч робочих місць. Що стосується туризму, то про успіхи тут варто сказати мовою цифр. Ми стартували з 460 тисяч туристів на рік у 2008 р., а торік їх було вже три мільйони, що поповнило міський бюджет на 17 млрд грн. І я переконаний, що кожне місто може мати таку динаміку, треба тільки зрозуміти, куди рухатися. Кожне місто повинне мати свою стратегію, сформувати команду і йти вперед. І ми готові у цьому допомагати, тому що немає успішного Львова без успішної Полтави. А без успішної Полтави не може бути успішної України.\nДискусію продовжив директор КУ «Інститут міста» Олександр Кобзарев, який наголосив на важливості правильного стратегічного планування. Виступом про комфортну для людей міську екосистему, а також перетворення міста на бренд розмову продовжив заступник міського голови Львова з питань розвитку Андрій Москаленко. Він презентував слухачам кілька найвдаліших громадських просторів, які вдалося реалізувати у Львові впродовж останніх років. Цікавою була і доповідь про конференц-туризм. Адже, як наголосив директор ЛКП «Львівське конференц-бюро» Андрій Павлів, ця відносно нова галузь економіки приносить європейським містам орієнтовно в чотири з половиною рази більше прибутків, ніж відпочинковий туризм.\n– Полтава енергетично одне з найсильніших міст у нашій державі і має великий потенціал, – резюмував Андрій Садовий. – Треба його конвектувати в енергію, яка дасть дуже великий розвиток. До речі, Полтава нас трохи випереджає, адже вже має розроблену концепцію розвитку.\nКонцепцію інтегрованого розвитку міста «Полтава 2030» присутнім презентувала керівник проектного офісу Ірина Брижань. Долучатися до її обговорення і вдосконалення полтавців закликав секретар міської ради Олександр Шамота, який завітав на зустріч.\n– Чим Львів відрізняється від Полтави? Вектором розвитку, яким рухались наші міста останні вісім років. Усі ми знаємо, яким він був у Полтаві і до чого це призвело, – зазначив він. – Ми бачимо позитивний приклад Львова і розуміємо, у якому напрямку має рухатися наше місто. Полтава має бути такою, якою ми хочемо її бачити. Але для цього потрібне ваше стратегічне бачення, тому запрошую всіх долучатися у найближчі два тижні до написання нашої стратегії. Я вдячний Андрію Садовому і його колегам за той досвід, яким вони з нами поділилися. Сподіваюся, що за кілька років ми будемо подорожувати Україною, можливо, спільно зі Львовом, і ділитися своїм досвідом у реалізації проектів якісного міста.\nНаталія Вісич, 25.10.2018, 15:51 238


Відпочинок в Ізраїлі в січні 2017 року. Тури\nІзраїль – це країна, яка притягує увагу багатьох мандрівників і туристів. Запитаєте чому? Перш за все, своїм географічним положенням, так як це країна чотирьох морів, а також один із самих великих і важливих центрів трьох світових релігій. Саме на підставі цих двох причин країна завжди переповнена туристами з усіх куточків земної кулі абсолютно в будь-який час року. Відпочинок в Ізраїлі в січні 2017 року може бути дуже і дуже різноманітним і насиченим. Хоча відразу варто сказати, що про пляжний відпочинок доведеться забути у зв'язку з природними умовами. Але, і це не сильно затьмарить подорожі, так як тут є чим зайнятися.\nПо-перше, можна все-таки відправитися до моря, температура якого не дуже тепла, але й не холодна. Але, чому б не влаштувати прогулянку по узбережжю і просто не помилуватися його красою. Хоча знаходяться сміливці, які вирішуються скупатися. Якщо ви на новорічних канікулах 2017 року вирішили все ж насолодитися пляжним відпочинком, то краще всього відправитися в місто Ейлат. Чим же так популярно це місце?\n1. Вигідне і досить привабливе географічне положення. Простіше кажучи, курорт розташований на узбережжі Червоного моря.\n2. Стовпчик термометра в січні і інші зимові місяці сягає позначки +19 – 20 градусів.\n3. Низька кількість выедаемых опадів, що в значній мірі сприяє вивчення і просто чудово освоєння і знайомству з підводними глибинами цієї місцевості.\nЯкщо напередодні Нового 2017 року ви все ж таки віддаєте перевагу узбережжя Мертвого моря, то слід пам'ятати, що там температура значно нижче. Хоча в деяких районах може досягати позначки + 15 градусів. Але незважаючи на низьку температуру в цих районах тут все ж великий попит віддається лікувальних курортів.\nПо-друге, засніжені лижні курорти в гірських районах. Причому такий варіант відпочинку на Новий 2017 рік в Ізраїлі вважається одним з найпопулярніших і затребуваних.\nПо-третє, екскурсійні тури, радують своєю різноманітністю. Наприклад, найбільш затребуваними по праву можна назвати наступні напрямки. Це Тель-Авів, Єрусалим, Беер-Шева, Віфлеєм. Ці місця вважаються справжньою перлиною Ізраїлю, які зобов'язаний відвідати кожен турист і відпочиваючий, звичайно ж, якщо ви хочете мати повне уявлення про країну. У новорічні свята 2017 року, а, точніше, в січні місяці найпопулярнішими туристичними та екскурсійними цен6трами стають Галілей і Віфлеєм, а також всі наявні поселення, розташовані на річці Йордан.\nЯкий же можна зробити висновок? Звичайно ж, зима в Єрусалимі і в 2017 році, в тому числі найбільше підходить для різних пізнавальних екскурсій. Але, це не означає, що про всіх інших напрямках відпочинку можна забути. Ні, просто кожен все-таки вибирає те, що йому більше до душі.\nТури в Ізраїль і їх вартість.\nЩо стосується найбільш затребуваних турів на Новий 2017 рік у цьому напрямку, то, мабуть. варто назвати і відзначити такі, які вже зарекомендували себе тільки з позитивної сторони.\n1. Тель-Авів – тур на 7 днів.\n2. Тель-Авів – утр на 6 днів.\n3. Тель-Авів – тур на 10 днів.\n4. Єрусалим – на 6 днів.\n5. Єрусалим – 15 днів.\n6. Хайфи – тур на 15 днів.\n7. Хайфи — тур на 6 днів.\nЯкщо більш детально вивчити ціновий рівень Ізраїлю в новорічний час 2017 року, то в середньому подорож і відпочинок можуть обійтися двом від 1800$, але і то, якщо вас повністю влаштовують послуги готелів 3 класу. Якщо зупинитися в 5-ти зіркових готелях, то проживання може досягти позначки в 3600$. Звичайно ж, не варто забувати і про те, що на ціновий рівень, перш за все, впливає такий показник, як погодні умови та географічне положення. Не вірите? Давайте розглянемо і порівняємо кілька прикладів.\nПо-перше, міста, розташовані на узбережжі Середземного моря. Тут у зимовий час не так спекотно, як хотілося б — +17 градусів вдень, а вночі +10. Причому для цієї місцевості характерні дощі. Саме тому ціновий показник тут не буде, занадто високим.\nПо-друге, узбережжя Червоного моря. Погода тут взимку найбільш сприятлива, і навіть для пляжного відпочинку. Так як в середньому температура повітря становить + 21 градус. Висновок напрошується сам – ціна буде значно вище.\nСаме тому, якщо ви зібралися на Новий 2017 рік в Ізраїль потрібно все добре зважити і обдумати і прийняти правильне рішення щодо того, куди ж все-таки відправитися в подорож.


Зеленський заявив, що Росія обстріляла Київ «одразу» після завершення його перемовин із Ґутеррішем – Резонанс – про корупцію, хабарі, суддів, владу » Зеленський заявив, що Росія обстріляла Київ «одразу» після завершення його перемовин із Ґутеррішем\n22 травень 2022, Неділя, 20:37\nПрезидент України Володимир Зеленський прокоментував обстріл Києва у своєму вечірньому зверненні.\nВін нагадав, що 28 квітня столицю відвідав генеральний секретар ООН Антоніу Ґутерріш, який також побував у передмісті Києва і бачив наслідки дій російських військ.\nЗеленський вказав на те, що російські війська продовжували обстрілювати Маріуполь навіть під час переговорів Ґутерріша з Володимиром Путіним у Москві.\nЧитайте також: Рятувальники ліквідували пожежу внаслідок обстрілу в Києві – ДСНС\n«І сьогодні, одразу після завершення наших перемовин у Києві, у місто полетіли російські ракети. П’ять ракет. І це багато говорить про справжнє ставлення Росії до глобальних інституцій. Про намагання російського керівництва принизити ООН і все, що уособлює Організація. А отже, це вимагає відповідної потужної реакції», – заявив голова держави.\nЗа його словами, обстріли російськими військами Києва, Фастова, Одеси Хмельницького та інших міст засвідчують, що «ще не можна розслаблятися»:\n«Не можна думати, ніби війна вже закінчується. Нам ще потрібно боротися. Ще потрібно гнати окупантів».\nЗа словами Зеленського, ключовим питанням зустрічі із Ґутеррішем були шляхи зупинення російської агресії, зокрема, багато уваги приділялося долі блокованого Маріуполя.\nВін зазначив, що Росія продовжує спроби наступи на Донбасі, в той час як Київ надалі працює над забезпеченням Збройних сил України зброєю.\n«Кожного разу в контактах з партнерами я наголошую на тому, що зброя для України саме зараз, саме тих видів, які ми запитуємо, і саме тоді, коли ми її потребуємо – це порятунок не тільки для наших людей. Це порятунок для всіх вас – для всієї Європи», – сказав Зеленський.\nЗа даними ДСНС, наразі відомо про 10 постраждалих внаслідок ракетного обстрілу Києва увечері 28 квітня. Раніше мер Києва Віталій Кличко повідомив, що ракетний удар по столиці пошкодив житловий будинок у Шевченківському районі.


П'яні поліцейські влаштували під Києвом жахливу аварію зі смертельними наслідками (фото)\nнеділя, 30 квітень 2017, 19:15\nВ Нацполіції намагаються зам'яти справу і спростовують інформацію про алкогольне сп'яніння копів.\nПід Києвом сталася жахлива ДТП зі смертельними наслідками, в якій свідки звинувачують співробітників поліції. Як видно з фото з місця аварії, в салоні поліцейського авто вціліла недопита пляшка віскі. За свідченням очевидців, поліцейські були п'яні, один з них загинув, другий в критичному стані з переломами тазу і хребта в реанімації. Прогноз негативний. При цьому справу намагаються зам'яти, а постраждалі в аварії просять допомогти. Так пише Влад Антонов на своїй сторінці в Фейсбуці, передають Патріоти України.\n«Два п’яних співробітника поліції Гадяцького району, Полтавської області, що рухалися в бік Києва, на автомобілі Лада 2109 на швидкості близько 150 к /ч, виїхавши на смугу зустрічного руху вдарили автомобіль Ваз 21099, за тим вдарили автомобіль Лада Ларгус так само на зустрічній смузі», – розповів подробиці трагедії Антонов.\nЗа його словами, у водія авто Ваз 21099 зламана нога, у водія Лада Ларгус - удари і садна. В автомобілі Лада 2109 загинув пасажир, водія забрала швидка з переломом таза.\n"Під час огляду автомобіля Ваз 2109, МНС знайшли недопиті спиртні напої. Медсестра при огляді водія підтвердила його алкогольне сп'яніння. Водії ВАЗ 21099 і Лада Ларгус пройшли огляду на драгері, були тверезі", - повідомив Антонов.\nУ той же час начальник відділу комунікації управління Нацполіціі в Полтавській області Юрій Сулаєв спростовує інформацію про те, що поліцейські були п'яні. "Це цинічна брехня", - заявив він.


Міністерство розвитку громад та територій України виступає бенефіціаром проєкту міжнародної технічної допомоги «Посилене партнерство для сталого розвитку – пілотний етап», що реалізується Програмою розвитку Організації Об’єднаних Націй в Україні за підтримки Уряду Королівства Швеція через Шведське агентство з міжнародного розвитку та співробітництва (SIDA).\nКонкурс за бюджетною програмою 1201200 «Надання кредитів фермерським господарствам», яка реалізується через Український державний фонд підтримки фермерських господарств.\nОнлайн-видання AgroPortal.ua у партнерстві з Посольством Королівства Нідерландів в Україні розпочало прийом заявок на V Всеукраїнський конкурс «Неймовірні села України 2020».\nОнлайн-презентація програми USAID «Чому варто пройти відбір у DOBRE»\n22 червня об 11:00 відбудеться онлайн-презентація програми USAID «Децентралізація приносить кращі результати та ефективність» (DOBRE)для ОТГ, які планують подавати заявки на участь в програмі. Наразі триває набір четвертої когорти партнерів із трьох областей, де починає працювати програма – Чернігівської, Чернівецької та Запорізької.\nДо уваги об’єднаних територіальних громад!\nПрограма «Децентралізація приносить кращі результати та ефективність» (DOBRE), що фінансується Агентством США з міжнародного розвитку (USAID) та виконується Global Communities, розширює свою підтримку для Запорізької, Чернівецької та Чернігівської областей.\nСубгранти від Програми АГРО: Розробка типових проектно-технічних документів для малих сироварень\nКоманда підлітків UkrTeenScience організувала конкурс, спрямований на протидію поширення коронавірусу спільно з МФ “Відродження”. Тож для тих, кому від 13 до 18 років, хто сумує на карантині і кому набридло серфити по Інтернету, можна взяти участь у конкурсі “Teenagers vs COVID-19”.\nПідтримка проєктів, що стосуються попередження, подолання та пом’якшення наслідків пандемії COVID-19 в Україні.


Що робити, якщо у дитини в сечі підвищений ацетон? Діагностика, лікування, дієта | Горло\nГорло 20 Червня 2018 634 Коментарі Вимкнено до Що робити, якщо у дитини в сечі підвищений ацетон? Діагностика, лікування, дієта\nЯкщо після чергових аналізів лікар повідомляє, що у дитини підвищений ацетон, то не варто панікувати і приймати такий стан як хвороба. Ацетонемическое стан є невеликим відхиленням від нормального обміну речовин і вимагає виконання деяких правил, які здатні відновити нормальну роботу організму малюка. Дуже важливо при цьому розуміти суть процесів, що відбуваються в організмі свого чада.\nПричини поганих аналізів\nУ чому небезпека ацетонемії у дітей\nСимптоми підвищеного рівня ацетону у дітей\nЛікування підвищеного ацетону у дітей\nДієта при даному захворюванні\nДо основних причин, які призводять до підвищення рівня ацетону у дітей, выявляемом при аналізі сечі, відносять один чи кілька перелічених нижче чинників:\nнеобхідний рівень глюкози в крові знижений. Відбуватися це може із-за недостатнього надходження в організм дитини вуглеводів, здатних легко засвоюється. Наприклад, якщо малюк тривалий час голодує або живиться не збалансовано;\nпорушений процес, що відповідає за переварювання вуглеводів, наприклад, в організмі дитини недостатня кількість ферментів, необхідних для такого процесу;\nу випадку, якщо організм дитини витрачає глюкозу в підвищеній кількості. Це можуть викликати стреси, захворювання інфекційного характеру, хронічні хвороби у період загострення, перевтома, підвищені навантаження фізичного та розумового характеру, травми, хірургічне втручання;\nу щоденному раціоні харчування дитини присутні білки і жири в надлишку;\nпорушені процеси розщеплення білків і жирів в ШКТ – це призводить до вимушеного інтенсивному позбавленню від білкових і жирових структур, що надходять з їжею, з-за чого посилюється глюконеогенез;\nдіти, які хворі на цукровий діабет, також можуть страждати від кетоацидозу. Пов’язано це з тим, що навіть якщо вміст глюкози нормальний або підвищений, вона не може переробляється організмом через брак інсуліну.\nЩоб зрозуміти, яку небезпеку несе підвищений рівень ацетону в організмі дитини, необхідно розібратися в процесі утворення кетонових тел. Наявність ацетону в крові малюка вважається відхиленням від норми. Якщо в організмі дитини почав відбуватися патологічний обмін речовин, такий, як синтез глюкози з білкових та жирових з’єднань, то проміжними речовинами в такому процесі є кетонові тіла.\nДана патологія в організмі з’являється з-за того, що йому не вистачає для переробки вуглеводів, з яких утворюється кінцевий продукт — глюкоза. У такій ситуації системи організму починають переробляти білки і жири, перетворюючи їх в глюкозу, без якого організм не може існувати. Це пояснюється тим, що за рахунок глюкози забезпечується енергетична складова організму.\nКоли відбувається розпад білкових і жирових структур, то, одночасно з цим, спостерігається утворення кетонових тіл, які по своїй природі є токсичними. Спочатку такі речовини під впливом окислення (при диханні) перетворюються в не небезпечні речовини, які йдуть під час сечовипускання і выдыхания.\nЯкщо швидкість, при якій утворюються кетони, починає перевищувати процес їх видалення з організму, то це призводить до руйнування здорових клітинних структур, першими страждають клітини мозку. Крім цього, відбувається подразнення слизових оболонок ШКТ, що є провокуючим фактором для появи блювоти. Під час нападів блювоти у дитини відбувається втрата великої кількості рідини, супроводжує цього дисбаланс в процесах обміну. pH крові починає зміщуватися у бік більш кислою, що призводить до розвитку метаболічного ацидозу.\nЯкщо не проводити грамотне лікування і не зайнятися усуненням причини, з якої у дитини підвищений ацетон, то це може призвести до коми або летального результату внаслідок зневоднення або збою в роботі серцево-судинної системи.\nЩоб розпізнати наявність хвороби у дитини і визначити підвищений рівень ацетону в сечі, необхідно знати характерну симптоматику для такого стану. До неї відносять:\nпояву нудоти і сильних нападів блювоти, які незабаром призводять до зневоднення. Кілька нападів блювоти поспіль може з’являтися відразу після прийому їжі або пиття;\nспостерігається відсутність апетиту у дитини;\nпочинаються спазми і виявляється больовий синдром у животі;\nзагальне самопочуття дитини характеризується слабкістю і млявістю;\nна мові утворюється світлий наліт;\nсечовипускання відбувається невеликими кількостями і часто;\nз рота у дитини «чути» характерний запах ацетону;\nможе спостерігатися сплутаність свідомості, не характерне для дитини поведінку, яке пояснюється збудливістю або млявістю. У деяких випадках можуть проявлятися непритомні стани або інші симптоми, характерні для збою в роботі ЦНС, малюкові постійно хочеться спати.\nЛікування проводять у разі, якщо дитині поставили діагноз ацетонемічний синдром. Якщо дитина страждає від ацетонемічного кризу, то це вимагає термінового надання допомоги, після чого в обов’язковому порядку необхідно пройти обстеження в мед закладі, звернувшись за консультацією до фахівця.\nЯкщо у дитини стався криз, то такі заходи допоможуть відновити нормальний рівень глюкози в організмі малюка і полегшити його стан:\nдля усунення симптомів інтоксикації необхідно провести процедуру очисної клізми;\nпісля цього дитині потрібно прийняти препарат належать групі ентеросорбентів. Добре допомагають у такій ситуації Смекта або Полісорб. Пам’ятайте, що призначати той чи інший лікарський засіб може тільки кваліфікований лікар!\nодночасно з цим необхідно дитині давати якомога більше пити рідини. Пиття слід давати невеликими кількостями;\nщоб позбавитися від нестачі глюкози, необхідно по черзі давати дитині пити воду (звичайну або мінеральну) та солодке питво. Для цього підійде компот, чай з цукром або медом, розчин глюкози з 5 % концентрацією;\nякщо у дитини з’явився розлад шлунку, то рекомендується дати дитині випити рисового відвару.\nЯкщо у дитини настільки критичної ситуації пропадає апетит, то не можна насильно давати дитині їжу, але стежити за тим, щоб він не голодував. Найоптимальнішим варіантом нагодувати малюка є легка їжа. Моно дати йому, наприклад, кашу.\nПісля усунення симптоматики кризу, інше лікування впирається в те, щоб такий прояв не виникло знову. Якщо батьки зіткнулися з ацетонемическим кризом у дитини один раз, то це в будь-якому випадку вимагає консультації лікаря та обстеження.\nЗаходи по лікуванню від ацетонемії полягають у створенні малюкові грамотного режиму харчування і способу життя. Це дозволить виключити будь-які чинники, здатні спровокувати кризу, а також після того, як дитина почне відновлюватися, небезпека появи криза мине сама.\nОдним з важливих моментів для відновлення нормального рівня глюкози є виконання рекомендації по харчуванню дитини. Суть дієти полягає в тому, щоб в ній не було кетогенных продуктів, які сприяють підвищенню кількості ацетону в організмі дитини.\nВизначаючи меню для щоденного харчування дитини, краще відштовхуватися від зворотного і знати продукти, які можна вживати в їжу дитині. В меню дитини НЕ повинно міститися:\nпродуктів, приготованих за допомогою копчення;\nмолочної продукції, особливо вершків і сметани, з високим відсотком жирності;\nфруктів з сімейства цитрусових;\nпиття, в якому міститься кофеїн.\nНі в якому разі не можна дозволяти дитині пити газовану воду, харчуватися в закладах громадського харчування, їсти чіпси та інші продукти, в яких міститься велика кількість консервантів.\nДодати в раціон в максимально допустимій кількості необхідно свіжі фрукти, за винятком вищевказаних, мед, їжу, в якій міститься велика кількість вуглеводів, призначених для легкого і швидкого розщеплення.


додому Діти Сміх з причини: як розсмішити дитину\nСміх – це корисно. Про це знають усі люди з самого раннього дитинства. Крім того, веселитися – це приємно.\nАле трапляються ситуації, коли змусити людину сміятися просто необхідно. Особливо, якщо це стосується дитини. Причому будь-якого віку.\nРозберемо докладніше прийоми, здатні викликати посмішку або заразливий сміх у дітей різних вікових категорій, а також мета, з якою це робиться. Так як же розсмішити дитину?\nМалеча від трьох-чотирьох до шести-восьми місяців\nСпосіб розсмішити дитину: В основному, розсмішити таких діточок можна, багаторазово роблячи яку-небудь дію і супроводжуючи це одноманітним звуком. Наприклад, папа невисоко підкидає м’яч і вигукує «бумс», ловлячи його. Або старший брат, повторюючи «ням-ням», робить вигляд, що зараз з’їсть пальчик або ніжку малюка, злегка покусуючи його.\nМета: Короткочасне відволікання дитини від таких важливих намірів, як поїсти чи поспати. Наприклад, потрібно приготувати молочну суміш, а малюк не бажає чекати і підтверджує це гучним «у-а». Або ж солодко приплющує очі в намір негайно заснути, а за маминим планом – купання.\nВажливо: Найбільш точно вловити емоцію дитини, інакше замість сміху можна отримати переляканий крик. Якщо не виходить відстрочити час сну або їжі, краще дати соску-пустушку або дозволити поспати поза графіком. Нічого страшного не станеться, а настрій малюка покращиться.\nДіти від півроку до півтора років\nСпосіб розсмішити дитину: Всім відомі «ладки-ладусі» та «йде коза рогата» викликають у такий дітвори заливчастий сміх. Гра в «пряталки», в ході якої старший член сім’ї прикриває руками власне обличчя або маленьку мордочку, а потім різко відкидає руки, промовляючи: «ку-ку» або «привіт».\nЦіль: Відвернути малюка від намірів, наприклад, погризти мамин телефон і вперте небажання віддати який-небудь предмет, явно не підходить для дитячої гри. Або ж просто зайняти увагу дитини, який вже втомився і вередує біля каси супермаркету. Зупинити деякі прояви «кризових періодів» у вигляді гучного «хочу»(або «не хочу», «дай» тощо), валяний на підлозі в тому ж супермаркеті або раптово виниклих сліз.\nВажливо: Діти такого віку не здатні концентрувати увагу на довгий час, тому тривалість гри повинна бути невелика.\nСпосіб розсмішити дитину: Пальчикові ігри – «сорока-ворона», кривляння, смішні гримаси, розтягнути руками вуха і висовувати при цьому мова – найбільш дієві способи. Зображення тварин і звуків, ними вимовних – наприклад, потертися про дитячу щічку головою, вимовляючи «муррррр» або жартома пощипувати маленьку п’яту, при цьому гавкоту як собачка – нескладне завдання, здатне викликати дитячий сміх.\nМета: Переключити увагу дитини від негативних емоцій, заспокоїти. Наприклад, після щеплення або падіння. Витіснити прикрість від некупленной іграшки або шоколадки, замінивши сміхом сльози.\nВажливо: Вчасно зупинитися. Утримуючи надовго високий емоційний стан дитини, ризикуєте отримати рев відразу після сміху. Також, заспокоюючи таким чином малюка, переконайтеся в тому, що він дійсно не відчуває больових відчуттів.\nМалеча від трьох років і до п’яти-шести\nСпосіб розсмішити дитину: Смішні мультфільми, навмисно гучні та комічні чхання «а-а-а-а-а-апчхиии», встановлений в автомобілі хом’як повторюшка, озвучує смішним голосом все сказане. Пошук дитини — склавши з пальців «бінокль» і дивлячись прямо в обличчя малюка, співуче кричати: «Маша, де ж ти? Куди ти поділася?».\nМета: Розбудити втомленого від тривалого перебування дитини у вимушеній позі, в нестерпному очікуванні чогось, наприклад, своєї черги в поліклініці або транспорту на зупинці.\nВажливо: Перемикатися від «сольної партії до спільної активної грі. Іншими словами, необхідно не тільки створити для дитини веселий настрій, але і зробити його активним учасником того, що відбувається.\nСпосіб розсмішити дитину: Смішні скоромовки, комікси, словесні ігри – кричалки, повторялкі, кривлялки. Анекдоти, жартівливі пісеньки, розповідання кумедних випадків, пантоміма, нарочито невдалі фокуси, пародії.\nМета: Заміна негативних емоцій на позитивні. Наприклад, дитина засмучений неприємним випадком в школі, на вулиці. Розбив улюблену ялинкову іграшку. Не отримав в магазині вподобану річ або пачку некорисних, але смачних чіпсів. Витіснити негативну емоцію позитивною – головне завдання у таких ситуаціях.\nВажливо: Сміх — сміхом, але для того, щоб виробити правильне ставлення до невдач і помилок, потрібно проводити бесіди на тему того, як найбільш успішно виходити з емоційно неприємних ситуацій. Адже настане час, коли дитина буде вирішувати ці питання самостійно, без допомоги батьків.\nЗнайшовши прийом, безвідмовно викликає дитячий сміх заразливий, не варто обмежуватися. Адже чим різноманітніше розваги і чим більше часу людина проводить в веселому настрої, тим міцніше буде його нервова і імунна системи. А це – вже доведені медициною факти.\nпопередня статтяЯк правильно доглядати за шкільною формою?\nнаступна статтяЖінка-загадка: за допомогою яких процедур підтримує неземну красу жанна агузарова


Могила УСС-ів на Лисій горі - 25 Червня 2011 - НСКУ: Івано-Франківська обласна організація\nГоловна » 2011 » Червень » 25 » Могила УСС-ів на Лисій горі\nНа початку війни в складі австрійської армії формується Легіон українських січових стрільців із добровольців, вчорашніх студентів, гімназистів, селянських дітей, підготовлених національно патріотичними організаціями «Пласт», «Січ», «Сокіл», вихованих на ідеях І. Франка та тих партій, що ставили за мету здобути волю Україні. І таких добровольців висилало майже кожне наше галицьке село та містечко.Після першого бойового хрещення восени 1914 року на Карпатських перевалах, а далі – запеклих боїв на горі Маківка, в районі Стрия, Болехова УСС переходять Калуський повіт, долають вбрід Лімницю і на початку червня 1915 року "заганяють” московське військо під Галич. З 10 по 27 червня позиційні бої будуть проходити у вікторівському лісі. За офіційними даними, в боях на околиці Галича УСС понесли такі втрати: 10 вбитих, 30 поранених і 27 полонених.\nСаме у перший день бою у цьому лісі загинув вістун УСС, публіцист, громадській діяч, один із засновників часопису «Молода Україна», член Загальної Української Ради у Відні Теофіль Мелень. Він ніс до вищого штабу звіт Пресової квартири УСС і дорогою наскочив на російський патруль. Отримавши в перестрілці тяжке поранення, Т.Мелень помер. Його похоронили у Вікторові. Після звільнення 28 червня сотником Д. Вітовським Галича, а далі і свого рідного села домовину із останками Т. Меленя буде перепохоронено у селі Медуха.\nЗа відомостями, які подає краєзнавець Петро Арсенич, у ці дні у вікторівському лісі знайшли вічний спочинок ще кілька стрільців. Тіло уродженця Чернихова Тернопільського повіту Євгена Кухарського було похоронено в селі біля Покровської церкви. Інших – на Лисій Горі, при гостинці на Станіславів. Вікторівська громада, яку очолив війт Ю.Салига, висипала загиблим усусусам могилу, встановила великий дубовий хрест із написом на таблиці: «Тут спочивають Українські Січові Стрільці вістун Данилюк та інші, упавші в бою за українську волю». Панахиду по загиблих героях відправив вікторівський священик о. В. Салевич, а патріотичну промову виголосив підхорунжий М. Венгжин, пізніше відомий як письменник Угрин-Безгрішний.\nЄ свідчення про ще одну могилу загиблого у 1915 році січового стрільця Василя Гасюка. Малюнок цієї могили, виконаний іншим стрільцем І. Ткачуком, було поміщено у «Календар товариства «Просвіта» на 1917 рік».\nПро стрілецьку могилу на Лисій Горі подає цікаву інформацію уродженець села Вікторова, професор Львівського університету ім. І. Франка, автор антології стрілецької поезії «Срілецька Голгофа» – Тарас Салига. Після закінчення Першої світової війни для належного пошанування численних стрілецьких могил патріотично налаштовані українці організовують у Львові Товариство охорони воєнних могил. Філіал цього товариства виникає й у тодішньому Станіславові. Згодом до станіславівської філії надійшло повідомлення, що на «викторівських грунтах» Лисої Гори знаходиться півтора десятка стрілецьких могил, що потребують гідного догляду. Одному із керівників станіславівського товариства ямницькому парохові Юстинові Гірняку доручили «вивчити справу». Невдовзі, після ретельного обстеження Лисої Гори о. Ю.Гірняк доповів про наявність тут чотирьох стрілецьких захоронень. Перезахоронити останки загиблих стрільців та насипати спільну братську могилу було одностайним рішенням, прийнятим Товариством охорони воєнних могил. Всі клопоти щодо зведення могили були покладені на священика, публіциста, невтомного просвітянина Юстина Гірняка, відомого педагога і організатора коломийського шкільництва Никифора Даниша та адвоката Юлія Олесницького, які повинні були підняти для цієї справи громаду села Вікторів.Слід зазначити, що вікторівська громада в той час, а це – поч. ХХ ст., належала до найсвідоміших та найкраще організованих в усьому Станіславівському повіті. Вона була вихована священиками о. Й.Домбчевським та о. В.Салевичем, композитором Денисом Січинським. Честю Вікторівської громади є те, що вона таємно переховувала у селі «найбільш стереженого в’язня» Мирослава Січинського. Вона мала свідомих провідників села Юрка Салигу, Федора Глума, Семена Салигу (гімназійного та університетського товариша Дмитра Вітовського). Юстин Гірняк з приходом радянської влади опиниться в еміграції. В щоденнику «Америка» за 13 вересня 1954 р. він буде згадувати про той запал та ентузіазм, з яким працювали вікторівчани та мешканці сусідніх сіл: «…до тижня викопано на середині парцелі яму на три метри завглибшки, зроблено широку дубову домовину, зложено її в сильний бетонний заміс і знесено до неї кості з п’яти полеглих усусусів. Для забезпечення їх від можливих знущань з боку мазурських колоністів, які вже встигли розбудувати свої хати суцільним вінком на схилі Лисої Гори, зорганізовано стійкову чоту з бувших УСС і УГА. Від понеділка до суботи роїлися на обох гостинцях величезна кількість возів та робітників. Звезено матеріал на величезний курган у запланованому розмірі (6 метрів висоти, на підставі, у формі квадрату, з боками по 10 метрів довжини). На горі мав бути хрест заввишки 10 метрів. До хреста мали провадити вигідні бетоновані сходи».Робота кипіла ще й тому, що підганяли холоди. Юстин Гірняк згадує: «І було б, може, все гаразд, коли б не той «польський» Новий рік, а то, бачите пан воєвода вертався вночі автом з якоїсь веселої забави в Бурштині. В міжчасі груба верства снігу покрила каміння при гостинці… Авто гепнуло в щось тверде , а пан воєвода «висипався» на сніг… Зробився крик. «Як то можливе, – сварив роз’юшений шеф воєводського уряду, – щоб хтось навіз на гостинець десятки тонн каменю і сотки тонн глини під боком трьох станиць польської панствової поліції?!». Коли воєводі доповіли, хто це зробив, той наказав увесь будівельний матеріал конфіскувати, ще й вікторівські селяни змушені були розвезти його по дебрях місцевих лісів. Проте могилу, хоча не в таких розмірах, все ж було відкрито. Було це недільного морозного дня 1920 року. Відкриття проходило урочисто при великій кількості людей. Зійшлися тисячі українців із Вікторова та навколишніх сіл. За порядком пильно стежили польські жовніри. Отець Юстин Гірняк відправив панахиду за загиблими січовиками, а з промовою, яку готували Н.Даниш та Ю.Олесницький, виступив Никифор Даниш.Про відкриття могили січовим стрільцям на Лисій Горі багато писала тогочасна преса. Керівник Пресової квартири при УСС у 1915-1918 рр., згодом відомий письменник, автор історичного роману «Роксоляна» Осип Назарук у повісті «Князь Ярослав Осмомисл» зробив цікавий опис краєвиду із Лисої Гори: «…Коли станути на вершку цієї Лисої Гори, яка краса довкруги. Як кинути оком, в долині поля-поля то підносяться вгору, то знову вниз. Довкруги від полудня тільки ліси зелені-зелені, аж за очі хапає. А далі, направо від могили, видно Чорний ліс, а наліво від нього, ген-ген вдалині, біліють гори Карпати. Видно і високу Говерлу і Сивулю та інші менші гори. А дальше – чудова панорама підгір’я та долини обох Бистриць. Поміж їхніми руслами – місто Станіславів… І на тлі цього краєвиду була висипана висока могила УСС-ів, що впали в бою з московською навалою за княжий город Галич-Крилос у викторівських лісах».\nФедір Ленюк, "Галицьке слово"


Чавес вирішив залишитися при владі до 2031 року | Новини | Платинова Буковина Чернівці. Черновцы. Новости, предприятия, афиша, отдых, рестораны, туризм Буковина\nЧавес вирішив залишитися при владі до 2031 року\n- 29.07.2011 19:28\nПрезидент Венесуели Уго Чавес заявив, що збирається залишатися на своєму посту до 2031 року. Як повідомляє Associated Press, свою заяву глава держави зробив на день народження, 28 липня, коли йому виповнилося 57 років.\n"Запрошую всіх вас на моє 77-річчя", - звернувся з балкона свого будинку Чавес до присутніх перед ним шанувальникам. "Раніше я говорив, що піду у 2021 році. Так от, я нікуди не піду ні 2021 році, ні потім. Хіба що в 2031 році", - пообіцяв президент.\nСхожі наміри Чавес висловив в інтерв'ю, опублікованому в номері венесуельської газети Correo del Orinoco від 28 липня. За словами глави держави, він "не думав жодної секунди про те, щоб залишити посаду президента". Також він заявив, що має намір "продовжувати до 2031 року", назвавши період 2021-2030 років "золотий декадою" XXI століття.\nСвої коментарі Уго Чавес дав на тлі повідомлень про виявлення у нього ракового захворювання. Спочатку ці відомості носили неофіційний характер, однак пізніше президент сам підтвердив, що під час його візиту на Кубу в червні у нього була видалена ракова пухлина.\nУ липні Чавес знову побував на Кубі, де пройшов два курсу хіміотерапії. Повернувшись на батьківщину, він запевнив, що після ретельного обстеження метастазів у нього виявлено не було. Тим не менше, для того, щоб повністю виключити розвиток нових пухлин, лікарі рекомендували президентові пройти всі процедури до кінця.\nСам Чавес з цього приводу зазначив, що через хіміотерапію незабаром облисіє. При цьому в інтерв'ю він зазначив, що почувається добре і має "всі причини - медичні, наукові, людські, політичні, а також міркування любові для того, щоб залишатися главою уряду".\nУго Чавес займає пост президенти Венесуели з 1999 року. Чергові вибори в країні відбудуться в 2012 році.\nКлючові слова: Уго Чавес, Президент Венесуели, стан здоров'я Уго Чавеса


Головна > Книга Арійський Стандарт 2014 - завантажити (у форматах DOCX PDF)\nЩо означає ім’я Україна? Ким був Ісус Хрестос – арійцем чи євреєм? Що пили апостоли на Таємній вечері – алкогольне вино чи виноградний фреш? Чому Євангеліє наполовину наповнене ворожими вставками? Що таке аріянство та іудохристиянство? В яку з цих релігій була охрещена Русь? Звідки взялася Трипільська цивілізація і чому трипільці були озброєні до зубів? Що таке Живе Слово? Як практично здійснити самозцілення і здобути фундаментальне здоров’я?\nНа основі синтезу новітніх досягнень археології, генетики, кліматології, історії, антропології, лінгвістики, соціобіології, фізіології та психології у цій книжці подано цілісне бачення основних закономірностей розвитку людського роду від 40-го тис. до н. е. і аж до наших днів – епохи Великого Переходу. Розкрито таємницю Царства божого як земного простору позитивних подій і викладено послідовність простих кроків, які треба здійснити, щоб реально потрапити у цей простір подій і надійно закріпитися в ньому.\nЗавантажити книгу "Арійський Стандарт" (2014) у форматі PDF (18 Мб)\nЗавантажити книгу "Арійський Стандарт" (2014) у форматі DOCX (27 Мб)\nЗавантажити книгу "Арійський Стандарт" (2014) у форматі FB2 (13 Мб)\nПаперове видання цієї книги можна придбати в інтернет-магазинах: uchebka.org та Наш формат\nЯкщо вам сподобалася ця книга, ви можете підтримати розробку Народного Оглядача.\nБагато хто з нас готовий докласти серйозних зусиль для відродження України. Так почнімо з поліпшення свого інформаційного простору і налагодження змістовного спілкування.\nФормуємо цілісний і продуктивний світогляд.\nІгор Каганець: «Сподіваюсь, це буде початок світоглядної революції»\nДякую! Я є одним із\nПосилання Опубліковано cBіт Розумний 29 Липень, 2014 - 20:28\nДякую! Я є одним із (сподіваюся) небагатьох, хто передплатив АС-2014 ще за акційною ціною але по сьогодні (завдячуючи Укрпошті) так і не отримав книгу. А як щодо перекладу АС-2014 на російську мову, щоб жителі Сходу мали можливість отримати нову інформацію? Чи це актуально?\nсВіт Розумний сказав: А як\nПосилання Опубліковано Леонід Українець 31 Липень, 2014 - 07:49\nА як щодо перекладу АС-2014 на російську мову, щоб жителі Сходу мали можливість отримати нову інформацію? Чи це актуально?\nДля початку мешканцям Сходу можна подарувати буквар. Хай вчать українську мову. Це актуально!\nПосилання Опубліковано Миро Продум 31 Липень, 2014 - 09:42\nДисципліновані передплатники отримали книгу ще в червні. Були випадки, коли дехто не дав точну адресу, тоді частина книг повернулася і доводилося морочитися з повторною відправкою.\nА що сталося з Укрпоштою? Книга зовсім пропала?\nА щодо жителів Сходу - хай\nПосилання Опубліковано Богдан ДуБ 1 Серпень, 2014 - 16:46\nА як щодо перекладу АС-2014 на російську мову, щоб жителі Сходу мали можливість отримати нову інформацію?\nА щодо жителів Сходу - хай вчать мову своїх пращурів, щоб мати можливість отримати нову інформацію. Хто не сприймає укр.мову "в корінь" - значить, їх корінь - ру завезеньці, окупанти України минулого століття.\nОбов’язково треба мати\nПосилання Опубліковано Миро Продум 31 Липень, 2014 - 09:38\nОбов’язково треба мати паперову книгу - багато людей почали цікавитися темою Переходу і самовдосконалення тільки після того, як потримали книгу в руках.\nВаша аргументація буде вагомішою, якщо в дискусіях посилатиметеся не на віртуальний сайт, а не те, що можна взяти в руки і відчути "вагу знань".\nНа мою думку, ця книга має бути в бібліотеці кожного українця. Це Арійська Біблія. Слово "Біблія" означає "Книга".\nПерш за все, я отримав\nПосилання Опубліковано cBіт Розумний 31 Липень, 2014 - 11:52\nПерш за все, я отримав підтвердження від Ігора Аркуші, що оплата є. В електронному листі вказав повну адресу. Десь через місяць після початку розсилки Арійського Стандарту написав пану Ігору і попрохав його вказати дату відсилання мені книги. Він вказав. Через певний час (так як АС так і не було доставлено) я зателефонував пану Ігору. Він мені сказав, що є кілька таких, як я (завдяки Укрпошті, як я зрозумів) і цим він відразу займеться після повернення з відпустки. Сподіваюсь, що це питання буде якось вирішено. Щодо того, що паперова книга важливіша (в деяких випадках) - тут я цілком згоден з добродієм Миро.\nПочекаємо до 7-го серпня.\nПосилання Опубліковано Миро Продум 31 Липень, 2014 - 19:54\nПочекаємо до 7-го серпня. Питання вирішимо однозначно, якщо не вийде з Мандрівцем - пишіть мені.\nПосилання на текст книги вже\nПосилання Опубліковано Миро Продум 5 Серпень, 2014 - 16:08\nПосилання на текст книги вже працює. Завантажуйте! і читайте на здоров’я.\nПосилання Опубліковано Петро Підкова 12 Серпень, 2014 - 19:01\nЩойно додав формат FB2!\nПостійна адреса статті: https://www.ar25.org/node/26915


У Десні заборонили продаж алкоголю людям у військовій формі | Події і коментарі\nП'ятниця, 06 грудня 2019, 04:34\n14:33 07.12.2018 Версія для друку Коментарі Оцінок:\nПродаж алкоголю людям у військовій формі заборонили у селищі Десна Козелецького району.\nТаке розпорядження селищна рада розповсюдила вчора серед місцевих підприємців.\nЗа словами секретаря селищної ради Ніни Рудь, зробили це через введення воєнного стану в області на виконання указу Президента.\nЦе один з продуктових магазинів у селищі Десна. Відучора алкоголь службовцям у військовій формі тут не продають.\nПродавець Людмила Якимчук коментує: - Ми давно не продаємо. З дев’ятої вечора і до десятої ранку ми не продаємо алкоголь взагалі нікому. А тепер, відучора ми не продаємо алкоголь тим, хто у військовій формі, військовослужбовцям. Ні пиво, ні горілку, ні слабоалкогольні напої. Якщо людина у військовій формі, значить вона в робочий час прийшла і купляє алкоголь.\nНа території селища Десна розташований 169-й навчальний центр Сухопутних військ Збройних сил України. Зараз тут проживає 8 тисяч цивільного населення. У навчальному центрі служить близько 3-ох тисяч військових.\nТимчасово виконуючий обов’язки начальника учбового центру Олександр Сагайдак пояснює, указ президента про ведення воєнного стану передбачає певні обмеження, у тому числі це стосується продажу алкогольних напоїв військовим. Т.В.О. начальника 169-го навчального центру Олександр Сагайдак розповідає: - Тому рішенням начальника Деснянського гарнізону було прийнято рішення звернутися до органів місцевого самоврядування. Було лист-звернення, де було зазначено про заборону алкоголю безпосередньо військовослужбовцям у військовій формі одягу.\n- Порушення в тому, що у вільний час у цивільній формі він зайде в магазин і придбає алкогольні напої… Головне, щоб це не вплинуло безпосередньо на виконання своїх обов’язків. Кожен військовослужбовець повинен розуміти, що в будь-який час він може бути викликаний для виконання обов’язків безпосередньо на своєму робочому місці. Секретар Деснянської селищної ради Ніна Рудь каже, розпорядження серед підприємців розповсюдили учора.\n- Заборона продажу алкоголю людям у військовій формі до закінчення особливого періоду до всіх доведена. Абсолютно нічого, ніякого не було спротиву. Всі розуміють ситуацію. Тому підприємці в нас.. все як треба йде.\nПродавець Людмила Якимчук: - Ну а під час воєнного стану всі страждають. І що тут, як інакше? - А ви самі включіть логіку і подумайте, втратять вони. Чи не втратять.\nВійськовослужбовець Ігор Целмс: - Тільки за. У формі я вважаю, що це абсолютно нормально. Це просто наказ, який пов’язаний з резервістами, які будуть це все діло купувати. Вони всього на 20 днів тут, тому я думаю, що це абсолютно нормально.\nЖитель с. Десна Іван Смоляр: - Військовослужбовці мають захищати нашу батьківщину, а не пить у гулять і так дальше. 0025 Вони повинні кожнну секунду буть напоготові. 0028 Людмила Якимчук продавець: - Оголошено воєнний стан. Військові мають бути тверезими на роботі. Правильно? Вони ж мають справу зі зброєю, технікою.\nЗаборона продажу алкоголю службовцям у військовій формі триватиме до завершення воєнного стану. Цивільним, що живуть на території селища, алкогольні напої продаватимуть.


У парламенті РФ відреагували на вимогу України до США через «Північний потік-2» » НОВЫЙ ФОРМАТ\n2021-08-02 18:01 . международная политика, Политика\nВ Україні політики поводяться як «банальні торгаші на ринку», заявив перший заступник голови міжнародного комітету Ради Федерації Володимир Джабаров.\nТак він сказав, коментуючи слова українського політичного експерта Тараса Семенюка про необхідну Києву вимогу до США про статус основного союзника поза НАТО через добудови газопроводу «Північний потік- 2».\nТарас Семенюк заявив, що Київ в умовах добудови «Північного потоку-2» зобов’язаний вимагати у США статус основного союзника поза НАТО. «Думаю, стратегічно питання «Північного потоку-2» вже вирішене, думаю, що США і Німеччина визначилися з цим проектом. Нам варто, наприклад, вимагати і просити у США особливий статус союзника поза НАТО», — висловився він.\nСеменюк вважає, що президенту України Володимиру Зеленському варто підняти цю тему на майбутній зустрічі з американським колегою Джо Байденом. «Очевидно, що це не буде зроблено за один день, але започаткувати таку амбітну мету, я думаю, президент Зеленський міг би», — оцінив він.\nВолодимир Джабаров заявив, що якщо США і стане особливим союзником України, ніяких дій з їх боку чекати не слід.\n«Я думаю, що Україна намагається за всяку ціну загострити ситуацію навколо «Північного потоку-2». Раз у них не вийшло безпосередньо заблокувати будівництво проекту, зараз вони хочуть зажадати для себе якийсь особливий статус і спровокувати якийсь конфлікт з Росією, щоб американці відразу встали на їх захист. Мені здається, вони марно спокушаються, тому що Сполучені штати Америки дуже прагматичні. Вони підхоплюватися по команді Києва не будуть. Якщо в Україні вважають, що вони будуть провокувати нас і в разі чого на їх захист встануть американці, вони глибоко помиляються», — зауважив політик.\nВін зазначив, що президент Джо Байден вже дав зрозуміти Києву, що особливих реверансів у його сторону він робити не збирається, тому чекати від США реальної допомоги не варто.\nМало того що вона дістала всіх своїх союзників в НАТО, включаючи Францію і Німеччину, які особливо захищали Україну після 2014 року. Тепер вони починають діставати американців.\nСенатор з жалем зазначив, що український режим остаточно встав на шлях повної конфронтації з Росією. «Я думаю, що нічого хорошого Україні це не обіцяє», — поділився Джабаров.\n«Вони міркують не як політики, а як банальні торгаші на ринку. Ось газ будуть качати по «Північному потоку», а з української газопроводу не будуть. І наш президент, і глава «Газпрому» не раз говорили про те, що є конкретний договір з Україною щодо транзиту газу і ми його виконуємо. А ось що буде після 2024 року — вирішиться пізніше», — повідомив політик.\nЯк складатиметься ситуація, залежить від кількох факторів, поділився перший заступник голови профільного комітету Ради Федерації. Зокрема, все залежить від запиту на газ в Європі. «Якщо він буде зростати, то, напевно, і український газопровід буде використовуватися в повному обсязі», — сказав він.\nОднак, зазначив політик, тут є нюанс. Якщо трубопровідна система України, яка не ремонтувалася з часів Радянського Союзу, прийде в непридатність, то її використання встане під велике питання. Ще одним фактором, через який Росія може відмовитися від транзиту газу через Україну, може стати агресивний настрой Києва стосовно Москви. «Якщо Україна буде вести себе вкрай агресивно з Росією і вимагати плату за транспортування, то, я думаю, що жодна нормальна держава на нашому місці не захотіло б мати відносини з такою країною», — уклав Джабаров.\nРаніше, 29 липня, глава оператора української газотранспортної системи (ГТС) Сергій Макогон заявив, що надії на зупинку газопроводу «Північний потік-2» як і раніше залишаються, і пов’язані вони в першу чергу з формою угоди США і Німеччини.\nТеги: НАТО, Північний потік-2, реакція, Росія


додому Дім і затишок Сніговик з носка своїми руками\nОригінальні новорічні сувеніри можна зробити своїми руками, причому буквально з того, що ми викидаємо.\nБуває так, що купуєш шкарпетки не того розміру (не важливо, поклали неакуратні продавці в коробку з товаром не той артикул або виробник помилився з упаковкою, але факт є факт – панчішно-шкарпеткові вироби практично неможливо обміняти, якщо вони розкриті). У такому разі вихід один – викинути? Ні, краще з хорошої речі зробити приємний сувенір…\nЩоб зробити сніговика з носка, вам знадобляться шкарпетки (або гольфи), ножиці, різнокольорові нитки, намистини, бісер і гудзички, наповнювач для іграшок (підійде також вата, поролон, холлофайбер зі старої подушки), смужка будь кольорової тканини (близько 15 см завдовжки і 1.5-3 см завширшки).\n1. Розріжте носок над п’ятою.\n2. Верхню частину носка зберіть на нитку або просто зв’язати вузлом з одного боку.\n3. Набийте майбутнього сніговика наповнювачем.\n4. Зв’яжіть ниткою верхню третину фігури сніговика і стягніть нитку – вийшла голова іграшки.\n5. На голові закріпіть дві чорні бісеринки або намистинки і одну червону або жовту (очки і носик).\n6. Зав’яжіть смужку кольорової тканини, щоб імітувати шарфик і приховати нитку з п. 4.\n7. Підвернувши нижню частину носка, надіньте його як шапочку на іграшку. Пришийте спереду 2-3 невеликих гудзики. Сніговик готовий!\nПри бажанні, декоруйте заготівлю сніговика інакше – приклейте на нього деталі з тонкого фетру (брови, рот, руки, ніс), очі можна взяти готові. Також непоганий спосіб – замість рук і ніг іграшки пришити маленькі помпончики (як їх зробити різними способами, я писала раніше).\nпопередня статтяПрості ідеї для декору з морських черепашок своїми руками\nнаступна статтяЯк вибрати картину для прикраси будинку


Європейські міста-побратими допомагають Коломиї забезпечувати потреби постраждалих від війни районів\nЄвропейські міста-побратими від початку повномасштабного вторгнення рф допомагають українським громадам. Зокрема, Коломия вже неодноразово отримувала гуманітарну допомогу від польського міста-партнера Ниса, яку в подальшому військовим та потребуючим у постраждалі від воєнних дій райони відправляє благодійний фонд “Покуття”.\n“Дуже приємно, що на сьогоднішній день вся європейська спільнота відгукнулася на нашу біду. Перша допомога надійшла від наших польських друзів, а саме міста-побратима Коломиї — Ниси. 25 лютого мені зателефонувала голова Асоціації міст-партнерів Регіна Стаяк і запитала, яка саме допомога потрібна. Вона надзвичайно перейнялася цим і вже 27 лютого до нас надійшов перший вантаж допомоги на суму майже 27 тисяч злотих”, - розповідає Богдан Колодніцький, керівник служби голови військової адміністрації.\nЗокрема, Коломия отримала медикаменти, аптечки, продукти довготривалого зберігання, побутові товари, матраци, речі для дітей, сухпайки для військових, амуніцію для ДСНС тощо.\nБлагодійний фонд “Покуття” у свою чергу передав допомогу харківським рятувальникам, яку використовуватимуть для ліквідації наслідків воєнних дій у постраждалих містах.\nНа нинішній день співпраця з європейськими містами відбувається відповідно до потреб. Зараз до благодійної допомоги окрім Польщі долучаються також Чехія, Німеччина та Канада.\nБогдан Колодніцький зазначив, що найбільший вантаж надійшов минулого тижня. Це була вантажівка, яка привезла 21 піддон на суму 20 тисяч євро. Польське місто Ниса передало чергову допомогу, кошти виділили німецькі міста Інгельгайм та Людінггаузен.\nКоломийська громада безмежно вдячна європейським містам за те, що не залишилися осторонь війни в Україні та допомагають забезпечити потреби військових та цивільних.\nЧитайте також: Будівельники з Коломийщини поїдуть відновлювати міста та села Київщини, - Андрій Іванчук. ВІДЕО\nКоломийський театр запрошує малят на виставу\nУ середмісті Коломиї розташовано 95 носіїв зовнішньої реклами\nСьогодні у Коломиї розпочнеться ХІ всеукраїнський театральний фестиваль "Коломийські представлення"


Пральна машина на кухні: плюси і мінуси розміщення, особливості установки | Кулінарні рецепти\nГоловна › Своїми руками › Кулінарні рецепти › Пральна машина на кухні: плюси і мінуси розміщення, особливості установки\nПереваги і недоліки розміщення пральної машини на кухні\nПідключення і установка\nПральна машина і холодильник на маленькій кухні\nРозташування під стільницею і за маскуючої дверцятами\nВстановлення в шафу\nПральна машинка, вбудована в кухню, – зручне рішення для тих, у кого маленька ванна кімната. Це дозволяє встановити пральну машину більшого розміру, що особливо актуально для сімей з кількох людей.\nПро те, як правильно вибрати місце для пральної машини на кухні та що врахувати при монтажі, ви дізнаєтеся з нашої статті.\nрозміщення на кухні звільняє простір у ванній, що особливо важливо, якщо вона маленька;\nрозміщення поряд з кухонною мийкою полегшує підключення агрегату до комунікацій для набору і зливу води;\nлегше розмістити машину великого розміру;\nприлад легко заховати за кухонними фасадами, що його взагалі не буде видно.\nне всі моделі можна вбудувати по висоті;\nнайчастіше у машин, вбудованих в шафу, утруднений доступ до відсіку для прального порошку;\nна кухні нікуди складати брудні речі;\nагрегат після прання необхідно просушувати, тримаючи дверцята відкритими, що не завжди зручно на кухні;\nзберігати і використовувати пральний порошок поряд з продуктами харчування небезпечно.\nВибираючи розташування побутового приладу, розумно віддати перевагу місцем в безпосередній близькості до кухонній мийці. Це спростить підключення машини до комунікацій для зливу та набору води.\nЯкщо такої можливості немає, варто додатково не тільки подбати про з’єднувальних шлангах для подовження, але і продумати, як їх заховати. Машинку краще встановлювати подалі від духовки, в іншому випадку важливо забезпечити хорошу теплоізоляцію.\nОптимальний варіант – вмонтувати машину під загальну стільницю або поставити за окремою дверцятами. Це дозволяє не тільки ідеально вписати агрегат в інтер’єр, але і знизити рівень шуму.\nРада. Якщо вдома є маленькі діти, обладнайте шафа спеціальним замком, щоб вони не дісталися до машини і прального порошку.\nАгрегат з вертикальним завантаженням зручно розмістити в кутку приміщення.\nЗупинимося докладніше на різних моделях машин та особливості їх установлення.\nПри виборі моделі враховують її габарити і тип завантаження. Якщо прилад буде встановлюватися під стільницю, варто переконатися, що висота машини дозволяє вільно вписати її в кухонний гарнітур.\nВажливо! При встановленні під стільницю переконайтеся, що вона не перекриває доступ до відсіку для прального порошку. При такому варіанті розміщення зручно використовувати моделі, в яких відсік для порошку розташований на дверцятах машини.\nЯкщо обрана модель не підходить по висоті, не поспішайте від неї відмовлятися. У більшості приладів можна зняти верхню панель і тим самим зменшити висоту машини.\nТакож розрізняють пральні машини з вертикальним і фронтальним завантаженням. У приладів з вертикальним завантаженням люк для закладки білизни розташований зверху. Такі моделі не підходять для установки під стільницею.\nЯкщо у кухонного гарнітура спільна стільниця, вибирають моделі з фронтальним завантаженням, у яких дверцята для закладки білизни розташована на передній панелі.\nПри необхідності можна вбудувати в кухонні меблі і машину з вертикальним завантаженням білизни, але в цьому випадку доведеться робити відкидну стільницю. Такий варіант складніше у виконанні, але дозволяє заощадити місце, так як пристрої з вертикальним доступом вже, ніж фронтальні машини.\nВисота більшості пристроїв для прання не перевищує 85 см, тому стільницю розташовують на висоті не менше 90 см від підлоги. Праворуч і ліворуч від машини залишають відстань 5-6 см – так агрегат при роботі вібрує.\nВажливо! Установка агрегату безпосередньо на керамічну плитку або керамограніт знижує шум від вібрації.\nПоряд з побутовою технікою зручно обладнати окремий шафа для зберігання побутової хімії. І обов’язково оснастити його замками, якщо в будинку є маленькі діти.\nПристрій для прання розташовують так, щоб воно органічно вписалася в інтер’єр і не заважало комфортно користуватися кухнею. Є приклади зручних варіантів для кухонь різної планування і розміру.\nУ вузьких або компактних кутових кухнях техніку для прання ставлять просто під стільницею, без додаткових дверей. Це значно економить простір, так як машина, вбудована в шафу, займає більше місця.\nДля розумного розміщення на маленькій кухні пральної машини, холодильника та іншої побутової техніки краще скористатися послугами фахівця. Він створить індивідуальний проект з малогабаритної кухонними меблями, в якому врахує побажання замовника.\nПриклади вдалого розташування побутової техніки на маленькій кухні – на фото.\nОдне з найпростіших рішень – поставити пральну машинку в нішу під стільницею кухонного гарнітура. Так забезпечується зручний доступ і при цьому техніка не займає зайве місце в кімнаті.\nТакий варіант хороший для інтер’єру в стилі хай-тек, коли не маскують кухонне начиння і техніку. Особливо це доречно, коли все витримано в єдиному стилі.\nЩе один поширений варіант розміщення – установка в нішу під стільницею і маскування машини дверцятами. В цьому випадку вибирають модель з меншим об’ємом барабана.\nУвага! Вибираючи цей спосіб установки, пам’ятайте, що для комфортного використання дверцята повинні широко і повністю відчинятися, а для цього потрібно багато вільного простору навколо захованої машинки.\nВ якості альтернативи маскуючої двері іноді використовують тканинну фіранку. Цей варіант зручний тоді, коли машину потрібно приховати від сторонніх очей, а місця для установки дверей не вистачає.\nЦе складний, але функціональний варіант установки пральної машини. Добре підходить для кухонних приміщень великого розміру.\nУ цьому випадку агрегат ставлять не на підлогу, а в середній відсік окремої шафи кухонного гарнітура, під яким розміщують тумбу. У такому шафі можна сховати не тільки саму машину, але і побутову хімію, і навіть кошик із брудною білизною.\nВбудувати машинку подібним чином складно і, не маючи належних навичок, зробити це своїми руками навряд чи вийде.\nЗалежно від ступеня убудованості розрізняють повністю вбудовану техніку, часткове вбудовування окремо стоять машин і стаціонарне розміщення у будь-якому зручному місці. Розглянемо всі ці варіанти детальніше.\nЯкщо просто поставити машинку під стільницю, навколо неї залишаться зазори, а корпус буде випирати. Та й дизайн пристрою не завжди вписується в дизайн кухні.\nВ цьому випадку краще вибрати вбудовану пральну машину. Такий агрегат встановлюється в шафу гарнітура і має на корпусі петлі, куди кріпиться дверцята.\nВбудована пральна машина на кухні – найбільш компактне рішення, ідеально підходить для звичайних невеликих кухонних приміщень.\nПотрібно знати! Єдиний мінус вбудовуваних моделей – їх ціна. Така техніка коштує дорожче.\nВстановлюють машинку з урахуванням наступних правил:\nззаду пристрій не закривають – для нормальної роботи техніці необхідна циркуляція повітря;\nбезпосередньо на машину не ставлять інші електропобутові прилади;\nпідлогу попередньо вирівнюють.\nЧасткове вбудовування передбачає розміщення окремо стоячої пральної машини в ніші під загальною стільницею, під обіднім столом, а також в стінних нішах і окремих тумбах.\nФронтальну частину таких пристроїв для прання залишають неприкритою або маскують дверцятами або тканинними фіранками.\nПри частковому вбудовуванні враховують такі нюанси:\nдля зручності експлуатації приладу маскуюча двері повинні відкриватися на 90°;\nдля вбудовування машини шириною більше 60 см навішують дві фасадних дверцят;\nпри установці поруч з духовкою або варильної поверхнею забезпечують додаткову теплоізоляцію;\nпо периметру машини залишають щілини в 3-5 см для захисту меблів від вібрації, що виникає при пранні.\nЯкщо з якихось причин розмістити пральну машинку в гарнітурі кухні не виходить, її ставлять окремо. Таке розташування вимагає більше вільного простору, так як техніка не повинна заважати користуватися кухнею.\nУ цьому випадку машину ставлять між кухонними меблями в будь-якому вільному проміжку. При цьому вона залишається відкритою як зверху, так і у фронтальній частині. Це дозволяє вибрати модель з будь-яким типом завантаження білизни.\nБільшість господинь оцінило ідею установки пральної машинки в кухні.\nТетяна Антонівна, р. Анапа: «Після переїзду затіяли ремонт. Ванна кімната невелика, і повнорозмірна машина з сушкою там ніяк не вміщалася. А без неї ніяк, онуки часто приїжджають, так і самим користуватися зручно. От і поставили на кухні. І дуже задоволені! Кухня теж невелика, але фахівець зробив проект з нашими розмірами, і все увійшло!»\nГанна, р. Санкт-Петербург: «У нас пральна машинка стоїть на кухні, іншого місця для неї в квартирі просто немає. Тут вже не до краси. Якщо більше її ніде не поставити, що ще робити? Машина невелика з вертикальним завантаженням, поставили в кут. Так, кухню вона не прикрасила, але головне, що пралка взагалі є!»\nМарія, р. Набережні Челни: «Спочатку я скептично ставилася до ідеї розміщення пральної машини на кухні. Все-таки це брудна білизна і пральний порошок поряд з продуктами. Але так склалося, що це був єдиний можливий варіант. Вбудували під стільницю і закрили дверцятами. Пере тихо і взагалі не заважає».\nВалентина Макарівна, р. Красноярськ: «А я проти розміщення пральної машини на кухні. Так, квартира в мене теж маленька, але я знайшла місце для невеликої машинки у ванній».\nРозміщення пралки на кухні – непоганий варіант для власників квартир з маленькими ванними кімнатами. Такий вибір дозволяє встановити машину великого розміру, що зручно, якщо доводиться прати багато білизни.\nРозміщувати прилад зручно поруч з мийкою, приховавши його в спеціальній шафі. Це знижує шум від працюючої машини і дозволяє ідеально вписати її в інтер’єр приміщення.


Життю постраждалих у Римі українців нічого не загрожує, вони у лікарні — МЗС | Громадське телебачення\nЖиттю постраждалих у Римі українців нічого не загрожує, вони у лікарні — МЗС\n24 жовтня, 2018 09:08\nСвіт/Європа/Життю постраждалих у Римі українців нічого не загрожує, вони у лікарні — МЗС\nПостраждалого евакуюють до лікарні після аварії ескалатора в метро Рима\nМіністерство закордонних справ України підтвердило, що в аварії ескалатора в Римі постраждали четверо українців. Про це Громадському повідомив керівник Департаменту консульського забезпечення МЗС Василь Кирилич.\nЗа його словами, постраждалі українці госпіталізовані в одну з місцевих лікарень. Їхні травми не становлять загрози життю.\n«Консул підтримує контакт з потерпілими та медперсоналом клініки», — додав Кирилич.\nУвечері 23 жовтня в метро Рима сталася аварія на ескалаторі: постраждали щонайменше 20 людей. Більшість з них — це вболівальники московського ЦСКА. Станом на ранок 24 жовтня російське посольство повідомило про 15 постраждалих, п’ятьох з яких уже виписали з лікарні.\nП’ять зірок Зеленського. Шоумен використовує досвід італійських популістів — ми порівняли їхній стиль\nУ Римі люди вийшли на протести проти уряду Італії\nУ Римі на знак протесту вийшли десятки тисяч людей проти курсу популістського уряду Італії.\nІталія стала єдиною країною, яка не підтримала рішення ЄС щодо Венесуели — ЗМІ\nІталія стала єдиною країною, що напередодні на засіданні глав МЗС країн ЄС в Бухаресті заблокувала компромісну пропозицію ЄС щодо визнання президентом Венесуели Хуана Гуайдо. Про це повідомило італійське агентство ANSA, посилаючись на джерела в дипломатичних колах ЄС.\nУв'язненим у тюрмах Італії дозволять користуватись Skype\nЗасуджені, які перебувають у в'язницях Італії, у майбутньому зможуть спілкуватися зі своїми рідними через Skype до шести разів на місяць. Про це заявили в Міністерстві юстиції Італії.


Життєвий шлях відомого філософа Мирослава Поповича\nГоловна/Україна і світ/Життєвий шлях відомого філософа Мирослава Поповича\nПомер відомий академік і філософ Мирослав Попович. Заслужений діяч науки і техніки України, доктор філософських наук, професор – народився 12 квітня 1930 року в Житомирі. Був одним із учасників ініціативної групи “Першого грудня”.\nМоральний авторитет та великий мислитель. Саме таким запам’ятався українцям Мирослав Попович. Автор 4 сотень наукових праць, присвячених проблемам логіки, методології та філософії науки, а також історії культури. Протягом життя він отримав багато нагород. Зокрема, орден князя Ярослава Мудрого.\nУ 2001 році став лауреатом Шевченківської премії. Широко відомою є його книга “Світогляд давніх слов’ян”, яка стала справжнім переворотом у науковому світі та інтелектуальному середовищі. Минуле, казав, слід сприймати критично.\nПопович був одним із учасників ініціативної групи “Першого грудня”, яка об’єднала відомих інтелектуалів та громадських діячів. Основною метою яких є становлення вільного народу України, здатного творити моральну політику, справедливу економіку та соціальне благо.\nЗокрема в одному останніх звернень, під яким підписався і Мирослав Попович, закликали політиків припинити війну “всіх проти всіх” та звернулися до народу:\nБудьмо вимогливі не лише до керівництва держави, а й передусім до самих себе. Гниття і розклад, що їх ми виразно бачимо “нагорі”, є лише екстрактом того бруду, в якому погоджується жити українське суспільство “внизу”. Якщо не хочемо бути рабами чергового тирана – перестаньмо бути рабами своїх негідних інстинктів.\nПрощання із відомим українським філософом Мирославом Поповичом відбудеться у вівторок 13 лютого. Поховають видатного українця на Байковому цвинтарі.\nКатастрофа Ан-148 у Підмосков'ї: з'явилась інформація про загиблих іноземців\nПрогноз погоди на 12 лютого – хмарно і морозно


Не забути геноцид. Фокус французької камери\nОльга Велимчаниця Перейти до переліку статей номеру 2015:#1\n19 листопада в Українському домі під час вшанування пам’яті жертв Голодомору в Україні вперше показали фільм «Голодомор. Забутий геноцид» французької журналістки і режисерки Бенедикт Бане. Прем’єра у Франції відбулася рік тому.\nУкраїнські режисери неодноразово зверталися до цієї болісної теми як в ігровому, так і в документальному кіно. За межами України відкривали для світу цю так довго закриту тему в Канаді ще у 1980-х роках («Незнаний голод» та «Жнива розпачу»), в США – вже у 2009-му – «Голодомор: геноцид в Україні». Творці тих фільмів – переважно вихідці з України, котрим боліло замовчування величезної трагедії ХХ ст., яка забрала мільйони життів у мирний час.\nБенедикт Бане почула про Голодомор від українки у Франції, батько якої пережив ці події. Розповідь вразила її. Виникла ідея з допомогою кіно вивчити ці трагічні сторінки в історії України і розповісти про це усьому світу, який досі або не чув про те, як Кремль організував штучний голод на найродючіших у світі чорноземах, або не вірить у такі масштаби винищення народу.\nЗйомки в Україні тривали влітку 2010-го та в лютому 2011 року. Було знято 65 годин відео, які довелося вкласти у 90 хвилин. Фільм побудовано на хронологічній оповіді розвитку подій в Україні, починаючи з кінця 1920-х: колективізація, розкуркулення, депортація селян у Сибір, курс на індустріалізацію, переслідування інтелігенції, створення нової людини – всі ці теми та події, що передували голоду та були пов’язані зі свідомим нищенням українців, є у фільмі Бенедикт Бане. Історичні факти, про які глядач дізнається із закадрового голосу, історична хроніка у кадрі, а також численні розповіді українських та французьких істориків, науковців, діячів культури підкріплюються емоційними, сповненими гіркої пам’яті спогадами, які, здається, для оповідачів такі ж чіткі і болісні, як і 80 років тому. Таким чином, великий наратив під назвою Голодомор, який сучасний глядач, переважно, не може осягнути сповна, розбивається на маленькі особисті історії та відчуття, в яких – ключ до усвідомлення жахливої реальності та відносної нещодавності геноциду.\nБенедикт Бане знімає очевидців із сіл Вінниччини, Харківщини, Київщини. Центральним у сюжеті є село Соболівка Вінницької області. Саме сюди приїздить сім’я емігрантів на чолі з батьком – вихідцем із цього села, щоб побачити та зрозуміти, звідки походить їхнє коріння, поспілкуватися з односельцями, носіями спільної пам’яті про нестерпні 1932–1933 роки. Камера Бане неквапно розглядає, наче досліджує, вулиці Соболівки, бідні селянські хати, побут, дітей, що бавляться, а також розкішні літні пейзажі, від яких віє моторошним спокоєм. Краса природи контрастує з бідністю: кадри сучасного життя видаються прямим наслідком геноциду. Режисерка майстерно знімає і зиму, але тепер її камера передає пронизливий вітер, холод, пустку, самотність і відчай – усе те, що, очевидно, відчували змучені голодом селяни в ту холодну і голодну зиму.\nОбличчя свідків показано великим планом, камера ніби обережно досліджує-розглядає кожну зморшку, рух зіниць, блиск від сліз в очах. Авторка захоплюється їхньою незламністю, людською гідністю, силою духу. І фільм говорить про супротив українців сталінській політиці – цей спротив більшовицький режим прагнув зламати будь-якою ціною.\nОчевидно, вже після спілкування з сільськими мешканцями, історій бабусь та дідусів, які пам’ятають, що таке смерть від голоду і виживання у лютих умовах, цей фільм став ще й посвятою цим людям. Підтверджує це, крім слів самої режисерки, й фінал, в якому Мирослав Попович схиляє голову перед тими, хто пережив голод і зберіг у собі людське, хай би як важко не доводилося.\nРаніше про загиблих від голоду родичів згадували лише пошепки, а тепер можна розповісти світові про те, що знають переважно науковці, історики, не замовчувати, а бути почутими. Як ділиться одна з героїнь фільму, щоразу, коли в Канаді вона розповідала про своє походження та голод, який пережив її батько, їй доводилося переконувати всіх у тому, що це насправді відбувалося в українських селах в ті роки, адже її співбесідники вважають: якби все було насправді таким трагічним та масштабним, то вони б точно про це знали.\nФільм дає зрозуміти мотиви сталінської політики свідомого винищення українського селянства, знайомить з архівними документами, думками не лише українських, а й французьких експертів, а також підтверджує чи не кожне експертне твердження реальними свідченнями. Це достатньо чіткі і переконливі історичні та кінематографічні аргументи, щоб світ знав про цю трагічну сторінку в нашій історії.\nДва чи три питання, які у мене виникли після перегляду фільму «Живі» 2009-01-11\nГОЛОДНИМИ СТОРІНКАМИ УКРАЇНСЬКОЇ ІСТОРІЇ 2009-12-11\nСвіт під наркозом тотальної брехні 2009-01-11


Піца - Родинний форум "Малеча" - форум для сучасних батьків - Сторінка 3\nВідправлено 15 April 2010 - 11:05\nмені замість кетчупу чи томатної пасти більше подобається давати аджіку домашню (але якщо вона не дуже гостра)\nВідправлено 23 June 2010 - 15:35\nВчора опробувала новий рецепт піцци (точніше тіста), на все про все пішло мені 40 хв (25 підготовка + 15 випікання). Рецепт викладати не буду, бо схожі виклали Світла та pasic, єдина різниця, що у моєму рецепті ще потрібно додати 1 яйце і тісто одразу розкачувати (не потрібно йому ще год. "настоюватись" ). Мені і чоловіку дуже сподобалась. Чоловік взагалі сказав, що тісто таке, як в піццерії.\nОсь і результат моїх трудів\nВідправлено 28 September 2010 - 14:40\nПіца для великої компанії . Вона реально виходить величезна, на все деко з газової плити. А, крім того, дуже дешева і дуже смачна.\n11гр. пачка сухих дріжджів(або 50 гр. звичайних)\nВсе це перемішуємо, муки беру на "око", щоб тісто було м'яке. Ставлю на годину в холодильник. Потім на дечко і розтягую до потрібної форми(дечко змащую олією або маслом). Зверху змащую перемішаним кетчупом(або томатним соусом) з майонезом. Решта - начинка - чого ваша душа забажає. Класти в розігріту духовку. Смачного!\nВідправлено 28 September 2010 - 15:01\nЯ тісто останній раз готувала в хлібопічці. В тісто входять дріжджі, борошно, сіль і вода!\nЗверху помазала кетчупом, засипала ковбаскою (3 види), маслинками, грибочками, болгарським перцем, виложила свіжі помідорки, засипала тертим сиром!\nЧоловік сказав, що він більше в кафе піццу не їсть, бо моя краща!\nВідправлено 03 November 2010 - 20:12\nХто ж не любить піцу? Я просто обожнюю! Обовязково скористаюсь одним з рецептів!!!\nВідправлено 13 January 2011 - 10:50\nякі смачні фотки, ням-ням. Я щойно з підфоруму малечі 90-60-90...всі ті статті на мене погано впливають - зразу хочеться чого-небудь смачненького :)\nВідправлено 15 January 2011 - 00:51\nШкода і користь піци\nБагатьох любителів піци цікавить питання, наскільки вона шкідлива для здоров'я. Можна сказати, що піца має, як шкідливі, так і корисні для здоров'я властивості.\nУ піці є помідори, які містять ліполін. Ця речовина, що додає помідорів їх колір, багато антиоксидантами, які сприяють профілактиці багатьох серцево-судинних і онкологічних захворювань. При частому вживанні піци на 59% знижується небезпека виникнення раку стравоходу. Сир у піці є джерелом кальцію.\nПроте в піці міститься велика кількість жирів і калорій, які приводять до проблем із зайвою вагою.\nПіца, приготована з білого борошна, багата дріжджами, що мають багато корисних якостей. Для їх активізації піцу потрібно випікати довше 11 хвилин і при температурі вище 287 градусів.\nНайчастіше тісто для піци робиться з пшениці. Пшениця містить «висівки» і «ендосперм», які багаті антиоксидантами, які мають протівоокіслітельние властивості. Вони допомагають нашому організму ефективно захищатися.\nЛюблю, але рідко її їм.......\nВідправлено 03 February 2011 - 10:44\nЦілком з Вами, MoonRise, згідна!!!\nВідправлено 03 February 2011 - 11:09\nІ ми печемо піццу. Коли щось залишається (сир, ковбаска, сосиски, кукурудза) все кладу в морозилку. А коли нема натхнення щось довго готувати, аб коли по телевізору мають показувати футбол, печемо швиденько піццу. Рецепт тіста колись мені показала одна бабуся і так я його юзаю багато років, він мені найбільше подобається і по часу і по "трудойомкості". Беру все на око, трохи муки, туди додаю пачечку сухих дріжджів САФ, дрібку цукру, солі, перемішую. Якщо є - додаю одне яйце, пів склянки теплої води із 2-ма стол. ложками олії. Замішую тісто, муку додаю поки вбере. Кладу тісто в кульочок, трохи більший, не замотую, а так щоб було місце підрости і ставлю....в холодильник. Парадокс, але воно там росте.За той час нарізаю, підготовлюю начинку. Все як у всіх дівчат, хто яку любить. В мене був брат який живе і працює в кафе там в Італії, так він мені розказав ще один рецепт смачнющої начинки, яку частенько використовую в піст. Так от: на корж мащу томатну пасту, цибулька, часом цибульку підсмажую в оливковій олії і додаю туди томатну пасту і натертого трохи сиру, може бути любий, виходить такий соус, ну і звичайно ж орегано. Тоді кладу подрібнене м'ясо тунця (консерва), якщо є - зелену цибульку, кукурудзу, знов сиру багато (бажано моцарелу) і в духовку. Дивлюсь щоб тісто було рум'яне.\nВідправлено 03 February 2011 - 11:25\nі я дуже люблю піццу, але від неї поправляюсь(((\nВідправлено 03 February 2011 - 18:05\nА хтось знає рецепт такого тіста, щоб було дуже мяке і пухнасте. (Таке як в Рівному в Сієсті, Брукліні, Метро...). Здається тісто має були рідке, щоб наливати на деко і зразу начинку виложувати і пекти????\nВідправлено 07 February 2011 - 22:33\nSWEET_lanka, і я такий рецепт давно шукаю!)) От би хтось написав...\nВідправлено 09 March 2011 - 14:19\nЦей рецепт я взяла від свекрухи,печу кожного тижня.Хочу поділитися з Вами.\nпів скл води\nНа дріжджі сипем трішки солі і вилкою мішаємо,щоб получилась водичка.Додаємо яйце.воду,муку і мішаємо.Тісто повинно бути,як густа сметена.Виливаємо на деко.Начинка:майонез,часник і кетчуп або соус,все перемішуємо і виливаємо на тісто.Ну а далі,з чим би хотілось зкуштувати піццу то і кладем.І на кінець натираємо сир(я беру плавлений сирок,як на мене він навіть кращий для піцци ніж голандський).Печемо приблизно годину при температурі 190.\nВідправлено 09 March 2011 - 14:24\nя роблю трошки по іншому:\nпів стовпчика дріжджів,розводжу в теплій воді,добавляю розтоплений маргарин,грам 50,\n3 зубчики часнику(через часникодавку),сіль,перець і додаю муку,так мені виходить 2 піцци,розміром як тортівниця))\nзмащую коржі аджикою і зверху люблю салямі,помідори,перець,кукурудза ну і все що заманеться і кому до смаку)))ну і зверху багато сиру!!!\nВідправлено 09 March 2011 - 14:36\nПопробую спекти за Вашим рецептом.\nВідправлено 09 March 2011 - 14:45\n_Іра_ (9.3.2011, 14:19) писав:\nа соус і начинку ложити на сире тісто? бо я собі щось це погано уявляю.\nВідправлено 09 March 2011 - 14:54\nА ось мій рецептик: "Швидка піцца"\nТісто: 50 г дріжджів\n1 ст.теплої води\n1,5 півлітрової банки муки\nЗамісити тісто тоді загорнути його в вологий рушник і опустити в ємкість з холодною водою,коли тісто піднесеться(сплине вверх) витягуємо його з води і виробляємо піццу(виходить дві великі піцци).\nНачинка за бажанням(помідори, гриби,шинка,зелень,сир)\nВідправлено 09 March 2011 - 15:03\nПовідомлення від модератора За крок до весни\nДівчаточка! Будьте добрі, користуйтеся пошуком!\nВідправлено 09 March 2011 - 19:48\nНата С. (9.3.2011, 14:45) писав:\nтак.на сире тісто.\nВідправлено 09 March 2011 - 20:00\nЧитаю,і аж слюнка тече,завтра буде пробувати!\nЗараз: 10 Dec 2019 04:02


Кольки в животі у дитини - (сайт лікування) | Лікування захворювань.\nМамам доводиться нелегко з дітьми, особливо, коли дитина ще зовсім крихітний. Але кожній мамі доведеться зіткнутися з безсонними ночами, коли її дитина хворіє, у нього ріжуться зубки або болить животик. Болі в животі періодично мучать малюка, а сам він може заявити про це тільки плачемо. Цей дискомфорт викликають кольки.\nЧому виникають кольки в животі у дитини\nТакі болі в животі характерні приблизно 80% новонароджених дітей. Не дарма мами між собою називають коліки «газиками», тому що саме скупчення газів і є їх причиною.\nНе варто забувати, що розвиваючись всередині утроби матері, малюк існував в одному середовищі, а після народження всі системи її організму стикаються з необхідністю пристосування до нового середовища. Це ж стосується органів і систем травлення.\nУ перші місяці після народження кишечник дитини працює зі збоями, ферменти ще не виділяються з тієї постійністю і в такій кількості, щоб процес травлення проходив спокійно.\nКольки в животі у дитини викликають біль, оскільки кишечник реагує на метеоризм хворобливими спазмами. Ці спазми, в свою чергу, порушують загальну функцію кишечника, прискорюючи або затормаживая рух калових мас по травному тракту. Якщо спазм перекрив прохід калових мас і газів, то біль ще більше посилюється. Дитина просто заходиться у плачі. Полегшення настає після випорожнення і відходу газів.\nЩо може провокувати кольки\nКольки в животі у дитини є нормальним (хоча і неприємним) явищем, але не їх постійне виникнення або багатогодинні напади. Якщо дитина страждає від колік і лише іноді його стан покращується, то це може свідчити про деякі порушення в організмі.\nПідвищений газоутворення може стати наслідком неправильного приготування суміші для вигодовування, перегодовування, неправильне харчування самої мами. Малюка необхідно періодично перевертати на животик. Викладання на животик також рекомендується за кілька хвилин до годування, а після годування дитини слід потримати на руках, щоб він деякий час перебував у вертикальному положенні.\nЯкщо кольки в животі у дитини супроводжуються температурою, поносом, блювотою, зміною кольору випорожнень, то це може свідчити про яке-небудь захворювання або інфекції. В цьому випадку потрібно обстежитися у педіатра.


Василь практично жив за кордоном, а потім знайшов собі молоду дружину. Все, що було в Україні, залишив Любі. Залишив і сина, разом з усіма його проблемами. Коли з дому пропало все: техніка, гроші, золото, і навіть шуби, Люба зрозуміла, що вона втратила і сина\nДвері були відчинені, а дім практично пустий. «Сину, за що ж ти зі мною так?», – не переставала питати Люба. – Та ж це все – твоє. Ти ж у мене один – виплеканий і випрошений в Бога».\nЗ дому пропало все: техніка, гроші, золото, навіть шуби. Люба спочатку думала, що то крадії вдерлися в її будинок. Та гірка правда, що краяла її душу і ніяк не сприймалася її материнською свідомістю розкрилася дуже швидко. Усе забрав її єдиний син, її Максим.\nЛюба вийшла заміж за перспективного на той час хлопця – Василя, який вмів заробляти гроші. Дуже швидко їхні справи пішли вгору, жили в достатку. Але Бог чомусь не давав їм дітей. Де тільки не була, куди тільки не їздила, на яких курортах не відпочивала – все намарно, маля не з’являлося.\nЧасто Люба, сидячи в своєму розкішному будинку, гірко плакала і казала: «А нащо мені все це, якщо ми навіть не маємо для кого дбати».\nВасиль не сильно переймався тим, що у них немає дітей, бо у нього була робота. Бізнес розширився, він відкрив свої відділення за кордоном і левову частину часу проводив там.\nЛюба допомагала йому в усьому, та не переставала вірити і молитися. І диво сталося. Через 10 років їхнього спільного життя вона зрозуміла, що при надії.\nНародився хлопчик. Назвали Максимчиком, на честь дідуся. Щастю Люби не було меж. Тішився і Василь – сина нарешті має, спадкоємця.\nМаксимчик ріс, як «пиріг в маслі». Батьки ні в чому йому не відмовляли, все, що тільки захотів – отримував. Вчився в найкращому ліцеї міста, проте навчанню не приділяв належної уваги. Батько все жартував, що «відмінника мені не треба, а гроші рахувати наш Максимко навчився швидше, ніж говорити».\nЩось підказувало Любі, що станеться щось недобре, душа матері, вона така – все відчуває. Але завжди втішала себе, що він переросте, усі хлопці проходять через це.\nА потім – ще одне випробування: син втягнувся у дуже погану компанію. Спочатку, теж думала, що пройде, та ставало все гірше.\nТоді вони з батьком вирішили, що Максима треба оженити, це точно має допомогти. Дівчат у Максима завжди було багато: великі гроші, дороге авто були доволі привабливим бонусом.\nВибрали Марину – молода, красива, в університеті навчається. Це був і її шанс – жити кращим життям.\nІ вона ним скористалася, вийшла заміж. Проте не спішила заводити дітей, а для Люби і Василя онуків. Бо відразу «розкусила», що за фрукт їй попався. Тому просто використовувала його та всю його сім’ю, а якщо точніше – їхні гроші.\nСалони краси, модні бутіки, навіть машину отримала Марина (після розлучення все, звичайно, забрала собі). Через три роки розлучилася з Максимом, але тепер вона вже була багатою жінкою із серйозним приданим.\nМаксим все більше «котився вниз». Батько, щоб усього цього не бачити, практично жив за кордоном, а потім знайшов собі молоду дружину. Все, що було в Україні, залишив Любі. Залишив і сина, разом з усіма його проблемами.\nІ ось Люба в пустій квартирі, розуміє, що життя пройшло, і нічого вже не повернути. Вони з Василем, в гонитві за грошима, за заробітком, втратили свого єдиного сина.\nСерце жінки відмовлялося вірити, що це її син так з нею вчинив.\nЗгадала Люба слова слова своєї матері: «Доню, не побивайся так сильно. Якщо Бог не дає вам діточок, то може на краще. Йому завжди видніше».\nМоже, мама тоді, багато років назад, казала правду? Як жити далі, Люба поки що не знала.\n← Дві дочки дуже швидко продали материну хату. Гроші розділили. А маму забрали до себе: місяць вона була в однієї, а через місяць та матір вже везла до іншої дочки. Отак возили неньку повз її хату, яка вже належала чужим людям. Вона так сумно дивилася у вікно автомобіля, коли проїжджала повз своє подвір’я. Всі люди сміялися з того, а мені так шкода її\nУ 2 роки мама мене залишила, сказала просто, що на мене у неї немає грошей. Спочатку вона відвідувала мене в дитячому будинку, а потім стала приходити все рідше. Я завжди намагалася встати рано, вмитися, зачесати волосся, хотіла, щоб мама мене бачила красивою, щоб забрала мене назад додому. Та вона більше не з’являлася. Через багато років я зустріла її, вона аж підбігла до мене сама →\nЗ Антоном в шлюбі вже 10 років. Він одружений по зaльoту, а я заміжня через кохання. На жаль, останнім часом відносини у нас зовсім розладналися. Чоловік часто затримується допізна на роботі. А іноді зовсім не приходить ночувати\nМoя Рідна мама прoміняла мeне на нoвого чoловіка. – В дuтячuй бyдuнок її здaй, я нe збupаюся її гoдуватu, – кpuчав вiтчuм.. Зустpіла я їх чеpез рoкu, вoнu змiнuлuся до невniзнання.


У першу річницю смерти світлої пам’яти Патріярха Йосифа | Патріархат\nУ першу річницю смерти світлої пам’яти Патріярха Йосифа\nКожного року, наприкінці погасаючого літа і на початку багатої осені наша Церква в особливий спосіб у цьому часі вшановує культ Богоматері, себто обходить Богородичні празники, що були дуже популярними на рідних землях — Україні. В той час в Україні відбувались численні прощі до різних відпустових місць. Там же паломники підносили хорально-благальні та молитви подяки Пречистій Діві Марії за всі ласки, якими нас нагородив Всевишній Господь. В ці Богородичні свята ми утверджували нашу віру і знаходили непохитну надію.\nВід минулорічних, себто 1984 року, Богородичних празників, цей період в році Богородичних свят замаркувався у нашій пам’яті незрівнянно сумною подією, бо в цей час Всевишній Господь покликав до себе свого неустрашимого і незламного працівника світлої пам’яти Патріярха Йосифа. День 7 вересня 1984 року залишиться незабутнім в історії Української Католицької Церкви. З днем смерти Патріярха Йосифа закінчився унікальний період боротьби нашої Церкви за її історичні права. Світлої пам’яти Патріярх Йосиф усе своє довге життя віддав для Христової Церкви й українського народу і пішов перед престіл Всевишнього Господа Бога з багатьма талантами, щоб скласти звіт, як довголітній пастир УКЦеркви. Він свої таланти багатократно помножив, залишивши за собою нестерті сліди своєї неперевершеної праці, посвяти й відданости, як добрий Пастир-Патріярх Києво-Галицький і всієї Руси-України.\nСлід підкреслити, що й відхід у Божу вічність Патріярха Йосифа не був звичайний, бо Патріярх Йосиф закрив свої очі напередодні Різдва Пресвятої Богородиці, що його наша Церква відзначає 8 вересня. Водночас Різдво Пресвятої Богородиці у нашій Церкві є початком церковного року. Напевно і цей мало помітний факт має свою символіку і значення. Зрештою, відомо, що Різдво Божої Матері у Східній Церкві належить до найстарших Богородичних свят. У тропарі цього празника говориться про Богоматеринство Пречистої Діви Марії, з якої «…засіяло Сонце Правди, Христос Бог наш».\nНе хочеться вірити, що це вже пройшов рік часу від смерти Патріярха Йосифа. Здається, що це було вчора, як на соборі Святої Софії у Римі спадали жалобні малинові прапори, а з собору неслись похоронні молитви і співи за душу св. пам’яти Патріярха Йосифа. З того часу вже проминув повний рік. І в річницю смерти згадаймо нашого церковного Пробудителя Патріярха Йосифа, який відпорошив і пригадав нам наше історичне церковне «я» і виразно та недвозначно вказав нам, проти волі багатьох, нашу майбутність у патріярхаті, що його десятиліття непомітно проминуло у липні 1985 р. Це є та спадщина Патріярха Йосифа, якої не можна вже ні змінити, ні знищити, ні спалити. Правда, є ще такі серед своїх і чужих, які все ще намагаються це змінити. Нам залишилось, як колись ізраїльському народові, що ним провадив біблійний Мойсей, іти з його духом печаттю. Це одинокий шлях!\nЗгадаймо річницю смерти Патріярха Йосифа не тільки у наших щирих молитвах, але й добрих ділах. Не забуваймо, що Блаженніший Патріярх Йосиф залишив своє унікальне «Завіщання», у якому доручив нам звершувати ним розпочаті діла. Варто в ці дні його смерти зробити паломництво до Вічного Міста — Риму і поклонитись перед домовиною Патріярха Йосифа у крипті собору Святої Софії та відсвіжити собі нашу пам’ять про його непроминальні діла. Приїхати та підсилити цей український церковно-релігійний осередок у Римі, який на протязі більше двадцяти років розвивався та ширив добре ім’я про українську Церкву і нарід у центрі вселенського Християнства. Не пожаліймо для цього трохи своїх особистих зусиль, бо ж Блаженніший Патріярх Йосиф не жалів для нас і для нашої Церкви цілого свого життя. Відвідаймо в цей період Богородичних празників наш український Рим і поклонімось гробам наших святих. Піднесімо наші щирі молитви до Пресвятої Богородиці і Приснодіви Марії, щоб Вона взяла нашу Церкву під свій щедрий омофор і заступилась за нашу Українську Церкву, як колись, у минулому, оберігала нас від нападів безбожного світа.\nТакож згадаймо в ці дні наших молитов, наші відпустові місця: Почаїв з славною Почаївською Божою Матір’ю, Зарваницю, Гошів, Красне, Вишгородську і Холмську чудотворну Божу Матір та багато інших місць, щоб додала нам сили встоятись нашій Церкві на батьківщині і в діяспорі та допомогла нам успішно здійснювати розпочаті діла Патріярха Йосифа. Щоб Мати Божа також просвітила тих, які не можуть бачити правди, що веде до світлого Христового майбутнього. Просім Пресвяту Богородицю, щоб нам післала добрих і неустрашимих пастирів нашої Церкви.\nУ цей період Богородичних празників присвятім наші молитви св. п. Патріярхові Йосифові й молімось, щоб він там, у Божих хоромах, заступався за нашу страждальну Церкву. Тому й ми молімось за нашу Церкву і просім Матір Божу, щоб Вона зберегла нашу Церкву для нашого знедоленого українського народу. Просім, щоб знову в наших рідних церквах на Україні заграли радісні дзвони і дальше продовжували славити Всевишнього Господа Бога на небесах. Молімось щоб наші молитви відчув світлої пам’яти Патріярх Йосиф.


Зараз ви тут: Головна / 2019 / Листопад / 27\n26 листопада на вулиці Дахнівській не розминулися ГАЗель та Fiat. Водій вантажівки здійснив зіткнення з…\nПереможцями та призерами Всеукраїнського фестивалю-конкурсу хореографічного мистецтва «Осіння феєрія» стали два танцювальні колективи позашкільного навчального…\nЧеркаська благодійниця Гоарік Рубенян розпочала підготовку до привітань дітей-сиріт, дітей, позбаблених батьківського піклування, дітей, які…\nЖінка викрала у чоловіка гроші та мобільний телефон. Про це повідомляє прес-служба ГУНП в Черкаській…\nЧеркаські патрульні затримали хворого, який втік із психіатричної лікарні та проник до чужого будинку. Про…\nСьогодні о 7 годині ранку на трасі Кременчук-Київ поблизу м.Золотоноша сталася ДТП, унаслідок якої було…\n26 листопада, близько 17:20, по вул. Надпільна, 411, сталась ДПТ. В ній постраждало п’ять автівок.…\nНа Черкащині відучора почав відчуватися подих Атлантики. Про це інформують у обласному гідрометеоцентрі. Уперше за…\n25 листопада 2019 року Черкаський рибоохоронний патруль спільно з працівниками Черкаського районного відділу поліції викрили…\nСитуацію із наповненістю шкіл та садочків у Черкасах прокоментував міський голова Черкас Анатолій Бондаренко під…


Громадська організація “Центр регіональних ініціатив Волині” | ГО "ЦРІВ"\nГромадська організація “Центр регіональних ініціатив Волині” веде свій початок від лютого 2016 року. Статус організації визначається Законом України “Про об’єднання громадян”. Відповідно до Цивільного кодексу України ГО “Центр регіональних ініціатив Волині” є юридичною особою приватного права і визнається неприбутковою організацією.\nСприяти підвищенню спроможності територіальних громад, органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, інституцій громадянського суспільства Волинської області у питаннях залучення додаткових матеріальних і фінансових ресурсів для забезпечення сталого розвитку і покращення якості життя громадян.\n- надавати допомогу урядовим та неурядовим організаціям Волинської області у встановленні дієвих транскордонних і міжрегіональних партнерств;\n- забезпечити активне залучення установ та організацій регіону до участі у програмах міжнародної технічної допомоги;\n- надати підтримку місцевим органам влади та громадам області в ініціюванні, розробленні та впровадженні проєктів та ініціатив, що відповідають цілям стратегій збалансованого розвитку відповідних територій.\n- команда кваліфікованих експертів та спеціалістів;\n- успішний досвід в підготовці та реалізації регіональних проєктів, співфінансованих міжнародними донорськими інституціями;\n- індивідуальний підхід, врахування конкретних інтересів та потреб усіх заінтересованих сторін.\nНаші продукти та сервіси:\nпроведення аналізу соціально-економічної ситуації, ідентифікація проблем розвитку, підготовка пропозицій щодо їх вирішення, генерування ідеї, підготовка проєктної заявки та усіх супровідних документів, переклад;\nадміністративний, консультаційний, фінансовий та комунікаційний супровід проєкту на усіх стадіях його упровадження;\nпошук внутрішніх і зовнішніх донорських інституцій та організацій з метою залучення ресурсів (фінансових, матеріальних, інформаційних тощо) для реалізації ініціатив та проєктів, що відповідають цілям збалансованого розвитку територій.


В цій дружній країна ми можемо знайти безліч куточків, які можна відкривати для себе. Тут робиться сьогодні все для того, аби туристи могли насолодитись всіма її кольорами. Таким може стати відпочинок на чудовому озері Султан Сазлиги, озері з незвичайною екосистемою, яке лежить у самому центрі прекрасної Анатолії, у провінції Кайсері. В цьому місці поєднуються джерела прісної та солоної, морської води. На берегах озера проживає більше 300 видів птахів, серед яких є рожеві фламінго, рідкісні види качок та чапель. А на місцевих базарах можна побачити і придбати чудесні вироби ручної роботи, старовинні меблі, вишукані килими і різноманітні витвори мистецтва.\nМожна побувати в місці, де довгий час відпочивали самі Османські султани – на березі прекрасного Босфору, між стамбульськими районами Бейкоз та Ускюдар, у довершеному за красою палаці Кючюксу. Ця старовинна споруда відрізняється від інших палаців, які були збудовані за часів Османської імперії, тим, що її оточили не височезними мурами. Навколо палацу створили казково красиву і елегантну ковану огорожу, яка не заважає милуватись палацом, у якому сьогодні розташувався музей старовини.\nДуже цікаво туристам відвідати священний Ієраполь Фригійський – це одне із старовинних античних міст Егейського регіону. Таким же є і Памуккале, в них дивовижним чином переплітаються історія і природа. За переказами, Ієраполь заснував цар Пергама – Євмен II, ще у 2 столітті до нашої ери. Назвали його на честь Гієри, прекрасної дружини Телефа. Обидва міста внесені до списку Світової спадщини ЮНЕСКО ще у 1988 році.\nНещодавно у Сінопі був відкритий чудовий куточок природи серед густих лісів, поряд з красивим водоспадом. Дивовижна екосистема Ерфелек включає в себе їх аж 28 – різних і чарівних кожен по своєму. Нещодавно тут почали створювати природний парк. Цікаво також побувати у маленькому селищі Гюмюшлюк, яке славиться своїми унікальними декоративними ліхтарями ручної роботи – своєю формою вони нагадують гарбуз. А ще обов’язково відвідайте скелю Шайтан Софраси («Стіл диявола»), яка знаходиться у містечку Айвалик, історія цієї місцевості сповнена цікавими легендами.\nХочеться відмітити, що Туреччина нині створила справді безпечний відпочинок в умовах пандемії. Країна перебуває в «зеленій зоні» і українських туристів приймає майже без обмежень. Звичайно, необхідне носіння маски, і про це нагадують одразу по прильоті, в аеропорту. Там же кожен турист проходить через тепловізор, який дистанційно вимірює температуру тіла. Найбільший у світі аеропорт Стамбулу не має проблем з соціальною дистанцією, і на кожному кроці знаходяться підказки. Входи до всіх залів застелені спеціальними килимками, просякнутими дезінфекційними засобами, в автоматах продаються маски і санітайзери. Всі поверхні у терміналі періодично обробляють.\nПрограма «Безпечний туризм» уже введена в усіх великих готелях, які пройшли сертифікацію. І постійно відбувається суворий контроль за відповідністю кожного нинішнім правилам. Турист у Туреччині нині повністю захищений від небезпеки захворювання CОVID-19.\nА ми назвали лише кілька цікавих місць, які мало ще відомі туристам, але які варто відвідати цікавим туристам. Туреччина ж відкриє нам ще багато цікавого.\nБезмежна ТуреччинаКайсерікуди поїхати восени в Туреччинуосіння ТуреччинаСінопШайтан Софраси


Нотатки з вікна лікарні\n10/13/2009 | В`ячеслав Апостол\n2009.10.13 | igorg\nТак, я не знаю які плани доведені нині, але те\nйде цілком планомірна робота та ще й з перевиконанням плану то є поза сумнівами. Автор дещо не правий. План є не тільки по кількості, але й поділений на категоріям за видами злочинів та за контингентом: робітники, селяни, вчителі, лікарі і т.д. Й так по усіх силових структурах. І це таки є абсолютна реальність.\nНе вистачає аналітики, але є підстави думати, що урок 2004 не пройшов даремно й ведеться активна й планомірна робота по знешкодженню соціально активних прошарків населення. ЧК даром хлєб нє жует. І хай ці слизняки з Європи й США спробують присікатись. Нічого політичного, ніяких репресій. Перевіряємо, розбираємося, розслідуємо, беремо пояснення ...\nНайстрашніше те, що на зміну старим кадрам уже виросли молоді. Й морального покращення не сталося, зовсім навпаки. Цинічність і відвертість зашкалює. Ця система зараз схожа на кішку, яка знає що на неї дивиться господар і яка бачить мишу. Кішка знає, що нагорода значно вагоміша за якусь там мишу.\nВони жартують, що аби засадити людину три дні мало, а от десять цілком досить. Треба провести підготовку, бо ж часи значно гірші ніж колись ...\nОстаннім часом на допомогу прокуратурі приходять інші, несилові органи. Скажімо КРУ. Може хтось із юристів пояснить чи має право інспектор КРУ чинити дізнання. Тобто вимагати письмової відповіді на письмово поставлене запитання. Звісно, що тому від кого це вимагають не пояснюють його прав і статусу. Та певно це й не передбачено. І ось працює такий тандем слідчий прокуратури - інспектор КРУ вельми успішно. Такі дізнання інспектор КРУ проводить безпосередньо в приміщенні прокуратури, іноді радячись з деяких питань з прокурором. При чому явно у стані залежності від прокурора. Ось такі справи відбуваються вже сьогодні.\nЩодо тих хто потрапив до СІЗО то їх участь незавидна. Це територія пітьми й повної всевладності слідчих. Вибір тут невеликий. Зізнання у всьому, або смерть. В кращому випадку визнання душевно хворим і тому неосудним. Певно можна "домовитись" на варіант коли присудять рівно термін перебування у СІЗО. Але це або для вкрай впертих й здорових, чи кристально чистих чи грошовитих.\nПринаймні Анатолій Руденко з Кривого Рогу й досі (здається уже третій рік пішов) знаходиться у СІЗО. Впертий! Тож задіяно варіант із психічним станом. Бо й правда, ну чого ти чоловіче опираєшся? Ти певно таки ненормальний. Й кадри там є імениті, мають досвід. Й молода поросль певно вже підійшла. Чого б не допомогти своїм людям. Ну не випускати ж людину з під варти після декількарічного увязнення. Бо за це ж відповідати потрібно.\nЙ варто мати на увазі, що ніхто з нас від подібного не застрахований. Можна опинитися не в той час й не в тому місці чи перейти дорогу не тим людям ... Три дні мало, але десяти досить із запасом.


СБУ дозволила в'їзд в Україну зірці серіалу Свати | ASPI: Події в Україні та в світі, Останні новини України\nСБУ дозволила в'їзд в Україну зірці серіалу Свати\nСлужба безпеки України скасувала заборону на в'їзд на територію України відомому російському актору Федору Добронравову.\nЗаборону на в'їзд на територію України було скасовано в червні 2019 року.\nЗаборону скасували у зв'язку з рішенням суду, який визнав незаконною заборону СБУ на в'їзд Добронравову в Україну на 3 роки.\nНагадаємо, Шостий апеляційний адміністративний суд визнав законним зняття заборони з серіалу "Свати" і дозвіл в'їзду в Україну російському акторові Федору Добронравову.\nРаніше Держприкордонслужба повідомила, що через візити в Крим російській актрисі на три роки "закрили" український кордон.