Якщо критика повториться, ми вживемо заходів. Чому Баварія - клуб жалюгідних лицемірів ᐉ UA-Футбол\n"Якщо критика повториться, ми вживемо заходів". Чому Баварія - клуб жалюгідних лицемірів\nНімеччина 22 жовтня 2018, понеділок. 08:30\nПерш ніж публічно втоптати в бруд Берната, Хьонесс закликав журналістів до порядності, а Румменігге хоче вимірювати заслуженість критики\n«Улі Хьонесс просто неправильно висловився. Я впевнений, що він виступав не проти особисто Хуана Берната, а проти критиків трансферної політики клубу». Зайвого наговорили Хьонесс і Румменігге - а пояснюватися довелося Тому Штарке, всього-навсього тренеру воротарів в молодших командах Баварії.\nУ п'ятницю, 19 жовтня, журналісти несподівано отримали від Баварії запрошення на прес-конференцію. Румменіге, Хьонесс і Саліхаміджіч, напевно, хотіли повідомити щось важливе. Востаннє трійка виходила разом до мікрофонів рік тому - щоб оголосити про призначення Юппа Хайнкеса головним тренером.\nНедивно, що цього разу перед очима стала з'являтися тінь Венгера, тим більше, що деякі ЗМІ старанно косили кліки на цій темі. Терміновість сприйнялася саме в цьому контексті: Ніко Ковача могли або звільнити, або підтримати, щоб парирувати кислотні домисли і чутки.\nАле журналістів чекав сюрприз: їх покликали, щоб відчитати.\nПершим атакував Карл-Хайнц Румменігге. Він висловив образу на критику, заступився за Нойєра, Хуммельса і Боатенга, а також штовхнув не тільки журналістів, а й експертів на телебаченні, які колись виступали за Баварію - напевно, до них відноситься і Лотар Матеус.\n«Ми не збираємося терпіти. Ми не дозволимо деградуючій пресі поширювати наклеп. Ми будемо захищати наших гравців, тренера і клуб. Якщо команда грає погано, ми не заслуговуємо похвали - але ми хочемо справедливих репортажів. Якщо подібна неповага і незаслужена критика на адресу гравців повториться, ми будемо вживати заходів».\nДалі слово взяв Саліхаміджіч. Йому часто дорікали в тому, що він відкрито не підтримує Ковача - і він відповів.\n«Навіщо мені це? Ми цінуємо його роботу. Навіщо нам після кожного матчу висловлювати йому підтримку? Ви проявляєте неповагу до клубу, це обурливо. Я жахнувся, коли прочитав, що ви пишете про Баварію».\nФінальне слово сказав Хьонесс, який був обурений питаннями про останні трансфери клубу.\n«По-перше, ми не витрачали величезні суми на футболістів. Горецка перейшов безкоштовно, Гнабрі повернувся з Хоффенхайма, Роббен, Рібері і Рафінья продовжили контракти.\nПо-друге, з приводу продажу Берната в ПСЖ: в минулому сезоні ми через нього ледь не вилетіли з Ліги чемпіонів, коли грали з Севільєю. У нас в команді футболісти світового класу, ми не залежимо від одного гравця, і тим більше від Берната!».\nМатеус вважає, що таким виступом боси Баварії показали свою єдність - тепер слово за гравцями. Матіас Заммер, нині експерт на ТБ, раніше - спортивний директор Баварії каже, що журналістика в жодному разі не повинна бути однобокою. «Сильний і непереможний Рекордмайстер раптом став кволим і жалюгідним. Навіть чемпіони можуть бути дріб'язковими », - в такому ключі на прес-конференцію відреагувала німецька преса.\nЧи можна умову Румменіге «якщо, то» вважати загрозою? А як щодо п'ятої статті Конституції, яка гарантує право кожного на вільне вираження і поширення своїх думок і заперечує цензуру? Цікаво, яких заходів збирається вживати Румменігге, якщо хтось хоча б раз скаже, що Нойєр/Хуммельс/Боатенг грає погано? Хто і в чому буде вимірювати заслуженість критики?\nЦікаво, але перш ніж публічно втоптати в бруд Берната, Хьонесс закликав журналістів до порядності, посилаючись на першу статтю Основного закону Німеччини (він же Конституція): «гідність людини недоторканна». А Баварія на вихідних перемогла Вольфсбург. Але її керівництво, незважаючи на всі свої заслуги в минулому - купка жалюгідних лицемірів.\nВ статье: Баварія (Мюнхен) Улі Хьонесс Карл-Хайнц Румменігге Хасан Саліхамиджіч Ніко Ковач\n18:29 Зарубежные Бундесліга. Баварія нарешті перемогла, а Борусія розгромила Штутгарт\n13:09 Зарубежные Мюллер і Хуммельс постаріли. Навколо них не можна будувати ані Баварію, ані збірну Німеччини\n21:08 Зарубежные Хенесс: Бернат? Він грав як лайно, що мало не коштувало нам вильоту з ЛЧ\nс кукушкой у руководства Баварии есть большие проблемы.. Хенес и ко проспали момент, когда нужно было омолаживать состав. Играть с Роббеном и Рибери уже который год не есть серьезно.. Плюс, Бавария становится кладбищем немецких талантов: Гнабри и Горецка на лавке, Руди сколько на лавке просидел и таки ушел.. Назначение Ковача главным тренером - вообще за гранью.


Тиждень факультету продовжився інформатичним квестом «Метелик 3302» — Фізико-математичний факультет\nТиждень факультету продовжився інформатичним квестом «Метелик 3302»\nХм… Чому «Метелик»? Мабуть дехто з учасників нашого квесту задавав собі це питання. Зате більшість знають, що таке «Цикада 3301». – Правда?\n«Цикада 3301» – це зовсім не комаха, а таємнича організація, яка публікує головоломки в Інтернеті. Команда креативних студентів і студенток з групи математиків МІЕ17б вирішила також спробувати себе у розробці цікавих, дотепних, складних завдань з інформатики.\nЯк і планувалося, квест відбувся 22 квітня дистанційно.\nЗмагання почалося о 17.00. Зареєструвалося 24 учасника – переважно студенти фізико-математичного факультету, хоча були представники психолого-педагогічного, природничо-географічного та факультету філології та журналістики, – але до змагань у призначений час приступили лише 9 з них. Як і має бути у квесті учасникам довелося розгадувати ребуси, складати пазли, здійснювати кодування, відповідати на запитання інфоматичного тесту тощо.\nЦе було не просто змагання – запеклі перегони: рахунок змінювався кожні 10-15 хвилин, але вже за годину сформувалася група лідерів: Сергій Мельников (КН19б), Олександр Ковальчук (Інф19б) та Дар’я Решетникова (Інф20б). Ще за півгодини Сергій зміг істотно відірватися від суперників (на дві локації), але вже о 19.00 його наздогнали Дар’я та Андрій Ткаченко (Інф20б), який зміг випередити Олександра… Ой! Дивіться, дивіться, він вже обганяє і Сергія!\nЗа перебігом змагань, затамувавши подих, спостерігали усі студенти групи МІЕ17б. Крім того у цей час відбувалися обговорення поточних результатів за окремими локаціями.\nЗа законами жанру перші локації мають бути більш простими, щоб привабити учасників, завдання ж на четвертій та п’ятій локаціях, як і годиться, були складнішими.\nСпробуйте і Ви прочитати, що тут закодовано:\nСпочатку планувалося завершити змагання до 19.00, але потім було вирішено продовжити квест до 20-ї години, оскільки декілька учасників уже ламали «списи» на п’ятій локації і було цікаво, чи ж подолає хто-небуть усі перешкоди.\nАле настав час підводити підсумки, для чого весь оргкомітет зібрався на zoom-конференцію.\nЗ переможцем (переможницею) змагань визначилися просто: нею виявилася студентка групи Інф20б Решетнікова Дар’я. Їй вдалося не тільки обійти на останньому етапі своїх найближчих суперників і першою завершити квест, але й перевершити їх за кількістю набраних балів.\nДруге місце поділили Ткаченко Андрій (Інф 20б) та Апанасєвич Богдан (КТ18б). А Сергій Мельников (КН19б), якому не підкорилися ребуси, став бронзовим призером.\nСлід зазначити, що від групи інформатиків Інф20б в квесті взяли участь троє студентів, двоє з яких – призери змагань. Отже, група Інф20б стала найрезультативнішою у командному заліку, набравши 168 балів. Другий результат у команди групи комп’ютерних наук КН19б: усі три учасника – Дужич Денис, Нестеренко Олександр та Краснощок Максим, – виступили результативно та вибороли в сумі 105 балів.\nОрганізатори квеста вдячні усім, хто долучився до змагань (студентам груп Інф20б, Інф19б, КН19б, КН20б, КТ18б), шкодують, що участь взяли не всі, хто зареєструвався (студенти груп КН18б, МІ18б, МІ19б, ФА19б, ТН17б, ТН18б, ТН19б, ТН20б), та бажають і першим, і другим, і усім студентам та викладачам факультету і університету міцного здоров’я та якнайшвидшого виходу на очне навчання.\nМатеріал підготували Вікторія Осіпова, Катерина Буц та доцентка кафедри інформатики та інформаційних технологій Ірина Лупан.


Нещодавно Луцька міська рада надала в оренду обласному благодійному фонду «Преображення» приміщення для створення там притулку для бездомних людей.\n9 лютого 2012, 10:41\nНещодавно Луцька міська рада надала в оренду обласному благодійному фонду «Преображення» приміщення для створення там притулку для бездомних людей. Розміщуватиметься він на вулиці Корольова, 3 (район Вересневого). Як швидко його відкриють і яку допомогу там надаватимуть, дізнавалися «Відомості».\nЯк розповів нам директор центру обліку бездомних громадян благодійного фонду «Преображення» Віктор Гаврилюк, на Західній Україні поки що такий притулок є лише у Львові. У Луцьку планують зробити щось схоже, однак приміщення, яке виділили, потребує капітального ремонту і вкладення немалих коштів.\n— Наші волонтери уже там розпочали роботи, — каже Віктор Миколайович. — Цього року на діяльність центру та на притулок міська влада має намір виділити 40 тисяч гривень. Одначе цього мало. Тому ми проводимо різні благодійні акції, збираємо добровільні пожертви. У фонді є людина, яка співпрацює з грантодавцями, пише соціальні проекти. Та, на жаль, грантодавців з-за кордону зараз мало цікавить Україна і, зокрема, тема безпритульних. Чомусь нині більше уваги приділяють Африці.\nАле вже цього року, за словами пана Віктора, у притулку облаштують нічліг для шести-восьми осіб.\n— У нас є думка створити центр реінтеграції з комплексом послуг — психологічних, соціологічних, інформаційних, юридичних, медичних, — розповідає про наміри Віктор Миколайович. — Щоб люди могли деякий час пожити в цьому притулку, зміцніти, можливо, зайнятися чимось корисним — плануємо за прикладом Львова відкрити там майстерні. Це людей дисциплінуватиме, а з набутими навичками їм потім буде легше знайти роботу.\nНаразі ж бездомні (немає житла, — авт.) і безпритульні (мають житло, але не можуть його використати, — авт.) лише отримують юридичну допомогу у згаданому Центрі обліку бездомних, який був створений у 2009 році. За весь період сюди звернулося 105 осіб.\n— Я допомагаю людям відновити документи, — розповідає про свою безпосередню роботу Віктор Миколайович. — Адже коли нема паспорта, прописки — ні на роботу не влаштуєшся, ні соціальних допомог не отримаєш, ні медичного обслуговування, ні пенсій. За нашою адресою прописуємо людей — так звана реєстрація без права проживання. Серед клієнтів були й мами з дітками. Тепер вони оформили соціальні допомоги і мають можливість обслуговуватися у поліклініці №3 по місцю нашого знаходження. Міська рада направляла до мене підлітків із місць позбавлення волі, які мають житло, але фактично не можуть у ньому проживати, бо родичі позаймали квартири. Тому треба пройти певну судову процедуру. Самотужки вони не впораються, адже сама позовна заява дорога, не кажу вже про участь у судовому засіданні.\nНа запитання, яким чином безпритульні дізнаються про центр, пан Віктор відповів, що дехто приходить до них сам, хтось — за направленням департаменту соцполітики, але в основному таких виявляють волонтери «Преображення».\n— Раніше, коли бачив людей біля смітників, просто обходив їх, — розповідає Віктор Миколайович. — Одначе зламав стереотип і тепер розмовляю з ними. І коли бачу, що людина дійсно потребує допомоги, запрошую до себе. Бо є багато таких, які мають житла, але просто ведуть цей спосіб життя і не хочуть його міняти.\nНещодавно, розповів Віктор Гаврилюк, волонтери на вулиці зустріли колишнього афганця, офіцера. Він був невиліковно хворим — рак четвертої стадії.\n— І усі медичні установи, в які ми зверталися, — наголошує, — відмовилися надати йому допомогу. Вражає така байдужість і бездушність людей. Але підключили спілку афганців — і чоловіка вдалося влаштувати у хоспіс. Тепер його останні дні пройдуть не на морозі й не під парканом.\nВіктор Миколайович розповів іще про один випадок, коли діти — хлопець і дівчина — залишилися сиротами, а їх помешкання привласнив дядько. Зараз вони змушені кочувати по зйомних квартирах. Тому у судовому порядку їм повертатимуть житло.\nЯк повідомила «Відомостям» головний спеціаліст апарату департаменту соціальної політики Луцької міської ради Тетяна Заєць, на жаль, сьогодні місця, де бездомні могли б переночувати, в обласному центрі немає. Тому вся надія на фонд «Преображення», який узявся за ідею спорудження притулку. Також допомогу бездомним за сприяння міської ради надає громадська організація «Спілка самаритян», яка раніше раз у тиждень годувала безпритульних обідами, а тепер, у зв’язку з морозами, харчує таких людей щодня. Також гарячими сніданками кожної суботи годує усіх охочих, а це сорок-п’ятдесят осіб, церква «Голгофа».\nЗа двома великими столами під мостом, що поблизу Варшавського ринку, у двадцятиградусний мороз снідала група людей різного віку. Були серед них і діти. Правду кажучи, коли споглядаєш таку сумну картину, то на очі навертаються сльози й щось запитувати у цих людей нема сили. Як розповів потім представник «Голгофи» Дмитро Бондарук, це «діти тих батьків, які постійно вживають алкоголь, уже на межі безпритульності, які з часом втрачають усе».\nНа жаль, каже Тетяна Заєць, більше у Луцьку немає громадських організацій, які хотіли б займатися темою безпритульних людей. Не цікавлять проблеми бездомних і бізнесменів-підприємців.\nТа й, мабуть, місцеву владу ця проблема не дуже обходить, якщо у рік на неї відшукали лише 40 тисяч гривень.


Президент: Питання безвізового режиму з ЄС для України дуже актуальне (На сьогодні лібералізація візового режиму з країнами Євросоюзу для українських громадян є одним з найбільш актуальних питань)\nПрезидент: Питання безвізового режиму з ЄС для України дуже актуальне\n19.12.2013 14:40 151\nНа сьогодні лібералізація візового режиму з країнами Євросоюзу для українських громадян є одним з найбільш актуальних питань.\nПро це в інтерв'ю представникам українських ЗМІ заявив Президент України Віктор Янукович.\n«Звичайно, питання безвізового режиму з ЄС є для нас найбільш актуальним. Дуже багато людей запитують про те, коли ж Європа нам відповість взаємністю. Безвізовий режим для європейських країн Україна відрила у 2008 році, а ми його поки не отримали. Тому зараз уряд працює над критеріями, у нас є кілька питань, які нам потрібно вирішити. Ми будемо домовлятися з нашими партнерами з Європейського союзу, домовлятися про те, щоб якомога швидше вирішити питання лібералізації візового режиму для громадян України. Ми над цим питанням працюємо», - заявив Янукович.\nПри цьому він підкреслив, що також вимагає великої роботи договір про зону вільної торгівлі з ЄС.\nНагадаємо, 22 березня Верховна Рада ратифікувала Угоду між Україною та Євросоюзом про внесення змін у договір про спрощення оформлення віз.\nУ Міністерстві закордонних справ України заявили, що парламент прийняв майже всі закони, необхідні для завершення виконання першої (законодавчої) фази Плану дій з лібералізації візового режиму з ЄС.\nПерехід до другої фази щодо спрощення візового режиму з ЄС повинен був початися у листопаді.\nпопередня новина Стоян: Україна - це міст між Європою і Росією наступна новина Янукович святкуватиме Новий рік у Києві


ЯГОТИН INFO - 2002 рік\nВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ТУРНІР «ЯГОТИНСЬКА ОСІНЬ»\nУ стінах Яготинської ДЮСШ у суботу-неділю(16-17 листопада) відбувся Всеукраїнський турнір під назвою «Яготинська осінь-2002». У змаганнях взяли участь команди міст Києва, Вінниці, Черкас, Полтави, Білої Церкви та Лутугіно Луганської області – загалом близько 70 учасників.\nНаші дівчата вибороли два перших місця, стільки ж других і одне – третє, поступившись за кількістю призових місць лише столичній команді під назвою «Терпсіхора».\n(«Яготинські вісті» від 20 листопада 2002 року)\nЯк уже повідомлялося, у стінах Яготинської ДЮСШ у суботу-неділю(16-17 листопада) відбувся Всеукраїнський турнір під назвою «Яготинська осінь-2002». У змаганнях взяли участь команди міст Києва, Вінниці, Черкас, Полтави, Білої Церкви та Лутугіно Луганської області – загалом близько 70 учасників.\nЯготинки виступали у переважній більшості вікових груп, а в наймолодшій(1995-1997 роки народження) про спортивні амбіції і майстерність Яготинської школи гімнастики впевнено заявила Аліна Воронова, яка посіла третє місце.\nУспіх у змаганнях залежить, зокрема, і від уміння подолати в собі хвилювання. Аня Гнатюк, схоже, не зуміла впоратися з цим і серед спортсменок 1994 р.н. посіла лише четверте місце. Зате на рік старша Катруся Ковальчук неподільно заволоділа серцями суддів і виконала програму «з першого розряду», хоча виступала у другому. До речі, якби не прикрі втрати предмета у Вікторії Буряченко, вона теж отримала б високі оцінки.\nНе віс предмети даються спортсменкам однаково легко. Приміром, Юля Тарапак(1992 р.н.) не залишила б своїм суперницям жодного шансу на перше місце, якби не помилки під час виступу зі стрічкою. У результаті вона виборола друге місце, як і Аліна Пустова (1991 р.н.), яка, навпаки, «підкупила» суддів своєю настирливістю і бажанням перемогти. Ці ж риси допоможуть у майбутньому добитися вагомих результатів Валерії Смірновій, Жені Вороновій, Лілії Панченко. І навпаки, - Юлі Тарапак, як відзначають тренери, з її природними даними, інколи не вистачає терпіння на тренуваннях.\nНові постановки, які ще потребують немало роботи над собою, не завадили Жені Недобой зайняти третє місце серед ровесниць 1990 року народження. На рік старша від неї Інна Корж чудово володіла обручем і м'ячем і цілком заслужено опинилася на першій сходинці. Дещо обділила своєю прихильністю фортуна Олену Куксу і Крістіну Малинку, однак потенціал дівчат допоможе їм у майбутньому таки добитися її прихильності.\nЦе щодо результативності, але хто прийшов подивитися на виступи дівчат в ДЮСШ, той, безумовно, отримав ще й масу приємних вудчуттів. Кожен рух, кожен елемент був покликаний послуговуватися естетиці у найкращому її виразі – у захопленні красою людського тіла.\nВітали гостей на Яготинщині начальник відділу освіти і науки РДА Н.М.Дзюба та директор ДЮСШ Ю.Л.Стовбчатий. Звання «Міс турніру» завоювала гімнастка команди «Терпсіхора»(м.Київ) Дарина Куля, яка отримала фотоапарат. Водночас, кожен з учасників має сувенір на згадку про «Яготинську осінь», а «солодким» спонсором турніру виступив ВАТ «Яготинський маслозавод»(директор О.О.Сіренко).\nЯк уже говорилося, у необ'єктивному рейтингу наші дівчата вибороли за кількістю нагород друге місце, за що слід подякувати тренерам Тетяні Недобой, Ірині Величко та хореографу Олені Тарасевич. А допомагали їм в організації та проведенні змагань Віталій Дубограй, Костянтин та Олена Яковенки, Жанна Черненко та Валентина Сладкова. Окрему подяку гімнастки висловлюють Л.С.Галалюк.\nСпасибі вам усім! Завдяки вам прощальна краса «Яготинської осені 2002 року» залишиться у пам'яті багатьох людей!\n(«Яготинські вісті» від 23 листопада 2002 року)


Електричні сміттєвози DAF з'явилися в Нідерландах - новини авто сьогодні\nУ Європі утилізацію відходів довірили надпотужним електромобілям: фото\nУ Нідерландах компанія DAF представила нову електричну тривісну вантажівку CF Electric із жорстким шасі.\nПро це повідомляє Electrive. Видання зазначає, що перші "польові" випробування відбудуться в Роттердамі у 2020 році.\nПривід вантажівки має потужність 210 кВт і максимальний крутний момент 2000 Нм. Незважаючи на те, що компанія DAF не надала даних про запас руху електромобіля, однак встановленої батареї ємністю в 170 кВт/год має вистачити для звичайних відстаней, необхідних сміттєвозу в рамках міста.\nОскільки сміттєвози зазвичай повертаються на склад щокілька годин, щоб розвантажитися, виробник приділив окрему увагу швидкій зарядці акумулятора вантажівки. У компанії підкреслюють, що DAF CF Electric можна зарядити до 80% за 30 хвилин.\nТакож повідомляється, що привід гідравлічного насоса (для крана або нахилу вантажної площадки) вирішили зробити електричним, відмовившись від паливного варіанту. Водночас видання зазначає, що "перспективи цієї електровантажівки мають настільки оптимістичний вигляд, що на початку року DAF CF Electric виграв престижну премію" Green Truck Award "у Німеччині".\nРаніше OBOZREVATEL розповідав, що на вулицях Лондона у 2020 році з'явиться 34 низькопідлогові автобуси H2.City Gold на водневих паливних елементах від португальської компанії CaetanoBus.


Фехтувальниця з Мексики відмовилася виступати за свою збірну через корупцію. Та переїхала в Узбекистан\nГоловна Сторінка » Новини » Фехтувальниця з Мексики відмовилася виступати за свою збірну через корупцію. Та переїхала в Узбекистан\n10 Липня 2019, 14:11\nВідома мексиканська фехтувальниця Паола Плієго вирішила виступати за Узбекистан і вже отримала громадянство країни, повідомляє OCCRP з посиланням на сайт ESPN.\nУ Twitter 24-річна спортсменка написала, що розчарувалася в корупції Олімпійського комітету Мексики та вирішила виступати за Узбекистан. Плієґо представлятиме цю країну вже незабаром — на чемпіонаті світу в Будапешті з 15-го по 23 липня, а також на Олімпійських іграх-2020 в Токіо.\nЗа три дні до початку Олімпіади-2016 в Ріо-де-Жанейро Олімпійський комітет Мексики звинуватив Плієґо у вживанні допінгу й відсторонив від участі в змаганнях. За місяць стало відомо, що обвинувачення не підтвердилися.\nПаола Плієґо — двократна чемпіонка світу серед юніорів (2013-2014 років).\nУ рейтингу сприйняття корупції країн світу Transparency International Узбекистан займає 162 місце, тоді як Мексика — 144-те (за підсумками 2018 року Україна на 126-му місці).\nСторінка Пліеґо на сайті Міжнародної федерації фехтування. Фото — fie.org\nЩо стосується України, то як торік повідомляв міністр молоді та спорту Ігор Жданов, за весь час незалежності з України виїхали та стали громадянами інших країн загалом 140 спортсменів. З них 48 взяли громадянство Росії, 25 — Азербайджану, 12 — США тощо. Громадянами Узбекистану стали троє українських спортсменів.


Розгром «Слова» (автор: В’ятрович Володимир) - Vox populi. Всеукраїнський часопис для розумних та небайдужих\nРозгром «Слова» (автор: В’ятрович Володимир)\nопубліковано 1 груд. 2012 р., 13:31 Степан Гринчишин [ оновлено 5 груд. 2012 р., 12:58 ]\nУночі 12 травня 1933 року «чорний ворон» зупинився поблизу великого шестиповерхового п'ятипід’їзного будинку за адресою: вулиця Червоних письменників, 5 у Харкові. Чоловіки в чорних шкірянках піднялися на третій поверх, гучно загримали у двері квартири під тридцятим номером. Розмова була коротка, і господаря помешкання, письменника Михайла Ялового, гості забрали з собою. Згодом схожі нічні сцени в цьому будинку повторюватися настільки часто, що мешканці тишком називали його між собою ДПЗ (від рос. «дом предварительного заключения» – будинок попереднього ув'язнення), а чекісти відверто глузували, що для економії пального достатньо було б встановити на всіх вікнах та дверях будинку ґрати і нікого нікуди не вивозити.\nБудинок на той нас був ще зовсім новий, його почали заселяти лише в 1930 році. Мешканцями елітного житла були вибрані люди – найкращі українські радянські письменники. Шестиповерхова споруда, збудована у формі літери «С», і називалася будинком «Слова». У 1933-му, коли від голоду вже конало українське село, почався справжній розгром харківського «Слова» й українського слова в цілому.\nМихайло Яловий, очевидно, не очікував арешту і не розумів, чому за ним прийшли. Чекісти, схоже, не поспішали пояснювати причини затримання, залишаючи письменнику можливість самому зрозуміти їх. Думка, що сталася «помилка», швидко минула, адже її протягом кількох днів ніхто не збирався виправляти.\nНа третій день ув'язнення Яловий у написаній тоді автобіографії починає дошукуватися причини арешту. Розлогий багатосторінковий текст професійного майстра пера є, по суті, спробою критичного самоаналізу. Письменник детально розповідає про своє минуле, акцентуючи на заслугах перед комуністичною владою. Головним гріхом вважає участь у партії боротьбистів. Це група активістів Української партії соціалістів-революціонерів, яка відкололася від материнської організації і почала швидко дрейфувати в бік більшовиків. Врешті її члени влилися до лав КП(б)У. І попри те, що Яловий був одним із прихильників злиття з більшовиками, саме своє боротьбистське минуле він на початках вважав причиною арешту. Тож ніби докопавшись до головного, спробував використати вживаний уже ним метод каяття заради спасіння.\nВперше Яловий каявся за «ухили» у творчості ще в 1926-му. Тоді спрацювало – він не лише уник репресій, але й зміг продовжити свою літературну роботу. У 1930 році під час процесу СВУ літератор виконав свій обов'язок лояльності супроти влади, затаврувавши засуджених як ганебних зрадників. Тож і тепер, вважав він, можливо, досить буде щиро розкаятися в політичній незрілості в молоді роки.\nУзявши на озброєння весь літературний талант, Михайло Яловий писав про свої «гріхи»: «Моя поведінка теж у цей час була віддзеркаленням відроджених старих боротьбистських настроїв, котрі, очевидно, не знайшли в мені самому достатньо большевицького опору. Щоб стати до мозку кісток і до сироватки партійним у більшовицькій партії, для цього потрібно всередині себе психічно розстріляти все своє небільшовицьке минуле, точніше впливи цього минулого на найпотаємніші куточки теперішнього».\nВін далі наполегливо шукає причин арешту, переповідаючи про різноманітні зустрічі чи контакти, навіть розмови на пиятиках, які могли бути потрактовані чекістами як ворожі. Коли читаєш ці рядки, складається враження, що в'язень хоче виправдати не себе, а тих, хто його затримав, тому так наполегливо шукає підстав їхнього вчинку. Розповідаючи про давні контакти зі знайомим, який згодом був заарештований, Яловий пише: «Якщо припустити, що його участь у контрреволюційній організації – факт, стає, безумовно, зрозумілим і, так би мовити, неминучим, мій об'єктивний зв'язок із такою організацію, попри відсутність у мене суб'єктивної волі й бажання як у думках, так і в діях це робити». Ось така жахлива, самовбивча логіка.\nУрешті письменник сам формулює звинувачення проти себе, головне з яких – недостатнє засудження свого минулого: «Я повинен погодитися, що вона [поведінка – В. В.] має в собі достатньо підстав, щоб кваліфікувати її як контрреволюційну, хоч і сформувалася вона не внаслідок моїх зловмисних антирадянських дій, а внаслідок недостатньої чесності моєї партійної поведінки, точніше – недостатньої її партійності, яка, у свою чергу, є впливом дрібнобуржуазних пережитків політичного минулого».\nМихайло Яловий заявляє, що визнає вину і готовий спокутувати її, нагадуючи поруч із тим слідчим, що може бути корисним для радянської влади, адже «моя журналістсько-літературна діяльність майже вся від початку до кінця просякнута боротьбою проти українського націоналізму, проти петлюрівщини».\nАле «органам» не потрібні були такі зізнання та каяття, адже ніхто не збирався його прощати. Для них арешт Ялового був лише початком масштабної операції проти українських письменників. Вони шукали значно страшніших злочинів, платою за які мала бути смерть. Утім чекісти нічого не шукали – вони вже знали, в чому має зізнатися затриманий. Решта – питання тільки їхньої наполегливості та часу.\nОдин із наступних документів у справі Ялового має назву «Моя практична контрреволюційна робота». Тобто вже йшлося не про помилки, і про зумисну ворожу діяльність. Письменник змушений «зізнатися» в участі в контрреволюційній організації, приписує їй ідеологічну диверсію та шкідливий вплив на радянську культуру. Але він знову не вгадав бажання чекістів, їх цікавило інше – не ідеологічна диверсія, а терор і повстанська боротьба. Навіть зрозумівши, яких жахливих «зізнань» від нього хочуть, Яловий ще деякий час опирався слідчим: «Стосовно повстанської роботи боротьбистського підпілля або націоналістичного блоку в цілому – нічого про це не знав і не знаю».\nАле наприкінці липня його остаточно зламали. Наступні свідчення у справі за стилем навіть близько не нагадують розлогий текст письменника, якими вона відкривається. Суха, лаконічна мова, слів небагато, але всі вони вбивчі. Вбивчі у прямому значенні цього слова, адже принесли смерть багатьом людям, яких вони зачепили.\nНа допиті 28 липня 1933 року Михайло Яловий серед учасників контрреволюційної організації називає своїх колег – покійного на той момент М. Хвильового та інших, яким живими чи вільними залишилося бути небагато часу: О. Досвітнього, М. Куліша, Г. Епіка, М. Йогансена, О. Вишню.\nДо завдань структури, окрім ідеологічної диверсії, тепер додавалося створення повстанських сил. Підготовка до повстання тривала від липня 1932 року. «Повстанські сили по ваплітянській [від ВАПЛІТЕ – літературного об'єднання, до якого входив і Михайло Яловий – В. В.] лінії охоплюють близько 15 районів на Харківщині, Полтавщині, Херсонщині, – із середньою чисельністю повстанських\nзагонів від 10 до 15 душ. Забезпеченість зброєю й хімзасобами удвічі більша, ніж сама чисельність повстанських кадрів». Повстанські групи мали потенціал до три- чи чотирикратного збільшення. Письменники Остап Вишня, Олесь Досвітній та Петро Панч відповідали за озброєння. Але з цим проблем не повинно було бути, адже вони мали підтримку закордонної Української військової організації (якої насправді на той час уже не існувало) і навіть німців. Планувалися замахи на партійних керівників Постишева та Балицького, захоплення членами ВАПЛІТЕ харківської електричної та телефонної станцій, авіазаводу. Остання нарада заколотників відбулася у квартирі Миколи Хвильового 6 травня, за шість днів до арешту Ялового і за тиждень до самогубства Хвильового.\nЦі неймовірні свідчення письменника, який ніколи не працював у жанрі фантастики, аніскільки не здивували чекістів – адже авторами «зізнань» були саме вони. Тож після того, як Михайло Яловий їх озвучив, роль була виконана. 29 вересня 1933 року судова трійка ҐПУ засудила Ялового до 10 років ув'язнення.\nНавіть у таборі Михайло Яловий не хотів зрозуміти, що для чекістів він уже лише «використаний матеріал». Тому 20 лютого 1935 року він написав листа до Верховної колегії НКВД у Свірських таборах, в якому дякував партії за збережене життя, а також звертав увагу на те, що його неправильно використовують. Він змушений важко фізично працювати на лісозаготівлі, хоча є хворим і фізично слабким, і значно краще міг би прислужитися владі за своїм головним фахом: «Зрозуміло, що основним полем діяльності, на якому я бачив можливість показати й проявити свій рішучий розрив із ганебним минулим, мали би бути моя літературно-художня діяльність, написання творів або ж твору, який би переконливо дискредитував моє власне минуле й минуле моєї суспільно-політичної формації у сфері зростаючого й міцніючого соціалістичного будівництва».\nПроте комуністичній владі не потрібен був ані його письменницький талант, ані, зрештою, він сам. Тому 3 листопада 1937 року Михайла Ялового розстріляли, а разом з ним багатьох із тих, кого він називав у своїх страшних фантазіях, оформлених як свідчення…\nПісля пострілу, який пролунав зранку 13 травня 1933 року в одній із кімнат квартири № 9 у будинку «Слово», туди вбігли Юлія, дружина господаря, та двоє гостей – письменники Куліш та Досвітній. Сам господар, Микола Хвильовий, лежав у калюжі крові з простреленою скронею. Поруч – записка, яка пояснювала його вчинок. Вона починалася зі слів: «Арешт Ялового – це розстріл цілої генерації». Слова померлого стали страшним пророцтвом, яке збувалося з фантастичною швидкістю.\nАрешт та слідство були справжнім шоком для затриманих. Більшість письменників поводилася дуже типово. Спочатку – сподівання на те, що затримання випадкове, потім – заперечення будь-якої вини, відтак – пошук якоїсь маленької «вини», яка мала би пояснити арешт і дозволила б відбутися невеликим покаранням. А далі йшов злам – під тиском слідчих затримані починали наговорювати на себе та своїх колег фантастичні речі: визнавали себе та інших терористами, які готували повстання, вбивства керівників держави, захоплення важливих виробничих та оборонних об'єктів. Для зламу одного використовували свідчення іншого, зламаного раніше. Так творилася цілком вигадана, але дуже переконлива реальність, де фігурували справжні прізвища, збігалися свідчення про місця та час зустрічей, дослівно повторювалися плани дій.\nЗаарештований 7 грудня 1933 року письменник Володимир Гжицький теж спершу вважав причиною своїх бід роман «Чорне озеро» (1929), в якому він, за власними словами, «трохи збочив у бік націоналізму». Але чекістів не цікавили літературні «збочення» – їм потрібні були зізнання про контрреволюційну організацію. Тому вже незабаром Гжицький визнає належність до такої структури, хоча далі зовсім не здатен сформулювати ні її цілей, ні методів роботи. Очевидно, він уважав, що цього зізнання вистачить, особливо коли розкаятися. «Я щиро жалію, що допустився зради, – писав він, не розуміючи, про яку зраду говорить. – Не вчинив я реальної шкоди радвладі, але сам факт належності до контрреволюційної організації є великий злочин. Я усвідомив його до кінця і, коли мені буде дано змогу вернути до моєї любимої літератури, я докажу ділом свою щирість і корисною працею для пролетаріату я заплачу за свою ганебну зраду».\nАле вже через тиждень слідства письменник почав дуже детально «пригадувати» діяльність та плани контрреволюції. «Терор, – свідчив він, – як один із методів політичної боротьби завжди висувався нашою організацією на передній край у періоди найбільшого загострення боротьби». У терористичної групи з'явилася й належна їй назва: «Українська військова організація» (УВО). Справжня структура з такою назвою існувала на Західній Україні, але на той час уже влилася в ОУН.\nНатомість в УРСР «діяла» особлива УВО, яка складалася з письменників-терористів і готувала замахи на керівників радянської держави.\nВолодимир Гжицький пережив сталінські репресії, тож у скарзі в 1955 році привідкрив правду про те, яким чином з'явилися ці сенсаційні викриття. «У період ведення слідства мені давали тільки 300 грамів хліба і тарілку супу, через що я дуже заслаб... За ніч мене піднімали разів по 10 і вели до Грушевського [слідчий ҐПУ – В. В.], який щоразу вимагав у мене зізнання... На допиті я сказав Грушевському, що Досвітній, Губенко та інші готувалися вбити Чубаря, але ці свідчення не відповідають дійсності. Вони були сфабриковані й написані самим слідчим Грушевським, а мною за його ж таки пропозицією підписані. Підписав я їх через те, що не міг витримати таких гонінь стосовно мене в період ведення слідства».\nПережив Сталіна і ще один «терорист», а в дійсності письменник-гуморист Остап Вишня. Він теж описав особливості чекістського слідства. Заарештований 26 грудня 1933 року, він готовий був визнати деякі помилки у своєму минулому, зокрема роботу в есерівській газеті. Проте слідчий «Бордон заявив, що в цьому мене не звинувачує. Він звинувачує мене в участі в контрреволюційній організації й підготовці замаху на Постишева. Оскільки я довго не давав потрібних свідчень, Бордон вирішив вплинути на мене фізично».\nАле арсенал чекістів не обмежувався грубою фізичною силою. Вони також намагалися вплинути на арештантів психологічно: «Бордон мене переконував, що мої зізнання потрібні для комуністичної партії і радянського народу». І для того, щоб проявити лояльність до влади і любов до країни, потрібно взяти на себе вину.\nУ результаті Остап Вишня готовий був «іти назустріч слідству»: «Я запропонував Бордону, що, якщо йому це потрібно, можу визнати себе «винним» у тому, що мене «завербувала» німецька розвідка. Бордон заявив, що йому це ні до чого». Врешті слідчий досяг мети: «Бордон склав списки людей, яких я мав уписати у свої свідчення як учасників організації. Бордон попереджав, щоб я у своїх свідченнях не надто фантазував. Наприкінці слідства зі мною розмовляв прокурор ДПУ Крайній. Йому я також «зізнався» в злочинах. До зустрічі з Крайнім мене підготував Бордон, мовляв, я маю бути послідовним і підтвердити свої свідчення, що я й зробив».\nТим часом арешти тривали. У грудні 1934 року НКВД ув’язнив групу з 17 осіб, серед них відомі письменники та мешканці злощасного «Слова» Микола Куліш, Григорій Епік, Валер'ян Підмогильний, Євген Плужник, Валер'ян Поліщук. Усіх, як зазвичай, звинувачено в участі в контрреволюційній організації, тепер уже не УВО, а ОУН. На кожного на той момент був великий обсяг компромату, зафіксований у «свідченнях» раніше затриманих письменників. Під час одного з допитів слідчий запитав Куліша, чи є серед його знайомих заарештовані НКВД. Відповідь вражала: «8 осіб, з якими мав близькі відносини, 9 осіб, з якими спілкувався, 23 знайомих, з якими рідко зустрічався».\nМикола Куліш протягом перших десяти днів слідства вперто відкидав усі звинувачення проти себе, які зачитувалися зі справ його колег. Врешті 25 грудня зламали і його – він «визнав» свою участь у терористичній організації. «Я визнаю себе винним, – читаємо у протоколі з початку 1935 року, – і підтверджую свої свідчення. До арешту я був налаштований проти ҐПУ, але тут я дійшов інших висновків, оскільки зустрів з боку слідства добре ставлення. Я знову заявляю, що був активним учасником контрреволюційної організації, яка намагалася повалити радянську владу шляхом терору. Я не все пригадав, але спробую все відновити в пам'яті сам... Я все продумав. Мене треба було заарештувати й треба судити. Будь-яку кару прийму як правильну і заслужену. Я повинен ще глибше пізнати вчинені мною злочини, зв'язки з діяльністю інших осіб, що дотикалися до мене. Можливо, відкриються ще якісь моменти. Повторюю, мені важко згадувати».\nЗламаний фізично письменник готовий був визнавати все, але йому бракувало сил для фантазій, щоб у деталях описувати власну «злочинну» діяльність. Тому в справі з'являються свідчення співкамерника Куліша – Едуарда Штайнберга. Це розлогий 12-сторінковий текст із детальним аналізом дій та ідей Миколи Куліша, який нібито з'явився внаслідок того, що співкамерник зафіксував на папері слова письменника, сказані ним після повернення з допиту. «Ні, пан Куліш ще свого контрреволюційного жала не випустив», – так патетично закінчується камерний донос.\nСімнадцять обвинувачених отримали як вирок багатолітнє табірне ув'язнення – страшного рубікону 1937 року не пережив ніхто.\nУ 1956 році, після засудження «культу особи», їх реабілітували. У реабілітаційних документах зазначено: «Додатковим розслідуванням встановлено, що колишні працівники НКВД УРСР Пустовойтов, Проскуряков, Грушевський, Бордон та інші, які брали участь у розслідування цієї справи в 1937 році, засуджені за фальсифікацію слідчих справ і застосування незаконних методів ведення слідства».\nГенерація представників української культури, знищена в 1930-і, увійшла в історію під назвою «Розстріляне відродження». Однією з головних сцен цієї трагедії став сумнозвісний будинок № 5 на вулиці Червоних письменників у Харкові. Звідси «чорні ворони» вивозили Григорія Епіка, Валер'яна Підмогильного, Олеся Досвітнього, Майка Йогансена, Валер'яна Поліщука, Євгена Плужника, Михайла Семенка, Леся Курбаса, Володимира Гжицького, Остапа Вишню, Миколу Куліша та інших.\nЗагальна статистика втрат мешканців цього будинку страшна: на 62 квартири – 33 розстріляних та понад 70 репресованих. Харківський будинок «Слово» став своєрідним фокусом трагедії українського слова у XX столітті.\nСьогодні це звичайний житловий будинок. Про жахи, які відбувалися тут майже 8о років тому, нічого не нагадує. На встановленій у роки незалежності меморіальній табличці – список із іменами письменників. Тут вони всі разом – ті, кого вбили, ті, хто пережив табори, та ті, кого перемололи не фізично, а духовно, перетворивши у трубадурів режиму.\nЗаувага (Величко Л.)\nЄвген Коновалець, організатор УВО та ОУН, докладав багато зусиль для створення революційного підпілля на Великій Україні. За період 1920-1930 років на Східній Україні відбулось понад 300 бунтів українського народу проти радянської влади. Чекісти в крові топили ці бунти та, одночасно, намагалися не допустити створення організованого підпілля у Східній Україні. Вони засилали до Європи своїх агентів, які намагалися встановити контакти з Є. Коновальцем і стати представниками УВО, а потім ОУН, на Великій Україні. Одним з таких агентів був Валюх (Судоплатов). Твердження арештованих письменників у «приналежності» до УВО, а потім ОУН, були необхідні Судоплатову. Він представлявся Є. Коновальцю як представник організованого антирадянського підпілля на Східній Україні . На жаль, попри застереження людей з оточення Євгена Коновальця відносно Валюха (Судоплатова), він йому довіряв. 23 травня 1938 року Є. Коновалець пішов сам на зустріч і був убитий Судоплатовим з допомогою вибухівки.


Гради у квітучих полях (26.12.17 20:27) « Война в Украине « Просмотр записи | Цензор.НЕТ\n26.12.17 20:27 Гради у квітучих полях\nНайкращий старшина Збройних Сил України. Так з великою любов'ю та повагою згадували про нього люди, яким пощастило бути з ним знайомими.\nВін загинув в один з останніх днів грудня, але навіть через багато років при згадуванні його імені безліч людей, які колись мали з ним справу, будуть тепло посміхатись. Посмішки ці є яскравою ознакою того магнетизму та добра, що випромінював Старшина.\nУ нього був дар, яким наділені одиниці. Він знав, як тримати рівновагу. Серед друзів, побуту та війни, серед тих, кого він оберігав, про кого піклувався, кому був за вчителя, з ким ділився останнім.\nІсторія людини, яка знала ціну життя.\nПетро Тадейович Михайлюк народився 21.07.1974 у селі Гологори Золочівського району Львівської області у багатодітній сім'ї.\nПо закінченню сільської школи навчався у Львівському ПТУ №52, після якого був призваний на строкову службу, яку проходив у Житомирі з 1992 по 1994 роки, одружився з дівчиною, з якою познайомився під час проходження строкової. Народилась донечка, але шлюб невдовзі розпався, хоча зі своєю дитиною Петро Тадейович завжди тримав зв’язок та родинні стосунки.\nРозказувати, що таке перші хвилі мобілізації першого року війни я не буду, всі знають, який хаос тоді відбувався, коли мобілізовували не тільки патріотів та тих, хто мав велике бажання йти воювати, а всіх підряд.\nУ вересні 14-го відбулася перша ротація на Схід, у район селища Побєда, якраз після того, як село обстріляли Смерчами з території Росії. У той час Петро Тадейович займав посаду сержанта з матеріального забезпечення 2-ї гаубичної самохідно – артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону 80-ї окремої аеромобільної бригади, яка згодом стала десантно - штурмовою.\nПрапорщик, головний сержант 2-ї гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи 80-ї окремої десантно - штурмової бригади.\nСтаршина зарекомендував себе справжнім професіоналом, відданим своїй справі, він завжди прагнув до освоєння нових знань, дуже активно брав участь у заходах, спрямованих на підвищення кваліфікації. Ніколи не порушував військову дисуипліну й не дозволяв цього робити іншим, легко знаходив спільну мову з побратимами, був надійним товаришем і другом, готовим надати допомогу у скрутній ситуації.\nСмерть знайшла Старшину 22 грудня, в районі селища Старий Айдар Станично - Луганського району Луганської області. Він отримав смертельне поранення під час артилерійського обстрілу наших позицій.\nПохований 25 грудня у рідному селі. У нього залишились мати, троє братів, сестра та донька.\nМинає рік, але не припинилась війна. Хлопці, які полягли у ці 365 днів, вже ніколи фізично не будуть із нами. Тим, хто знав полеглих, залишиться пам'ять про них у спогадах. Тим, хто не знав - пам'ять у словах, розповідях, світлинах.\nНе забувайте їх. Це не важко, для цього потрібно лише ваше власне бажання. Я нікого ні до чого не примушую, кожен сам обирає свій шлях.\nІ якщо ми є людьми, найкращим доказом цього буде глибока вдячність за спокій неба, яке один старшина більше ніколи не побачить.\nСпасибо, что дали многим узнать свою историю и ценность своей жизни!\nЦарство Небесне Рабу Божому Петру. Дякуємо тобі, Старшина, і пробач...\nЦензор.НЕТ › Блоги › Война в Украине › Гради у квітучих полях


Владу Антрацита закликають активізувати боротьбу з корупцією\nФахівці наголошують, що міській владі Антрацита (Луганська область) слід активізувати боротьбу з корупцією\nМіській владі Антрацита (Луганська область) слід активізувати боротьбу з корупцією. Про це заявили учасники круглого столу “Діяльність органів місцевого самоврядування м. Антрацита з виконання національного антикорупційного законодавства й нормативних актів, ухвалених цими органами місцевого самоврядування, спрямованих на боротьбу з корупцією”. Захід провів Луганський обласний центр політичних та соціологічних досліджень “Політсоціум” за підтримки програми “Громадянське суспільство та належне врядування” Міжнародного фонду “Відродження”.\nГолова “Політсоціуму” Володимир Іванов закликав міську владу вжити таких антикорупційних заходів:\n– конкретизувати заходи у Програмі протидії корупції;\n– запровадити антикорупційну експертизу проектів нормативно-правових актів;\n– активніше залучати громадськість до запобігання та протидії корупції;\n– систематично інформувати мешканців про корупцію через розміщення матеріалів у ЗМІ.\nУчасники заходу дійшли таких висновків:\n– члени громади бояться від свого імені заявляти про факти корупції, з якими стикаються;\n– боротьбу з корупцією слід вести спільними зусиллями “згори” та “знизу”;\n– доцільно здійснювати антикорупційну пропаганду у ЗМІ;\n– недофінансування місцевих бюджетних програм, а також недофінансування діяльності шкіл, лікарень, дитячих садків створює необхідність у благодійних внесках і спонсорській допомозі, що веде до корупційних правопорушень.\nЗа підсумками круглого столу міському голові та виконавчому комітету було надано рекомендації з протидії корупції.


Юрій Луценко вестиме власне політичне шоу на 5 каналі - Детектор медіа.\nКанал співпрацюватиме з експолітиком з березня.\nПро це в коментарі «Детектору медіа» повідомив Володимир Мжельський, генеральний директор 5 каналу.\n«Ми розвісили борди, у яких написано, що він (Юрій Луценко — ДМ), буде працювати з березня. Він буде робити своє шоу», — сказав він.\nШоу на політичну тематику виходитиме раз на тиждень, — додав Володимир Мжельський.\nОфіційний пресреліз телеканалу щодо програми запланований на 1 березня.\nСам колишній генеральний прокурор наразі публічно не коментував співпрацю з 5 каналом.\nНагадаємо, 5 лютого 2021 року президент України Володимир Зеленський дорікнув Петру Порошенку, що на його каналах останнім часом «агентів Кремля показують частіше, ніж рекламу нового масла "Рошен"».\n15 лютого позаштатний радник керівника Офісу президента та спікер української делегації в Тристоронній контактній групі Олексій Арестович повідомив, що вважає, що варто закрити телеканали, пов’язані з п’ятим президентом та партією «Європейська солідарність». На його думку, ці канали «часто діють гірше», ніж телеканали «112 Україна», NewsOne і ZIK, проти яких запровадили санкції.\nРадник керівника Офісу президента Михайло Подоляк заявив, що канали з «пулу» Петра Порошенка виглядають дуже дивно в інформаційному просторі України. Він вважає, що ці канали «перебувають в ямі ненависті».\n«Детектор медіа» розпитав Прямий канал, «Еспресо» та 5 канал про їх ставлення до останніх заяв президента Володимира Зеленського та представників Офісу президента. На «Еспресо» уточнили, що не входять до «пулу Порошенка», але прокоментували заклики політиків щодо закриття каналів.\n22 лютого кореспондентка Ірина Шевченко повідомила «Детектору медіа», що пішла з 5 каналу.\nМетаморфоза «Подробностей недели»\nНа "5 каналі" з'явиться нове ток-шоу Данила Яневського\n5 канал застерігає: на YouTube та Twitter’і ведуться псевдоблоги від імені каналу\nНа акцію проти побиття Сніцарчук і Соделя біля МВС зібралися 150 журналістів (ОНОВЛЕНО)\n5 канал знову «замінували»\nТелеканалу Прямий відмовили в акредитації на заходи за участі Зеленського і Блінкена\nІрина Шевченко пішла з 5 каналу


«У кожного покоління своя війна» – АрміяInform\n«У кожного покоління своя війна»\nСаме таку назву отримав меморіальний комплекс, який відкрили воїни 10-ї окремої гірсько-штурмової бригади у День захисника України та Покрови Пресвятої Богородиці у прикарпатському місті Коломия, що на Івано-Франківщині.\nНа великій скельній брилі стоять вилиті у бронзі три постаті солдатів. Один із них вдягнутий у однострій Другої світової війни, інший у «афганку», а між ними, немов з’єднуючі покоління, – солдат Збройних Сил України. Зліва і справа від цієї композиції розміщені стели, на яких увічнено прізвища 29 загиблих бійців бригади. І вінчає все це металевий хрест із соколом, що зображений у вигляді тризуба.\n– Так сталось, що кожне покоління українських чоловіків має свою війну, – розповів командир бригади Герой України полковник Василь Зубанич. – Зраді і злочинам російських окупантів немає меж. І через це наше покоління має свою війну. Все це красномовно увічнено в нашому меморіальному комплексі.\nПотрібно зауважити, що на збір коштів (1 мільйон 700 тисяч гривень) було витрачено приблизно рік. До благодійного фонду, який створив актив бригади, долучились люди зі всієї України. Власне тоді й виникла ідея прирівняти трьох героїв-українців до однієї боротьби за державу. Адже не таємниця, що і у часи Другої світової війни, і під час афганської авантюри тодішнього керівництва СРСР, багато загинуло саме українців.\n– Ми сподіваємось, що прийдешні покоління наших громадян назавжди запам’ятають ті історичні уроки, які дала нам Росія, і зроблять з цього досвіду свій правильний висновок, – підсумував полковник Василь Зубанич.\nПривітали українських воїнів із цією визначною подією і американські брати по зброї, які в цей день стояли в одному строю з нашими солдатами.\n– Ми горді тим, що всього кілька тижнів тому наші солдати разом із бійцями цієї бригади показали високий клас військової майстерності під час проведення міжнародних навчань «Репід Трайдент – 2019», – зазначив у своїй промові військовослужбовець Збройних сил США сержант-майор Фуллер. – Саме тоді українські й американські бійці вперше в історії об’єднались у один підрозділ, який успішно виконав поставлені завдання. І сьогодні ми разом сумуємо за загиблими та віддаємо шану полеглим героям.\nТакож на відкритті пам’ятника були присутні керівники обласної державної адміністрації, місцевого самоврядування та духовенства.


Антицелюлітна дієта на 10 днів - докладний опис і меню\nЦелюліт – проблема, знайома більшості жінок не з чуток. Навіть у худих дівчат з'являється «апельсинова кірка», яка додає в бочку меду ложку дьогтю. У статті ми розповімо про причини целюліту і пояснимо, як позбутися від нього за допомогою дієти.\nУ медицині для позначення нерівностей шкіри застосовується термін «липосклероз» або «ліподистрофія». До недавнього часу целюліт не вважався відхиленням.\nТільки в 1973 році про це явище вперше заговорила Ніколь Ронсар – власниця салону краси. До цього моменту целюліт був для жінки нормою.\nЗ проблемою стикаються переважно жінки. Це пов'язано з особливостями будови підшкірно-жирової клітковини, із-за чого з легким ступенем ліподистрофії стикаються навіть худі дівчата. Незначні нерівності, помітні при натисканні, не є серйозним відхиленням. Однак якщо ця деталь приковує увагу, значить целюліт перейшов в патологічну стадію. Призводить до цього сукупність причин:\nПорушення периферичного кровопостачання;\nЗміна гормонального фону (під час статевого дозрівання, вагітності або прийому протизаплідних препаратів);\nМалорухливий спосіб життя, сидяча робота, відсутність фізичних навантажень;\nРізкий набір або зниження маси тіла.\nВажливий чинник появи целюліту – неправильне харчування. Якщо в раціоні переважає фастфуд, продукти швидкого приготування та жирні страви, то рано чи пізно ваша шкіра стане схожою на апельсинову кірку.\nБазові принципи антицелюлітної дієти\nПриступаючи до зниження ваги, врахуйте, що це довгостроковий процес, спрямований на поліпшення кровообігу і стану шкіри. Навіть якщо ви швидко скинете зайві кілограми, це не вплине на стан шкіри очікуваним чином. Від стресу ліподистрофія тільки посилиться, а шкіра валиться і набуде ще більш непривабливий вигляд.\nЩоб дієта була безпечною і ефективною, лікарі рекомендують дотримуватися ряду простих правил:\nВиключіть з вашого раціону продукти, які ускладнюють роботу печінки і нирок. До них відносяться: газовані напої (в тому числі мінеральна вода), чорний чай, прянощі, підсилюють смак їжі, кава, алкоголь. Викиньте з холодильника майонез, маргарин, вершкове масло і молочні продукти з високим відсотком жирності. М'ясо готуйте тільки на пару, без використання олії. Позбавтеся від напівфабрикатів, копчених виробів, консервованої і маринованої їжі. Замінники цукру використовувати теж не рекомендується.\nВключіть в раціон продукти, які відновлюють водно-сольовий баланс, виводять продукти розпаду і сприяють адекватному виділенню жовчі. До них відносяться: чиста вода, фруктові морси без додавання цукру, зелений чай, мед (у невеликих кількостях), свіжі овочі і фрукти. Зробіть перераховані продукти основою вашого раціону.\nУ ранковий час їжте каші з гречаної крупи або рису. В якості приправи використовуйте цибулю, часник і свіжу зелень. Сіль слід звести до мінімуму, а від прянощів і зовсім відмовитися. На початку це буде непросто, але з часом ви звикнете до відсутності підсилювачів смаку.\nВ якості напоїв вживайте чаї на травах: з шипшиною, мелісою або м'ятою. Каву можна замінити на цикорій. Очікуваної бадьорості напій не принесе, однак для цінителів кави це стане можливістю безболісно відмовитися від звичного напою.\nКатегорично відмовлятися від продуктів з яскравими смаковими якостями не потрібно. Однак звести їх вживання до мінімуму. Це може бути шматочок шоколадки в обід, невелику кількість горіхів або насіннячок, а також молочні продукти з низьким відсотком жирності.\nЛікарі рекомендують частіше вживати сезонні продукти, які можна їсти без термічної обробки. Однак у всьому потрібно знати міру: у фруктах міститься багато цукру, а необмежене вживання овочів може розтягнути і пошкодити стінки органів ШКТ.\nСалати можна заправляти невеликою кількістю оливкової олії або лимонним соком.\nЗменшення целюліту за 10 днів\nАнтицелюлітна дієта на 10 днів підійде для дівчат та жінок з початковою стадією ліподистрофії. Відповідальний підхід до харчування допоможе вам позбутися від жирового прошарку і поліпшити стан вашої шкіри.\n· Шматок курячої грудки;\n· Кефір або ряжанка (на вибір).\n· Борщ (на воді);\n· Шматок цільнозернового хліба.\n· Фруктовий салат, заправлений натуральним йогуртом.\n· Варену картоплю;\n· Парові котлети, приготовлені з яловичого фаршу.\n· Вівсяна каша;\n· Зелений чай. · 2 варених картоплі;\n· Макарони. · Салат з огірків і помідорів.\n· Овочеве рагу;\n· Будь-яка риба, приготована методом гасіння.\n· Гороховий суп на яловичому бульйоні;\n· 2 шматка чорного хліба. · Вінегрет.\n· Гарбузове пюре;\n· Парова котлета з фаршу курки або індички.\n· Пшоняна каша;\n· Рагу з кабачків, гороху, кукурудзи і стручкової квасолі;\n· Шматок хліба або 2 хлібця.\n· Терта морква з 1 ч. л. цукру.\n· Картопляне пюре;\n· Тушковані гриби.\n· Гарбузова каша;\n· Натуральний йогурт.\n· Крем-суп зі шпинатом;\n· 5 сухарів (з житнього хліба);\n· Гречана каша з грибами;\n· Шматок хліба;\n· Чай на основі шипшини.\n· Щавлевий суп;\n· 1 куряче яйце.\n· Картопляна запіканка.\n· Будь морепродукт на ваш вибір.\n· Сирна маса;\n· Зелений чай з ложкою меду і лимоном.\n· Борщ на воді;\n· 2 шматка чорного хліба.\n· Половинка яблука або груші.\n· Запечена картопля;\n· Куряча ніжка (у вареному або запеченому вигляді).\n· Молочна каша;\n· 2 волоських горіха.\n· Гречано-овочевий суп;\n· 2 хлібця або шматка чорного хліба.\n· Стакан кефіру або банку йогурту.\n· Соус на основі молока, часнику і цибулі.\n· Овочеве рагу з шматочками курки або яловичини;\n· Зелений чай з лимоном і медом.\n· Вінегрет, заправлений лимонним соком або оливковою олією.\n· Тушкована картопля;\n· Гречана каша з куркою і грибами.\n· Тріска, запечена.\n· Салат з помідорів, огірків і свіжої капусти.\nЯкщо у вас є значний зайву вагу, то для позбавлення від целюліту вам потрібно схуднути. У цьому випадку вам слід контролювати кількість споживаної їжі: скорочувати порції до 200-300 р. і розраховувати калорійність використовуваних продуктів.\nЗниження ваги – непростий процес, під час якого ви зіткнетеся з безліччю перешкод. Щоб дієта від целюліту на ногах і попі дала очікуваний результат, використовуйте наші рекомендації:\nВважайте калорії. Це допоможе вам відстежувати потрібну кількість їжі, завдяки чому ви зможете уникнути переїдання. Записуйте калорії в окрему зошит. Відстежуйте ваш вагу і обсяги тіла — так ви зможете вловити взаємозв'язок між вживанням певних продуктів і підвищенням ваги;\nНе відмовляйтеся від солодкого остаточно. Шматок, отломленный від плитки шоколаду, не піде в жирові запаси, якщо ви будете вживати його під час основного прийому їжі. Стежте, щоб енергетична цінність десерту не перевищувала 50 ккал;\nЗбільште кількість білкових продуктів. На засвоєння та переробку такої їжі організм витрачає більше калорій, ніж отримує. В результаті штучним чином створюється дефіцит калорій. Однак тут також потрібно дотримуватися золотої середини. Рекомендована кількість багатої білками їжі – 40% від добової норми;\nНе уникайте жирів. Рослинні жири, одержувані з горіхів, риби, оливок і арахісу безпечні для вашої фігури. Увімкніть жири в ваш раціон – це речовина можна вживати в кількості 30% від добової норми. При схудненні цей відсоток знижується до 10-20.\nНе забувайте про те, що схуднення – комплексний процес. Займайтеся спортом, відмовтеся від ліфтів і ескалаторів. Наповните ваше життя сенсом і цікавими подіями – так ви точно не будете їсти від нудьги, психологічних проблем або відчуття порожнечі.\nКоригування раціону допомагає впоратися надмірної жирової прошарком, яка часто стає причиною апельсинової кірки. Неправильне харчування – далеко не єдиний фактор, що приводить до появи проблеми. Щоб поліпшити зовнішній вигляд шкіри, до проблеми треба підходити комплексно. Нижче ми розповімо про методи, які допоможуть вам поліпшити периферичний кровообіг і зробити шкіру набагато привабливіше.\nГоловний ворог целюліту – сидячий спосіб життя, гіподинамія і відсутність у вашому житті фізичних навантажень. Виправте цю ситуацію – запишіться в тренажерний зал, на танці або незвичайні спортивні тренування. Так ви доженете відразу трьох зайців: позбудетеся від апельсинової кірки, приберете обридлі жирові прошарки і знайдете гарний м'язовий рельєф.\nЕфект досягається завдяки спалюванню зайвого жиру і поліпшенню кровообігу. У поєднанні з правильним харчуванням ви швидко досягнете бажаного результату. Однак якщо целюліт знаходиться в запущеній стадії, доведеться потрудитися. Для вирішення проблеми підійдуть:\nСилові тренування з упором на проблемні зони;\nКардионагрузки: лижі, біг, їзда на велосипеді;\nКласична або степ-аеробіка.\nЗапишіться на групові заняття. Там ви зможете знайти однодумців, які будуть сидіти на антицелюлітної дієти разом з вами.\nЗаймаючись спортом, підвищіть добову калорійність калорій. Якщо цього не зробити, організм буде відчувати стрес із-за дефіциту енергії. Це призведе до уповільнення метаболізму, з-за чого вага буде йти довше або зовсім стояти.\nНа відміну від класичної процедури, антицелюлітний масаж досить жорсткий. Після сеансу ви будете почувати себе вичавленим, немов тільки що вийшли зі спортивного залу.\nКурс антицелюлітного масажу спрямований на:\nУсунення тонкого прошарку жирових відкладень;\nПроводити масаж можна і в домашніх умовах. Для цього вам знадобиться жорстка мочалка. Активно натирайте проблемну зону, поки не побачите, що шкіра в цьому місці почервоніла. Після цього прийміть контрастний душ і розподіліть по поверхні шкіри крем з підтягуючим ефектом.\nПроводите цю процедуру щодня. Поєднуючи цей метод з правильним харчуванням і спортивними тренуваннями, ви обов'язково досягнете результату.


Підприємців Слов'янська запрошують на безкоштовний тренінг | Новини\nПідприємців Слов'янська запрошують на безкоштовний тренінг\n12:53, 13 грудня 2016 р.\nНавчитись здійснювати свою діяльність через електронну комерцію та вийти на закордонний ринок - підприємцві Слов'янська і всього Донбасу хочуть навчити успішно продавати свої товари.\nМіжнародна неприбуткова, неурядова організація Mercy Corps разом з Державним підприємством поштового зв’язку "Укрпошта" організовує для підприємців Донецької та Луганскої областей тренінг, який допоможе навчитись успішній роботі із закордонними ринками. Захід відбудеться у Краматорську у рамках проекту Школа E-Export School для підприємств України.\nПодібні навчання організовують, враховуючи сучасні виклики та враховуючи економічну ситуацію на Донбасі.\nОсновним завданням проекту є надання допомоги малому та середньому бізнесу у здійсненні своєї діяльності через електронну комерцію на внутрішньому або зовнішніх ринках та успішній реалізації своїх товарів за кордон.\nMercy Corps пропонує зареєструватись для участі в семінарі підприємцям, які проживають або здійснюють економічну діяльність на Донбасі, тимчасово переміщеним особам, які бажають дізнатись, як займатись онлайн бізнесом та експортувати власні товари за кордон.\nЗахід відбуватиметься у м. Краматорськ Донецької області.\nТелефон гарячої лінії Mercy Corps 0 800 300173 (з міських телефонів безкоштовно).\nМіжнародна організація Mercy Corps є неприбутковою, неурядовою організацією зі штаб-квартирою у м. Портленд, США. Єдині глобальні програми Mercy Corps діють в більш ніж 40 країнах світу. З 15 березня 2015 організація Mercy Corps почала реалізацію програм в Україні з метою надання допомоги внутрішньо-переміщеним особам (ВПО) та людям, що постраждали в результаті військового конфлікту в Україні, у рамках цієї діяльності Mercy Corps надає міні-гранти сім’ям Тимчасово Переміщених Осіб та потерпілим від конфлікту підприємцям для підтримки життєдіяльності та самозайнятості.\nПо матеріалам Міжнародної організації Mercy Corps\nСлавянск новости тренинг підприємці бізнес ринок


Гідроізоляція полісечовиною | ЦЕМЕНТ ЗОДЧИЙ | ТРИМАЄ МІЦНО!\n+38 (067) 430-64-96\nЗведення стін, кровля та тротуарна плитка\nТермоізоляція холодильних камер, ємностей\nУтеплення дахів, мансард, підвалів і фундаментів\nУтеплення промислових об’єктів: сховища, ангари, склади\nБезшовне утеплення пінополіуретаном\nНаша команда — фацівці по утепленю приміщень ППУ.\nППУ — спосіб утеплення примішень нового покоління,\nщо дає можливисть зберегти до 70% енергії!\nМи — майстри своєї справи!\nНа сьогоднішній день одним з найбільш ефективних матеріалів для гідроізоляції будинків та промислових споруд будівельники називають полісечовину.\nЩо таке сечовина і в чому особливості такої гідроізоляції?\nПолісечовина – це унікальний еластомер, подібний до поліуретану, але зі своїм набором унікальних фізичних та хімічних властивостей. До переваг цього матеріалу відносяться:\nПростота використання. Як і пінополіуретан, полісечовина напилюється на поверхню, іншими словами, нею можна максимально швидко покрити практично будь-який об’єкт. Причому ізолюючий матеріал висихає дуже швидко і оброблені поверхні можна використовувати в той же день.\nБезшовна гідроізоляція бетону, дерева, пластику та будь-яких інших будівельних матеріалів. Після застигання полісечовина утворює суцільну, безшовну плівку, яка 100% не пропускає вологу.\nСтійкість. Матеріал стійкий до впливу агресивних хімічних речовин. Він не боїться механічних пошкоджень та ультрафіолету. Практично будь-які зовнішні чинники не здатні вплинути на термін його експлуатації. Ізоляційна плівка хімічно нейтральна, тому її можна використовувати для ізоляції резервуарів для нафтопродуктів та питної води.\nПодовження експлуатації. Доведено, гідроізоляція будинків полісечовиною покращує їх експлуатаційні характеристики. Ізоляційний шар перешкоджає появі корозії, утворенню конденсату, розвитку цвілі та грибка, що особливо актуально при гідроізоляції льохів, підвалів та цокольних поверхів.\nПожежна безпека. Окрім того, що напилений матеріал не горить, він ще й перешкоджає займанню вкритої ним поверхні.\nЕстетичність. Напилення полісечовини не змінює зовнішнього вигляду поверхні. Крім того, речовина, яка подається в розпилювачі добре поєднується з барвниками, тому ви легко можете підібрати потрібний вам колір.\nМатеріальна доцільність. Оскільки термін експлуатації полісечовини значно довший, ніж у інших подібних матеріалів, її використання окупиться вже за кілька років. Більш того, її висока ефективність дозволяє оптимізувати витрати на експлуатацію самої будівлі або інженерних комунікацій.\nСфери застосування гідроізоляції полісечовиною\nОскільки даний ізолюючий матеріал добре взаємодіє зі всіма будівельними поверхнями, сфера застосування його практично необмежена, зокрема:\nгідроізоляція житлових, багатоповерхових та приватних будинків, а також терас;\nгерметизація швів та стиків, стяжки;\nпокриття резервуарів, басейнів, баків, цистерн ззовні та всередині;\nгідроізоляція бетонних та газобетонних перекриттів;\nзахист від протікання всіх видів дахів (плоских, скатних);\nдодатковий захист фундаментів;\nгідроізоляція льохів, підвалів, погребів;\nдодатковий захист транспортних засобів;\nпокриття промислових підлог.\nБудівельники рекомендують поєднувати гідроізоляцію полісечовиною з напиленням пінополіуретану для максимального захисту від вологи та втрат тепла.\nТОВ "Зодчий" пропонує комплексні послуги з захисту різних поверхонь з використанням полісечовини та пінополіуретану (ППУ). В роботі використовується оригінальна сировина та якісний ППУ європейського виробництва.\nКрім того, ми проводимо напилення за допомогою сучасного високотехнологічного обладнання. Застосування інноваційного обладнання та чітке дотримання рекомендацій виробника – запорука якісного покриття полісечовини.\nЦіна робіт з гідроізоляції будинків та промислових споруд виключно індивідуальна та залежить від розміру та складності об’єкта.\nЯкщо у вас виникли якісь запитання, ви можете зв’язатися з нашими фахівцями. .\nЗвертайтесь до нас — ми виконаэмо роботи швидко та якісно!\nЧи є у вас гідроізоляційні матеріали?\nЯкий цемент підходить для бетоннування в холодну пору року?\nВ каталозі нашого Інтернет-магазину є великий вибір цементу який підходить для бетонування у холодну пору року.\nВ які терміни ви утеплююте фасад будинку?\nЧи надаються якісь гарантії на вашу роботу?\nЯким матеріалом кращє утаплювати приватний будинок?\nAsk them to our specialist!\nДопомогаємо Вам в ремонті та будівництві з 1993 року!\nвул. М. Зерова, 1-б\nПн-Пт з 8.00 до 17.00\nСб, з 8.00 до 13.00\n+38 (0432) 66-89-90\n+38 (067) 431-03-74\n© 2021 Architect Cement


Середа, 20 Січня, 2021 - Новини Закарпаття || ЗакІнсайдер\nВ закарпатських містах і селах буде більше патрульних\nЗакарпатська поліція посилює патрулювання для додаткової безпеки громадян. Для додаткового захисту громадян та підтримання безпеки у містах, селах і дорогах краю поліція Закарпаття запроваджує оновлений, посилений формат роботи. Службу спільно…\n25 січня ужгородський ЦНАП не працюватиме\n18 людей за 20 днів врятували на Закарпатті\nЗ початку року закарпатські рятувальники області щодня проводять роботу – на викликах, виїздах та з консультування. Підрозділами гірської пошуково-рятувальної частини Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління ДСНС України у Закарпатській області…\nДля закарпатських підприємців діє єдиний рахунок для сплати податків\nІз 1 січня 2021 року запроваджено єдиний рахунок для сплати податків. Зокрема, через єдиний рахунок можна сплатити всі поточні платежі, податковий борг та недоїмку з єдиного внеску, грошові зобов’язання, які…\nГрупа народних депутатів запропонувала Верховній Раді визначити поняття «сексизм» і передбачити покарання за його прояв. Законопроекти, якими пропонується внести зміни до законодавства, вже зареєстровані у парламенті. Спершу депутати пропонують внести…\nГолову Берегівської РДА знято з посади\nВідповідне розпорядження опубліковане на сайті президента України. Президент звільнив з посади голови Берегівської РДА Іштвана Петрушку. Про це повідомив сам колишній чиновник на своїй сторінці у Facebook. Іштван Петрушка подякував…\nНа Закарпатті за добу зафіксували 7 випадків керування авто напідпитку\nКерування автомобілем у нетверезому стані продовжують траплятися часто: за минулу добу патрульні зареєстрували 7 таких випадків по області. Зокрема, в Ужгороді, на вулиці Залізничній, близько 2-ї години, патрульні зупинили авто…\nСьогодні, 20 січня, в 9 годині ранку на лінію «102» звернувся житель села Тур’ї Ремети з повідомленням про викрадення свого автомобіля. Слідчо-оперативна група на місці події встановила, що чоловік відкрив…\nВ Мукачеві затримали чоловіків, які намагалися "вскривати" авто\nЗакарпаські патрульні затримали чоловіків, які, імовірно, хотіли проникнути до чужих автівок. Вночі інспектори отримали виклик про підозрілих осіб, які просвічують салони припаркованих автомобілів на вулиці Осипенка, в Мукачеві. Поліцейські оперативно…\nКолишній керівник Закарпатської митниці став заступником голови Держмитслужби\nУ голови Держмитслужби – новий заступник. “Екскерівника Закарпатської митниці Івана Бережнюка Кабмін щойно призначив першим заступником Голови Державної митної служби. Разом із ним призначили ще двох заступників голови”, – повідомив…


Що влада хоче довести знищенням Юрія Луценка? | Народні блоги\nЛуценко тортури СІЗО розправа знущання Карпачова\nЩо влада хоче довести знищенням Юрія Луценка?\nОлександр Горобець | 7.05.2011 17:12\nНе маючи ніяких юридичних підстав для утримання під конвоєм екс-міністра внутрішніх справ Юрія Луценка, влада робить гарну міні при жахливій грі. Мовляв, арештант голодує успішно, і ще живий. За процесом умертвлення відомого опозиціонера нагляд здійснюють кращі фахівці Міністерства охорони здоров' я.\nЯкий жахливий цинізм влади!? Чи не так?\nДивує, насторожує, хвилює: ось уже понад 16 (!) діб в одиночній камері Лук'янівського СІЗО, оголосивши голодування на знак протесту проти репресій прокуратури і суду, які практично нізащо вкинули його до в'язниці, голодує Юрій Луценко. Маленька групка людей, серед яких і дружина екс-міністра внутрішніх справ, із усіх сил намагаються сколихнути мовчанку, яка запала в суспільстві щодо цієї дивної кримінальної справи, силкуються спам'ятати владу, яка закусивши вудила, немовби оскаженіла кобила із налитими злобою очима несеться до краю провалля. Але все поки що намарно. Без жодного видимого результату.\nЯ прошу всіх, хто читає ці рядки на хвильку уяснити позицію Юрія Луценка.\nОсь він двічі очолював Міністерство внутрішніх справ. Як ви гадаєте, чи була в нього змога, коли б він був людиною з гнилим нутром, украсти кошти, привласнити щось собі із цінних речей, у той час, як щорічно на фінансування найбільш потужної в Україні армії людей, яка називається МВС, виділяються мільярди гривень?\nЯкщо пінкертони з вулиці Різницької все переривши знайшли, що він начебто погодував за державний кошт дружин і матерів загиблих правоохоронців, купив понад нормативно їм квіти до Дня міліції, це, скажіть, злодій? І за це він має сидіти в камері смертників?\nА чому ж невідомо де розгулює, пісні співає, другий рік поспіль роз'їжджає курортами голова міста Києва Леонід Черновецький, команда якого, як офіційно заявив поставлений Партією регіонів наглядати за столицею Олександр Попов, вкрала аж 72 мільярди гривень, чому він не в СІЗО?\nНевже це бодай якісь співрозмірні величини?\nПовірте, що хто-хто, а Юрій Луценко, з його блискучою пам'яттю, вмінням мислити і аналізувати, знає сотні подібних прикладів того, як виводилися в офшори, розкрадалися державні кошти. На це під його керівництвом було перекрито сотні каналів подібних витоків.\nАле міліція для організованих банд – це лише пугало в формі, і не більше. Адже всю справу з доведення злочинців до тюрми здійснюють дві структури – прокуратура і суди.\nОсь ми з вами і прийшли до того "вузького" місця на шляху каналізаційного відводу від суспільства до відхожого місця, яке роками дає хронічні збої, гальмує процес очищення України від криміналітету, корупції, розкрадання.\nГадаю, ви сотні разів чули публічні заяви міністра Юрія Луценка, який казав, що міліція вислідила і пов'язала, відправила на нари таку-то банду, іншу, десяту.\nА через тиждень, місяць усі фігуранти справ знову були на волі, займалися своїми злочинними справами. Хіба це не Сізіфів труд?\nАле 2010 року планети зайняли над нашими головами таку конфігурацію, що злоба двох каральних структур перестала бути порожнім клацанням зубів на злостиві заяви Ю. Луценка. Заяви, підкреслю, надзвичайно болючі, позаяк правдиві. Тут і справді не було що заперечити у відповідь, спростувати. Їм лише залишалося терпеливо вичікувати слушного часу, аби нарешті смачно ухопити критика за поперек.\nІ це стало можливим із зміною політичної ситуації в державі. Коли і прокуратура, і суд стали управлятися практично з однієї родини Пшонок. А над усім цим ясним сонцем зійшла політична воля мудрого Віктора Федоровича.\nКоли ці три злостиві хотіння об'єдналися в один кулак, за Луценком зачинилися двері темниці.\nЗвинувачення для арешту – повний абсурд, не визнає, мовляв, своєї вини.\nТак на це, зауважу, є відповідна стаття Конституції України, яка дає право громадянину визнавати, чи ні свою вину.\nІ при чому, це має значення лише в суді, а не на етапі досудового слідства.\nТут можна навести ще з десяток аргументів того, що арешт, утримання під конвоєм одного з лідерів опозиції Юрія Луценка є жорстоким актом розправи. Сліпого, безглуздого покарання за всі страхи, яких свого часу натерпілися персонально від Юрія Луценка ті, хто нині знаходиться в вищих кабінетах влади.\nЦе ж вони, коли він вперше очолив МВС, ховали свої протиправно надбані багатства, переписуючи їх на родичів і знайомих, тікали попід хмарами і таємно через кордони за бугор.\nІ якби Ю. Луценко, його соратники були бодай чимось схожі на нинішніх правителів, то, напевне, не один із тих утікачів мав би тоді на законних підставах пройти через цитаделі СІЗО і далі – на зону.\nГолодний, але гордий бранець в одиночці добре розуміє ці розклади. І тому він не здається.\nВін чудово усвідомлює, що в його нинішньому положенні з одного боку повне беззаконня, яке творять щодо його так звані правоохоронні органи, з іншого на кону – його честь. Бо із власного досвіду утримання в СІЗО добре знаю, що відважитись під вартою на голодування, це означає – піднятися під кулями. І Юра це зробив...\nДумаю, що нині Луценко вважає: краще померти, а ніж здатися перед ними. Спокуситися крихтою хліба, китайською гречкою від Азарова... Адже на його боці правота. Бо ж ніяких, найменших підстав для його утримання під вартою нині немає. Тут питання стоїть так; нехай випускають, зараз негайно, або нехай розстрілюють!\nВлада з Луценком явно загралася. Рубікон перейдено. Тут треба вирішувати, або так, або інакше. Зрозуміло одне напевне: полоненик від свого уже не відступить.\nІ це надзвичайно небезпечно.\nПоступитися має влада, позаяк у неї немає ніяких аргументів щодо того, чому в СІЗО помирає людина.\nЦе ганьба перед усім цивілізованим світом, перед українськими дітьми і ветеранами. На Банковій так бояться одного Луценка, що готові його знищити. Віднайти нового Пукача...\nАле дивує, дико вражає байдужість, апатія і самого нашого суспільства. Насамперед тих, кому б уже давно належало проявити службову активність і чисто людську турботу, увагу. Я маю на увазі уповноваженого з прав людини Верховної Ради України Н. Карпачову.\nКажуть, що цими днями Ніна Іванівна завітала до апартаментів пана Луценка у слідчому ізоляторі. Навіть пробувала вести задушевні бесіди, схиляла заарештованого до обіду.\nНевже ж бо справа в харчах?\nПані Карпачова за фахом юрист і хіба вона не розуміє, що справа Ю. Луценка це не просто дзвоник, сигнал – це насправді оглушливе виття сирени, ґвалт із приводу того, що в Україні безпощадно, жорстоко, неприкрито, нахабно, по-хамськи, а головне владою на замовлення безсердечно порушуються права людини.\nОдного із лідерів опозиції буквально на очах усього суспільства і світу умертвляють за те, що він не визнає за собою вини, якої насправді й не було, і виступає в засобах масової інформації проти влади, прокуратури і суду.\nЦе кам'яний вік юриспруденції!\nЯкщо по великому рахунку, то пані Карпачовій, напевне, потрібно було прикувати себе ланцюгами до нар Ю. Луценка і заявити, що на свободу вона може вийти лише разом із протиправно утримуваною людиною. Бо те, що вчиняється щодо екс-міністра – це наруга, розправа, це жорстоке катування по велінню керівників держави.\nАле ж Ніна Іванівна в камері не забарилися. Напевне ж, по-людськи боялася, якби на печерських пагорбах кому не здалося, що проявляє сентименталізм до ворога режиму. А за це, будьте певні, по голівці не погладять... Хоча й начебто всі свої, рідні. З одного, так би сказати, партійного гнізда...\nЯ не розумію, не збагну позиції багатьох народних депутатів. Пихатих, бундючних, грошовитих, ненаситних...\nНайперше тих, хто поза спиною Ю. Луценка протерся до купольної зали Верховної Ради. Хто свого часу жалісливо товпився попід трибунами, коли він гуртував ряди для того, щоб саме ви, нунсівці отримали голоси виборців.\nЩо із вашими штанами? Чому мовчите? Чому ви не голодуєте на знак протесту проти беззаконня і свавілля щодо дикунського порушення прав людини?\nЗнайте: змовчите нині, якщо не завтра, то незабаром обов'язково прийдуть за вами. Такий, на жаль, жорстокий закон життя, випробуваний не в одному суспільстві.\nДе наші правозахисники? Їх же ж завжди стільки на телевізійних каналах, на різноманітних "круглих столах"?\nДе наші колишні політв'язні? Знаменита Українська Гельсінська спілка? Чому мовчите ви?\nНарешті, справа проти Юрія Луценка – це тест усьому нинішньому українському суспільству. Як відгукнеться народ на болі однієї людини, над якою відверто, нахабно чинять зло, залякуючи інших, безпардонно знущаються, так і будемо ми жити завтра. Це аксіома...\nВ усій цій жорстокій і публічній розправі мене найбільше дивує це. Заради чого все робиться? Невже це такий перевиховний спосіб вгамовувати лідерів опозиції? Чи просто знищити фізично у всіх на очах? Щоб інші боялися?\nВи ж погляньте, що офіційно через пресу заявляє генпрокуратура. Мовляв, усе добре, стан заарештованого задовільний. Голодуючого Луценка провідують "лікарі вищої категорії лікувальних закладів МОЗ України..." Людина згасає нормально...\nЧи не цинізм це влади? Жорстокий і нічим не виправданий...\nДумаю, що справа не в тому, які були вчора ваші стосунки з Юрієм Луценком. Як ви ставились до нього. Позаяк зараз суть не в самому персоналії ЛЮВ, а в тому, що фактично на прю стали двоє – громадянин і влада. Якщо ми всі не зупинимо її, не навчимо поважати наші права і свободи, тоді треба очікувати, що будуть концентраційні табори і все інше...\nІншого способу боротися проти злочинної влади, ніж продовджувати протестне голодування, у Юрія Луценка, зрозміло, не має. Думаю, що це в Україні розуміє кожен. І він це робить, як бачимо, відважившись іти до останнього. Щоб увесь світ побачив, хто прийшов до влади в Україні. Яким способом донецькі утримують важелі управління Україною, боячись критики опозиції. Голосу Луценка з трибуни, із мегафону...\nСьогодні, 7 травня 2001 року, німецьке видання Die Welt опублікувало сьогодні статтю "Ув'язнений на примусово нагодований" про тортури у в'язниці над екс-міністром внутрішніх справ Юрієм Луценком.\nВидання, зокрема, пише, що українська влада тримає під вартою Юрія Луценка з грудня, знову і знову продовжуючи йому термін ув'язнення і цьому не видно кінця: "Це не дивно, адже 46 -річний Юрій Луценко, інженер і син незламного комуніста, був одним з найбільш енергійних активістів протестного руху, який був направлений проти правлячого авторитарного президента Леоніда Кучми, і у 2004 році призвів до демократичної "помаранчевої" революції."\n"Зараз політичним послідовником Кучми є Віктор Янукович. Найбільш небезпечного опозиціонера Юлію Тимошенко влада не насмілюється кинути за ґрати. Однак по відношенню до іншого опозиціонера, який був соратником Тимошенко і міністром внутрішніх справ до 2009 року, вона вважає, що може собі це дозволити. Звинувачення, висунуті проти політика, смішні: зловживання службовим становищем, яке проявилось у підвищенні зарплатні своєму водієві. У Страстну п'ятницю Луценко розпочав голодування на знак протесту проти свого утримання під вартою. Зараз його насильно годують. Колеги Луценка звернулись до Європейського суду з прав людини у Страсбурзі, який розпочав розгляд його скарги", – розповідає видання.\nDie Welt також цитує брата Юрія Луценка Сергія, який зазначив, що надія на визволення є, але додає, що в українських тюрмах через умови тримання навіть здорові люди швидко занедужують.\nЦей бєспрєдєл створено і обслуговується владою, минулою і теперішньою, давним давно.Для отримання від нас влади Вигадники вигадують для нас різні розіграші для продовження безкарного винищення народу.А ми, нерозумні, бігаємо по майданах, чубимося межи собою, а ці нелюди нас же безжально і холоднокровно винищують.\nНаразі мені щось не віриться, що автор лише щойно розгледів, що то воно за "штучка" карпачова-правозахисниця.\nЩе більший подив викликає твердження автора про Юльчину опозиційність.Якщо там ця опозиційність і є, то тільки до власного народу.\nСтосовно ж нинішньої ситуації то тут все, як у тій приказці про шило в мішку.Просто цього разу воно вистромилось, але кого це засмутило\nТо, что творят с Луценко, это торжество хамства. Наш себе такой Ходорковский – все как у взрослых.


ікт Пелех О.Б. by 0976975421 812 views\nПортфоліо Самсоненко К.В. by Ксения Самсоненко 131 views\nзвіт музика by saliuk03 373 views\nЧорне і азовське by Зоряна Білоус 187 views\n1. ПЕДАГОГІЧНЕ ПОРТФОЛІО Ірини Цезарівни Галицької\n2. ЗМІСТ ПОРТФОЛІО 1. Мета портфоліо 2. Педагогічна скарбниця 3. Особисті дані 4. Педагогічні здобутки 5. Науково-методична діяльність 6. Виховна робота з учнями 7. Плани на майбутнє\n3. МЕТА ПОРТФОЛІО розвинути і постійно підтримувати мотивацію, готовність педагога до свідомої ефективної цілеспрямованої самоосвіти; розвинути рефлексивну і самооцінювальну діяльність, поширити можливості самонавчання; прискорити процес оцінювання, визначаючи діапазон професійних можливостей педагога; фіксувати зміни й зростання за певний час; забезпечити неперервність самоосвіти; сприяти персоналізації післядипломної освіти у міжатестаційний період, підвищенню рівня його методичної культури.\n4. ПЕДАГОГІЧНЕ ЕСЕ Педагог, учитель, вихователь - довірена особа суспільства, якій вона ввіряє найдорожче і найцінніше - дітей, свою надію, своє майбутнє. Доля дітей в руках педагога, в його золотому серці, він Має бути джерелом радісного пізнавального і морального зростання своїх вихованців. Жодна інша професія не ставить таких вимог до людини. Педагог зобов’язаний бути яскравою, неповторною особистістю, носієм загальнолюдських цінностей, глибоких і різноманітних знань, високої культури. Тисячі професій народжуються і вмирають. Та серед вічних професій учительська посідає особливе місце: вона початок усіх професій. Змінюються умови й засоби виховання, та незмінним залишається головне призначення вчителя - навчити людину бути Людиною. Озираюсь на свій педагогічний шлях і розумію, що він схожий на плинну шумну ріку. А скільки в ній підводних каменів. І все ж, вона прекрасна. Ріка притягує до себе міццю, силою, енергією. Здається, не відходила б від неї ні на мить. Так і я не уявляю іншої професії. Зараз – чітко розумію, що не змогла б обрати інший шлях. Хочеться іти вперед, досягати нових успіхів. В пам’яті звучать слова В.О.Сухомлинського ‘’ Любити можна те, чому уже віддав частину душі ’’. Скільки віддано за ці роки, і скільки ще треба віддати. Любов до дітей, до професії не зникає, а кожного дня стає ще мудрішою і глибшою!\n5. ВЛАСНІ КРЕДО ”Доторкнутися розумом і серцем до кожного учня, вселити в нього віру і успіх” ”Великі нещастя – нетривалі, а малі – не варті уваги”\n6. МОЗАЇКА ДУМКИ * Найкращий спосіб зробити дітей хорошими - це зробити їх щасливими. О.Уальд * Якщо вчитель поєднує в собі любов до справи і до учня, він - досконалий учитель. Л. Толстой * Якщо ви володієте знанням, дайте іншим запалити від нього свої світильники. Т. Фулпер * Учень ніколи не перевершить учителя, якщо бачить у ньому зразок, а не суперника. В. Бєлінський * Після хліба найважливіше для народу - школа. Ж. Дантон * Ніколи не соромся запитувати про те, чого не знаєш. Арабське прислів’я\n7. ВІЗИТІВКА ПЕДАГОГА Галицька Ірина Цезарівна Дата народження: 15.02.1957 р. Освіта : вища Закінчила Рівненський державний педагогічний інститут ім. Д. З. Мануїльського (1975-1979) Спеціальність за дипломом: вчитель російської мови та літератури\n8. САМООСВІТА Рік Назва курсів 1985 р. Курси підвищення кваліфікації резерву керівників шкіл 1987 р. Курси підвищення кваліфікації вчителів загальноосвітніх шкіл 1989 р. Курси підвищення кваліфікації організаторів позакласної та позашкільної виховної роботи 1992 р. Курси підвищення кваліфікації керівників МО, асоціацій, творчих груп по спеціальності “Російська мова та література” 1994 р. Курси підвищення кваліфікації заступника директора з виховної роботи 1994 р. Курси підвищення кваліфікації лекторів шкільних семінарів класних керівників з питань вивчення особистості 2005 р. Курси підвищення кваліфікації заступника директора з виховної роботи 2010 р. Курси підвищення кваліфікації за категорією заступники директорів шкіл з виховної роботи\n9. Рік проходження Результати чергової атестації 1990 р. Рішенням атестаційної комісії присвоєно кваліфікаційну категорії “Вчитель І-ї категорії” 1995 р. Рішенням атестаційної комісії встановлено кваліфікаційну категорію “Спеціаліст вищої категорії” 2000 р. Рішенням атестаційної комісії підтверджено кваліфікаційну категорію “Спеціаліст вищої категорії” 2005 р. Рішенням атестаційної комісії підтверджено кваліфікаційну категорію “Спеціаліст вищої категорії” 2010 р. Рішенням атестаційної комісії підтверджено кваліфікаційну категорію “Спеціаліст вищої категорії” та присвоєно звання “Старший вчитель”\n10. Вихователь 2012 Вихователь групи продовженого дня Вчитель ПЕДАГОГІЧНИЙ ШЛЯХ 1985 1986 1988 1991 групи продовженого дня Вчитель російської мови та літератури Організатор позакласної та позашкільної виховної роботи Заступник директора з виховної роботи Привіт, пенсіє! 2012 2014\n11. Ярмарка педагогічних ідей\n12. 20 Впроваджувати у навчально-виховний процес інноваційні методи навчання Підвищувати свій професійний рівень і не зупинятися на досягнутому Удосконалювати власні методики виховання Підвищувати рівень культури та вихованості Сприяти розвитку творчих здібностей учнів Самовдосконалюватись, активно займатися самоосвітою\nЧорне і азовське


Інжир - корисні властивості, протипоказання, застосування при кашлі, вагітності та для схуднення\nдодому Цікаве Інжир – корисні властивості, протипоказання, застосування при кашлі, вагітності та для схуднення\nІнжир – корисні властивості, протипоказання, застосування при кашлі, вагітності та для схуднення\nЧим корисний інжир свіжий\nІнжир – корисні властивості для жінок\nІнжир – протипоказання\nВідео: користь інжиру для організму\nІнжир, як дуже цінна рослина, людство використовує дуже довгий час (він вважається найдавнішим окультурених рослиною). Інакше іменований фіговим деревом, інжир звичайний солодкий вживається в їжу (свіжим, сушеним, в’яленим, у вигляді варення), і як ліки. Цілющі властивості інжиру для людини просто неоціненні.\nІнжир – це дерево роду Фікусових, яке можна знайти тільки в субтропіках: південний берег півострова Крим, Грузія, Вірменія, Узбекистан, Абхазія, Єгипет. Рослина має чимало інших назв – винна ягода, фіга, фігове дерево, фіга, смоква. Свіжий плід, залежно від сорту, має різне забарвлення. Він може бути жовтий, золотистий, зелений, синій, навіть майже чорний. Саме дерево у висоту може досягати 10-13 метрів, але найважливіше зовсім не це. Найбільшою цінністю для здоров’я мають самі фрукти. Трохи менше, але теж корисні листя і корінь.\nКорисні властивості інжиру колосальні, а хімічний склад дуже багатий. Найбільш корисними є ягоди. Вони містять величезну кількість жирів, білків, вітамінів (А, B, PP, C, ?-каротин). Серед корисних речовин виявилися важливі мікроелементи, такі як калій, магній, кальцій, натрій, фосфор, мідь, залізо, а кислоти і кумарини. У винної ягоди можна знайти багато глюкози і фруктози.\nСмоковниця залишається другим плодом після горіхів, за рівнем вмісту калію. Лікувальні властивості інжиру широко використовують у медичних цілях: для лікування кашлю, бронхіальної астми, анемії, вітіліго, як жарознижуючий засіб і кошти від тахікардії. Вона добре допомагає при збільшенні печінки, ниркових каменях. Володіє сильним сечогінним, проносним ефектом. У листі винної ягоди міститися речовини, що сприяють загоєнню ран.\nДаний плід володіє масою цілющих властивостей. Найчастіше його вживають в сушеному вигляді, адже ягоди фіги мало зберігаються і погано транспортуються. Корисні властивості сушеного інжиру різноманітні. Наприклад:\nдобре очищає кишечник від шлаків, токсинів (завдяки проносного ефекту, винна ягода приводить в норму процеси травлення);\nдопомагає ефективно подолати застуду (кашель, біль у горлі, підвищену температуру);\nє засобом від бронхіальної астми і тахікардії;\nлікує жіночі запальні захворювання;\nдопомагає позбутися від ниркових каменів та каменів сечового міхура;\nпідвищує гемоглобін, допомагає в лікуванні анемії (завдяки високому вмісту заліза);\nлікує збільшену печінку.\nСушена винна ягода корисна для нервової системи. При регулярному вживанні, вона покращує розумову діяльність, нормалізує всі нервові процеси і є медіатором гарного настрою.\nЯгоди смоковниці володіють лікувальними властивостями. Свіжий інжир прийнято вживати при захворюваннях нирок, сечового міхура, печінки. Соком винної ягоди можна протирати обличчя при шкірних захворюваннях (висипах, вуграх, інших запаленнях). Їм можна лікувати грибки, ревматизм. Завдяки безлічі корисних речовин, що входять до складу свіжої смоковниці, її використовують в індустрії краси. Лікувальний екстракт використовують в косметиці, парфумерії (засоби для тіла, обличчя і для ванни). При цьому незріла ягода неїстівна і, замість корисної і смачної м’якоті, містить білий молочний сік.\nКористь інжиру для жінок визнана вже довгий час. Вченими доведено, що ця ягода сприятливо впливає на здоров’я жінки, допомагає гарно виглядати. Тому що вона містить багато кальцію, вживаючи інжир, можна забути про випаданні волосся і поганому стані нігтів. Містяться в складі фрукта речовини позитивно впливають на здоров’я в період менструацій. Вони допомагають вгамувати біль, подолати емоційні спалахи при ПМС. Смоква успішно використовується при запальних захворюваннях жіночих статевих органів, її корисність незаперечна.\nСмоковниця вважається не тільки жіночої панацеєю від хвороб, але і чоловічий. Вона добре діє на потенцію (вважається, що смоква відмінно посилює потенцію чоловіків навіть похилого віку), запобігає простатит і допомагає чоловікові забути про подібного роду недуг. Для цього кілька плодів заливають окропом, або ж замочують у молоці, а суміш, що настоялась приймають внутрішньо 1-2 рази на день. Інжир для чоловіків дуже корисний і може замінити багато хімічні медичні препарати.\nІнжир від кашлю є чудовим засобом. Фрукт допомагає позбутися кашлю, болю в горлі, підвищеної температури, його придумали вживати з молоком. Рецепт простий: необхідно взяти 2-3 сухих супліддя і склянку молока. Процес варіння: нарізані плоди потрібно змішати з киплячим молоком і варити приблизно 2 хвилини. Потім зняти з вогню і настоювати близько години. Щоб підсолодити суміш можна додати дрібку цукру.\nПід час вагітності жінці шкідливо приймати медикаменти, тому фіга буде кращим варіантом. Смоква дозволяє вилікувати застуду та кашель без втручання шкідливих лікарських препаратів.Вона абсолютно не впливає на здоров’я матері і дитини. Лікарі рекомендують приймати інжир при вагітності для підтримки необхідного рівня вітамінів. Коли у вагітних можуть траплятися проблеми з травленням (запори, розлади тощо), їм необхідно з’їдати 2-3 фрукта на день. Це допоможе привести процес травлення у нормальний стан.\nВище багато говорилося про користь винної ягоди як ліки. Але практично нікому не відомо про її користь для схуднення. У ній є баластні речовини, що перешкоджають появі почуття голоду. Якщо є хоча б по 1-2 плоди в день замість звичайного прийому їжі, можна схуднути за короткі терміни і з користю для здоров’я. При цьому інжир для схуднення дуже важливий. Він допомагає очистити організм від шлаків, знизити холестерин, позбавити людину від запорів. Корисні властивості цієї рослини надають відмінний результат для схуднення.\nУ смокве є цілющі властивості, але якщо ви плануєте є інжир, протипоказання потрібно врахувати, інакше можна завдати собі чималу шкоду. Цей фрукт не варто вживати при гастриті, панкреатиті, подагрі, цукровому діабеті (у сушених плодах міститься велика кількість цукру). Сушена смоковниця заборонена до вживання людям, які страждають ожирінням (в сушеному вигляді вона дуже калорійна). Варто уважно ставитися до вживання цього продукту перед важливими подіями, тому він володіє сильним проносним ефектом.\nпопередня статтяХвороба Альцгеймера – що це за захворювання, перші ознаки та симптоми, діагностика та стадії\nнаступна статтяДизартрія – що це таке за порушення мовлення у дітей, симптоми, лікування і масаж при захворюванні


Варикоцеле називають варикозне розширення вен, що проходять уздовж сім’яного канатика. Патологія діагностується у молодих чоловіків і може стати причиною безпліддя, що пояснює актуальність питання про те, який лікар лікує варикоцеле, серед представників чоловічого населення репродуктивного віку.\nНаявність патології дуже часто ніяк не проявляється і виявляється випадково під час профілактичних оглядів. Явище досить поширене, але зв’язок з безпліддям лікарі відзначають лише частково. Патологія обумовлена недостатньою функціональністю клапанного апарату, що призводить до застою крові у відні та її розширення.\nСкупчення крові і перерозтягнення судинної стінки може спровокувати тромбоз великої судини в малому тазі або здавлення його новоутворенням. Варикозне розширення вен може відзначатися з лівої сторони мошонки (50-53 %), дуже рідко праворуч (13 %) або ж порушення кровообігу захоплює весь орган (30-35 %).\nПроблемою варикоцеле займається уролог і андролог в умовах приватного кабінету поліклініки або стаціонару.\nЧоловікам слід пам’ятати, що з варикоцеле йдуть до лікаря, особливо якщо відзначаються які-небудь патологічні симптоми. Самолікування та ігнорування захворювання може призвести до поглиблення патології і порушення статевої і дітородної функції у молодих чоловіків.\nОсновними симптомами патології лікарі визначають наступні:\nболючість в одному або обох яєчках;\nбіль може віддавати в поперек;\nодностороннє збільшення або всихання яєчка;\nпатологічні утворення в мошонці;\nпосилення хворобливості після фізичної роботи;\nПри наявності даних симптомів навіть у малому ступені вираженості, потрібно звернутися до уролога, який вже при візуальному огляді і пальпаторно методі обстеження зможе поставити попередній діагноз.\nВарикоцеле лікує лікар-уролог, який діагностує стадії клінічного перебігу даної патології. Виділяють 4 стадії варикозного розширення вен мошонки, кожна з яких характеризується певними ознаками.\n1 стадія варикоцеле\nЗазвичай початкова стадія варикоцеле відрізняється безсимптомним перебігом. Чоловік іноді може відчувати легку тягнучий біль в області яєчок, але, як правило, вона швидко проходить, тому патологія на даному етапі практично завжди залишається непоміченою і прогресує далі. Першу стадію розширення вен мошонки можна діагностувати тільки при проходженні УЗД.\n2 стадія варикоцеле\nЦя стадія визначається тільки після фізичного навантаження у вертикальному положенні. Висококваліфікований лікар може запідозрити наявність та прогресування негативної динаміки патології вен дітородного органу, що підтверджується при проведенні інструментального обстеження та спермограми.\n3 стадія варикоцеле\nЛікуванням варикоцеле займається лікар, який при візуальному огляді легко виявить 3 стадію клінічного перебігу патології, оскільки мошонка може бути дещо збільшена і пальпаторно визначається ділянка розширення вен. Пацієнт скаржиться на тягнучі болі, що посилюються після незначного навантаження. Діагноз підтверджується за допомогою додаткових обстежень.\n4 стадія варикоцеле\n4 стадію варикоцеле лікарі вважають найнебезпечнішою в плані безпліддя чоловіки. На даному етапі мошонка зазвичай значно збільшена і пальпаторно чітко визначаються ділянки варикозного розширення вен навіть у лежачому положенні і без будь-яких навантажень.\nПацієнт скаржиться на виражений біль у області мошонки і всієї області паху під час звичайної ходьби, при статевому акті і навіть у стані повного спокою.\nБільшість чоловіків тепер знають, до якого лікаря звертатися з болючими відчуттями в області паху. Діагностичні та лікувальні заходи не представляють особливого дискомфорту. При діагностиці варикоцеле, особливо на 3-4 стадії розвитку, лікар в більшості випадків призначає метод хірургічного втручання з приводу усунення даної проблеми. Зазвичай фахівці вдаються до операцій такого плану:\nметод перев’язки проблемних вен;\nТактику хірургічної операції лікар вибирає, виходячи з індивідуальних особливостей організму чоловіки і ступеня поширеності патологічного процесу.