PressReader - Ukraine Business Review: 2017-07-24 - Перша судова практика в спорах щодо трансфертного ціноутворення. Висновки для бізнесу\nПерша судова практика в спорах щодо трансфертного ціноутворення. Висновки для бізнесу\nПравила трансфертного ціноутворення (ТЦУ) з’явилися в Україні порівняно нещодавно – у вересні 2013 р. Активна контрольноперевірочна робота ДФС з цього напряму триває ще менше. Однак вже є перші донарахування, судові спори та рішення.\nСпори з ТЦУ можна розділити на дві групи: • спори з процедурних питань, а саме: питання штрафів за неподання звітів про контрольовані операції, незазначенняпевних операцій у звіті, недопуск до перевірок; • спори щодо суті правил ТЦУ, а саме: оскарження податкових донарахувань з застосуванням методів, встановлених ст. 39 Податкового кодексу України (далі – ПК України). Сьогодні левова частка спорів та судової практики стосується процедурних питань трансфертного ціноутворення, але й серед таких спорів є вельми цікаві та прецедентні. Цікава група «процедурних спорів» стосується ситуацій, коли органи ДФС наполягали на визнанні контрольованими операцій з непов’язаними нерезидентами у формі командитних товариств (limitedliabilitypartnership). Такі товариства створені у Великобританії партнерами-резидентами\n«низькоподаткових» країн, які внесені у перелік, затвердженийрозпорядженням Кабміну від 16.09.2015 р. № 977-р. Справа в тому, що такі партнерства є фіскально-прозорими, тобто не оподатковуються у Великобританії. А за рахунок того, що Великобританія не була внесена в перелік,що дозволяло обходитивимогупро визнання контрольованими операцій з «низькоподатковими» нерезидентами. Суди переважно прийняли сторону платників податків, зробивши висновок про те, що формальні критерії визнання операцій контрольованими в такому разі не виконуються. Прикладом такого рішення єпостанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2016 р. у справі № 815/207/16. Поширеність таких спорів демонструє, щоДФС приділяє особливу увагу структуруванню з використання фіскально-прозорих осіб. При цьому невдовзі такі схеми контролюватимуться відповідно дозакону. Так, зміни в ст. 39 ПК України, що набрали чинності з 1 січня 2017 року, передбачають контроль за операціями у випадках, коли іноземний контрагент не є платником податку у країні реєстрації. Кабмін вже затвердив перелік організаційно-правових форм таких осіб у розрізі країн. Також не відомо, чи не скасує такі позитивні для платників рішення касаційна інстанція, посилаючись, наприклад, на правило про перевагу сутності над формою правовідносин. Адже мета використання таких структурувань є зрозумілою. Інший цікавий спір стосується правомірності перевірки періодів до 1 січня 2015 року з посиланням на підстави перевірки ТЦУ, прописані у новій редакції правил ТЦУ, що базуються на принципі «витягнутої руки». Цей спір ще не закінчився – касаційний суд повернув справу на новий розгляд. Окрім власне проблеми підстав перевірки, цей спір опосередкованопіднімає низкуінших важливих запитань щодо дії норм ст. 39 ПК України у часі, як-от: • за якою чинною процедурою ДФС може перевіряти періоди до запровадження принципу «витягнутої руки»? • які методи повинні застосовуватися? Це непрості питання, враховуючи те, що чинною є виключно спеціальна процедура перевірки на відповідність принципу «витягнутої руки». Відповідідоведеться шукати в суді, оскільки законодавець не подбав про належні перехідні положення. Наявної практики по суті правил трансфертного ціноутворення не багато, як власне і спорів. Але важливість існуючих спорів та рішень важко переоцінити, оскільки кожен спір демонструє вразливі точки підходів до обґрунтування цін, а прецеденти визначатимуть майбутню практику правозастосування норм ТЦУ. Найпоширенішими є спори щодо методу порівнювальної неконтрольованої ціни. У фокусі уваги контролюючих органів експортери аграрної продукції (пшениця, кукурудза, соняшник та олія соняшникова), виробів з металу та хімічної продукції. Варто звернути особливу увагу на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2017 р. у справі № 816/515/17.Тут контролюючий орган здійснив донарахування на підставі діапазонів цін на аграрну продукцію за даними публікацій, які в період 2013-2014 рр. визнавалися офіційними джерелами інформації. Суд скасував донарахування на тій підставі, що наявна в таких публікаціях інформація є недостатньою для визначення зіставності операцій. Перегляд такої позиції вищими судами може мати значні негативні наслідки для будь-яких операцій з товарами, ціни в яких публікувалися в «офіційних джерелах інформації». Наразі немає судової практики стосовно застосування інших методів ТЦУ, зокрема найпоширенішого методу чистого прибутку. Існуючі ж спори вказують на те, що економічний аналіз не закінчується побудовою ринкового діапазону рентабельності. Не меншу увагу слід звертати й на те, яким чином розраховується показник рентабельності контрольованої операції.Необхідно забезпечити логічність та прозорість такого розрахунку, а також грамотне викладення всіх суттєвих аспектів розрахункуйого в документації. ©\nІван ШИНКАРЕНКО, партнер, КМ Партнери, спеціально для ВД «Україна Бізнес»


Проєкт "Освітня мнемотехніка" - Освітня мнемотехніка\nПам’ять є базовою функцією інтелекту, але нею мало хто займається на рівні формування навичок ефективного запам’ятовування складної інформації. І знамените три “ЗЗЗ” – зазубрив, здав і забув, існує як основна модель навчання. Наприклад, коли дитина вивчила наприклад вірш, то вона отримує оцінку саме за вірш чи за здатність його запам’ятати? Складне запитання… Але у Міжнародної школи “Освітня мнемотехніка” саме і є відповідь на основне запитання – як навчитися легко вчитися! Адже в основі формування навичок самонавчання, вміння ефективно працювати зі складною та нелогічною інформацією і є основним, базовим навиком. І вже понад 20 років фахівці технології освітньої мнемотехніки працюють над вдосконаленням даної методики та адаптації до сучасної освіти. Комплексний підхід до формування навичок самонавчання в дітей, учнів і педагогів, , багаторічна адаптація в декількох країнах в експериментальних класах і групах освітніх центрів, чіткий методичний підхід, готові алгоритми засвєння складної інформації, опорні конспекти, авторський супровід, підтримка фахівців науки і освіти, реальне вирішення освітніх задач, дають незаперечну перевагу перед, можливо, аналогічними методиками.\nЩо таке освітня мнемотехніка\nОсвітня мнемотехніка це професійна система наукових досліджень та апробації технології ефективного засвоєння інформації, її впровадження в сучасний освітній простір, навчання на всіх рівнях (дошкільний, довузівський та поствузівський період), розробка курсів, освітніх програм, робочих зошитів, наприклад, “Мнемознайко-1”, “Мнемознайко-2“, методичних комплексів та інших освітніх продуктів для батьків, дітей, учнів, студентів, педагогів, фахівців різного рівня, та всіх бажаючих сформувати навички самонавчання. Висока продуктивність методик мнемотехніки підтверджена багаторічною практикою в загальноосвітніх закладах, а також результатами останніх вітчизняних і зарубіжних досліджень.\nМета та задачі проєкту\nМЕТА: розробка, апробація та впровадження технології “Освітня мнемотехніка”\n1.\tАпробація навчально-методичного посібника: “Освітня мнемотехніка”\n2.\tПроведення он-лайн і офлайн навчання учнів, студентів, всіх, зацікавлених в опануванні даної технології.\n3.\tНавчання педагогічних працівників (програми та курси навчання) і проведення відповідної сертифікації згідно МОН.\n4. Створення програм“Курс за вибором”\n5. Створення відповідним вимогам суспільства освітніх продуктів по засвоєнню складної для сприймання інформації (таблиця множення, склад числа, звукобуквенний аналіз, словникові слова, таблиця Менделеєва, історичні дати, іноземні слова, формули тощо).\n6. Створення Всеукраїнського проєкту “Мнемознайко” для початкової освіти.\n7. Створення та впровадження робочих зошитів для 1-4 класів: “Мнемознайко-1“, “Мнемознайко-2“, “Мнемознайко-3”, “Мнемознайко-4”.\n7. Створення Всеукраїнського проєкту “Мнемознайко: дошкілля”.\n8. Заключення договорів про співпрацю з навчальними закладами, громадськими організаціями тощо.\n9. Підготовка фахівців освітньої мнемотехніки, об’єднанняїх в творчі профільні групи, апробація та впровадження технології освітньої мнемотехніки в освітній процес.\n10. Популяризація технології освітньої мнемотехніки у вітчизняному освітньому просторі та за кордоном.\nПереваги технології "Освітня мнемотехніка"\nМетодики є часозберінаючими: час на засвоєння інформації йде в три-п’ять разів менше, а результативність в кілька разів більше.\nМетодики є здоров’язберігаючих: допомагають зберегти психічне здоров’я, знімають стресове навантаження, підвищують мотивацію до навчання.\nМетодики освітньої мнемотехники систематизовані, науково-обгрунтовані і спеціально створені для адаптації та ефективної роботи в сучасній системі освіти, виходячи з її вимог і проблем.\nСлухачі отримують набір перевірених практичних інструментів для формування навичок засвоєння текстової, цифрової і абстрактної інформації. Навчання відбувається в ігровій формі відповідно до індивідуальних можливостей і темпом навчання.\nПевною цінністю курсу є те, що задіяні всі категорії: дошкільнята, школярі, батьки, бізнесмени, психологи, вихователі, всі хто зацікавлений в своєму розвитку і ефективному навчанні інших.\n– Всіх хто зацікавлений у формуванні навичок самонавчання.\n– Вихователів, вчителів, логопедів, репетиторів, методистів, психологів.\n– Батьків, реально зацікавлених в інтелектуальному розвитку своєї дитини.\n– Дітяй, учнів та студентів.\n– Бізнесменів, підприємців, інших ділових людей.\nОволодіння технологією мнемотехніки є важливою умовою інтеграції особистості в інформаційне суспільство та дає змогу кожному легко і комфортно здобувати нові знання в будь-якому віці та отримувати задоволення від реалізації своїх здібностей.


Разом Сполучники, як би вони не були утворені, звичайно пишуться разом (одним словом): а) адже, аніж, ніж, отже, отож, таж, також, теж, тож;\nЧерез дефіс Через дефіс пишуться сполучники частками бо, но, то: отож-бо, тож-то, тому-то, тим-то, якби-то, тільки-но.\nПорівняйте:Я мусив заховатися від вас, Щоб ви не бачили мого ридання, Не знали глибини моїх ураз (Данте Аліг’єрі). А вона на що б не дивилася, де б не гуляла — всюди ввижаються їй дрімучі волинські праліси (М. Олійник);Якби́ мені крила, крила соколинії, полетіла б я за милим, за дружиною (Т. Шевченко). Я́к би там не було, а література — моя професія (Леся Українка);\nНавіть якщо брехун вміє контролювати свій погляд, це не означає, що він повністю підпорядкував собі своє тіло. А вона якраз і може видати його з потрухами\nОтже, уважно стежимо за жестами і позами співрозмовника, якщо він бреше, то:\nКоли людина говорити неправду, йому звичайно важко вести себе природно. А значить, він уникає дивитися вам прямо в очі або взагалі відвертається. Але деякі спритні особини долають підсвідомий дискомфорт, випробовуваний під час брехні, і вчаться не відводити очей. Більш того, їх прагнення зловити ваш погляд стає настирливим, і це повинно насторожити. Адже відомо, що при бесіді надмірно тривалий і пильний зоровий контакт трактується як неприпустимий точно так само, як і спроби зовсім уникнути його\nТому якщо людина, розповідаючи вам про що-небудь, спочатку уважно вивчав малюнок паркету або свої нігті, а потім раптом почав дивитися вам в очі не блимаючи, насторожитеся: він явно бреше\nПідковдра чи підодіяльник як правильно? Ссылка на основную публикацию


Слідами Наталії Кличко\nТак, я зрозуміла, що якщо ти не перекроєна як Ірина Білик, не вульгарна як Камалія, не напівгола, як Віагра, не відверто безголоса як Поплавський і не любиш люрексні піджаки як Іво Бобул, одним словом, не дратуєш якимось таким очевидним спосом, то співочу кар’єру починати в Україні можна. Може бути статично, неприродньо, натужно, пустооко, марудно, ніяк, але це не настільки нехибні характеристики, тому на них зважати необов’язково (всі деталі в попередньому статусі).\nНа щастя, звичайно, завжди є люди, які більш наочно демонструють, що незалежно від можливостей стати ким завгодно, певні ролі на себе краще не приміряти. Хоча і тут, я гадаю, якісь слабкі емоційні дами побачать і талант, і щирість, і нового “Сєрова”, і вот ето вот всьо.\nА взагалі ви здивуєтеся, але і Камалію, і Білик, і т.д. певний час тому висвітлювали у максимально позитивних фарбах, хоч би як вони не працювали над своїми образами. Ну така кінська срака, на якій методично малювали Джоконду і Джоконда навіть починала проступати перед очами зачудованої публіки. Тепер звичайно все змінилося. Велику сраку почали називати сракою всі (і Ганна Герман тому доказ), а от менші поки що ні, бо вони ж за розміром не такі дискомфортні.\nПрийшов час орієнтуватися на менші! Революсьйон.\nІ да, нагадаю, що в чомусь людина може бути класна, а в чомусь рагуль. І я теж, я в курсі.\nСторінка 5 з 46« Перша«...34567...102030...»Остання »


Актуальні питання управління земельними ресурсами та їх охорони — Студопедія\nНинішня система управління земельними ресурсами України має галузевий характер, крім того, вона недостатньо збалансована (розпорошена) між окремими міністерствами та відомствами. Держкомзем України відповідає за всі категорії земель, Мінагрополітики — за сільськогосподарські угіддя, Держлісгосп — за лісові землі, Держводгосп — за землі водного фонду, а є ще комітети з геології та надр, архітектури і будівництва й інші, що відповідають за земельні ресурси в межах своїх повноважень. За роки проведення реформування земельних відносин земельні ресурси суттєво змінилися. Близько 50% земель знаходяться у приватному володінні (біля 19 тис. новостворених агроформувань) приватно-орендних господарств ринкового типу. Здавалося б, за цих умов повинні діяти чіткі закони, що регулюють управлінням земельних ресурсів. Доводиться констатувати, що такі закони, як "Про оцінку земель". "Про охорону земель", "Про землеустрій", "Про іпотеку земель" майже не застосовуються, оскільки бракує механізмів реалізації, а їхнє фінансування переважно не передбачається.\nСучасна галузева система управління земельними ресурсами України наведена в табл. 1. Вивчаючи цю таблицю, найперше впадає в очі брак надвідомчої структури і фактична незалежність окремих відомств, що управляють земельними ресурсами. Якщо до цього додати суттєву нестачу нормативних документів (актів) і їх переважно відомчий характер, то виходить, що чинна система не створює передумов для розробки оптимальної стратегії управління земельними ресурсами на державному рівні.\nПерш ніж запропонувати систему управління земельними ресурсами, проаналізуємо неврегульовані питання, розв'язання яких може стати основою до нового підходу в питаннях управління.\nВ Україні, починаючи з 1990 року припинено реалізацію державних (союзних» програм підвищення родючості ґрунтів усіх рівнів — національного, обласного, районного, місцевого (сільськогосподарські підприємства). Найважливішим негативним наслідком зменшення обсягів робіт, пов'язаних із охороною родючості, є дефіцитним баланс гумусу (в 1986-1990 pp. — 80 кг/га, у 2001 p. — 490 кг/га) та поживних елементів. За ці роки негативний баланс азоту виріс від -3,1 до -41,5 кг/га; фосфору вії +24,9 до -16,1 кг/га, калію від-0,5 до -56,4 кг/га (дані Національного наукового центру "Інституту ґрунтознавства й агрохімії ім. О.Н. Соколовського УНАН").\nВ Україні активного поширення набуває ерозія земель, до 30-35% загальна! площі ріллі. Середньорічні втрати ґрунту близько 15 т/га плюс фізична деградація ґрунту. Остання домінує серед інших типів деградацій.\nМайже 40% орних земель України зазнають посиленого механічного впливу сільськогосподарської техніки, що проявляється у втраті структурного шару ґрунту, переущільнені, заплавні й таке інше. Крім того, в останні роки відбулося погіршені якості ґрунтів, зниження їхньої потенційної та ефективної родючості, що пов'язав» недосконалою концепцією земельної реформи в Україні, яка залишилася поза увага питання охорони ґрунтів.\nОргани державного управління Функції управління\nВерховна Рада Прийняття земельно-охоронних законів та актів (земельний кодекс)\nКабінет Міністрів Розробка методик та механізмів реалізації підзаконних актів\nОргани виконавчої влади з питань:\n- земельних ресурсів (Держкомзем) Раціональне використання та охорона всіх категорій земель\n- аграрної політики (Мінагрополітики) Використання та охорона сільськогосподарських угідь\n- охорони природних ресурсів та агроекологічної безпеки(Мінприроди) Контроль землекористування, земельних ресурсів, їх моніторинг\n- лісових ресурсів (Держкомлісгосп) Контроль за лісовими насадженнями їх охорона, моніторинг\n- водних ресурсів (Держводгосп) Контроль та моніторинг за водними ресурсами\n- охорони здоров'я (МОЗ) Підготовка стандартів, нормативних актів, контроль санітарно-епідеміологічного стану\n- архітектури і будівництва (Мінбуд) Раціональне використання забудованих земель, їх захист\nДП "Інститут землеустрою" ДП "Центр державного земельного кадастру" Наукове забезпечення грунтоохоронної політики держави, розробка проектів землеустрою та охорони земель\nВищі навчальні заклади (землевпорядні факультети) Підготовка менеджерів управління земельних ресурсів, інспекторів з охорони земель.\nТаким чином основними причинами розвитку деградації ґрунтів України є:\n• недотримання законів та нормативних документів з охорони ґрунтів;\n• відсутність єдиної загальнодержавної програми використання та охорони ґрунтів (знаходиться на розгляді у Верховній Раді);\n• нераціональне співвідношення між ріллею й умовно стабільними угіддями (кормовими угіддями, лісом, болотами, водою);\n• нерегульований антропогенний вплив на земельні ресурси;\n• дефіцитний баланс гумусу і поживних речовин при сучасному використанні ріллі;\n• розпорошеність управління земельними ресурсами між міністерствами, відомствами та установами;\n• недостатня захищеність агротехнічними, агролісомеліоративними та гідротехнічними заходами (недотримання проектних рішень, проектів землеустрою та сівозмін);\n• застарілі ґрунтові обстеження (1959-1961 pp.) та брак моніторингу сільськогосподарських угідь.\nДругою нагальною проблемою в управлінні земельними ресурсами в державі є зниження ролі землеустрою у новостворених агро формуваннях.\nВ умовах широкомасштабного проведення земельної реформи на території сільськогосподарських підприємств України відбулися значні перетворення, які змінили організаційно-правові і організаційно-територіальні форми власності на землю і господарювання на ній, земельні відносини, порушили організацію виробництва і управління ним, знизили ефективність використання земельних та інших ресурсів. У результаті земельних перетворень суттєво збільшилася кількість сільськогосподарських та інших землеволодінь і землекористувачів, порушилися межі, площі, організація території. Так, за роки земельної реформи в Україні кількість землекористувачів і землевласників зросла із 0,8 млн. до 24 млн. Крім того, на території колишніх колгоспів і радгоспів утворилось більш як 38 тис. селянських (фермерських) господарств, 6,7 млн. власників земельних часток (паїв) утворили близько19 тис. нових агроформувань. Поява такої кількості нових користувачів і власників землі дуже ускладнила регулювання земельних відносин, порушила організацію території господарств, що призвело до далекоземелля, черезсмужжя, вклинення та до неправильного встановлення меж новоутворених господарств.\nУ межах новоутворених сільськогосподарських підприємств з’явилися значні площі земель, що вимагають особливого режиму та умов використання, мають обмеження і земельні сервітути.\nДосвід нашої країни і практика зарубіжних що реальним механізмом наведення порядку у використанні земель, регулюванні земельних відносин і перевпорядкуванні території існуючих та новоутворених господарств може бути тільки землеустрій, в процесі якого вирішуються правові, соціально-економічні, екологічні і, що не менш суттєво, економічні завдання. Тому всі дії, пов'язані з перерозподілом земель, утворенням нових землеволодінь і землекористувань, організацією використання і охорони земель, слід здійснювати тільки в порядку землеустрою на підставі проектів землевпорядкування території з відповідним економічним та ґрунтово-екологічним обґрунтуванням.\nЗниження ролі держави в здійсненні землеустрою привело до втрати функції планування як основної ланки в системі управління земельними ресурсами, що порушило комплексність у проведенні землевпорядних робіт.\nСвого часу на землі колгоспу і радгоспу складалися плани землекористувань (масштаб 1:10000 та 1:25000), ґрунтові та геоботанічні карти, матеріали бонітетів ґрунтів, розроблялися схеми протиерозійних заходів та освоєння меліоративних систем, проекти внутрішньогосподарського землеустрою, робочі проекти організації вирощування сільськогосподарських культур, схеми внутрішньогосподарських доріг, технічна документація щодо водоохоронних зон і прибережних смуг. Усе це давало можливість керівникам і спеціалістам господарств впроваджувати наукові основи землеробства, постійно працювати над підвищенням рівня родючості ґрунтів, захищати землі від ерозійних та інших несприятливих процесів. В Україні упродовж 1957-1961 років було проведено крупно масштабне ґрунтове обстеження земель. За останні 15-20 років ці матеріали майже не поновлювались і застаріли.\nУ результаті створення нових сільськогосподарських агро формувань у процесі реформування, існуючий планово- картографічний матеріал не відповідає дійсності і потребує негайного поновлення.\nЗа рішенням Уряду, в Україні в 90-х роках було виконано значний обсяг робіт з контурно-меліоративної організації території сільськогосподарських підприємств, що в певній мірі призупинило розвиток ерозійних процесів. Однак, в останні роки ці роботи майже не проводились через брак коштів, що і призвело до включення під розпаювання значних площ деградованих та малопродуктивних сільськогосподарських угідь.\nСільськогосподарські органи разом з аграрними науково-дослідними закладами постійно впроваджували через проекти внутрішньогосподарського землеустрою науково-обґрунтовані сівозміни і, в міру потреби, вносили до них корективи. За останні роки ці сівозміни порушено. В нових агро-формуваннях практично відсутні будь-які сівозміни.\nГрошова оцінка земель сільськогосподарського призначення, що здійснена в 1995 році на основі матеріалів третього туру економічної оцінки земель (1988 р.), не враховує в достатній мірі особливості гірських та поліських територій, зокрема матеріалів бонітування ґрунтів. Крім того, за своїм рівнем вона нижча фактичної ціни земель. У зв'язку з цим виникає необхідність загального уточнення методики грошової оцінки сільськогосподарських угідь, а також конкретної оцінки земель новоутворених агроформувань з метою оподаткування, іпотеки землі, встановлення обґрунтованої орендної плати тощо.\nВ Україні й досі не затверджена загальнодержавна програма охорони земель до 2015 року, не розробляються програми використання і охорони земель по регіонах. Через брак коштів майже припинилися роботи з охорони земель (створення захисних насаджень та лісосмуг, будівництва протиерозійних споруд, рекультивації земель).\nЗазначені види робіт мають розроблятися тільки на державному рівні, на підставі обґрунтованих проектних рішень. Для цього вкрай важливо продовжити складання проектів землеустрою новоутворених агроформувань та існуючих господарств. Здійснення землевпорядкування в цих господарствах потребує негайного виконання комплексу землевпорядних робіт — від одержання доброякісних планово-картографічних матеріалів, нових ґрунтових, агроекологічних обстежень, до проектів (схем) землеустрою, в яких було б науково обґрунтовано рекомендації щодо раціонального використання і охорони земель.\nВраховуючи викладене слід констатувати наступне:\n1. Землеустрій є головним механізмом управління земельними ресурсами землеволодінь та землекористувань. Без складання проекту землеустрою, його розгляду, погодження, затвердження, відведення землі в натурі, видачі державного акта па право власності на землю або право користування нею не можна приступати до використання землі. Крім того, землеустрій — це стійка система регулювання земельних відносин між землекористувачами і власниками землі, їхня взаємодія між собою і державою щодо розподілу, обміну та охорони земель, що і є елементами управління земельних ресурсів.\n2. З метою виправлення становища із управлінням земельними ресурсами, що склалося на сучасному етапі, потрібні такі першочергові заходи:\n§ вивести з обігу деградовані та малопродуктивні землі;\n§ відновити практику розробки щорічних планів підвищення родючості ґрунтів (від країни в цілому до конкретного поля) і вважати їх обов'язковою складовою бізнес-планів господарств незалежно від форми власності;\n§ для наукового забезпечення заходів запобігання ерозії і деградації ґрунтів необхідно відновити і розширити дослідження зі створення мереж базових моделей господарств за регіонами;\n§ створити мережу ґрунтового моніторингу на базі органів Мінагрополітики, Держкомзему та науково-дослідних установ;\n§ передбачити організацію Державної служби охорони ґрунтів при РНБУ;\n§ розробити принципово нову методологію та технології обстеження і картографування фунтового покриву України на базі використання даних дистанційного зондування; географічних інформаційних систем та кількісних аналітичних систем контролю, стану ґрунтів;\n§ негайно приступити до поновлення планово-картографічного матеріалу на землі сільськогосподарського призначення в межах нових аграрних формувань;\n§ здійснити уточнення і перерахунок грошової оцінки сільськогосподарських земель у межах новоутворених агроформуван-ринкового типу і для використання, і для кредитування виробництва, а також з метою об'єктивного оподаткування та встановлення розмірів орендної плати за землю;\n§ розробити конкретні проекти оптимізації структури угідь на основі контурно-меліоративної організації території з метою виведення з активного сільськогосподарського обігу деградованих та малопродуктивних земель;\n§ відновити складання проектів землеустрою з агроекологічним обґрунтуванням території новоутворених агроформувань.\nСистема і функції управління у сфері використання і охорони земель | Тема 7. Система і повноваження органів державного управління у сфері регулювання земельних відноси


Питання про прабатьківщину людства дотепер далеке від свого вирішення, інформації про різні форми викопної людини змушує по-новому глянути на процес виділення найдавніших предків людини із тваринного миру й на основні етапи становлення людства. Проясненню багатьох проблем сприяє й дослідницька робота, що інтенсивно ведеться в ряді країн, над морфологією вже відомих знахідок, їхнім зіставленням з геологічним датуванням і історико-культурною інтерпретацією супровідного археологічного інвентарю. У підсумку можна сформулювати кілька тез, у яких відбиваються модифікація наших знань в області антропогенезу протягом останніх десятиліть і наші сучасні подання.\n1. Палеогеографічна інтерпретація екологічної ніші людиноподібних пліоценових приматів у Сиваликських пагорбах у південних передгір'ях Гімалаїв разом з розширенням знання їхньої морфології дала можливість із досить надійними підставами висловити думка про положення тіла й двоногої локомоції в цих приматів - як думають багато дослідників, безпосередніх предків людини. При прямоходінні передні кінцівки були вільні, що створювало локомоторну й морфологічну передумову до трудової діяльності.\n2. Датування найбільш древніх знахідок австралопітеків на території Африки викликають гострі дискусії. Якщо випливати не за найбільш крайніми точками зору й опиратися не на одиничні дати, а на серії дат, то й у цьому випадку стародавність найбільш ранніх австралопітеків повинна бути визначена в 4-5 млн років. Геологічні дослідження в Індонезії вказують на значно більшу, ніж уважалося раніше, стародавність пітекантропів і доводять вік найбільш архаїчних з них до 2 млн років. Приблизно той же, якщо не більше поважний, вік мають знахідки в Африці, які умовно можуть бути віднесені до групи пітекантропів.\n3. Питання про початок історії людства тісно пов'язаний з рішенням проблеми про місце австралопітеків у таксономічної системі. Якщо вони входять у сімейство гоминид, або людей, то наведена дата їх найбільш раннього геологічного віку дійсно знаменує початок людської історії; якщо немає - це початок не може бути відсунуте від сучасності більше чим на 2-2,5 млн років, тобто на вік найбільш древніх знахідок пітекантропів. Бум, піднятий у науковій літературі навколо так званої людини вмілої (Homo habilis), не одержав підтримки з морфологічної точки зору: знахідку виявилося можливим включити в групу австралопітеків. Але виявлені разом з нею сліди цілеспрямованої діяльності, знахідки знарядь у шарах з кістковими залишками австралопітеків, або кістяна, індустрія південної групи африканських австралопітеків - повністю освоєне двоноге пересування й помітно більший, чим у людиноподібних мавп, мозок - дозволяють позитивно вирішити питання про включення австралопітеків до складу гоминид, а тому датувати поява перших людей 4-5 млн років тому.\n4. Багаторічна дискусія в біологічній таксономії торкнулася й розробки класифікації копалин гоминид, привівши до появи схеми, у якій все сімейство гоминид редукувалося до одного роду із трьома видами - людиною австралопітековою, людиною прямоходячую (пітекантропи й синантропи) і людиною сучасного фізичного типу (пізні гоминиди - неандертальці). Схема одержала поширення й стала використовуватися в багатьох роботах. Але ретельна й об'єктивна оцінка масштабів морфологічних розходжень між окремими групами копалин гоминид змушує відкинути її й зберегти родовий статус пітекантропів, з одного боку, неандертальців і сучасних людей - з іншої, при виділенні декількох видів усередині роду пітекантропів, а також при виділенні неандертальців і сучасних людей як самостійні види. На користь такого підходу говорить і порівняння величин розходжень між копалинами гоминидами й родовими й видовими формами у світі тварин: розходження між окремими формами копалин гоминид ближче до родових, чим до видового.\n5. Чим більше накопичується знахідок викопної людини (хоча їхнє число однаково мізерно), тим очевидніше стає, що найдавніше людство із самого початку існувало в багатьох локальних формах, ряд яких, можливо, виявилися тупиками еволюційного розвитку й не прийняли участі у формуванні більше пізніх і прогресивних варіантів. Еволюції копалин гоминид на всім протязі їхньої історії доводиться цим з достатньою визначеністю.\n6. Прояв еволюції не скасовує стадіального принципу, але нагромадження інформації про конкретні форми викопних людей і усе більше зроблені способи оцінки їхнього хронологічного віку обмежують занадто прямолінійне використання цього принципу. На відміну від поглядів попередніх десятиліть, згідно яким перехід від більше ранньої до більше пізньої й прогресивної стадії морфологічного розвитку здійснювався, справедливої здається концепція, відповідно до якої мали місце постійні затримки й прискорення еволюційного розвитку, обумовлені ступенем територіальної ізоляції, характером розселення, рівнем господарського розвитку тієї або іншої групи гоминид, її чисельністю й іншими причинами географічного й соціально-історичного порядку. Співіснування протягом ряду тисячоріч форм, що ставляться до різного рівня стадіального розвитку, може вважатися зараз доведеним в історії сімейства гоминид.\n7. Стадіальність еволюції знайшли яскраве відбиття в процесі формування сучасної людини. Після відкриття неандертальських кістяків у Східній Азії все Старе Світло ввійшло в ареал людини неандертальського виду, що зайвий раз підтвердило існування неандертальської фази в еволюції людини. Триваюча дискусія між прихильниками моно - і поліцентричних гіпотез походження людства значною мірою втратила свою гостроту, тому що аргументи на користь тієї або іншої точки зору, що опираються на старі знахідки, начебто б вичерпані, а нові знахідки залишків викопної людини з'являються вкрай рідко. Ідея переважного положення басейну, особливо східної її частини, і Передньої Азії у формуванні людини сучасного типу, мабуть, правомірна для європеоїдів і африканських негроїдів; у Східній же Азії виявляється комплекс морфологічних кореспонденцій між аборигенним сучасним і копалиною людиною, що знайшов також підтвердження у відношенні Південно-Східної Азії й Австралії. Класичні формулювання поли - і моноцентричної гіпотез виглядають зараз застарілими, а сучасна концепція еволюції стосовно до процесу походження сучасної людини вимагає гнучкого підходу в трактуванні перерахованих фактів і повинна бути звільнена від крайностей на користь лише моноцентризму.\nНаведені тези - спроба підсумувати головні тенденції в розвитку теорії антропогенезу за останні два-три десятиліття. На додаток до величезної археологічної роботи, що мала на своєму рахунку чимало відкриттів більше раннє, чим передбачалося дотепер, оформлення багатьох суспільних інститутів і соціальних явищ (наприклад, мистецтва), дослідження демонструють складність і звивистість шляхів суспільного прогресу й залишають нам усе менше права на протиставлення протоісторії, і властиво історії. Практично історія починається й виступає в різноманітних локальних формах з появи перших австралопітеків, і тому, що ми звикли називати цивілізацією у вузькому змісті слова, - землеробському господарству зі стійловим скотарством, появі міст із ремісничим виробництвом і концентрацією політичної влади, зародженню писемності для обслуговування суспільного життя, що функціонально ускладнилося, - передував шлях дилиною в кілька мільйонів років.\nДо теперішнього часу накопичений величезний, майже неозорий археологічний матеріал, що малює основні етапи обробки кременя, що показує магістральні лінії розвитку кам'яної технології палеоліту, що дозволяє встановити технологічну наступність між хронологічно різночасними групами палеолітичного населення, нарешті, що взагалі демонструє потужний поступальний рух людства, починаючи з досить примітивних знарядь олдувайської культури в Африці й кінчаючи витонченою кам'яною й кістяною індустрією епохи верхнього палеолиту. Однак, на жаль, при аналізі факторів прогресивного розвитку людського суспільства на шляху до виробляючого господарства й цивілізації залишаються за межами розгляду два важливих моменти: розселення людства з областей передбачуваної прабатьківщини, тобто етапи й послідовність освоєння ойкумени з її різноманітними екологічними нішами, і ріст його чисельності.\nПерший із цих моментів відбиває взаємодія суспільства із природним середовищем, характер цієї взаємодії і його вдосконалення силами самого суспільства - інакше кажучи, якийсь рівень пізнання природи й географічного середовища й підпорядкування їхнім потребам суспільства, зворотний вплив на суспільство географічного середовища, особливо в її екстремальних формах. Другий момент є найважливішою демографічною характеристикою, що акумулює фундаментальні біологічні й соціально-економічні параметри. В 30-е роки в наших географічної, археологічної, і економічної науках приділялася величезна увага проблемі людини як продуктивної сили й демографічні підходи займали значне місце при розгляді й рішенні цієї проблеми. Історичний матеріалізм ставить в основу вивчення продуктивних сил; людина - частина продуктивних сил будь-якого суспільства, і чисельність людей входить у характеристику продуктивних сил як компонент, що маркірує, якщо можна так виразитися, обсяг продуктивних сил, якими розташовувало будь-яке древнє суспільство.\nЯк ні великі досягнення в палеогеографічній реконструкції подій четвертинної історії, наші конкретні знання недостатні, щоб, користуючись цими реконструкціями, детально відновити характер розселення людських колективів в епоху палеоліту, особливо на його ранніх стадіях. Обмежимося тому лише деякими загальними міркуваннями.\nМожна, очевидно, з достатньою визначеністю затверджувати, що райони високогір'їв не були заселені в нижньому палеоліті; всі знахідки кісткових залишків австралопітеків і пітекантропів зосереджені в передгір'ях на помірній висоті над рівнем моря. Тільки в середньому палеоліті, високогір'я було освоєно людськими популяціями, чому є прямі докази у вигляді стоянок, відкритих на висоті понад 2000 м над рівнем моря. Треба думати, що густі ліси тропічного пояса також не були доступні людині як регулярне місце перебування при слабкій технічній озброєності в час нижнього палеоліту і були освоєні пізніше. У центральних районах великих пустель субтропічного пояса, наприклад у пустелі Гобі, існують багатокілометрові ділянки, у межах яких не відкрито ніяких пам'ятників навіть при самій ретельній розвідці. Відсутність води повністю виключало такі ділянки не тільки із границь древнього розселення, але й з можливого району полювання.\nВсе це змушує думати, що нерівномірність розселення із самого початку людської історії була його істотною характеристикою: ареал найдавнішого людства в палеолітичний час не був суцільним, він був, як прийнято говорити в біогеографії, мереживним.\nПитання про прабатьківщину людства, про місце, де відбулося виділення людини із тваринного миру, дотепер, незважаючи на достаток присвячених йому робіт, далеке від свого рішення. Величезна кількість палеолітичних пам'ятників, у тому числі й архаїчному вигляді, виявлених на території Монголії в останні роки, знову змусило дослідників звернути свої погляди на Центральну Азію. Не менше число знахідок на Африканському континенті, що ілюструють ранні етапи антропогенезу, приковує увага вчених археологів до Африки, і саме її багато хто з них уважають прабатьківщиною людства. Однак не можна забувати, що Сиваликські пагорби, крім винятково багатої третинної й фауни, дали кісткові залишки більше древніх, чим австралопітеки, форм - тих форм людиноподібних мавп, які коштують у початку людському родоводу й безпосередньо (і морфологічно, і хронологічно) передували австралопітекам. Гіпотеза південноазіатської прабатьківщини людства завдяки цим знахідкам також знаходить прихильників. Але при всій важливості досліджень і дискусійних обговорень проблеми прабатьківщини людства до розглянутої теми про найдавніше розселення людства вона має лише непряме відношення. Істотно лише те, що всі передбачувані області прабатьківщини розташовуються в тропічному поясі або субтропічних зонах, що примикають до нього. Очевидно, це єдиний пояс, що був освоєний людиною в нижньому палеоліті, але освоєний крім районів високогір'їв, безводних просторів, тропічних лісів і т.д.\nВ епоху середнього палеоліту тривало подальше освоєння людиною тропічного пояса й субтропіків за рахунок, якщо можна так виразитися, внутрішніх міграцій. Збільшення щільності населення й підвищення рівня технічної оснащеності дозволили почати освоєння гірських районів аж до обживання високогір'я. Паралельно із цим ішов процес розширення ойкумени, усе більше інтенсивного поширення колективів середнього палеоліту. Географія стоянок середнього палеоліту дає безперечні докази розселення носіїв ранніх варіантів культури по всій Африці і Євразії, за винятком, може бути, лише районів за Полярним колом.\nРяд непрямих спостережень привів деяких дослідників до висновку про те, що заселення Америки було здійснено в час середнього палеолиту ще колективами неандертальців і, отже, азіатська й американська Арктика були освоєні людиною на кілька десятків тисяч років раніше, ніж передбачалося дотепер. Але всі теоретичні розробки подібного роду ще вимагають фактичних доказів.\nПерехід до часу верхнього палеоліту ознаменувався великою віхою в історії первісного людства - освоєнням нових материків: Америки й Австралії. Заселення їх здійснювалося по мостах суши, обрису яких зараз із більшим або меншим ступенем деталізації відновлені за допомогою багатоступінчастої палеогеографічної реконструкції. Судячи з дат, отриманих на території Америки й Австралії, освоєння їхньою людиною вже до кінця епохи верхнього палеоліту стало історичним фактом. А звідси треба, що люди не тільки заходили за Полярне коло, але й освоїлися в найтяжких умовах заполярної тундри, зумівши культурно й біологічно пристосуватися до цих умов. Виявлення палеолітичних стоянок у заполярних районах підтверджує сказане.\nТаким чином, до кінця палеолітичної епохи вся суша на її більш-менш придатні для життя людей ділянках була освоєна, границі ойкумени збіглися із границями суши. Зрозуміло, і в більше пізні епохи мали місце значні внутрішні міграції, заселення й культурне використання територій, що пустують раніше; підвищення технічного потенціалу суспільства дозволяло експлуатувати ті біоценози, які не можна було освоїти раніше. Але факт залишається фактом; на рубежі переходу від верхнього палеоліту до неоліту вся суша у своїх границях була заселена людьми й до виходу людини в космос історична арена життя людства не розширилося скільки-небудь істотно.\nЯкі наслідки розселення людства по всій суші нашої планети й обживання найрізноманітніших екологічних ніш, у тому числі й екстремальних? Ці наслідки виявляються як у сфері біології людини, так і в сфері його культури. Адаптація до географічних умов різних екологічних ніш, привела до різко вираженого розширення діапазону мінливості практично всього комплексу ознак у сучасної людини в порівнянні навіть із іншими зоологічними видами-убиквистами. Але справа не тільки в розширенні діапазону мінливості, але й у локальних сполученнях морфологічних ознак, із самого початку свого формування, які мали адаптивне значення. Ці локальні комплекси виявлені в сучасному населенні й одержали найменування адаптивних типів. Кожний з них відповідає якому-небудь ландшафтному поясу - арктичній, помірному, континентальній зоні й зоні високогір'я - і виявляє суму генетично детермінованих пристосувань до ландшафтно-географічних, біотичних і кліматичних умовам цього пояса, що виражається у фізіологічних характеристиках, сприятливих у терморегулятивному відношенні сполучень розмірів і т.д. Зіставлення історичних етапів розселення людства по земній поверхні й функціонально-адаптивних комплексах ознак, що одержали найменування адаптивних типів, дозволяє підійти до визначення хронологічної стародавності цих типів і послідовності їхнього формування. Зі значною часткою визначеності можна припускати, що комплекс пристосувань до тропічного пояса є споконвічним, тому що він сформувався ще в областях первісної прабатьківщини. До епохи середнього палеоліту ставиться додавання комплексів пристосувань до помірного й континентального клімату й зони високогір'я. Нарешті, комплекс арктичних адоптацій зложився, мабуть, в епоху верхнього палеоліту.\nРозселення людства по земній поверхні мало величезне значення не тільки для формування біології сучасної людини. У контексті передумов, що цікавить нас, появи цивілізації ще краще виглядають його культурні наслідки. Заселення нових районів зіштовхувало найдавніших людей з нової, незвичної для них мисливським видобутком, стимулювало пошук інших, більше зроблених способів полювання, розширювало асортименти їстівних рослин, знайомило з новими породами придатного для знарядь кам'яного матеріалу й змушувало винаходити більше прогресивні способи його обробки.\nПитання про час виникнення локальних розходжень у культурі дотепер не вирішений наукою, довкола нього не затихають гострі суперечки, але вже матеріальна культура середнього палеоліту з'являється перед нами у великій розмаїтості форм і дає приклади окремих своєрідних пам'ятників, що не знаходять скільки-небудь близьких аналогій. Матеріальна культура в ході розселення людини по земній поверхні перестала розвиватися єдиним потоком. Усередині її сформувалися окремі самостійні варіанти, що займали більш-менш великі ареали, що демонстрували культурну адаптацію до тих або інших умов географічного середовища, що розвивалися з більшою або меншою швидкістю. Звідси відставання культурного розвитку в ізольованих районах, його прискорення в областях інтенсивних культурних контактів і т.д. Культурна розмаїтість людства в ході заселення ойкумени стало ще більш значним, чим його біологічну розмаїтість.\nВсе сказане вище опирається на результати сотень археологічних досліджень. Тому, визначенню чисельності найдавнішого людства, присвячені одиничні роботи, в основі яких лежить найвищою мірою фрагментарний матеріал, що не піддається однозначної інтерпретації. Взагалі палеодемографія в цілому робить лише перші кроки, дослідницькі підходи не підсумовані повністю й базуються часто на вихідних посилках, що значно різняться. Стан фактичних даних таке, що наявність значних лакун у них заздалегідь очевидно, але заповнені вони бути не можуть: дотепер і найбільш древні стоянки первісних колективів, і кісткові залишки найдавніших людей відкриваються в основному випадково, методика планомірного пошуку дуже далека від досконалості. Чисельність кожного з нині живучих видів людиноподібних мавп не перевищує декількох тисяч особин. Із цієї цифри й потрібно виходити при визначенні числа індивідуумів у популяціях, що виділилися із тваринного миру. Палеодемографії австралопітеків присвячене велике дослідження американського палеоантрополога А. Манна, що використовував весь кістковий матеріал, накопичений до 1973 р. Фрагментарні кістяки австралопітеків знайдені в зцементованих відкладеннях печер. Стан костей таке, що змусило ряд дослідників припустити штучне походження їхніх скупчень: це залишки індивідуумів, убитих леопардами й принесених ними в печери. Непрямим свідченням такого припущення є перевага статевонезрілих особин, на яких воліють полювати хижаки. Як тільки, що перебувають у нашім розпорядженні конгломерати, костей не являють собою природних вибірок, що ставляться до них цифри числа особин мають лише орієнтовне значення. Зразкове число індивідуумів, що відбуваються з п'яти основних місцезнаходжень у Південній Африці, коливається відповідно до різних критеріїв підрахунку від 121 до 157 особин. Якщо врахувати, що нам відомо дотепер лише незначне число місцезнаходжень із загального їхнього числа, то можна припускати, що порядок цих цифр більш-менш відповідає чисельності сучасних людиноподібних мавп. Таким чином, чисельність людства почалася, треба думати, з 10-20 тис. особин.\nАмериканський демограф Е. Діві визначив чисельність людства нижнього палеоліту в 125 тис. чоловік. Хронологічно ця чисельність ставиться – відповідно до датувань процесу антропогенезу, що мали ходіння в ту пору, – до 1 млн років від сучасності; мова йде лише про територію Африки, що тільки й була заселена первісними людьми у відповідності з поглядами автора, що розділяв гіпотезу африканської прабатьківщини людства; щільність населення була при цьому 1 чоловік на 23-24 км2\n. Розрахунок виглядає завищеним, але його можна прийняти для більше пізньої стадії епохи, представленої ашельськими пам'ятниками й наступною групою копалин гоминид – пітекантропами. Про це є робота німецького палеоантрополога Ф. Вайденрайха, що опирається на підсумки вивчення людських кістяків з відомого знаходження Чжоукоудянь біля Пекіна, але вона містить дані лише про індивідуальний і груповий вік. Дивуй приводить для неандертальців цифру чисельності в 1 млн чоловік і відносить її до 300 тис. років від сучасності; щільність населення в межах Африки і Євразії була, на його думку, дорівнює 1 чоловік на 8 км2\n. Ці оцінки виглядають правдоподібними, хоча, строго говорячи, їх не можна не довести скільки-небудь певним чином, ні в такий же спосіб спростувати.\nУ зв'язку із заселенням Америки й Австралії людиною у верхньому палеоліті ойкумена значно розширилася. Э. Дивуй припускає, що щільність населення становила 1 чоловік на 2,5 км2\n(25-10 тис. років від сучасності), а чисельність його поступово збільшувалася й була дорівнює відповідно приблизно 3,3 млн і 5,3 млн чоловік. Якщо екстраполювати цифри, отримані для населення Сибіру до приходу туди росіян, то ми одержимо більше скромну чисельність для історичного моменту переходу до виробляючого господарства - 2,5 млн чоловік. Ця цифра представляється граничної. Такий демографічний потенціал, видимо, був уже достатній, щоб забезпечити формування цивілізації у вузькому змісті слова: концентрацію господарської діяльності в певних, локально чітко обмежених районах, виникнення поселень міського типу, відділення ремесла від землеробства, нагромадження інформації й т.д.\nНа останньому моменті варто зупинитися особливо. Розселення найдавнішого людства по земній поверхні зштовхнуло його, як ми вже відзначали, із всілякими екологічними умовами й різноманітним миром мисливського видобутку. Освоєння нових ніш було неможливо без спостережень за ходом природних процесів і природних явищ, полювання - без знання звичок тварин, збирання не могло бути ефективним без запасу відомостей про корисні рослини.\nДуховного життя палеолітичного людства, палеолітичному мистецтву й спробам реконструкції соціальних відносин присвячені тисячі статей і сотні книг. І лише в одиничних роботах зачіпається питання про позитивні знання в колективах людей епохи споживаючого господарства. У цей час питання цей цікаво поставлене й розглянутий у серії праць В.Є. Ларичева. Зокрема, їм наведені міркування про неможливість уявити собі розвиток навіть мисливського суспільства без якогось календаря й використання в повсякденному житті астрономічних орієнтирів. Запас знань, що нагромадило людство в ході розселення по земній поверхні протягом 4-5 млн років, зіграв не останню роль в освоєнні навичок виробляючого господарства й переході до цивілізації.\n1.Харрисон Дж., Уайнер Дж., Таннер Дж., Барникот Н. Біологія людини. - К., 2001\n2.Барнетт А. Рід людський. - К., 2002\n3.Дювиньо П., Там М. Біосфера й місце в ній людини. - К., 2003\n4.Амальрик А.С., Монгайт А.Л. Що таке археологія. - К., 1997.\nНациональная структура населения в Украине\nДемографічні проблеми людства на планеті 2


Взагалі, питання про те, що і чому у нас прийнято вважати фінкою, зачіпати якось не хочеться. Надто вже заплутана ця історія. Повна всяких парадоксів, помилок і питань, які ще чекають свого дослідника. Поглядів на проблему там різних багато, а загальноприйнятих стандартів – навпаки мало. Так що – хай собі це питання чекає своїх дослідників. Ми сьогодні не про це.\nЗвичайно, сучасні майстри постійно надихаються класичними конструкціями. Не соромляться вони підглядати і один за одним. Свій сучасний варіант туристичного і навіть тактичного ножа, на основі ідей, що лежать в ножі фінському, хто тільки не пропонував. Тут тобі і знаменитий у вузьких колах Пелтоненн зі своїм М-95. І одіозний Лінн Томпсон (куди вже без нього). Та багато хто ще.\nУ 2462-му «Гранд Веї», звичайно, є деякі мотиви рішень прийнятих попередниками (знову-таки, куди діватися). Але от щоб цей ніж був повною копією чогось конкретного, такого якось не пригадується. А сам ніж досить цікавий і навіть, не побоїмося цього слова – красивий. Обриси у нього стрімкі і витончені, що не так вже й часто зустрінеш останнім часом серед великих «фіксів» (фіксованих ножів).\nАле при всьому цьому, при найближчому розгляді виявляється, що, насправді, 2462-й має досить-таки міцну конструкцію. З огляду на те, що на офіційному сайті цей ніж віднесений до категорії тактичних, це й не дивує.\nGrand Way 2462 під пильним поглядом.\nГоловне, що бачиш одразу – клинок дійсно продовжується в повноцінним масивним хвостовиком, який йде крізь руків’я та закінчується своєрідною ударною частиною, що виглядає з торцевої частини.\nЯкщо не зраджує пам'ять, то така конструкція називається "фултанг". І це як би сигнал ножа покупцеві: «Подивися на мене. Я – міцний ніж, на мене можна покластися ». Іншими словами, ножем можна орудувати без особливого страху виламати клинок з рукояті.\nНіж з такою конструкцією руків’я - хороша заявка на високу міцність.\nТемлячний отвір просто просвердлений в хвостовику.\nПоверх сталевого хребта хвостовика знаходиться руків’я з резінополімеру.\nПоверхня не слизька. Вона створює відчуття легкого прилипання до долоні.\nНі! Немає ніяких неприємних відчуттів! Зрозумійте правильно – поверхня руків’я не прилипає до долонь! Просто добре зчіплюється зі шкірою і не ковзає.\nПо довжині руків’я досить велике. Підійде під різного розміру руки. Загалом, таке руків’я дозволяє добре контролювати клинка при різанні, струганні і рубаннні.\nДалі подивимось на сам клинок.\nЙого довжина дорівнює 145 мм.\nКласична форма в профіль, що нагадує про все ті ж фінські ножі. Це – так званий дроп пойнт (drop point) з легким, майже непомітним зниженням обуха до вістря.\nТовщина в обусі 3,34 мм.\nСпуски увігнуті. Ріжуча кромка закінчується добре помітним рікассо або ще, як кажуть, «п'ятою».\nЯк бачимо, клинок має серйозну претензію на міцність. Все ж таки 3,34 мм це вже зовсім не мало. Тому, щоб підвищити проникаючу здатність ножа при уколі, на ножі зроблено досить довге фальшлезо. І ось завдяки цьому фальшлезові, кінчик ножа набуває своєрідного гранованого вигляду, що ми часом і зустрічаємо у всяких тактичних ножах. Утворюються своєрідні ребра жорсткості. Так що кінчик клинка повинен бути досить міцним.\nСталь клинка – вже звична і добре багатьом знайома 440С.\nНа даний момент виробник пропонує два варіанти оформлення клинка: "Black oxide" і "Stonewash". В обох випадках клинок буде чорним, але чорним по-різному.\nТут вже, як то кажуть, справа смаку. Від себе тільки хочеться додати, що "стоунвош" вийшов дуже вдалим.\nУ комплекті з ножем йдуть звичайні для виробника тканинні піхви з логотипом. Тканина – щось типу кордури. Прошиті піхви, в принципі, непогано. Ніж в них сидить щільно. Випасти не намагається навіть в перевернутому стані. Хоча, звичайно, носити ніж вниз рукояттю з цими піхвами про всяк випадок не порекомендуємо.\nВраження й висновки.\nGrand Way 2462 – це ще один добре продуманий і грамотно зроблений ніж від відомої бюджетної торгової марки.\nВиглядає він дуже гармонійно. У ножа оптимальні вага і габарити. Зручна, не громіздка форма.\nЯкість виконання для свого цінового сегмента – більш ніж гідне.\nХотілося б щоб він був дешевший?\nМожливо це на практиці?\nДуже навряд чи.\nІ матеріали і робота все ж таки коштують грошей. А тут і матеріали цілком пристойні і робота зроблена добре.\nНазвати цей ніж тактичним чи ні – особиста справа кожного. Звичайно, це не бойова модель. Це просто міцний робочий універсальний туристичний ніж.\nУ руці він лежить комфортно і надійно. Їм можна різати, колоти, стругати, можна і рубати, все це він цілком переживе і впорається (але довжини і ваги для рубання трохи бракує, це все ж таки не мачете). Купити тактичний ніж Grand Way 2462, та піти з ним у похід, буде досить вдалою думкою.\nНу та це все лірика. Просто подивіться на цей ніж. Особисті смаки – справа кожного, але ми віримо, що симпатію він у вас викликає. Він її дійсно гідний.


З висотою Артема Пустового – шлях лише до зірок, Новина — kahovka\nГоловна Новини Спортивні новини З висотою Артема Пустового – шлях лише до зірок\nЗ висотою Артема Пустового – шлях лише до зірок\nКолишній учень Каховської дитячо-юнацької спортивної школи, а нині майстер спорту міжнародного класу, гравець національної збірної України та срібного призера української Суперліги сезону 2013-2014р. - баскетбольного клубу «Хімік» з м. Южне Одеської області, 22-річний Артем Пустовий під час коротких святкових канікул завітав днями до Каховки – і не тільки щоби провідати батьків. Доброю традицією вже стало для парубка при нагоді зустрічатися зі своїм першим наставником, Заслуженим тренером України Валерієм Зарецьким та його теперішніми вихованцями – юними баскетболістами ДЮСШ.\nПісля тривалої та захоплюючої гри в спортзалі школи, у якій взяли участь її вихованці, сам тренер і Артем, й не менш захоплюючої (не тільки для дітлахів, а й для мене самої) фотосесії, велетень і гордість каховського баскетболу люб’язно погодився дати ексклюзивне інтерв’ю для читачів «Каховської зорі»:\nАртем, звичайно, перше питання: який зараз твій зріст?\n- 2 метри 17 сантиметрів.\n- Під час, коли я позувала для фотокамери поруч із тобою (признаюся, не могла втриматися від спокуси закарбувати на пам’ять себе разом із не просто талановитою, а й обдарованою такою висотою людиною), я насправді відчула себе одним із мешканців Свіфтовської країни Ліліпутії, які неочікувано зустріли Гуллівера… А що відчуваєш ти, коли доводиться ось так «звисока» споглядати на людей, котрі зустрічаються тобі поза баскетбольними полями?\n- Нічого особливого не відчуваю (сміється). Ніякої зверхності. Я розумію, що біля мене - звичайні люди, яких, до речі, на планеті більшість… Одного б іноді хотілося: побачити себе вашими Мені взагалі дуже рідко доводиться дивитися на когось знизу вверх… (до речі, навіть у своїй команді Артем є найвищим – причому, з різницею у 7 см!).\nНагадай, як розпочинався твій спортивний шлях?\n- Переїхав до Каховки я з батьками у 14-річному віці. До того навіть не замислювався про спортивну кар’єру. Навчався тут у ЗОШ № 3, і ось одного разу товариш по школі, котрий займався баскетболом у ДЮСШ, звернувши увагу вже й на тоді немалий мій зріст, запропонував піти разом із ним до секції, щоб познайомити мене з тренером, і, якщо мені сподобається, спробувати займатися баскетболом.\nНеважко передбачити, що тобі сподобалося…\n- Так. І в цьому велика заслуга мого тренера. Він всіляко заохочував мене, сам повірив в мене і впевнено вселяв мені віру у власні сили. Адже я прийшов у спорт відносно пізно. Та він розгледів у мене задатки для майбутнього успіху. Я дуже вдячний Валерію Спиридоновичу за те, що він, протягом року і двох місяців, які я займався у цієї прекрасної людини й талановитого педагога, не просто віддавав мені свої сили, знання та час, а й шукав нові перспективи для мого розвитку як баскетболіста. Він возив мене у великі міста, представляв знаним у країні клубам. Мій тренер робив усе, щоби про мене дізналися й запросили грати. Сталося так, що, поки тренери баскетбольного клубу «Миколаїв» пообіцяли подумати щодо включення мене в свою юнацьку команду, надійшло запрошення від БК «Хімік». І ось, я став жити й тренуватися в Южному, навчався там в спортивній школі-інтернаті. А з жовтня 2013 року я граю в основній команді «Хіміка».\n- У яких знакових іграх за цей час тобі довелося брати участь?\n- Крім ігор між клубами баскетбольної української Суперліги, в результаті яких БК «Хімік» наприкінці календарного 2014 року отримав 18 впевнених перемог (останньою став розгром столичного БК «Київ» 28 грудня), брав участь в іграх Eurocup, за результатами якого «Хімік» увійшов у топ-32 кращих команд Єврокубка-2013. У тому ж році грав у складі Збірної України на Чеипіонаті Європи у Словенії. Там ми показали доволі непогану гру, посівши VI місце. Завдяки цьому вперше в історії незалежної України попали на Чемпіонат Світу, що пройшов влітку минулого року в Іспанії.\n- Які плани на рік, що настав?\n- Продовжувати грати з командою в Чемпіонаті України. Маємо всі шанси стати переможцями. Нові ігри розпочинаються уже 10 січня: прийматимемо у себе запорізький «Ферро-ЗНТУ». Також готуюся до нових ігор у складі Збірної України на Чемпіонаті Європи-2015.\n- Отже, нудьгувати ніколи… Вільного часу майже не маєш, і навантаження вельми серйозне…\n- Так, але я лише радий тому. І ще раз висловлюю вдячність Валерію Спиридоновичу Зарецькому за те, що він від початку привчав мене до спортивної дисципліни, що зміг заразити своєю любов’ю до баскетболу. Як-то кажуть, у «найнебезпечніший період» підліткового віку я теж не мав часу, та й не цікаво було «експериментувати» з цигарками, алкоголем чи просто «тусуваннями у підвротнях» без усякого сенсу.\n- Мабуть, те ж саме ти міг би побажати й своїм молодшим товаришам – каховським спортсменам, перш за все, тим, кому ти сьогодні надавав свій «майстер-клас»?\n- Так, звісно. А ще – ніколи не губити наполегливості й спортивного азарту. І, звичайно, хай усіх їх та мого першого тренера у новому році завжди супроводжує успіх, добрий настрій, здоров’я. Ніколи не зупиняйтеся, не здавайтеся і завжди прагніть до більшого!\n- Дякую тобі, Артем. Тобі також – усього найкращого, і пам’ятай, що «Каховська зоря» завжди вболіває за тебе й з радістю ділитиметься з каховчанами твоїми новими досягненнями.\nСпілкувалася Ірина СОШНІКОВА\nЧЕМПІОНАТ м. КАХОВКИ З ФУТЗАЛУ 2014/2015\nХІ МЕМОРІАЛ ВІТАЛІЯ НЕСІНА


велосипед відділ комунікації поліції Запорізької області Запорізька область крадіжка лісапетний батальйон поліція раніше судимий\n... серпня близько 14:00 надійшла заява про крадіжку від мешканки Мелітополя 1984 року народження. Поліцейські встановили: невідомий чоловік викрав велосипед, який власниця на деякий час залишила без нагляду біля крамниці на бульварі 30-річчя Перемоги. Співробітники групи реагування патрульної ...\n... святкувань - місто Ганьчжоу. Ще кілька десятиліть тому Китай вважався «велосипедним королівством». Десятки мільйонів людей використовували велосипед як основний засіб пересування. Однак у зв'язку з бурхливим економічним зростанням, урбанізацією і зростанням доходів населення ...


Віра Мельник: керівник, наставник і мама в одній особі | Газета 7 Днів\nВіра Мельник: керівник, наставник і мама в одній особі\nПортрет, написаний зі слів тих, хто завжди поруч\nНезабаром свій день народження буде відзначати Віра Мельник. Прийшовши після закінчення (з відзнакою) Чернігівського юридичного технікуму в липні 1977 року на роботу інспектором Рівненського міськсобезу, вона з березня 1989 року є його незмінним керівником. На перших порах в установі, яка виконувала функцію з призначення пенсій, працювало 16 фахівців, а нині внаслідок змін повноважень і розширення сфери діяльності в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради налічується 137 працівників. Із них 124 – жінки.\nКрім того, з 1994 року в підпорядкування очолюваного Вірою Миколаївною управління перейшов Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Рівного, в якому 141 працівник забезпечує надання понад 30 видів соціальних послуг. А також – Рівненський міський центр реабілітації інвалідів і дітей-інвалідів з порушенням опорно-рухового апарату «Крок», 48 працівників якого надають понад 40 видів послуг комплексної реабілітації особам з інвалідністю.\nНапередодні ювілею Віри Мельник ми поцікавились думкою працівників управління праці та соціального захисту населення про їхню очільницю, яка понад 40 років свого життя віддала соціальній сфері міста Рівного. До речі, коли у Віри Миколаївни запитують, яке в неї хобі, вона завжди відповідає: «Моя робота».\nОтож пропонуємо читачам «7 днів» портрет Віри Мельник, написаний зі слів людей, які з нею працюють, співпрацюють чи просто спілкуються.\nВіра Миколаївна – керівник, наставник і мама в одній особі.\nВона мудра і справедлива та, разом з тим, жіночна і добра.\nЛюдина – з невичерпною енергією, далекоглядним розумом, яка швидко приймає рішення, враховуючи як норми законодавства, так і людські проблеми.\nЧудовий керівник, який розуміє проблеми кожного, вміє радіти успіхам та досягненням своїх працівників. Завжди дасть слушну пораду як по роботі, так і для вирішення побутових питань.\nВіра Миколаївна – добрий майстер у роботі і порадник у житті.\nВона насамперед лідер, який спрямовує енергію і надихає підлеглих на виконання роботи з максимальною відданістю.\nЦікавиться життям кожного працівника і страшенно переймається, якщо виникають проблеми особистого характеру.\nМає дивовижне вміння одразу відчути здатність працівника до виконання певних завдань, що носять індивідуальний характер.\nВміє вислухати думку працівника щодо вирішення питання та застосувати її в роботі.\nМріє всіх неодружених працівниць управління, яких називає «доцями», видати заміж. І часом, завдяки мудрим і вчасно даним порадам, їй таки це вдається!\nЦе наш «чарівний пендель», який вказує правильний напрямок дій для отримання результату і прискорює наближення до нього.\nНа працівників ніколи не кричить, але її погляд говорить більше, ніж 1000 слів.\nСправедлива в різних ситуаціях, які виникають у процесі роботи як з працівниками, так і з відвідувачами.\nЇї принципова позиція – чітке дотримання букви закону.\nДивуюсь, як можна встигати керувати управлінням, вирішувати проблеми людей, працювати на городі та робити чудові закрутки на зиму… І це все за 24 години на добу.\nНіколи не збагну, як можна о 4-ій годині ранку вставати, генерувати ідеї, які потім з успіхом втілюються в роботі. Її недоспані ночі – це наші бадьорі ранки.\nМабуть, завдячуючи її мудрості, як керівника, в колективі управління створена така атмосфера, що всі ми почуваємося наче вдома: дружньо і працюємо довго. У нас нема плинності кадрів. Прийшовши на роботу, ми залишаємось тут назавжди.\nВеличезний досвід роботи виливається в уміння чітко висловлювати думки та роз’яснити, розтлумачити, тобто донести інформацію до кожного так, що сам зрозумієш й іншим зможеш розказати. І це думка не тільки нашого колективу, але й людей з інвалідністю, якими ми опікуємось.\nВіра Миколаївна – порадниця для керівників районних управлінь та управлінь інших міст, які майже щодня телефонують їй, щоб отримати консультації. До її думок з приводу можливості практичного застосування певних законодавчих змін прислухаються в Міністерстві соціальної політики, керівники якого теж їй телефонують.\nВіра Миколаївна – це гарна жінка, компетентний, досвідчений керівник. Вона вміє поєднати вимогливість з поблажливістю. Заслужила авторитет на місцевому та державному рівнях.\nДорога Віро Миколаївно! Завдяки Вам створений дружний колектив, люди у Вас працьовиті, добрі і веселі. У Вас є все, що потрібно для результативної праці. У Вас будні не є рутиною і буденністю, а кожен день – це яскравий і оригінальний робочий час. З Вами працівники – одна команда, допомога і підтримка. З Вами всі – як одне ціле і всі почувають себе комфортно. Довіряють Вам і особисті секрети. Ви вмієте вислухати і зрозуміти. Нехай праця буде для Вас тільки в радість і до успіху веде стежка добра!\nЗ любов’юколектив міського управління праці та соціального захисту населення


«Забуття» Тані Малярчук видадуть у США | Письменники України\n«Забуття» Тані Малярчук видадуть у США\n2022-04-26 07:00:00 Читомо\nРоман Тетяни Малярчук «Забуття» видадуть в американському видавництві Liveright. Про це повідомила засновниця агентства перекладів української літератури The Tompkins Agency for Ukrainian Literature in Translation Зеня Томпкінс на своїй фейсбук-сторінці.\nВона зазначила, що стане перекладачкою роману. Імовірна дата виходу книжки — літо 2023 року.\n«Це перший випадок, коли роман, написаний українською мовою, потрапив у велику торгову книжкову мережу США. Я знаю, що [Андрія] Куркова публікували професійні видавництва, але автори, які пишуть російською, мали набагато кращий доступ до агентів, редакторів і преси, ніж ті, що пишуть українською. Я не ділюся цим, щоб знецінювати досягнення Андрія, але це величезний крок для сучасної української літератури в цілому», — додала Томпкінс у коментарях до допису.\n«Забуття» — роман Тетяни Малярчук, яке 2016 року надрукувало Видавництво Старого Лева. Книжка розповідає про захоплення ліричної героїні В’ячеславом Липинським, українським політичним діячем та істориком польського походження.\nНагадаємо, роман «Забуття» у 2019 році видали у Польщі та Німеччині. У 2016 році він став «Книгою року ВВС».\nЧільне фото: Видавництво Старого Лева\nОригінал статті на Suspilne: «Забуття» Тані Малярчук видадуть у США


ураженні судин і за відсутності ознак прогресування захворювання зазвичай добре контролюється середніми дозами глюкокортикоїдів. Натомість, у хворих із швидкопрогресуючим важким ураженням судин, високим індексом активності васкуліту, незважаючи на добру відповідь на лікування гормонами, необхідне раннє призначення комбінованої терапії глюкокортикоїдами і цитостатиками. Нижче наведена схема ведення хворих важкими формами вузликового періартеріїту.\nD. Еферентна терапія. Включає застосування гемосорбції і плазмаферезу. Покази до застосування цих методів:\n"\tвідсутність ефект від імунодпресивної терапії, в першу чергу при швидко прогресуючому перебігу вузликового періартеріїту, при важкому ураженні нирок і нирковій недостаності, яка швидко наростає;\n"\tнаявність протипоказів до застосування імунодепресантів.\nГемосорбція - це перфузія крові через активоване вугілля. Метод володіє імунокоригуючими властивостями, відновлює функціональну активність Т-лімфоцитів, підвищується флогогенна актиність нейтрофілів. Плазмаферез - метод еферентної терапії, спрямованої на вивільнення організму від продуктів метаболізму, циркулюючих імунних комплексів шляхом вибіркового видалення плазми хворого і наступною заміною її свіжезамороженою плазмою. Ефективнимє поєднання плазмаферезу і застосування циклофосфану. Плазмаферез найбільш ефективний в активній фазі захворювання.\nСхема ведення хворих важкими формами вузликового періартеріїту (C.Savage et al., 1997).\nЕкскалаційна терапія\tАктивний важкий перебіг із підвищеним рівнем креатиніну > 500 мкмоль/л або з легеневими геморагіями\n7-10 процедур плазмаферезу впродовж 14 днів (видалення плазми в об'ємі 60 мл/кг із заміщенням її відповідним об'ємом 4,5-5% розчину альбуміну)\nабо пульс-терапія метилпреднізолоном (15 мг/кг-добу) впродовж 3-х днів\n4-6 місяців\tЦитостатик\tГлюкокортикоїд\nЦиклофосфан 2 мг/кг/добу впродовж 1 місяця (максимально 150 мг/добу); знизити дозу на 25%, якщо вік хворих >60 років.\nКількість лейкоцитів повинно бути > 4,0 х 109/л\tПреднізолон 1 мг/кг/добу (максимально 80 мг/добу), знижувати дозу кожний тиждень до 10 мг/добу; приймати впродовж 6 місяців\nПідтримуюча терапія\tАзатіоприн\n2 мг/кг/добу\tПреднізолон\nE. Застосування антиагрегантів, антикоагулянтів і ангіопротекторів. Ці препарати застосовуються в комплексній терапії вузликового періартеріїту у випадках виражених ознак гіперкоагуляції, гіперагрегації тромбоцитів, порушення мікроциркуляції, тромбозів, ДВЗ-синдрому.\nГепарин - вводять підшкірно в ділянку пупка по 5000 ОД 4 рази на добу впродовж 1-1,5 міс.\nФраксипарин - по 0,3 мл підшкірно в ділянку пупка 1 раз на добу впродовж 1,5-2 міс.\nКурантил (дипіридамол) - антиагрегантний ефект пов'язаний із стимуляцією синтезу простацикляну і гальмуванням синтезу тромбоксана. Окрім цього, препарат є конкурентним інгібітором фосфодіестерази, сприяючи нагромадженню цАМФ і аденозину в тканинах. Препарат призначають у добовій дозі 225-300 мг впродовж 2-3 міс.\nПентоксифіллін (трентал, агапурин) - блокують фосфодіестеразу, збільшуючи вміст цАМФ і цГМФ в гладенькій мускуратурі судин, органів. тканин; гальмує агрегація тромбоцитів, підвищує їх здатність до деформації, покращує умови мікроциркуляції, знижує в'язкість крові, посилює фібриноліз, знижує рівень фібриногену в плазмі крові, має слабкий судинорозширюючий ефект. Призначають у добовій дозі 600-1200 мг перорально чи довенно краплинно, після досягнення ефекту можливий перехід на підтримуючі дози 300 мг/добу. При важких порушеннях мікроциркуляції препарат вводять інфузійно: 100-200 мг препарату розчиняють в 200 мл 5% розчину глюкози (чи ізотонічного розчину) і вводять упродовж 90 хв.\nШироко застосовують нікотинову кислоту та її похідні - теоніколь, ксантинолу нікотинат, нікошпан, компламін.\nПармідин - ангіопротектор, нормалізує приникність судин, зменшує набряк у тканинах, покращує метаболічні процеси в стінці судин мікроциркуляцію. Це пов'язано з впливом на кінін-калікреїнову систему, особливо зі зменшенням активності брадикініну. Призначають всередину по 0,25 г 4 рази на день, при добрій переносимості дозу збільшують до 0,73 (3 табл.) 4 рази на день. Курс терапії становить 3-6 міс.\nКальцію добезілат (доксіум) - призначають всередину по 0,25 г 3-4 рази на день упродовж 3-4 тижнів. Препарат особливо ефективний при хоріоретинітах.\nF. Застосування нестероїдних протизапальних препаратів. Ці препарати застосовуються при вузликовому періартеріїту внаслідок їх протизапальних, знеболюючих і дезагрегаційних властивостей. Застосовують препарати різних груп у максимальних дозах впродовж усього активного періоду.\nG. Лікування артеріальної гіпертензії. Лікування артеріальної гіпертензії надзвичайно актуально, оскільки саме вона у більшості випадків визначає прогноз захворювання. Основними препаратами є інгібітори ангіотензинперетворюючого фермента - капотен, каптоприл, еналаприл тощо. Ці препарати поєднують із салуретиками, перевагу надають фуросеміду і урегіту.\nH. Лікування поліневриту. У гострій фазі поліневриту застосовують фінлепсин (тегретол) по 0,1 г 2 риза на день, при необхідності дозу збільшують до 0,6-0,8 г на день. Показані легкий масаж, ЛФК. Через 1-2 місяці призначають фосфаден дом'язово по 2 мл 2% розчин впродовж 20 днів. Також в комплекс терапії включають вітаміну групи В (коферменти - кокарбоксилаза, піридоксальфосфат).\nПрогноз. Визначають наступні фактори:\n-\tранний початок терапії імунодепресантами;\n-\tважкість ураження нирок і артеріальна гіпертензія;\n-\tшлукново-кишкові ускладнення (перфорація судинних виразок, кровотечі);\n-\tперсистенція HВsAg у сироватці крові (тривалість життя хворих без антитіл вища, ніж у носіїв HвsAg).\nВ даний час завдяки впровадженню в клінічну практику імуносупресивної терапії (передусім циклофосфану) прогноз щодо життя суттєво покращився. Встановлено, що при використанні глюкокортикоїдів виживання хворих із системними васкулітами збільшилося з 10% до 55%, а при поєднанні з циклофосфаном чи азатіоприном - воно зросло до 80% і більше. До несприятливих прогностичних чинників відносять: початок захворювання у віці старше 50 років, ураження нирок, шлунково-кишкового тракту, ЦНС і розвиток кардіоміопатії.


Як можна легко зробити прозорий фон картинки в фотошопі різними методами?\nДоброго всім часу доби, мої дорогі друзі і читачі. Я кожен день пишу статті на свій блог, і відповідно до кожної з них потрібна якась вступна картинка. Щоб її зробити доводиться шукати спеціальні зображення в інтернеті. В ідеалі знаходяться зображення з прозорим фоном. Це сильно полегшує роботу, так як вони ідеально встають на картинку без зайвих об’єктів.\nАле буває так, що знайшов якийсь офігенно зображення, яке б підійшло до загальної тематики, але вона, собака така, знаходиться з зайвими предметами і фоном. І що тоді? Забити на хорошу графіку? Так ні за що. і якраз сьогодні я вам із задоволенням покажу, як у фотошопі зробити прозорий фон картинки декількома досить простими способами.\nВи можете подивитися мою статтю, де я писав про те, як виділяти волосся в фотошопі. Цей спосіб підходить для нашої мети (ви також виділяєте об’єкт і переносите його на новий документ на прозорому бекграунд), але я б радив їм користуватися саме для таких складних виділень. Для звичайного видалення непотрібного фону (тобто створення прозорого) будемо використовувати більш прості методи.\nПеред тим, як приступити до основної роботи, відкрийте зображення і постарайтеся обрізати його до того моменту, щоб елемент в неї містився. Так буде легше, повірте. Тим більше робиться це нескладно. Просто візьміть інструмент «Рамка» і зменшіть кордону.\nЯкщо ви розраховуєте робити щось з нуля, то спочатку подбайте про те, щоб при створенні нового документа у вас був прозорий фон. Для цього створюємо новий документ і після виставлення всіх параметрів обов’язково встановіть «Прозорий фон» . А далі працюємо в штатному режимі\nЦим інструментом найкраще прибирати задній план, коли він однорідний, або ж зі схожою структурою. Я для прикладу взяв фотографію мавпочки на мотузці. Як бачите, вона на білому тлі, а нам потрібен саме прозорий. Тоді хрускотом пальчиками і починаємо робити все по кроках.\nВиберіть інструмент «Чарівна паличка» і поставте допуск 50.\nТепер тикніте один раз лівою кнопкою мишки по будь-якого місця фону. У вас повинна буде виділитися або величезна частина фону, або весь бекграунд цілком. Це залежить від перешкод.\nЯкщо у вас залишився проміжок між ніг і між рук, то потрібно виділити і інші прогалини. Але якщо ми натиснемо в інше місце, то скинеться наше виділення. А що тоді робити? це елементарно. Просто інші частини потрібно виділяти з затиснутою клавішею SHIFT.\nТепер, коли у нас все виділено, нам що потрібно зробити? Нам необхідно інвертувати виділення. Для цього натисніть комбінацію клавіш SHIFT + CTRL + I. Тепер пунктирна лінія буде огортати тільки саму мавпу. Ось цього-то ми і добивалися.\nНу а далі натисніть комбінацію клавіш CTRL + J і ви побачите, що мавпа скопіювати на новий шар, але тепер з прозорим фоном. І якщо ви хочете, то можете видалити головний шар і працювати вже з мартихой без фону.\nЯкщо ви бачите, що фон виділяється або занадто мало, або занадто багато, то пограйте з допуском. Чим він більший, тим більше схожих пікселів він захопить, т.е. більше якщо допуск варто мінімальний, то він буде виділяти строго один колір, а якщо його збільшити, то в діапазон включаться ще й відтінки, які близькі до цього кольору.\nТільки не забуваємо, що такі зображення треба зберігати в форматі PNG, інакше прозорість загубиться і у вас знову буде білий фон.\nЯкщо фон дуже різнорідний і явно видно, що навіть допуск не допоможе, тоді скористаєтеся іншими інструментами виділення, наприклад швидкої маскою або навіть ласо. До речі я вже показував це на конкретному прикладі.\nТакож фон можна стерти звичайною гумкою. Так-так, саме їм. Тільки не забудьте зняти замочок зі шару, а то замість прозорості все закраситься білим кольором.\nПроцес звичайно досить тоскний. Адже треба і жорсткість нормальну підібрати, і спокійно прати, не зачіпаючи сам елемент, в даному випадку леопарда. У будь-якому випадку, як варіант його не можна виключати. Ви згодні?\nЗвичайно є спосіб і простіше, а саме інструмент «Фонова гумка» . Єдине, краще, щоб фон і елемент мало відрізнялися один від одного за кольором і насиченості. Тому я взяв фотографію тигра, який стрибає на тлі неба. відмінний варіант.\nВиберіть «Фонова гумка» . Для цього натисніть правою кнопкою миші на «Ластик» в панелі інструментів. знайшли? відмінно. Тут допуск можна поставити побільше, так як пікселі сильно відрізняються один від одного. Загалом зупинимося на числі 50.\nТепер виберіть розмір стёркі. Ну в загальному натискаємо правою кнопкою миші на робочому просторі і там вже ставимо жорсткість (давайте 85 відсотків) і розмір (Ну тут я вибрав 200).\nА далі просто починаємо прати весь фон, не боячись зачепити тигра. Він буде прати тільки ті пікселі (і схожі на них), на які ви натиснули, щоб почати прати. У тих місцях, де небо світліше, у вас може нічого не стертися, так як пікселі вже зовсім іншого відтінку, тому частіше міняйте точку відліку.\nНу і заодно про ще одну стерку не забуду. У тій же самій групі інструментів виберіть «Чарівна гумка» . Знову ж дивимося на допуск. При такій композиції можна поставити високий рівень допуску, навіть 80-90.\nТепер нам потрібно просто один раз натиснути на небо. Бачите, що вийшло? Нам вже нічого не треба прати. Більшість неба збрив завдяки одному натисненню.\nНатискайте на залишки небосхилу, щоб повністю його прибрати. Тигр повинен бути тільки на прозорому тлі. Ну а далі все за схемою. Зчищати все до прозорості і зберігаєте картинку у форматі PNG.\nНу? Чи не краса чи? Усе. Тепер його можна використовувати для будь-яких колажів або аналогічних видів зображень. Можете навіть зробити так, як ніби він намагається на вас напасти))). Ну це вже як ваша фантазія вам підкаже.\nНу а якщо ви серйозно хочете навчитися робити красиві, цікаві та професійні колажі, то обов’язково подивіться курс від Олени Виноградової, професіонала в створенні колажів по цій темі. Курс дійсно відмінний і виглядає на одному диханні.\nНу а на цьому я з вами прощаюся. Сподіваюся, що мій сьогоднішній урок вам сподобався і був для вас корисний. Не забувайте підписуватися на оновлення блогу і ділитися з друзями в соціальних мережах. А вас я чекаю в своїх інших статтях. До речі, про конкурс не забули? Через тиждень вже оголошу результати. Так що поспішаємо! Ну а вам я бажаю успіхів. Бувай!\nТри способи, як зробити прозорий фон картинки в Photoshop (фотошоп)\n2015-04-22 / Вр: 23: 08 / переглядів: 108005\nУ цій статті я розповім, як в Photoshop (фотошопі) зробити фон картинки прозорим.\nДля чого потрібен прозорий фон?\nЧасто фон однієї картинки закриває іншу картинку. У таких і подібних випадках корисно вміти робити фон прозорим.\nБудемо працювати з малюнком, який ви бачите знизу: у нас є пеньок, а на пеньок ми посадили колобка. Як бачите, білий фон навколо колобка закриває пеньок, та й взагалі псує всю картину:\nЗначить, нам потрібно видалити цей білий фон, фактично ми його не видаляємо (адже розмір картинки залишається колишній), а робимо його прозорим, невидимим.\nЄ три способи видалення заважає фону.\n○ 1 спосіб :\nБудемо використовувати інструмент «Чарівна паличка» .\nУ графічному редакторі Photoshop відкрийте зображення. Справа, в шарах, натисніть подвійним клацанням правою кнопкою миші по замочку:\nДалі відкриється віконце, де потрібно натиснути на кнопку «Ок» . Тепер натисніть на інструмент «Чарівна паличка» і в «допуск» ми ставимо параметр «10»:\nНатисніть «Чарівної паличкою» на білий фон. Коли фон виділиться, тисніть на клавіатурі клавішу «Delete»:\n○ 2 спосіб :\nВидаляємо фон за допомогою інструмента «Магнітне ласо»:\nНатискайте біля колобка і просто ведіть курсор навколо нього. Лінія сама буде притягатися по контуру:\nПісля виділення потрібно перейти в верхньому меню на пункт «Виділення» => «Інверсія»:\nТисніть на клавіатурі клавішу «Delete» . Все, фон зник:\nХочу звернути вашу увагу, що 1 і 2-й спосіб можна застосовувати, якщо фон у картинки однотонний, наприклад, тільки білий або тільки червоний і т. д. А ось у випадках, коли фон різнокольоровий або має інші зображення ззаду, то краще використовувати 3-й спосіб.\n○ 3 спосіб :\nВидаляємо фон за допомогою режиму «Швидка маска» . Вона знаходиться внизу:\nНатискаємо на «Швидку маску», вибираємо інструмент «Пензель» і просто замальовує колобка, але не зачіпаючи фон:\nКоли замалювали колобка, потрібно віджати кнопку «Швидка маска»:\nА на клавіатурі натиснути клавішу «Delete» . Все, фон зник:\nТепер найважливіше: як зберегти?\nЯк зберегти зображення з прозорим фоном\nЯкщо картинку зберегти в форматі JEPG, то замість прозорого фону він буде білим. Зберігати потрібно в форматі PNG або GIF .\nТисніть в меню на «Файл» => «Зберегти як…» :\nВ «Файл:» дайте назву зображенні, в «Тип файлу» знайдіть і виберіть формат «PNG» . Тисніть на кнопку «Зберегти»:\nВсе, перевіряйте результат.\nТепер, якщо колобка вставити на іншу картинку, то ми бачимо, що фон колобка зник:\nМожете подивитися мій відео-урок по темі «Як зробити прозорий фон картинки в Photoshop»:\nПідписуйтесь на оновлення мого блогу .\n3 простих способи зробити прозорий фон в фотошопі\nПривіт мої постійні і нові читачі! Сьогодні статтю присвячую творчим людям і тим, хто хоче освоїти фотошоп. Будемо розбиратися «Як у фотошопі зробити картинку з прозорим фоном».\nОтже, друзі підведемо міні підсумок. Ми вже знаємо, як зробити обведення і тінь в цьому прекрасному редакторі, а ще як написати гарний текст.\nСкільки вас, які думають, що фотошоп — це супер складно? А що, якщо я скажу: «Елементарно Ватсон». І це дійсно так.\nДочитайте статтю до кінця, і ви зрозумієте, що це робити нескладно.\nНавіщо потрібен прозорий фон?\nНапевно, ви задавали питання: «Навіщо робити задній вид невидимим?»Відповідь, виявляється, дуже простий. Це робиться для того, щоб картинку можна було вставити до різних зображень і при цьому все виглядало гармонійно і красиво.\nІснує кілька способів робити фон невидимим. Ми розберемо найпростіші і відомі три способи, а ви вже виберіть який найзручніший.\nЦе найпростіший спосіб на мій погляд.\nВідкриваємо фотошоп і завантажуємо картинку, яку будемо змінювати. У моєму випадку — це принцеса Ельза з мультфільму Холодне серце.\nУ правому нижньому кутку (де шари) натискаємо подвійним натисканням на значок «замок». Після цього з’явиться віконце, в якому потрібно натиснути «ОК».\nБеремо інструмент «Чарівна паличка», у віконці «Допуск» встановлюємо параметр 10.\nНа порожній простір натискаємо паличкою і натискаємо на кнопку Delete. І ось ми бачимо, що фон стає прозорим.\nЦей спосіб трохи складніше, ніж попередній і зажадає від вас трохи посидючості. У тому варіанті ми будемо використовувати інструмент «Магнітне ласо».\nУ стовпці з інструментами натискаємо на «Лассо» і перед вами відкриються три варіанти. Вибираємо саме магнітне ласо.\nЗа допомогою цього інструменту, виділяємо головного персонажа, якого необхідно зберегти.\nПісля виділення, у верхній панелі натискаємо на «Виділення». У меню вибираємо «Інверсія». Після цього тиснемо на Delete. От і все. Ми зробили прозорий фон.\nПорада! Цим способом краще користуватися, якщо картинка зображена на білому тлі!\nСуть цього варіанта полягає в використанні такого інструменту, як маска.\nВибираємо «швидку маску» і потім натискаємо на кисть.\nЗафарбовуємо тільки персонажа, і при цьому, не зачіпаючи фон.\nДалі потрібно знову натиснути на маску і на кнопку Delete. Все фон пішов.\nОстаннім етапом залишається — це правильне збереження картинки. Адже якщо неправильно вибрати формат зображення то збережеться білий фон, а нам потрібно, щоб він був прозорим.\nБілий задній вид залишається в форматі GEPG. Тому краще зберігати або в PNG, або в GIF. Я більше перевагу віддаю PNG.\nДля збереження результату переходимо в верхній рядок. Натискаємо на «Файл». Після цього перед нами з’явиться список функцій, вибираємо «Зберегти як …». Далі перед нами відкриється вікно, в якому можна придумати якесь унікальне ім’я для файлу та тип.\nПам’ятаємо, що тип ми вибираємо або PNG, або GIF. Я вибрав перший варіант.\nІ також в цьому вікні ви можете вибрати місце для зберігання зображення.\nУявляєте, програму фотошоп розробив один студент з Мічиганського університету на ім’я Томас Холл.\nВ даний час слово Photoshop стало прозивним. Багато неспеціалісти називають так багато графічні редактори.\nДана програма залишається платною і досить дорогий. Тому для неї з’явився альтернативний варіант — Corel.\nВ даній програмі, виявляється, можна не тільки редагувати вже наявні зображення, а й створювати нові, тобто малювати. Зараз дуже багато картин і портретів, які продають художники на просторах інтернету, створені саме в Photoshop. Так що у вас є, до чого прагнути.\nНа цьому моя стаття, як у фотошопі зробити картинку з прозорим фоном підійшла до свого логічного завершення. Сподіваюся, що вона для вас виявилася корисною, ви в ній знайшли відповіді на свої питання. Якщо щось залишилося незрозумілим, то пишіть їх в коментарях, я із задоволенням на них відповім.\nНе забувайте залишати лайки, діліться корисною інформацією зі своїми близькими, друзями і знайомими. Бажаю вам творчих успіхів і до швидких зустрічей на моєму сайті.\nЯк зробити прозорий фон в фотошопі Ссылка на основную публикацию


Прем’єра Холостяка 11: Інтрига зберігається. У мережу потрапило фото нового героя з коханою 99-річною жінкою | Одна Минута\nБагато шанувальників шоу “Холостяк” хочуть знати про головних героїв все. Як вони живуть, що їм подобається, які у них плани. І найголовніше який у них критерій при виборі своєї другої половини.\nХолостяком 11 сезону став Михайло Залівако. Йому 31 рік, він займається бізнесом в Харкові. Напрямок бізнесу – логістика. У шоу Михайло готовий знайти свою другу половину і побудувати з нею міцну і щасливу сім’ю. Він хоче знайти тут свою любов.\nМихайло Залівако не може уявити своє життя без бізнесу з логістики. Бо ця робота загартувала його характер, і він став впевненим в собі.\nМихайло любить спорт. Це для нього друге після бізнесу. Бізнесмен постійно тренується і покращує свою фігуру. Потрібно тримати себе в хорошій фізичній формі. Михайло любить активний відпочинок та екстремальні ситуації. Так у 2019 році він здійснив сходження на Ельбрус. Маршрут він вибрав той по якому йшли першопрохідці.\nМихайло любить тварин, і вони відповідають йому тим же. Зараз у нього живуть коти Бублик (дівчинка) і Бруно (хлопчик).\nМихайло Залівако каже, що стильно одягатися можуть також і чоловіки, а не тільки прекрасна стать. Михайлу не чужа сучасна мода. Якщо поглянути в його гардероб, то можна виявити неординарні та лаконічні зразки одягу. Він обожнює брендове взуття: Marni, Jil Sander, Maison Margiela, Balenciaga.\nЩо не любить Михайло, так це коли дівчата лаються. І тому з такими дівчатами він відразу припиняє спілкуватися. Йому не потрібна домогосподарка. Головне, щоб дівчина була мотивована розвиватися.\nОсобливе ставлення у Михайла до своєї 99 річної бабусі. Він її обожнює і може слухати її вічно. Вони зворушливо спілкуються і недавно Михайло розмістив в соцмережах фото, як він спілкується зі своєю улюбленою бабусею.\nГоловний Холостяк пишається нею.\nДля Холостяка неприйнятно, коли дівчина нецензурно висловлюється. Це якість його відразу відштовхує, як би не була приваблива дівчина. Михайло не шукає собі домогосподарку. Для нього важливо, щоб його обраниця була зацікавлена в професійному розвитку.\nМама Дана Балана реабілітується після важкої хвороби: син не відходить від її ліжка ні...\nНОВИНИ 22:51 16.02.2021\nМама молдавського красеня Дана Балана серйозно захворіла. Два місяці тому лікарі поставили діагноз - Ковід19. Вона була в реанімації, після чого проходить реабілітацію.\nУ Карпатах снігопад і сильні пориви вітру: через негоду туристів просять відмовитися від поїздок...\nЗ огляду на те, що карантинні обмеження в слабкому або жорсткому поданні поширюються в Україні вже більше року, бізнес в занепаді.


Рівні самостійності школярів | Focus\nУ НовостиПублікація Сентябрь 5, 2019 0 Коментарі\nСамостійною дитиною називають ту, яка здатна з урахуванням свого віку ставити перед собою цілі та досягати їх. Наприклад, до 3-х років самостійність можна підтвердити умінням зав’язувати шнурівку на взутті, в 7 років – здатністю приготувати сніданок, а в 8 років – навиком робити домашнє завдання без допомоги дорослих.\nДослідження вчених-педагогів та психологів дозволяють встановити чотири рівні самостійності учнів відповідно характеру діяльності:\n1. Копіюючи дії учнів-однокласників за заданим зразком. Ідентифікація об’єктів та явищ, їх розпізнавання шляхом порівняння з відомим зразком. На цьому рівні здійснюється підготовка учнів до самостійної діяльності.\n2. Репродуктивна діяльність, пов’язана з відтворенням інформації про різні властивості навчального об’єкта. На цьому рівні вже починається узагальнення прийомів та методів пізнавальної діяльності.\n3. Продуктивна діяльність самостійного застосування набутих знань для вирішення завдань, які виходять за межі відомого зразка, і потребує здатності до індуктивних та дедуктивних висновків.\n4. Самостійна діяльність, що виявляється в переносі знань при вирішенні завдань в істотно нових ситуаціях, складанні нових програм прийняття рішень. Завдання вчителя — довести якомога більше дітей до четвертого рівня самостійності.\nОсновною помилкою батьків при бажанні розвинути самостійність у дитини є підживлення несамостійності, що виявляється у вигляді неусвідомлених навіювань. Гіперопіка та страх – ось найголовніші вороги дитини на шляху до самостійності.\nПринципи швидкого запам’ятовування для дітей