З галерії львівських оригіналів | Збруч\nПані Янова виходила на ринок раніше всіх. Сторожиха від Шубута виносила їй стіл і велетенську парасолю, помагала уставити й накрити ляду, діставала шустку й, хухнувши в долоню "на щастя", відходила. Тоді пані Янова витягала з кійця одну курочку за другою й, не спішучись, з рутиною й акуратністю старого професіонала, підскубувала кожній гортанку та підрізувала, спускаючи кров до відра, аби чортів магістратник не витирав собі нею "писка", а пані радникові, професорові й докторові, що творили постійну клієнтелю пані Янової, аби мали товар свіжий, як належиться за свої тяжкі гроші. Так діялося від літ і всі були задоволені. Пані радникові, професорові й докторові захвалювали паню Янову перед усіма своїми знайомими, а пані Янова цюлала грейцар до грейцара на чорну годину. Домик з городцем на Клепарові придбала з праці власних рук, завдяки своїй проворності вивінувала дочку, як Бог приказав, а турбувалася тільки сином, що замість до школи ходив на мулярку, аби не жебрати в мами зайвої шустки, та чоловіком, що хоч тихий і богобоязливий, до роботи прикладався куди менше, як до чарки. Приходив до ринку щодня акуратно, як мали дзвонити на "фаєранд" і чипів коло стола, поки пані Янова не кинула йому пару шісток, аби йшов собі на зломану голову. Брав гроші так, як би вони йому слушно належалися, й ішов до Найсарка. Там випивав чарку-дві, закусував оселедцем і запивав гальбою пива, а коли трапився який кушмпан, то філософував з ним на тему, що так далі вже бути не може й треба прибрати бабів до рук, бо вже собі занадто порозбирали. Не було сили, що могла би щонебудь перемінити в поділі годин пані Янової, не було людини, яка відважилась би встрявати в її інтереси. Бо пані Янова давала "свойому пискові" їсти смачно й добре, але не даром. Обсідала ним кожного, що мав до неї якісь застереження чи хочби тільки глянув на неї кривим оком.\nАле одного дня трапилася пані Яновій неприємність. Була середа, день, якого пані Янова чомусь не злюбила. Десь інші не любили понеділка й казали, що то тяжкий день, але пані Янова була з понеділком в порядку, а тільки про те й думала, аби якось перепхати середу; найчастіше в той день траплялося їй щось таке, чого не було в пляні. Так і тепер. На ринку було ще доволі пусто, мало хто швеньдявся поміж столи, а біля її столу станув якийсь старий обшарпанець як укопаний, і не говорячи ні слова, дивився, як вона дорізувала четверту курку з ряду.\nЗразу пробувала пані Янова не звертати на нього уваги. Було видно, що не належав до тих, що тільки дивляться, аби дещо потягнути. Стоїть, хай стоїть; цілого ринку пані Янова ще не законтрактувала. Та саме в момент коли пані Янова витягла п'яту з черги курку й підскубавши їй гортанку, черкнула по ній ножем, старий обшарпанець заговорив:\n— Жінко, як тобі не лячно перед Богом, мордувати оте невинне створіння?\nПані Янова чи не дочула чи не зрозуміла, але тримаючи в руках недорізану курку, запитала:\n— Нічого мені від вас не треба, жінко, — відповів незнайомий, — але Бог тебе колись тяжко покарає за всі ті нещасні курята, що ти їх стільки вже намордувала. Та ж це створіння боже, таке саме, як людина, й так само жити раде, як ми...\nПані Янова скипіла перш за все через те, що якийсь незнайомий обшарпанець посмів їй "тикати"...\n— Слухайте, пане, — ідіть собі, поки я добра, до чортової матері і мені тут не "тикайте", бо я вам не рівня і не служка! Маю дім, город, заміжню дочку, сина й такого чоловіка-пронозу, як ви. Як його стрінете, кланяйтеся від мене та йдіть до Найсарка на пиво й там собі один другому "крутіть гітари", а не мені!\n— Бабо..., — пробував продовжувати свою проповідь обшарпанець, але не вспів ще докінчити слова, як пані Янова, відложивши недорізану курку, вхопила за якусь сернячу печінку й хляпнула нею непрошеного гостя просто в фізіономію. Тимчасом недорізана курка стріпнулася й, підірвавшись зі столу, поскакала з криком по ринку. Кинулись за нею сусідки пані Янової, а коло її стола вмить стовпилася цікава на всяку авантюру юрба.\n•) Автор доручив цей скрипт нашій Редакції день-два дні перед своїм останнім захворінням. Ред.\n[Львівські вісті, 30.05.1942]\nСтарий обшарпанець витягнув затабачену хустину й спокійно обтирав собі нею закривавлене сернячою печінкою обличчя, а пані Янова тимчасом, підпершись обома закривавленими руками на столі, верещала:\n— Ти мені тут бабрати прийшов? Ти мені тикаєш, ти мені "юра сунеш"? Та ти скажи, що хочеш їсти, я тобі дам, але мені тут не бабрай і не тикай, і гітари про божі створіння і мої власні кури не крути! Не курку, а тебе зарізала би, як би хто хотів таку хабетину купувати!\nІ була би пані Янова верещала так невідомо як довго, якби з юрби, що оточила стіл, не висунувся їй старий клієнт, пан радник з апеляції, не узяв старого обшарпанця під руку та не заговорив:\n— Добрий день, пане докторе! Що це ви попсували гумор пані Яновій? Вона ж людина добра й розумна, тільки горе тому, хто її зачепить. Ходім!\nСтарий обшарпанець глянув на пана радника, простяг йому руку й посміхнувся гірко:\n— "Добра", кажете? Всі ви добрі, а боже невинне створіння мордуєте, Бога не лякаючися!\nМахнув зрезигновано рукою й направився іти, коли тимчасом пан радник говорив щось пошепки до пані Янової; вона стояла тепер за столом, як стовп кам'яної соли, й не могла вийти з дива:\n— "Доктор"! — думала собі. — Та невже в нас доктори вже так на пси зійшли, що цілих штанів на сидженню не мають, що по ринку з кобілками ходять і спокійним людям голови дурницями завертають?\n— Ні, пане раднику, то таки якийсь варіят! — рішила безапеляційно.\nПан радник здвигнув плечима й зробив вигляд, ніби пані Янова має рацію в цілому, але помиляється в подробицях; кинув їй свою течку на стіл і зі словами "Я зараз вертаюся по товар", підбіг за старим обшарпанцем, що поволі, не спішучись, віддалювався від стола пані Янової.\n— Ну й що вам прийшло до голови, пане докторе, зачіпатися з перекупкою? Та ж ви її ані не переконаєте, ані не переговорите. Шкода слова!\n— Справді шкода... — відповів обшарпанець, а по хвилині, наче собі щось нагадавши, сказав:\n— Як це добре, що я вас бачу, пане раднику!\n— Маю до вас діло судово-правного характеру.\n— Я рішив виточити моїй жінці процес про уневажнення подружжа...\nРадник вирячився здива й спинився серед ринку, як укопаний:\n— Ви, тепер, на старість? Маючи дорослі діти?\n— Якраз! Діти мене не шанують, а жінка? Що мені по ній, коли вона "гат кайн більдунгсфегігес гегірн"! — закінчив по німецьки.\n— Трудно, пане докторе, коли ви цього не завважили тому двадцять з лишком літ, то сьогодні вже пізно. На всякий випадок про уневажнення подружжа тут не може бути й мови. Не то розвід, але й сепарація тут ні при чому.\nОбшарпанець махнув рукою подратований:\n— То все так "з кавзипердами". — "Зі габен аух кайн більдунгсфегігес гегірн". Стуманіли, сидючи над пандектами й світу божого за ними не бачите!\nПан радник, хоч і сам "кавзиперда", та ще й від апеляції, не ображувався. За добре знав старого дивака. Дискретно витягнув п'ятку й всунув докторові в жменю, прощаючись:\n— Вибачте, пане докторе, ще мушу вернутися до пані Янової й взяти товар, занести додому та гнати до бюра. Колись може поговоримо про цю справу, а покищо бувайте здорові, а до суду зі своєю справою не поспішайте.\n— Ідіот! — процідив доктор крізь зуби за радником. — На ніякі розмови я до тебе не піду, а в суд, про уневажнення подружжа, таки подам.\nЗа п'ятку, що дістав від радника, зробив скаргу і, як можна було сподіватися, програв на цілій нілії. "Кавзиперди" посміялися, але кошти процесу порахували по людськи. Всі знали й респектували "пана доктора".\n[Львівські вісті, 31.05.1942]\nНа львівському бруку з'явився перед кільканадцяти роками. Походив десь з Богородчан. До гімназії ходив у Станиславові, опісля два роки пробув на греко-католицькій теології у Львові, щоб докінчити її в Чернівцях у... православній семинарії. Очевидно, з такої теологічної мішанки нічого путнього не вийшло. Немало тут пошкодила й філософія. Кант, Фіхте, Гегель, допомогли йому до витворення якогось своєрідного світогляду з вегетаріянством в основі, з вимогами строгої моральної й фізичної гігієни, з ненавистю до всього, що штучне й неприродне, облудне й брехливе. Якийсь час пробув наш дивак у Німеччині в ролі проповідника "вільної німецької громади". Десь около 1865 р. вернувся до Львова й обняв посаду суплєнта в реальній гімназії. Та коли прийшлося йому виповнити анкетний листок, то в рубриці "Релігіон" написав "кайне" й вилетів з посади. В залі Народного Дому грав тоді український театр під орудою Омеляна Бачинського. Пристав до театрального гурту й пробував своїх сил на сцені. Та коли поставив директорові вимогу — давати йому тільки "героїчні" ролі, директор, за браком таких роль, звільнив його з обов'язків. Тепер пробував бувший теолог, пастор і професор видавати гумористичний часопис. Та гумору в його "Дулі" було мало. Вийшло всього одно число з порадами Бачинському — і в життю не виходило поза свою пописову ролю Стецька зі "Сватання на Гончарівці" та з натяками на те, що український театр стоїть на "тридцятьчотиролітній бабі". Тут уже аматор "героїчних" роль наявно "пересадив у сакраментах".\nЗі Львова поїхав до Америки, де в Мельвок став пастором "вільної німецької громади". З Америки вернувся до Европи й у Відні (1871 р.) записався на філософію, з якої перейшов на медицину й закінчив її докторатом. Вже тоді звернув на себе увагу віденців своїми дивацтвами. Визнаючи засаду "натуралія нон сунт турпія", поклався раз на Франк Йозеф Ке на мураву, роздягнений до нага. Чемна віденська поліція не могла толєрувати публичного згіршення й потягла дивака перед комісаріят. Та наш теолого-філософо-медик ужив настільки переконливих аргументів, що вийшов з комісаріяту непокараний. У Відні одружився з німкинею-куховаркою, що їй під кінець життя виточив розводовий процес за безвиглядність її умового розвою. Женячись, не завважив того... З черги пробував своїх сил у винаходах. Милосердячись над лондонцями, що мусіли цілими масами поглочувати дим зі своїх фабричних коминів, придумав для них "димовлад", тобто прилад до автоматичного поглочування диму. Та патенту на свій "димовлад" й міліонових зисків з винаходу не здобув. Дальше продумав над конструкцією літаючих машин, але й тут йому не повезло.\nПродовж кільканадцяти літ до смерти жив у Львові й належав до характеристичний типів львівського бруку. Лікарської практики не вів; користав з допомоги лікарського товариства та сина Геліоса, що присилав йому по кількадесять корон у місяць. Ходив по Львові з кошичком, проповідував вегетаріянізм і купував ярину, переважно чісник та цибулю, якими лікувався від склерози. Час до часу позичав у знайомих по кілька корон, але робив це з тактом, без настирливости. Докотившися в свойому світогляді до космополітизму, розмовляв усіма мовами, яких у життю навчився, але найчастіше користувався німецькою. Хворів недовго. Три дні запалення легенів, пробутих у шпиталі "невилічимих" фондації Білинських, загнали 73-літнього старця в могилу.\n[Львівські вісті, 02.06.1942]\nВ хаті не було ні шеляга, жінка не могла піти на похорон, бо не мала в що одягтися; не лишалося нічого іншого, як похоронити пана професора, пастора і лікаря на кошт товариства св. Йосифа з Ариматеї, в дерев'яній пачці, без проводу священика. В останній хвилині виручило лікарське товариство сумою 100 корон, за які найшлася домовина, караван, хрест і священик, нота бене: латинського обряду. Горстка припадкових людей й дочка покійного Салюта відпровадили тіло дивака на Янівське кладовище. Чи багато українців було на похороні, невідомо. У львівській "Народній Часописі" появився некролог дивака, написаний його особистим знайомим К. Кахникевичем (1910, ч. 30) в "Місцеллянеах" Записок Н. Т. Ш. (т. ХСІV, ст. 166—171) помістив радник Тит Ревакович "Кілька згадок", Іван Франко, в свойому "Нарисі історії українсько-руської літератури" (Львів 1910, ст. 162—3) згадав дивака з досить незрозумілою примішкою жовчі... Сьогодні, по більше, як тридцяти роках, що проминули від смерти дивака, мало хто з львовян затямив його характеристичну постать, а нікому може й не приходить на думку, що ми, як нація, тому дивакові завдячуємо.\nБо дивак, про якого мова, це був не хто інший, а Д-р Антін Кобилянський, приятель Костя Горбаля, відкривець Федьковича, того самого, що як австрійський оберлейтнант, обдарований поетичним хистом, випустив був уже збірку поезій по німецьки й був би може пропав для української літератури й культурно-національного відродження української Буковини, якби не переконлива аргументація нашого вегетаріянця і космополіта. В часах, коли на черновецькому грунті зустрілася та трійця українців — Федькович, Горбаль та Кобилянський, останній ще не був індиферентним для національних справ космополітом. Це був час, коли він писав своє полум'яне "Слово на слово до редактора "Слова" (Богдана Дідицького), якому не завагався сказати правди в вічі й виявити все, що він думав про тогочасного "диктатора" на галицькому літературно-публіцистичному загумінку.\nА треба було великої віри й надхненого серця, аби в часах, коли в Галичині дійшло москвофільство до свого апогею, говорити:\n"Наша мова велична сама по собі! Не загине краса кольорів тільки тому, що сліпий її не знає! Вона вийде з оковів, що на неї накладають книжники й недоуки, але щойно тоді, коли з народу підіймуться співці й зуміють защебетати рідним, а не брехливим словом теперішних перекінчиків, що з малку свого слова не знали й соромилися його, а тепер раптом сталися поетами й писарчуками"...\n"Наша мова, як кожна інша ввійде і до наук і до книг... Нехай тільки трісне той китайський мур, — що його створили книжники своїм "язичієм", — а наша мова виявиться здатна виступити на рівні з другими".\nТак говорив Кобилянський не прочуваючи може, що за Збручем уже розгорілося полум'я Шевченкової поезії, так говорив приятель австрійського оберлейтнанта Юрія Гординського, що з його понуки мав незабаром статися соловієм Буковини й здивувати всю Україну нежданими акордами своєї гуцульської кобзи...\nТа це вже історія літератури. Я хотів тільки пригадати українському громадянству Львова давним давно забуту постать оригінала з його твердого бруку, що то йому пані Янова з ринку, позатим розумна й добра жінка, не завагалася кинути сернячою печінкою в обличчя, за його займе вмішування до її інтересів...\n[Львівські вісті, 03.06.1942]


Пофестивалили на славу\nЩороку Всеукраїнський студентський спортивний фестиваль стає популярнішим. Цьогоріч увосьме пофестивалити до Львова приїхало понад тисячу студентів із двадцяти областей України.\nСпочатку найактивніші та найталановитіші змагались за шахівницею. Найпочесніший приз привезе до Донецька Олексій Пелеха. На жаль, у віртуальних шахових поєдинках серед чоловіків львів'яни не змогли втрутитись у боротьбу за місце під сонцем. Серед жінок срібною призеркою стала представниця Львівського національного університету ім. Івана Франка Тетяна Григоренко. Її випередила лише донеччанка Оксана Дупак.\nУспішнішими виявились львів'яни у баскетболі: вони окупували весь п'єдестал пошани. У змаганнях чоловіків у фіналі "політехніки" перемогли команду з Інституту фізичної культури. Не змогли за чоловіків, чиєю спеціальністю є різні галузі фізичної культури, реабілітуватися дівчата. У фіналі вони поступились дружині з ЛНУ. Проте неперевершеною команда ЛДІФК стала в економічній грі "Монополія", переможцем якої стала Мар'яна Мандюк.\nПереможцями в армреслінгу стали: Назарій Іваницький у категорії до 55 кг (ЛКА), до 65 кг -- Іван Кам'янчик (УАД), до 75 кг -- Іван Тхоровський (ЛНЛУ), до 85 кг -- Андрій Рудь (ЛНЛУ) та понад 85 кг -- Олег Тимощук (ЛНУ "ЛП"). У жіночому волейболі першість вибороли одеситки. "Політехніки" завершили змагання на третьому місці. Залишити почесний трофей удома змогли чоловіки -- команда ЛАДУ -- переможець змагань.\nНайкращою у настільному тенісі та бадмінтоні стала команда Донецька. А у футзалі домінували львівські "банкіри" (ЛБІ).\n"Барса" подолала "Шахту"\nДонецький "Шахтар" зазнав другої поразки поспіль у Лізі чемпіонів\nПісля стартового поєдинку групового турніру Ліги чемпіонів, у якому донецький "Шахтар" на своєму полі у рівному двобої зазнав прикрої поразки від чинного володаря головного призу європейського клубного футболу, славнозвісного "Мілана" з мінімальним рахунком 0:1, більшість фахівців дотримувалася думки, що команда Мірчі Луческу заслуговувала у тій зустрічі щонайменше на нічию.\nТому, прибувши до столиці Каталонії, "гірники" були впевнені, що й на полі легендарного стадіону "Ноу Камп" вони зможуть чинити гідний опір амбіційній "Барселоні". Та перебіг подій у звітному матчі наочно продемонстрував різницю між добротною командою та класною.\nНіхто не буде заперечувати, що "Шахтар" під орудою Луческу значно додав у грі -- дії "гірників" стали змістовнішими та привабливішими. Але донеччанам усе-таки ще зарано грати зі суперниками калібру "Барси" на зустрічних курсах, до того ж на виїзді. Звичайно, спробувати можна, однак чим це закінчується...\nУже впродовж шести років наприкінці жовтня Одеса стає столицею карате. Престижний Міжнародний турнір "Кубок Чорного моря" збирає найсильніших майстрів карате з усіх країн, де цей екзотичний вид спорту набув популярності. Цьогоріч на узбережжя Чорного моря завітало близько 1 500 спортсменів із країн пострадянського простору та найближчих західних сусідів України. Також свою майстерність у східних єдиноборствах продемонстрували каратисти Індії, Єгипту, Ірану, Туреччини, Кувейту тощо.\nКожен поєдинок на татамі був напруженим та принциповим, адже найкращі нащадки самураїв одержать нагоду позмагатися на чемпіонаті світу з карате за версією WKF, який відбудеться у листопаді в мексиканському Монтереї.\nПроблеми піcляолімпійського успіху\nВ Україні видом спорту номер один, як практично й в усіх країнах світу, вважають футбол. Саме про нього найбільше говорять шанувальники спорту, саме йому найбільше уваги приділяють ЗМІ і, що найприкріше, саме він "з'їдає" левову частку коштів, що витрачають на спорт загалом.\nЦікаво було б порівняти аналогічні показники інших командних видів спорту загалом і зокрема жіночого гандболу. В останні роки саме команда гандболісток -- беззаперечний лідер серед українських ігрових збірних. В її активі "срібло" Євро-2000, четверте місце на минулорічному чемпіонаті світу та олімпійська "бронза" Афін -- найвище досягнення ігровиків у історії українського спорту.\nЗавтра у столичному Палаці спорту хокеїсти київського "Сокола" в матчі ІХ туру Відкритого чемпіонату Білорусі прийматимуть "Нєман" з Гродного. Наразі команда Олександра Сеуканда, в активі якої 14 очок, займає четвертий рядок турнірної таблиці, поступаючись чотирма пунктами лідерові мінській "Юності". Ще одна команда зі столиці Білорусі "Керамін" та лієпайський "Металургс" набрали по 16 очок.\nВ останньому виїзному поєдинку суперником "Сокола" також був мінський клуб -- "Динамо". Це була завершальна гра чотириматчевого турне киян Білоруссю. Зрозуміло, що переїзди забрали в українців чимало сил. Не міг не позначитися на діях "соколят" і той факт, що в нашої команди бракує кваліфікованих виконавців, а тому вона змушена діяти в три п'ятірки. Натомість практично всі суперники мають у своєму розпорядженні по чотири ланки.\nЧерез гори до Європи\nУперше в історії легкоатлетичного спорту Львівщини 25-26 вересня в с. Розлучі Турківського району відбувся перший чемпіонат області та міста Лева з гірського бігу -- "Дністер-2004". Ініціаторами такого заходу стали: фізкультурно-спортивне товариство "Колос", відділ спорту Львівської міської ради, Львівський легкоатлетичний клуб "Еней". Дуже посприяли змаганням директор турбази "Карпати-тур" Володимир Мамчук, а також студенти й викладачі Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького.\nЗвання найкращого виборював 31 спортсмен на дистанції 4 км. Фініш відбувся біля витоку р. Дністер, що й дало назву цим змаганням. Переможцями та призерами стали: серед жінок -- Марія Островська, Юлія Беган, Ольга Олійник; серед чоловіків -- Тарас Сало, Роман Чепіль та Андрій Хрусь. Організатори змагань відзначили наймолодших учасників -- Богдана Добрянського та Ірину Беган, а також найстарших -- Ореста Дубиняка та Ларису Лабарткову.\nПодвійний успіх Роджерса\nВ італійському місті Вероні цими днями триває чемпіонат світу з велоспорту на шосе. Вже вдруге за останні п'ять років батьківщина шекспірівських Ромео та Джульєтти приймає такі змагання.\nДо речі, цьогорічні перегони відбуватимуться не лише у самій Вероні. У деяких дисциплінах велосипедисти визначатимуть найкращого в мальовничих окраїнах легендарного завдяки літературному твору міста. Зокрема траса розділок (перегони на час) у чоловіків та жінок пролягала узбережжям дуже гарного озера Гард, а також поблизу містечка Бардоліно, яке відоме на весь світ завдяки своїм чудовим винам.\nПроте передусім нас цікавить змагальний аспект подій, що відбуваються у Вероні. Першими перегонами серед еліти світового велоспорту (змагання також проходять й у різних юніорських групах) стали саме змагання на час у жінок.


Вона заваrітніла в 13. І, попри сильні знущання, закінчила школу і взяла доньку на випускний. ФОТО — News 51 Media\n07.10.2020 07.10.2020 adminLeave a Comment on Вона заваrітніла в 13. І, попри сильні знущання, закінчила школу і взяла доньку на випускний. ФОТО\nМолода мама зізналася, що було нелегко: «Я хотіла взяти Харлі на випускний та одіти на неї красиве білосніжне плаття, щоб вона знала, що завжди буде принцесою для мене.\nЯ також хотіла довести всім своїм недоброзичливцям, що вони глибоко помилялися щодо мене – і я це зробила. Так я намагалася донести до всіх, що мені байдуже на їхні насмішки, для мене Харлі на першому місці!\nЯ дуже втомлювалася. Мені було боляче, коли люди говорили погані слова про мене. Але я знала, що Харлі чекає мене вдома і це чудово мене мотивувало».\nКоли я зрозуміла, що вагітна, через мою голову проходило тисячі думок. Я думала, що батьки виженуть мене з дому. Потім я все ж таки зважилася розповісти про це мамі – іншого виходу не було.\nБатьки завжди намагаються дати мені добру пораду, допомогти, коли потрібно». Кайлі сказала, що пишається своєю донькою і не слухає пліт0к оточуючих.


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - Українська церква на окупованих територіях | Korrespondent.net\nУкраїнські громадяни на окупованих територіях АР Крим, Донецької та Луганської областей піддаються утискам права на свободу совісті\nДля прикладу, в окупованій частині Донецької області знаходяться 36 храмів ПЦУ і всього 4 священика, також там працює Будинок милосердя для людей похилого віку. На 36 парафій залишилося всього чотири священики, один диякон і дві черниці. Ці священики намагаються по черзі служити в різних храмах. Вони займаються виключно релігійними питаннями і не беруть жодної участі в політичних справах – вони таки не самогубці. Вони роблять все можливе, щоб зберегти структуру, щоб зберегти прихожан.\nОкупанти змушують священнослужителів ПЦУ перереєструвати статутні документи по їх «законам». Якби храми ПЦУ перереєструвалися під грифом «ДНР», це загрожувало б кримінальною відповідальністю на підконтрольній території, а також породило б розмови про визнання псевдореспублік. Тож одним з небагатьох оплотів української культури та духовності залишаються чотири священнослужителі та прихожани 36 церков.\nВ окупованому Криму ситуація ще гірша. Вважаючи окуповану територію вже своєю, окупанти системно і послідовно переслідують тих священнослужителів, які зберігають вірність своїй Церкві. Ще 11 березня 2014 року архієрейський собор Київського Патріархату зробив офіційну заяву, засудив окупацію, а також благословив українське військо і народ захищати суверенітет та територіальну цілісність своєї держави.\nОсь перелік далеко не всіх фактів гонінь українських священників в Криму:\nУ березні 2014 року «Самообороною Криму» були викрадені парафіяни Андрій Щекун та Анатолій Ковальський, що були піддані катуванням і нелюдському поводженню, в тому мотивованому релігійною ненавистю (зі Щекуна та Ковальського силоміць були зірвані натільні православні хрести).\nСтароста однієї з громад, що також залишив Крим, повідомляв про виклики його на «бесіди» співробітниками МВС РФ, які прямо повідомляли, що діяльність його парафії небажана.\n23 серпня 2021 року архімандрит ПЦУ Даміан (в миру – Скоков Павло Георгійович) був притягнутий до адміністративної відповідальності за звершення Божественної літургії як за «незаконну місіонерську діяльність». При цьому слід зауважити, що відправлення літургії не є місіонерською діяльністю навіть за законами РФ, оскільки воно відбувається для осіб, що вже є православними вірянами і не спрямоване на залучення до церкви нових членів з числа нецерковних людей.\nЗ точки зору міжнародного права, відповідна політика окупаційної влади є абсолютно недопустимою з точки зору міжнародного гуманітарного права, що діє на окупованій території Криму та зобов’язує серед іншого поважати релігійне життя населення окупованої території.


На Черкащині селянин зберігав пакет боєприпасів (ФОТО) - ВІККА - боєприпаси - новини - Черкащина | Телерадіокомпанія ВІККА\nНа Черкащині селянин зберігав пакет боєприпасів (ФОТО)\n12 червня 2019, 11:47 ...\nДо чергової частини Черкаського районного відділення поліції надійшло повідомлення, що в одному із сіл чоловік у себе в домоволодінні зберігає боєприпаси. Про це повідомляє прес-служба ГУНП в Черкаській області.\nПродавця зброї та боєприпасів піймали на Черкащині\nПравоохоронці провели у домоволодінні чоловіка обшук та вилучили гранату Ф-1 з запалом, підривник та 30 патронів калібру 5,45 мм. Походження виявлених боєприпасів селянин пояснити не зміг.\nРечові докази направлено на проведення експертизи. За скоєне чоловіку загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.\nЯк повідомляв сайт vikka.ua, на Черкащині чоловік знайшов бомбу у власному дворі.


Черкаські поліцейські знайшли хлопчика, який загубився | Про все - Черкаські новини. Життя міста Черкаси та Черкаської області\nЧеркаські поліцейські знайшли хлопчика, який загубився\n17 березня до чергової частини патрульної поліції надійшло тривожне повідомлення, що в мікрорайоні "Митниця" зник дев`ятирічний хлопчик. Маленький Андрійко пішов з друзями після школи погуляти і додому не повернувся.\nПрикмети зниклого хлопчика негайно були повідомлені усім нарядам, які патрулювали в той час вулиці міста. Поліцейські Богдан Халявка та Юлія Скребнева помітили дитину біля річкового порту. Вже було темно, хлопчик плакав і не знав, що робити далі. Він розповів, що товариші залишили його самого.\nПатрульні 114 екіпажу посадили Андрійка в «Пріус» та напоїли чаєм. У цей час схвильований батько вже поспішав за сином. Чоловік зі сльозами на очах дякував працівникам поліції, які напомість нагадали бути уважними та пильними до своїх дітей.\nПрокуратура виявила розтрату рибної продукції в Іркліївському розпліднику\nНа честь Шевченка черкаські учні зняли пронизливий відеопроект (відео)\n17 серпня 2017, 21:11\nНа Жашківщині зіштовхнулися дві автівки\n28 вересня 2017, 06:36\nМісцеві бюджети Черкащини за 8 місяців поповнилися на майже 4 мільярди гривен...\n26 січня 2019, 18:25\nБлизько півтисячі пряників черкаські дітлахи приготували для бійців (фото)


реально ли снять в одессе нормальную проститутку, жорстокість під маскою благородства. глава 2, проститутки одессы 0730401204 | IntimDay.com - проститутки 40 лет одесса\nгордо випинаючи вперед. Від чоловіка не зникла реакція її тіла. Така перестав зрозуміла і невідома для дівчини, але очікувана для нього. Сама того не розуміючи Регіна починала збуджуватися. Дівоче тіло пізнало нарешті чоловіка, жадало знову вгамувати природний голод.\n- Сьогодні, моя сучка, я навчу тебе, як задовольняти мене своїм ротиком!\nВона різко смикнула головою, і зустрілася своїм ошелешеним поглядом з темними глибинами прихованими в очах герцога. реально ли снять в одессе нормальную проститутку P>\n- Мій пане ...\n- Пести його, - обірвав дівоче благання герцог, схопивши її руки і поклавши на вимагає уваги орган.\nНакривши своїми руками її, він показав їй з якою силою потрібно стискати його член, водячи долонями верх-вниз. Як тільки вона відчула під пальцями тверду, але шовковисту плоть, її лоно знову дивно напружилося. Крім страху і паніки, що так і не покидали Регіну, її несподівано охопило невелику цікавість. Батько завжди вчив її, що піддаватися проститутки одессы 0730401204 тілесним бажанням - це гріх, а подружня обов'язок повинна відбуватися в темряві.\nІ зараз її давній бунт, що не може бути все так прісно в стосунках подружжя, і її пригнічуване бажання побачити який чоловік без одягу, вирвалися на волю. Непомітно для себе її руки вже самі ковзають по чоловічій плоті, вгору-вниз, підтримуючи ритм. Жадібний, хтивий погляд герцога вп'явся в її верхівку, але Регіна не помічала його, зосереджено досліджуючи заборонену територію. Від зусиль проститутки 40 лет одесса вона злегка прикусила нижню губу, і в чоловіка вирвався утробний рик, який вивів її з цього трансу.\nДівчина різко опустила руки і розгублено дивилася на нього. Герцог стиснув в долоню свій член і підвів голівку до її губ, водячи нею по ним. Виступила крапелька зволожила пересохлі уста, і дівчина сглотнув злегка їх відкрила.\n- Оближіть його! - Наказав він, але Регіна не зреагувала. - Тобі доводилося лизати цукерки на паличках, які завжди продають на ярмарках. реально ли снять в одессе нормальную проститутку\nРегіна злегка кивнула.\n- Ось і зараз роби так само. Я даю тобі свободу почати самій, звикнути до мене, зауваж це явна поступка з мого боку або ж просто оттрахаю твій рот як хочу.\nВажке дихання в повислої тиші пригнічувало. Але ось дівчина прийняла рішення і нерішуче знову потягнулася до члена. Наблизивши його до губ, вона висунула язичок і злегка лизнула фалос. Солонуватий присмак здивував її, і Регіна трохи осмілівши початку більш інтенсивно облизувати проститутки одессы 0730401204 головку, на якій від її дій виступили крапелька предсемя.\n- Відкрий рот і втягни його якомога глибше, після довгий ротом вперед-назад, нарощуючи темп! - Його рука лягла дівчата на верхівку, злегка натиснувши, провокуючи виконати зазначені дії. Регіна всмоктала чоловічий орган якомога глибше, але її глибоко не відповідало зі значенням цього слова в розумінні герцога. Відштовхнувшись, він уперся в стінку горла, викликавши у дівчини блювотний позив.\n- проститутки 40 лет одесса Дихай носом, рівно і глибоко! Сконцентруйся на моїх рухах в твоєму роті.\nРуху дівчата були занадто невміло, але навіть це більше збуджувало герцога, ніж коли йому смоктали досвідчені повії. Намотавши на руку її волосся, герцог став керувати нею, насаджуючи її рот на свій член. Регіні здавалося, що так вона скоро задихнеться, але дівчина розуміла, що він все одно її не відпустить, тому намагалася виконати його настанови. Дихати було важко, блювотний рефлекс давав про реально ли снять в одессе нормальную проститутку себе знати, кожен раз, коли чоловік глибоко впихати в неї, через це Регіна починала покахикувати. Тоді герцог відступав, дозволяючи їй вільно вдихнути і через секунду знову брався шалено трахать її. Її рот незабаром наповнився слиною і по кімнаті розносилися хлюпають звуки. Слина витікали по підборіддю, особа стало спітніле, в очі миготіло. Ривки герцога раптом стали різкіше і грубіше, змушуючи її сильно давитися.\nБідна дівчина думала, що задихнеться від його жорстоких проститутки одессы 0730401204 дій, але тут вона почула звук відривається двері і здригнулася. Чоловік відштовхнув її і вона в жаху повернулася до вхідних.\nДвоє лакеїв внесли в кімнату її чоловіка. Регіна спалахнула, не знаю куди від сорому подіти очі, адже чоловіки бачили її сидить голою на підлозі, в ногах герцога, брудною і змученої. Але це почуття пішло на другий план, коли вона побачила як її коханого кинули на ліжко немов мішок з картоплею. Той перебував у такому неосудному стані, що навіть проститутки 40 лет одесса не зреагував на таке ганебне поводження з собою.\nДівчина злякавшись, що він мертвий, підскочила з колін і кинулася до коханого, що забрав на ліжко.\n- Коханий, прокинься! - Стиснувши його обличчя в руках, почала благати Регіна.\nЛакеї тим часом, не звертаючи на дівчину жодної уваги, швидко роздягли Елайджу догола і покинули кімнату.\n- Не переживай він дихає, просто п'яний як чіп, - весело мовив герцог, милуючись апетитними реально ли снять в одессе нормальную проститутку півкулями, які дівчина несвідомо виставила йому на показ.\nЙого руки грубо стиснули їх, а пальці пробралися в щілину і рушили до мокрій промежини.\n- Що ви робите? - З обуренням вигукнула вона і хотіла обернутися, але отримала смачний ляпас по сідниці.\n- Чи не рухайся! Ось так і стій!\n- Хочу трахнути тебе перед ним! З кожним мої ривком твоє обличчя буде колихатися перед його обличчям, груди заглиблюватися проститутки одессы 0730401204 про його руку, а він просто буде мирно спати, поки тебе на всю сношать його так званий батько, - дівчата здавалося що в голосі чоловіка були присутні істеричні нотки божевілля, яке погрожувало захопити її.\nВін просто взяв її. Ось таку, що стоїть на рак на ліжку, дивиться на свого чоловіка, і вона своїми діями сама підштовхнула чоловіка до цього. Не можна було в пориві страху за улюбленого забувати про свою наготі. Він розсунув її ноги ширше і прилаштував головку до її проститутки 40 лет одесса промежини. Як не дивно вона відчувала себе там мокрою, але не від природної потреби. Що це за почуття дівчина зрозуміти не могла, та й не стала розбиратися, бо герцог різким ривком вибухнув в її тугий канал.\n- Ох! - Видихнула вона, сильно відштовхнувшись вперед від несподіванки і мало не впавши на чоловіка.\nЦього разу болю не було, лише якийсь дискомфорт від його розмірів. Але найдивнішим було те, що ниючі почуття внизу живота ожило від цього вторгнення, немов реально ли снять в одессе нормальную проститутку тільки це і чекало.\n- Так, ось так! - Загарчав чоловік.\nПочавши різко і сильно вриватися в неї, рухаючи своїм агрегатом туди-сюди, він викликав у неї почуття повного наповнення, яке стало приносити невідоме раніше їй задоволення.\n- Акммм, - мукаючі звуки виривалися з її рота, як би вона не намагалася їх стримати. - Аххх, Боже, аххх ...\nЗвук бавовни від удару плоті про плоть наповнив кімнату. Повні насіння чоловічі яєчка билися об її клітор, проститутки одессы 0730401204 додаючи все більше насолоди. Дівчині настільки стало добре, що вона вже стогнала на весь голос, здригаючись під наполегливими рухами її гвалтівника.\n- Моя сучка, - вигукував герцог, засаджуючи в неї знову і знову, без упину в дикому безпам'ятстві.\nУтримуючи її однією рукою в цьому положенні, другий він пробрався до неї клітора, накриваючи набряклий грудочку своїми грубими пальцями. Регіна затремтіла від накочується задоволення, що розлилося по тілу. Її проститутки 40 лет одесса спина вигнулася, а голова відкинулася назад.\nГерцог запекло натирав її клітор, розмазуючи по ньому її соки і не припиняючи свій шалений раж.\n- Пожалу ... аххх ... не ... можу ... потиснув ... не ... хочу ... - голосно викрикуючи нескладні слова, дівчина і забула, що кричить прямо в обличчя чоловіка.\nАле на нього навіть цей шум не подіяв.\nснують туди і назад член, нарешті то зробив свій останній сильний ривок і роздувшись, виплеснув в дівоче реально ли снять в одессе нормальную проститутку лоно своє рясне насіння.\n- Даааа! - Закричав герцог, люто кінчаючи, в останній фрикциях, і йому вторив пронизливий жіночий крик, - Боже, ааааа !!!\nРегіну накрило неймовірну насолоду, від якого тіло забилося в нестримних конвульсіях. Вона обм'якла, особою падаючи на груди чоловіка, не перестаючи тремтіти. Дихаючи важко, не в силах поворухнутися, дівчина не могла більше ні про що думати, крім як про почуття густий сперми, надлишки якої стали випливати з її проститутки одессы 0730401204 промежини. Чоловіче сім'я трохи пекло і щипали її зсередини, але це було приголомшливим відчуттям.\n- Сьогодні я дуже задоволений тобою, шлюшка, - задоволено промовив герцог, гладячи її по волоссю, - ти так голосно кричала, показуючи своєму муженьку, як тобі подобатися, що тебе трахають як останню шваль. Шкода звичайно, що він нічого не чув, але я радий, що ти себе не стримувала.\nЧоловік встав з ліжка і накинув свій халат, що не зав'язуючись. Підійшовши до нерухомої проститутки 40 лет одесса Регіні, яка тільки усвідомила сенс його слів, і зробила спробу відсунутися від коханого.\n- Ні, лежи ось так! - Герцог придавив її тіло, знову притиснувши до чоловіка, лише голову повернув в сторону його паху. - Дивись який у нього маленький відросток, навіть збуджений стан не врятує його ситуації. Ти б навіть не зрозуміла, увійшов він у тебе чи ні. Так що, я зробив тебе величезний подарунок, відразу ж показавши, яким повинен бути справжній чоловік.\n- реально ли снять в одессе нормальную проститутку Будь ласка, вистачить, - тихо прошепотіла дівчина, не в силах терпіти його жорстокі приниження.\n- Ахахаха, немає дорога, у нас все тільки починається, - пообіцяв він.\nДіставши з кишені невеликий пухирець, герцог капнув кров на зім'яті простими, поруч з плямами сперми.\n- Вранці скажеш, що він грубо позбавив тебе невинності і що тобі було дуже боляче і неприємно, тому ти попросиш його поки не торкатися себе. І спробуй тільки не послухатися, зрозуміла проститутки одессы 0730401204 мене! - Він підняв її, змусивши сісти на коліна, і дочекавшись кивка своєї жертви, на прощання грубо поцілував. - Відпочивай, до дев'яти спустишся до загального сніданку. І не дай бог дізнаюся, що ти не виконала мій наказ і дозволила його рукам торкнути свого тіла. Наслідки тобі дуже не сподобаються!\nРегіна кивнула на підтвердження, готова пообіцяти йому все, аби залишив її в спокої. Коли за чоловіком зачинилися двері, вона згорнулася калачиком, на самому краю ліжка, проститутки 40 лет одесса не в силах дивитися і торкатися коханого. Між ніг було мокро і брудно, але сил встати і підміни не було. Морально і фізично виснажена дівчина швидко занурилася в сон.\nпроститутки одессы район автовокзала, жорстокість під маскою благородства. глава 1, шлюхи города одессы.


В Добропільському міському центрі зайнятості відбувся День кар’єри «Найкраща робота - це високооплачуване хобі» - Доброполье Online - сайт міста Добропілля\n27, Четвер - 23:00:37\nПереглядів: 663 0 08.12.2019 в 12:30:10 Центр зайнятості\n5 грудня в Добропільському міському центрі зайнятості відбувся День кар’єри «Найкраща робота - це високооплачуване хобі». Захід проведено для тих, хто шукає нові можливості працевлаштування чи бажає визначитись із майбутньою роботою та з метою підвищення підприємницьких ініціатив, поширення інформації про шляхи професійного зростання, кар’єрні можливості.\nСьогодні успішні підприємці розповідали свої історії успіху і ділилися досвідом ведення бізнесу.\n«Виготовлю для Вашого улюбленця будку під любий смак та стиль!», сміливо зазначив підприємець-початківець Олександр Болотов. Колишній безробітний виготовляє різноманітні речі для домашніх улюбленців. Олександр молодий, енергійний та впевнений в своїх силах підприємець, він бере участь у всіх грантових програмах і вже став беніфіціаром від програми ООН.\nПідприємиця Інна Салабай займається бджільництвом. «Здавна всі знають про те, наскільки корисні продукти бджільництва, а також про їх терапевтичний ефект, який є сприятливим для людського здоров’я. Щоб відчути смак меду, треба пізнати смак праці!» - таке життєве кредо у Інни з Добропільщини. Значну частину свого життя жінка займається бджільництвом. Захопившись цією справою, без неї себе вже не уявляє.\nНаталія Ткаченко, начальниця відділу активної підтримки безробітних наголосила, що будь-яка справа потребує витривалості, тому так важливо вміти не боятися помилитися: «Помилки, які трапляються на шляху до створення бізнесу – це не лише досвід, а й цінні маячки у вашому плаванні. Саме завдяки помилковим ситуаціям, ви можете знайти друзів чи однодумців, і зробите правильні висновки, щоб знати як рухатися далі».\nСемінар відвідали 20 осіб, в тому числі 4 діючих підприємця.\nДобропільський міський центр зайнятості і надалі надаватиме всебічну інформаційну підтримку.\nМітки: центр занятости, семинар, предприниматели, карьера, работа\nВ Добропольском центре занятости прошел семинар-совещание с представителями предприятий города и района


Чищення хутра | Домоводство\nYou are here: Home > Корисні поради > Чищення хутра\nХутрові речі треба періодично очищати від пилу і бруду, витрушувати, провітрюючи і висушуючи їх на повітрі. Перш ніж чистити дуже забруднені речі, підкладку відпорюють і чистять окремо.\nПлями від поту і жиру протирають сумішшю нашатирного спирту (1 чайна ложка), кухонної солі (3 ложки) і води (0,5 літра) або сумішшю нашатирного і денатурованого спирту в однакових кількостях.\nЖирові плями можна також виводити, протираючи їх ганчіркою або щіткою, змоченою бензином. До бензину можна додати мило, або, краще, розчин порошку «Новость» (1 чайна ложка на літр). Після цього ще раз протирають чистим бензином.\nБілі хутра після чищення бензином старанно натирають картопляним крохмалем, який через деякий час струшують. Потім хутро розчісують для випрямлення сплутаних волосинок, які зліпилися, щоб надати їм певного напряму.\nДля чищення іноді застосовують пасту з суміші бензину і картопляного крохмалю, якою протирають хутро. Після висихання крохмаль витрушують, а хутро розчісують.\nКрупні хутряні вироби можна чистити деревною тирсою або пшеничними висівками, для чого посипають ним невеликі ділянки хутряних виробів і старанно перетирають руками. Так поступово очищають усе хутро, потім висівки струшують. Дуже забруднені хутра чистять 2—3 рази. Тирсу перед вживанням треба просіяти.\nНе рекомендується застосовувати тирсу хвойних дерев, бо вона містить у собі смолу.\nДля чищення кольорового каракуля і шкурок зайця-біляка можна застосовувати, крім висівок, вівсяне і житнє борошно.\nДля надання блиску хутро злегка змочують гліцерином або оцтом. Еластичність шкурок можна поновити розчином, який складається з одного літра води, 50 грамів кухонної солі і столової ложки оцтової есенції.\nЦим розчином слід змочити міздрю, розім’яти її і розтягнути в різних напрямах. Таку процедуру слід повторити кілька разів з проміжками в 2—3 години. Потім хутро висушують, знову розминають і змащують шкіру жировою емульсією.\nTags: Чищення хутра


У Гарнізонному храмі завершують реставрувати 300-літні фрески\n11:23 08 Липня 2021\nЗавершити реставрацію фресок Франциска Екштайна планують до грудня.\nФото: Гарнізонний храм свв. апп. Петра і Павла\nУ Гарнізонному храмі свв. апп. Петра і Павла, що на вул. Театральній, 11, завершують реставрувати фрески Франциска Екштайна. Про це на своїй сторінці у Фейсбук повідомив настоятель Гарнізонного храму Тарас Михальчук.\nЧитайте також: «Як Фенікс». У Львові відкрили один з найстаріших храмів. Репортаж\n«Поетапно наближаємось до завершення реставрації фресок Франциска Екштайна. Сьогодні спільно із українськими і польськими реставраторами мали нагоду оглянути частину уже відреставрованих фресок», – написав Тарас Михальчук.\nЗавершити усі реставраційні роботи планують до грудня цього року.\nФрески, які є у Гарнізонному храмі Святих апостолів Петра і Павла, майже 300 років тому виконав художник Франциск Екштайн (1739-1740 рр.). Вони – єдина робота цього художника, що збереглася у Львові.\nЯк розповів Тvoemisto.tv настоятель Гарнізонного храму Тарас Михальчук, фрески унікальні своєю давністю та тим, що вони через всі історичні перипетії, зокрема радянський період, збереглися у своєму первісному вигляді.\n«Безумовно, упродовж століть фрески були перемальовані кілька разів, але тим не менш ось цей автентичний оригінальний шар був збережений і реставраторам вдалося повернутися до першоджерела», – розповів отець Тарас Михальчук.\nЗа словами настоятеля, фрески роботи Екштайна датуються 1737 роком, над ними працювали приблизно три роки. Це й не дивно, оскільки фрески займають площу 1 300 метрів квадратних.\n«Франциск і Себастіан Екштайни, батько з сином, були тими, хто в ті часи працювали над популярним сьогодні 3D-форматом, і ці фрески є цілою системою математично-архітектурних формул, щоб на висоті 26 метрів ми могли бачити об’ємні форми зображення», – наголосив отець Тарас Михальчук.\nНастоятель каже, що до 10-ліття відновлення храму у грудні реставратори закінчать роботу, тож львів'ян запрошують до святині, щоб кожен міг відчути подих тристолітньої історії і насолодитися спогляданням мальовничих зображень давніх фресок.\n«Унікальність також в тому, що ми можемо з перспективи ХХІ століття вертатися в 1740 рік і бачити, який був первинний задум авторів фресок», – підсумував отець Тарас Михальчук.\nНагадаємо, у липні 2015 р. у Гарнізонному храмі свв. апп. Петра і Павла, розпочався важливий етап консервації та реставрації стінопису центральної нави. Тут встановили риштування висотою 26 метрів. Частину відреставраваних фресок вже можна побачити. Відновлюють фески у два етапи: 2 роки пішло на технічну консервацію та 2 роки – на естетичну реставрацію. Їх виконують українські та польські реставратори під керівництвом професора Павела Болінського.\nФото Гарнізонного храму\nТЕГИ: реставрація, фрески, Гарнізонний храм, Гарнізонний храм свв. апп. Петра і Павла, Тарас Михайльчук\nНа вулиці Пекарській відновили історичну дубову браму. Фото до і після\nВісім брам Львова, які відреставрували цього літа. Перелік, локації\nНа вулиці Котляревського відновили історичні двері. Фото до і після\nЛьвів’ян просять допомогти відреставрувати фасади храму Всіх Святих\nДепутати Львівської облради ліквідували комунальне підприємство, яке очолював Валерій Потюк\nЗагадкові серця. В одному з храмів Львова під час реставрації знайшли давній вотив. Фотофакт


Євген Кушнарьов: "Ми готові домовлятися з усіма" | Обозреватель 07 квітня\nЄвген Кушнарьов: "Ми готові домовлятися з усіма"\n07 квітня 2006, 17:10 79Читати новину російською\n"Судячи по погоді, говорити ми з вами будемо про посівну", - пожартував керівник виборчої кампанії Партії регіонів Євген КУШНАРЬОВ. І майже вгадав. Створення парламентської коаліції - та ж посівна: від того, як, хто і що буде сіяти, залежить політичний врожай у країні на найближчі п'ять років.\nЩо хвилює Тимошенко\n- Те, що Віктор Ющенко взяв активну участь в переговорах про коаліцію, зашкодить або допоможе її створенню?\n- Те, що він намагається керувати переговорним процесом, зайвий раз показує, що він - президент не всієї країни, а лише її частини і за сумісництвом - голова партії "Наша Україна". Він прив'язаний до неї і ніяк не може відірватися, "любі друзі" скували його по руках і ногах. Він залишився ним повинен і продовжує працювати на їх інтереси.\n- Чи є поспіх у створенні коаліції?\n- Я цього поспіху не бачу. Більш того, у випадку з "помаранчевою" коаліцією є навіть уповільнення природного ходу переговорів. І не випадково ми сьогодні спостерігаємо, як це хвилює і нервує Юлію Тимошенко. Ще б пак - адже порушуються всі домовленості: той, хто переможе, має очолити уряд. Так що її обурення цілком логічно: це ж її пост, чому їй його не віддають? Це нечесно.\n- Думаєте, Ющенко погодиться на те, щоб Тимошенко була прем'єром?\n- У тому, що може зробити Ющенко, так багато невідомих, що у мене вже немає ні часу, ні бажання прогнозувати його дії. Все залежатиме від того, хто останнім зайде до його кабінету.\n- Ви бачите можливість створення коаліції з БЮТ або НСНУ?\n- Якщо потенційні учасники переговорів готові серйозно сприймати позицію Партії регіонів з принципових для нас питань - НАТО, ЄЕП, російська мова, конституційна реформа - чому ні?\n- Ви пропонували "помаранчевим" створити коаліцію?\n- Ми запропонували формулу: без попередніх умов сісти за стіл переговорів. Ми готові домовлятися з будь-якою силою, яка пройшла до парламенту. Без винятку.\n- А ваша позиція з приводу НАТО чи ЄЕП - це хіба не попередні умови?\n- Ні, це наші програмні принципи. Попередні умови - це упередження: з цим домовляємося, а з цим - ні; цей пост - тільки наш і т. д. Такі умови ми не прийнятний і самі нікому не нав'язуємо. Ми ж не відмовляємося від переговорів тільки тому, що прем'єр-міністром пропонується Єхануров?\n"Пункти програми - це не просто рядки на папері"\n- У ніч виборів Кравчук і Вітренко виступили з протилежними коментарями з приводу коаліції "синіх" і "помаранчевих". Кравчук стверджує, що цей союз неможливий через принципові розбіжності, Вітренко, навпаки, впевнена, що дві сили, "що представляють олігархів", завжди зможуть домовитися на грунті спільних інтересів. Яка з цих позицій ближче до істини?\n- Це занадто спрощений підхід. Насправді платформа для переговорів набагато ширше. Очікувати, що олігархи домовляться, а партія мовчки за цей договір проголосує - означає не орієнтуватися в нинішньому стані Партії регіонів. Нічиї персональні інтереси, навіть якщо вони підкріплені солідними сумами, не можуть тяжіти над вирішенням партії.\n- Якими зі своїх програмних принципів ви могли б пожертвувати заради коаліції? Раніше вже звучали заклики членів партії не сприймати серйозно заяви про другу державну мову.\n- Програмні пункти - це не просто рядки на папері. За кожною такою рядком - мільйони голосів. Я б так легко цими голосами не розкидаються. І якщо хтось із моїх колег це собі дозволив, я думаю, тільки з необережності або в полемічному запалі. Для мене компроміс допустимо до тих меж, за якими настає розмивання програми. Компромісами можуть бути тільки строки або послідовність реалізації тих чи інших пунктів. Але ніяк не повна відмова від одного з пунктів програми.\n- При цьому ваша програма передбачає, зокрема, і євроінтеграційну перспективу для України.\n- Я не знаю, що буде з НАТО через десять років. Заявляти сьогодні, що ніколи, ні за яких умов Партія регіонів не підтримає вступ України до НАТО - це несерйозно для великої політики. Ми можемо говорити тільки, що сьогодні велика частина українського суспільства не бажає вступати в НАТО, тому наша партія з більшістю народу.\n- Перед виборами ви обіцяли, що Янукович, ставши прем'єром, зможе домовитися з Росією про зниження ціни на газ. Тим часом, зараз вже росіяни заявили, що перегляду вартості не буде.\n- Думаю, що Україна сьогодні має хвилювати питання не зниження, а підвищення ціни на газ. З другого півріччя ми переходимо на 230 доларів за тисячу кубометрів - навіть не на ті 175-180, які ми маємо вже зараз всередині країни. Ми сподіваємося, що переговори по ЄЕП зможуть зафіксувати сьогоднішню ціну на тривалий термін.\n"Ми все ще перебуваємо в стані холодної війни"\n- Ви говорили, що основою для коаліції є терпимість. Чи існує вона в українській політиці взагалі і серед членів Партії регіонів зокрема?\n- Належного рівня терпимості немає. Зокрема - тому, що ми ще не стали учасниками переговорів, ми все ще перебуваємо в стані холодної війни.\n- А на рівні виборців? Якщо раптом ви створите коаліцію з НСНУ, як на це відреагують люди?\n- Швидше за все, негативно. Але в цьому і є призначення політичної еліти - вміти переконати виборців, що це був єдино правильний хід, досконалий у їх же благо.\n- Чому Віктор Янукович так рідко з'являється зараз в якості спікера - наче його і немає зовсім? Все, що стосується політики партії, за нього коментують інші.\n- Перша особа увійде в гру тоді, коли будуть створені відповідні умови і будуть затребувані авторитет і вагу лідера. Зараз, на попередньому етапі, де багато словесного лушпиння і велика інерція взаємних звинувачень, лідеру нема чого в цьому брати участь.\n- Навіщо Партія регіонів бере участь у мітингах проти фальсифікацій? Ви хочете перерахунку голосів?\n- Ми вважаємо, що вибори в цілому були чесними і прозорими і що керованих масових фальсифікацій не було. Спроби партій, що програли представити справу так, ніби хтось викрав у них голоси, виглядають несерйозно і схожі на дитячі образи. Одноосібно в цей раз технологією виборів ніхто не керував. Отже, ніхто собі ці голоси приписати не міг. Я не виключаю можливості помилок при підрахунку. І якщо у когось є підтвердження цих помилок, оголошувати офіційні результати виборів не можна, поки всі факти не будуть перевірені. А повний перерахунок голосів створить прецедент, після якого будь-які вибори можуть бути точно так само поставлені під сумнів. Це згубна практика. У нас в такому випадку з'явиться дуже сильне бажання зажадати тотального перерахунку третього туру президентських виборів, а може бути, і другого.\n- Чим ви в першу чергу робитимете у парламенті нового скликання?\n- Створенням професійного уряду і другим етапом конституційної реформи.\n- А адміністративна реформа?\n- Вона похідна від конституційною. Якщо ми вийдемо на формулу повноцінного регіонального самоврядування та виборності керівників областей і районів, нам легше буде обговорювати і адміністративно-територіальну реформу, тому що вона зачіпає інтереси місцевих еліт. Більш того, вона несе загрозу для частини з них - у разі зміни меж хтось може опинитися без крісла. Формула виборності закріплює нинішні кордони як мінімум на п'ять років. У той же час вона дозволяє сьогодні нормально приймати рішення про майбутнє зміні цих кордонів після наступних виборів.\n- Федеральний устрій - питання ще більш далекого майбутнього?\n- Це не одномоментний акт. Без другого етапу конституційної реформи, без децентралізації влади та бюджетної політики ми не зможемо створити повноцінну демократичну модель держави. Головне - почати просування по шляху федералізації, а як довго ми будемо по ньому йти - цього не знає ніхто.\n- Значить, федералізація у вашій програмі потрібна була, щоб просунути ідею децентралізації?\n- Проси більше - отримаєш, скільки потрібно.\nРозмовляла Мариля Босакевич, http://www.aif.ua/\nСаакашвили и Нью-Васюки\nРоссияне ведут себя также, как их предки из орды\nЦРУ готовит усмирение строптивого\nАлименты после развода: возможно ли?\nСитуация с переговорами тупиковая\nХолодна війна - 2: епоха суперконкуренції між США, Росією і Китаєм


Я захворів у лікарні, мені сказали, що я не міг там інфікуватись – український лікар обурений подякою першої леді | ШОКУЮЧІ ФАКТИ\nЯ захворів у лікарні, мені сказали, що я не міг там інфікуватись – український лікар обурений подякою першої леді\n29.06.2020 Здоров'я, Курйози, Україна\nЯк і його колеги, після одужання отримав “подарунок” – власноруч написану листівку від першої леді, Олени Зеленської. Дружина президента подякувала йому за небайдужість і побажала міцного здоров’я.\nВ інтерв’ю “Українській правді SOS” Віталій пояснює причини свого обурення, розповідає про конфлікти з адміністрацією лікарні та умови роботи лікарів, які не вважаються такими, що працюють з ковід-пацієнтами. А відповідно – не отримують багатостраждальних 300-відсоткових доплат.\nІ тут мені (кажуть – Українська правда SOS) – там прийшов подарунок для лікарів, які перехворіли. Думаю, класно, піду заберу, а мені вручили формат А5, картоночка, без конвертика, квітів, фанфарів і так далі. Вручили і сказали: “Доктор, от вам передали”. Як мені до цього ставитися? Я став, прочитав уголос, як мені – дякувати, бути гордим? Чи мені піти показати комусь – дивись, який я молодець? Чи дітям колись показати – бачите, як тато класно зробив?\nТи тут рятуєш людей, “спасаешь человеческие жизни”, як говорив мій знайомий, і тобі так за це дякують…


Мінські домовленості не працюють, ЄС шукає нові шляхи - News One\nСьогодні: 20.10.2020 18:46\tПошук Пошук\nМінські домовленості не працюють, ЄС шукає нові шляхи\nВізити глави німецького МЗС Ф.-В. Штайнмайера до Києва і Москви виразно свідчать про те, що Євросоюз активно шукає абсолютно новий формат для організації переговорів з РФ. Про це відомий український політолог В. Фесенко розповів в коментарях виданню «Гордон».\nВін упевнений, що Захід стане проводити дуже гнучку політику, буде зроблена спроба виключно мирного врегулювання кризи, що вибухнула і пошук виходів із явного тупика. Свідчення того, що Мінські переговори все-таки зайшли в тупик, а Європейський Союз відчайдушно шукає з неї вихід — візит пана Штайнмайера до Києва, а потім до Москви. «Необхідно міняти або сам формат переговорів, або ж порядок денний. Тому й детально обговорюються різні інші формати, включаючи Женевський», — зазначив пан Фесенко.\nПолітолог вважає, що за допомогою таких переговорів ЄС бажає нейтралізувати цілком можливий черговий сплеск агресії Москви. Завдання мінімум — ні в якому разі не допустити початку нового витка війни і далі продовжувати вести пошуки тільки мирного виходу з кризи на Сході Української держави.\nВ. Фесенко заявив, що багато сучасні європейські політики впевнені, що навіть незважаючи на цілком очевидні порушення Мінських домовленостей поки не варто вводити нові санкції, адже таке сильне зброю краще буде зберегти на крайній випадок. Санкції неодмінно будуть, як зараз, швидше за все, персональні, але не такі вже сильні, як це сталося в серпні після трагедії з Boeing.\nНа думку авторитетного експерта, Штати, на відміну від Європи, налаштовані набагато рішучіше і вже в найближчому часі можуть розглянути питання про швидке надання українській стороні зброї. Фесенко заявляє, що Захід, в першу чергу Євросоюз, звик діяти згідно з принципом «більше за більше». Вони про це постійно нагадують Україні: буде більше реформ — означає більше допомоги. Також і до Росії: буде більше агресії — чекайте більше покарання. При цьому США вже в найближчому часі можуть розглядати важливе питання про постачання Києву своєї зброї. Це одна з головних тем на порядку денному. Тут також є свої суттєві обмеження, і навіть у Вашингтоні в повній мірі немає необхідної єдності, але вирішення питання цілком можливо. В даному плані Штати можуть діяти більш послідовно і активно в порівнянні з ЄС, який акцент робить на пошук певного компромісу з Росією.\n«Важливо розуміти, що тут справа не тільки в агресивній Росії, але і в самій Україні. Політика ЄС буде спрямована, головним чином, на допомогу Україні в проведенні всіх необхідних реформ і пошуків виходу з економічної ситуації», — підкреслив український експерт.\nвійна Євросоюз Росія


Суспільство : Принципи виховання російських дітей шокували американку\nПринципи виховання російських дітей шокували американку Автор: lesya · Опубліковано: 07.10.2015 12:45 · Розділ: Суспільство\nАмериканка Донна Горман цілих чотири роки прожила в Росії. Жила вона тут не постійно, а наїздами, але цього вистачило, щоб поспостерігати за тим, які закони панують в російському суспільстві.\nВона навіть написала книгу, яка вийшла у світ під назвою «Довідник з виживання для дружини дипломата» (A survival guide for a foreign service spouse). Уривки зі своїх роздумів вона опублікувала в статті «А чи не помру я з голоду? (Am I going to starve to death?). У ній Донна роздумує над тим, як кардинально відрізняється підхід до виховання дітей в американців та росіян. І, попри те, що багатьох шокують взаємини, що складаються в американців зі своїми дітьми, є й зворотна сторона медалі, яка показує, що чимало огріхів має і наша система виховання.\nНаша – не тому, що ми ототожнюємо Україну з Росією, ні в якому разі. Наша тому, що в силу історичних причин і Росія, і Україні розвивалися разом, були частинами однієї держави, тому те, що сьогодні стосується Росії, багато в чому можна віднести і до українців. Зокрема, коли мова йде про виховання дітей.\nЯсна річ, діти – це наше все, і проблеми, які їх торкаються, не можуть нас оминути. Однак у такій гіперопіці далеко не завжди є раціональне зерно, чому й дивується Донна.\nМова в даній статті не піде про лечение сахарного диабета у детей чи про інші серйозні проблеми зі здоров’ям, про які, якщо сам не зіткнешся, сперечатися недоцільно та неетично. Мова піде про банальні життєві ситуації, в які напевне потрапляли всі, хто має дітей. Почитайте й подумайте, чи не притаманні, бува, і вам деякі риси «російських батьків».\nДонна з сім'єю в Афганістані (фото з сайту www.huffingtonpost.com)\n«Кожного разу, як тільки ми з сім'єю виходимо за двері власної квартири, нас оцінюють, і дуже часто ця оцінка негативна - ми не відповідаємо загальноприйнятим російським стандартам», - наводить слова Донни газета Time. В бесіді з журналістами американка описала декілька способів виховання російських дітей, які її вразили найбільше.\nВ Росії, пише Горман, не можна бути затепло одягненим - такого поняття тут не існує. «Я розумію, що моя дитина замерзла, коли вона вдягає светр, чи не так? Якщо їй не холодно, вона його не одягне, це її рішення, хіба ні?», - роздумує Донна.\nВ той же час всі її друзі з Росії переконані, що якщо не одягнеш на дитину кілька шарів вбрання, то неодмінно її застудиш. Результат – їхні діти йдуть до школи в теплих куртках і зимових шапках тоді, коли діти Донни вдягаються в літні шорти.\n"Не відморозь яєчники, але заморозь дітей", - наступний принцип виховання дітей, що повсюдно простежується серед росіян. Якщо надворі холодно, випити прохолодний напій, навіть у приміщенні, – гарантія застуди. А сідати на холодні кам’яні сходи – це взагалі смерть! Навіть коли за вікном спека. Натомість крихітних немовлят у Росії закутують в комбінезони, кладуть в коляски і відвозять спати на балкон, навіть в найлютіші морози – дітям же необхідне свіже повітря!\n«Танцюй так, ніби на тебе всі дивляться», - формулює ще один принцип виховання Донна, розповідаючи, як її донечки хотіли займатися балетом і мріяли лдягтися в рожеві пачки, пишно оброблені оборками. В них вони хотіли кружляти і пританцьовувати на заняттях балетом. Однак учитель мав інші плани, що включали тяжку фізкультуру: підйом ніг, вправи та скручування для пресу, а також примусові і такі болючі розтяжки. До юних американок швидко прийшло розуміння, що балет – це не завжди весело, і не завжди гра…\nНе існує в Росії і такого поняття, як "пора спати" - російські діти лягають спати пізно. Після уроків вони відвідують мовні курси, репетиторства, спортивні секції, а потім ще й повинні виконати домашні завдання, адже освіта для росіян – це не засіб, що допомагає у досягненні мети, а самоціль, пояснює Горман.\nА виховання тут є груповим заняттям. Дітям і їх мамам тут звільняють місце у метро, але кожна бабуся, у якої раптом розбігаються з вашими погляди про виховання, неодмінно про це вголос заявить, не вагаючись. Ваші діти тут – не ваші діти, коли заходить бесіда про виховання.


З «Волині» знову можуть зняти бали | ВолиньPost\nЯк стало відомо, найближчим часом луцьку "Волинь" очікує чергове зняття очок за невиконання фінансових зобов'язань.\nЧерез заборгованість перед колишніми футболістами в кінці січня хрестоносці вже були суворо покарані ФФУ, але зараз на лучан чекає ще одна порція санкцій, - повідомляє "Sport Arena".\nЗа інформацією від джерела у федерації, на цьому тижні ФФУ ще раз оштрафує "Волинь" на 12 очок. Причина - невиконання вказівок відповідно до рішень Спортивного арбітражного суду Лозанни (CAS) і ФІФА.\nНагадаємо, що санкції утворилися через невиплати боргів таким екс-футболістам "Волині", як Максим Старцев, Петро Занєв, Валентин Ілієв і Сергій Пилипчук.\nПри цьому повідомляється, що зняття 12-ти пунктів може стати не останнім покаранням для Волині в цьому сезоні.\nУ ФФУ погрожують і далі «щипати» лучан щодо турнірних балів, якщо ФК заборгованість так і не погасить. Крім того, тривала конфронтація в цьому питанні може закінчитися для "Волині" зниженням в класі.\nНагадаємо, в цьому сезоні ФФУ вже позбавила команду Віталія Кварцяного 12-ти очок в чемпіонаті України, після чого команда опустилася з шостої на дев'яту сходинку. Якщо "Волинь" втратить ще 12 пунктів, то залишиться з трьома очками в активі й опуститься на дно турнірної таблиці.\nВарто зазначити, що днями про проблеми "Волині" вкотре розповідав і голкіпер Богдан Шуст. Зокрема, воротар стверджував, що перед командою стоїть завдання дограти до літа, і допускав думку про швидке припинення існування клубу.\nНещодавно "Волинь" повернулася з Індії, де брала участь у товариському турнірі Nagjii Cup-2016. Після повернення Кварцяний дав футболістам кілька вихідних, а сьогодні колектив збереться в Луцьку для подальшої підготовки до весняної частини сезону.\nТеги: футбол, бали, Кварцяний\nтиць-здиць 22 лютий, 2016, 12:23\nа як знімуть до нуля, то вспокояцця чи будуть далі, в мінус знімати?\nккк 22 лютий, 2016, 12:24\nзнімайтеся вже і не позортеся\nЯволь 22 лютий, 2016, 12:48\nПочнемо з нуля. Займемся інфраструктурою.\nХвєдя 22 лютий, 2016, 14:10\nСпробуйте написати це на Волинських новинах.\nКончений модератор 22 лютий, 2016, 15:11\nНа волинських новинках ніяк не хоче запитати свого папіка - коли він розрахується з боргами ФК "Волинь.\nлуцький 23 лютий, 2016, 09:01\nДа ніколи ВН таке не напишуть, в них все "у шоколаді"! Їм футбол перед виборами був потрібний, а членство Кварцяного в УКРОПі це взагалі ганьба! Нехай пожинають, а фани радіють як їх розвели!!!


Серіали рекомендовані редакцією ForFun #3\nПродовжуємо серію статтей під назвою «Серіали рекомендовані редакцією ForFun». Ну все як завжди…запропоновую 3 серіала, які на мою думку круті! Ну щож….поїхали:\nРобоцип (Robot Chicken)\nБожевільний професор взяв курча, замінив одне крило на сталеве, припаяв механічну ногу і вставив лазерне око. Отриманого кіборга посадив перед сотнею телеекранів…Мозок Робоципа рве на частини! Сам по вигляду цей серіал нагадує ляльковий мультик, але повірте…таке ха-ха, що просо ппц!)\nВсі Ненавидять Кріса\nАвтобіографічний серіал, розповідає історію життя знаменитого коміка і актора Кріса Рока, коли йому було 13 років. Він, його батьки, молодший брат і сестра переїжджають в новий район Брукліна. Батько Кріса працює на 2 роботах, щоб забезпечити сім’ї гідне життя, мати стежить за господарством. Кріс найстарша дитина і виховання сестри і брата частково лягати на нього, до того ж на відміну від них, йому доводитися ходити не в звичайну, а привілейовану школу. Сам серіал то не дуже, але якщо його дивитися в переводі від kuraj-bambey то це просто вмерти зосміху можна!)\nВтеча з в’язниці\nЖанр: драма, кримінал, пригоди, триллер\nЦе історія про двох братів. Старший — Лінкольн Берроуз, хлопець неблагополучний, колишній наркоман — знаходиться під вартою у в’язниці строгого режиму «Фокс Рівер» в очікуванні страти за вбивство брата віце-президента. Зрозуміло, він цього вбивства не здійснював. Тому молодший брат Майкл Скофілд вирішує врятувати свого брата і влаштувати втечу з в’язниці.\nОсь на цему ми мабудь закінчемо нашу статтю. Чекайте продовження в частині 4.\nФутбол уа vs ЮА Футбол!