Четвертий місяць розвитку дитини — це початок нового періоду змін і нових відкриттів. Малюк вже не такий маленький і безпорадний, яким був ще пару місяців тому. Він уже тримає голівку, активно висловлює свої емоції, радує маму і тата своєю посмішкою і осмисленим поглядом.\nДитина на четвертому місяці життя змінюється зовні. У цьому віці помітно змінюються колір і якість волосся дитини. Причиною всьому — втрата тонких і ніжних первинних волосся, з якими малюк народився. Тепер уже можна визначитися, який у малюка буде колір очей. Як відомо, всі малюки народжуються з блакитними очима. До віку трьох місяців райдужна оболонка очей помітно змінюється, і стає видно, карооким або блакитнооким буде ваш малюк.\nВажливі досягнення четвертого місяця розвитку малюка\nФізичні показники розвитку\nНа четвертому місяці розвитку дитини спостерігаються такі зміни показників фізичного розвитку:\nзбільшення маси тіла на 600-750 грам, по 140-170 г щотижня;\nмалюк виростає в середньому на 2-2,5 см.\nВраховуючи бурхливе зростання малюка на першому році життя, важливо забезпечити надходження в її організм достатньої кількості вітаміну «Д», особливо з вересня по квітень, коли сонячна активність слабшає. Вітамін «Д» сприятиме засвоєнню кальцію організмом малюка, а, отже, — правильному росту і розвитку. Обов’язково проконсультуйтеся з педіатром про дозування застосування даного препарату.\nУ плані сенсорно-моторного розвитку на четвертому місяці життя можна спостерігати появу наступних навичок:\nдеякі малюки вже можуть самостійно перевертатися зі спини на животик і навпаки;\nдитина вміє утримувати підняту головку тривалий період часу;\nмалюки на штучному вигодовуванні вже готові до введення першого прикорму;\nдитина повертає голівку в усіх напрямках як в положенні лежачи на спині, так і в положенні на животику;\nмалюк вміє утримувати маленькі предмети між великим і вказівним пальцями;\nкарапуз активно хлюпається у воді під час купання;\nмалюк фокусує свій погляд на предметах, що знаходяться на різних відстанях;\nдитина переміщається в ліжечку, завдяки здійсненню «плавальних» рухів;\nмалюк дістає і «пробує» попалися в ручки предмети на смак;\nдитина знайомий з багатьма запахами, розрізняє їх.\nІнтелектуальні досягнення немовляти\nМалюк цього віку помітно подорослішав в плані інтелектуального розвитку. Він вже може:\nпосміхатися і вокалізіровать в присутності дорослих, які викликають у нього величезний інтерес;\nмалюк створює нові звуки, прислухається до них, імітує знайомі тони;\nдитина вміє запам’ятовувати події на короткий проміжок часу, від п’яти до семи секунд;\nмалюк довше проявляє активність, грає, по годині і більше між періодами сну.\nСоціальний розвиток малюка\nНа четвертому місяці життя дитина соціально дорослішає. Він сміється, коли його лоскочуть, цікавиться своїм відображенням у дзеркалі, звертає на себе увагу за допомогою різних звуків, із задоволенням слухає приємну музику, посміхається, коли з ним розмовляють. Прийом їжі малюк об’єднує з грою. Він уже не той маленьке безпорадне чоловічок, яким був раніше, він активно цікавиться навколишнім його обстановкою.\nРухова активність малюка на четвертому місяці життя\nЗа четвертий місяць життя дитина починає впевнено тримати голівку, повертати її в сторони, тривалий час утримувати її в положенні лежачи на животі. Малюк вчиться перевертатися зі спини на живіт і навпаки.\nКулачки малюка вже не стиснуті, як при народженні. Дитина вміє брати в ручки іграшку, тримати її, а також «пробувати» на смак. Коли малюк лежить на животі, то, буває, складається враження, що він робить спроби до плавання. Насправді ж — це перші спроби повзати!\nДеякі батьки на свій розсуд або за порадою бабусь починають присаджувати малюків з чотиримісячного віку. Ортопеди ж у цьому питанні дотримуються єдиної точки зору: «Не поспішати!» Прісажіваніе малюка всього на кілька секунд можна використовувати як елемент щоденних гімнастичних вправ. Якщо ж присаджувати малюка занадто рано, коли його організм ще не готовий до самостійного сидіння, можна серйозно нашкодити розвитку опорно-рухового апарату. Коли хребет і м’язова система малюка зміцн\nіють належним чином, він сяде сам. Сяде ваш малюк в п’ять місяців, шість чи сім не має великого значення, головне — він це зробить тоді, коли буде до цього готовий на всі 100%.\nМалюк у цьому віці вже вміє голосно сміятися. Це активний показник соціального розвитку! Разом з «агукання» в мові малюка з’являються окремі звуки, такі як: «е», «е», «и», «а», «л», «м», «б», «п» та інші.\nЯк правило, нічний сон малюка стає більш глибоким, малюк спить в середньому по 10-11 годин. Денний сон розділений на два або три періоди: один сон до обіду і один або два сну після обіду. Підлаштовуватися під потреби малюка. Як правило, при бажанні поспати, дитина стає млявим, потирає оченята, позіхає. Інші ж дітки, навпаки, стають більш активними, але в той же час і дратівливими.\nЩоб малюк швидше розвивався\nДля того, щоб дитина більш активно розвивався, рекомендується стимулювати його зорові і слухові рецептори, а також сприяти розвитку рухових навичок малюка. Виходячи з вищевикладеного, на четвертому місяці розвитку дитини доцільно проводити наступні розвиваючі заняття, а також комплекс гімнастичних вправ.\nВправи для активного розвитку\nВимовляєте малюкові звуки, за допомогою яких «розмовляють» різні тварини. Покажіть дитині, як гавкає собачка, нявкає кішка, кудкудахкает курочка, мекає коза, хрюкає свиня, мукає корова.\nПеріодично залишайте малюка голяка на різних поверхнях. Так буде краще формуватися тактильне сприйняття дитиною навколишнього середовища.\nВсе, що ви робите з малюком (роздягаєте його, одягаєте, робите масаж, гімнастику, купаєте) озвучуйте, використовуйте при цьому відповідні віршики та пісеньки.\nГрайте з малюком в хованки.\nГрайте з дитиною, використовуйте для гри різні за звучанням барвисті брязкальця.\nЗнайомте дитини з новими звуками, показуйте місця, звідки виходить звук.\nПоставте поруч з дитиною годинник, простежте за його реакцією, як він реагує на цокання. Вимовте самі: «Тік-так, тік-так …»\nГімнастика для розвитку малюка на четвертому місяці життя\nДля того, щоб малюк більш активно розвивався, важливо регулярно проводити гімнастику і масаж. Легкі погладжування ручок, ніжок, масаж животика за годинниковою стрілкою допоможуть зняти напругу м’язів і заспокоїти малюка.\nВиконуйте згинання та розгинання ніжок малюка, а також профілактику дисплазії тазостегнових суглобів — кругові рухи ніг в тазостегнових суглобах. Виконуйте повороти малюка зі спини на живіт і з живота на спину, утримуючи його за ніжки. Виконуйте «присаживание»: взявши малюка за ручки, стимулюйте піднімання голови і верхньої частини тулуба. При цьому не тягніть насильно дитини. Якщо він не піддається і не намагається підвестися сам, то виконання подібного вправи варто відкласти. Важливо також виконувати дихальні вправи: розвести ручки малюка в сторони, а потім схрестити їх на грудях.\nЧетвертий місяць розвитку дитини — це перехідний період, новий етап помітного дорослішання немовляти. Не забувайте приділяти малюку увагу, як можна частіше розмовляти з ним, посміхайтеся до донечки або синочка, а у відповідь обов’язково отримаєте море позитивних емоцій.


Цілющий сік - сік каланхое\nЗ раннього дитинства всі ми знаємо казки про «живу воду», яка вмить загоює рани посічених воїнів. То гарні казки, бо в них народ втілив своє прагнення до вільного життя, закарбував віру в безсмертність подвигу, та водночас висловив мрії про диводійні ліки, що рятують від смертельних ран.\nТепер, природно, відомо багато ефективних методів лікування різних ран. Але й досі є такі, для яких ще не знайдено казкової «живої води».\nЦіла армія лікарів, а надто в нашій країні, шукає засобів, які б загоювали трофічні виразки, виразки шлунка, дванадцятипалої кишки тощо. Неабияку роль відіграють тут і ботаніки, котрі ретельно переглядають та глибше студіюють скарби зеленого світу. Вчені уважно прислухаються до вікового народного досвіду, вивчають його.\nЦе препарат «сік каланхое», що через чудову здатність загоювати рани його можна назвати цілющим соком, подібним до легендарної «живої води».\nОстаннім часом дедалі посилюється захоплення медиків синтетичною фармакопеєю й спадає зацікавленість препаратами рослинного походження. Мабуть, одна з причин та, що більшість засобів апробована лише в народі й не має компетентних прихильників серед медиків, котрі б досконально дослідили їх та дали путівку до арсеналу загальновживаних лікувальних засобів.\nНа жаль, народження або, точніше, відродження народних засобів на науковій основі нерідко завдячує випадкові або наполегливості й ініціативі окремих ентузіастів, які віддають чимало сил і навіть років життя на запровадження тих засобів до широкої медичної практики. Так прижилося вже чимало добрих лікарських препаратів, подарованих народною медициною.\nТе ж саме сталося і з каланхое. За цією екзотичною назвою в оранжереях багатьох ботанічних садів до часу ховалася скромна рослина з тропіків, що належить до поширеної родини товстянкових. Ботаніки знають її давно. Були чутки, ніби вона швидко загоює рани. Незважаючи на те, що рослинознавці пропонували її до уваги медиків, ентузіастів не траплялось. Але що малося, те сталося...\nДалі про "Цілющий сік - каланхое" читайте нижче...\nкаланхое, народна медицина, препарати, легенди, сік


Скачати 448.81 Kb.\nНазва Форматування тексту в текстовому процесорі\nРозмір 448.81 Kb.\nЛабораторно-практичне заняття №1 2\nЛабораторно-практичне заняття №2 5\nЛабораторно-практичне заняття №3 8\nЛабораторно-практичне заняття №4 10\nЛабораторно-практичне заняття №5 13\nЛабораторно-практичне заняття № 6 15\nЛабораторно-практичне заняття № 7 16\nЛабораторно-практичне заняття № 8 20\nЛабораторно-практичне заняття №10 25\nЛабораторно-практичне заняття № 11 28\nЛабораторно-практичне заняття № 12 30\nЛабораторно-практичне заняття № 13 33\nЛабораторно-практичне заняття № 14 35\nЛабораторно-практичне заняття № 15 36\nДо лабораторної роботи 11 38\nДо лабораторної роботи 15 41\nВстановити такі поля: Верхнє – 2 см, нижнє – 2 см, ліве – см, праве – 1,5 см.\nВиділити заголовок тексту і натиснути кнопку По центру на панелі Інструментів Форматирование.\nВідкрити пункт меню Формат, вибрати команду Шрифт.\nУ полі Размер встановити 16.\nУ полі Начертание встановити Полужирный.\nУ полі Размер встановити 14.\nУ полі Начертание встановити Курсив.\nУ полі Шрифт встановити Times New Roman Cyr.\nУ полі Подчеркивание встановити Только слова.\nУ полі Начертание встановити Полужирный Курсив.\nУ полі Подчеркивание вибрати штрихпунктирну лінію.\nУ полі Видоизменение увімкнути режим Все прописные.\nУ полі Видоизменение увімкнути режим Контур.\nУ полі Начертание встановити Обычный.\nУ полі Подчеркивание вибрати хвилясту лінію.\nВибрати команду Параметры страницы.\nАктивізувати вкладку Поля. Встановити значення: верхнее - 2см, нижнее – 2 см, левое - 3 см, правое -1,5 см.\nВибрати команду Сохранить.\nУ діалоговому вікні вказати папку для збереження файла, а в полі Имя файла ввести Кактуси.\nВстановити такі поля: верхнее – 1 см, нижнее – 1 см, левое – 2,5 см, правое – 1 см. Орієнтація листа – альбомна.\nХотілося б дати кілька рад із приводу придбання кактусів.\n1. Класифікація електронних обчислювальних машин (ЕОМ). Покоління ПК\nСтруктура інформаційного рядка текстового редактора MS-Word, його призначення. Форматування символів у текстовому процесорі MS-Word....


Клас / Entre les murs (2008) Ukr/Fra | Sub Eng/Fre — Українське озвучення\nКлас / Entre les murs (2008) Ukr/Fra | Sub Eng/Fre\nмова: англійська (завантажити), французька (завантажити)\nЗареєстрований: 2012-11-21 00:46\nПізнавальний фільм, але важко зрозуміти місцями. Гадаю, через те, що гуманізм тут дійшов до гуманістичного абсурду. В Україні гуманізм так і не прижився, в нас абсурд інший. Поняття толерантність, повага, відповідальність зовсім інші. Хоча ця картина мені здається прикрашеною. Дякую за реліз! 9 з 10.\nФільм доволі важкий, вартувало колосальних зусиль, щоб додивитись до кінця. Як на мене, є багато кращих фільмів з даною тематикою, наприклад фільм Клас (2007), просто він набагато легше дивиться і там присутній хочаб здоровий глузд і багато триллера, хоча і сюжет теж важкуватий. За реліз подяка!\nМені сподобався фільм такий контраст між дорослими та дітьми . \nПодивився лише десь половину, а далі вирішив не втрачати часу.\nдо чого довела європейська толерантність - освіту у них, саме через таке майбутнє у нас, я і не став учителем. Вчитель там як приниження...


Терміново! Вторгнення РФ: США буде розширюватись. Нові дані - що відомо? | Корупція Інфо\nРосія планує вторгнення з кілької фронтів на початку 2022 року. За попередніми оцінками співробітників розвідки США, Російська Федерація 175 тисяч військових. Розширення військової сили відбулося на тлі озвучених Росією вимог щодо гарантій невступу України в НАТО, про це повідомляє AP.\nМи знали про дії Росії протягом тривалого часу, і я сподіваюся, що ми будемо мати довгу дискусію з Путіним, – сказав Байден.\nАмериканські чиновники та колишні американські дипломати кажуть, що хоча Путін, очевидно, закладає основу для можливого вторгнення, українські військові підготовлені краще та озброєні, ніж у попередні роки. За їхніми словами, залишається незрозумілим, чи має намір Путін здійснити ризикований наступ.\nПланується пересування 100 батальйонних тактичних груп разом з бронетехнікою, артилерією тощо. У Байдена кажуть, що Росія разом з цим розмістила на шпальтах преси замовні матеріали від проплачених авторів для очорнення України та її амбіцій вступу в альянс.\nЗазначимо, що найближчим часом Туреччина доправить в Україну ще 24 ударні безпілотники Bayraktar. Крім того, за даними агентства Bloomberg, Туреччина підписала з Україною угоду про спільне будівництво космічних ракет за українською технологією ракет типу “Зеніт-2”. На думку журналістів, ця угода може допомогти турецькому урядові в розробці балістичних ракет.


Епіфаній (Думенко) виключає захоплення храмів Московського патріархату | Стайлер\n"Захоплення" храмів УПЦ МП: Епіфаній відповів російським пропагандистам\nВівторок 18 грудня 2018 12:10\nМитрополит "обламав" росіян-ненависників українського народу\nЗахоплювати храми так званої УПЦ МП в Україні ніхто не буде. Про це заявив предстоятель автокефальної Православної церкви України Епіфаній в ефірі каналу ICTV.\n"Ніякого захоплення храмів Московського патріархату з боку єдиної церкви не буде", - сказав владика.\nПри цьому він підкреслив, що парафії, які добровільно захочуть стати частиною єдиної української церкви, повинні бути прийняті. І це повинно відбуватися без насильства і дій, які можуть провокувати нестабільність у суспільстві - все повинно пройти мирно та спокійно.\nМитрополит Епіфаній (фото: facebook.com/kosovany)\nЗа словами Єпіфанія, якщо члени УППЦ будуть проявляти насильство, то в майбутньому "ми пожнемо недобрі плоди такої діяльності".\n"Вважаю, що тільки любов і повага можуть бути тією основою, на якій будуть переходити парафії, що перебувають у зоні Російської православної церкви", - заявив Епіфаній.\nВідзначимо, що російські пропагандисти постійно поширюють фейки про захоплення храмів УПЦ МП в Україні.\nНагадаємо, у Вінниці громада та прихожани Свято-Преображенського собору УПЦ Московського патріархату підтримали митрополита Вінницького і Панського Симеона (Шостацкого) і під оплески перейшли під юрисдикцію Православної церкви України.


Козацький табір "Гайдамаки" пропонує чудовий відпочинок на природі в альтанках за містом, на лоні мальовничих пейзажів\nразом з родиною та друзями - ідеальний варіант проведення вихідних, особливо в теплу пору року.\nВодна гірка для дітей та дорослих\nНа базі нашого табору з'явився новий розважальний атракціон - Водна гірка (Water Hill), від якого ваша малеча (а також дорослі) будуть у захваті. На вихідні запрошуємо всіх бажаючих!!!\nКозацький табір "Гайдамаки" пропонує групові екскурсії для дітей, підлітків, їхніх батьків, вчителів та вихователів. Масса позитивних емоцій - гарантована!\nОрганізовуємо та проводимо: козацькі забави, конкурси для дітей, влаштовуємо атракціони, готуємо смачну їжу на вогні...\n8 Років нашому табору\n1000 Км пройдено щорічно\n5000 Людей за рік\n99 % клієнтів задоволені\nЩо ми? Хто ми? Наша місія\nПро козацький табір "Гайдамаки"\nНам потрібні волонтери!\nOn-line бронювання альтанок\nЯкий одяг та взуття взяти з собою?\nНудьгувати не доведеться нікому - ви зможете грати в козацьки або спортивні ігри, волейбол, футбол, стріляти з лука, діти зможуть весело провести час на спеціальному майданчику, а ввечері, приготувати ароматний шашличок і влаштувати приємні посиденьки в альтанці.\nКозацький табір "Гайдамаки" запрошує всіх охочих залучитися до співпраці з нами. Робота кожного стане в нагоді.\nДля отримання більш детальної інформація телефонуйте по номеру телефона: +38(067)946-78-01 або пишіть нам через сторінку Контакти.\nЯк забронювати вподобану альтанку?\n1) Переходите по ось цьому лінку та вибираєте той варіант, який підходить під ваші потреби;\n2) Вносите передоплату зручним вам способом в on-line режимі;\n3) Ось і все. Вибрана альтанка забронювана на вказану дату та очікує вас!\nКоли проводиться остаточний розрахунок за надану послугу?\nПісля завершення вашого відпочинку.\nСкільки часу, я можду відпочивати в альтанці?\nЦіни вказані за час користування від 11:00 до 23:00 год.\nЯкий одяг брати з собою?\nПідбирайте одяг з таким розрахунком, щоб він добре пасував вам в різних комбінаціях. В прохолодні періоди року варто взяти кілька шарів одягу, щоб протягом дня підлаштовуватись під капризи погоди.\nДля діток підберіть одяг таким чином, щоби він був зручним та не сковував рухи. Малеча прийматиме участь в різних вправах та змаганнях, тому їй повинно бути комфортно. Одяг беріть самий простий.\nВлітку не забувайте про захист від сонця: головний убір, сонцезахисні окуляри, крем від загару.\nВ холодний період року варто мати при собі парасолю, водонепроникне взуття та теплий шарф.\nЯке взуття найкраще підійде?\nНайкращим варіантом стане - зручне м'яке взуття (кросівки, кеди).\nВаріанти відпочинку та ексклюзивні послуги для вас\nКозаки на весіллі\nНезвичне День Народження\nНа базі козацького табору "Гайдамаки" можна отримати необхідні навички верхової їзди та просто насолодитись красою та елеґантністю величних та благородних тварин...\nХочеш відзначити своє весілля оригінально, стильно і весело?\nВ тенденцію проведення весілля стрімкими темпами входять національні традиції. Шоу-програма від козацького табору «Гайдамаки» допоможе, урізноманітнити хід вашого свята, та запамятатися на довгі роки подружнього життя.\nСвяткування днів народжень по-козацьки\nХочете весело та по-особливому відсвяткувати своє день народження? День народження в дусі козацтва це саме те, що додасть вашому святу масу позитивних емоцій та запам’ятається надовго.\nФотосесія на природі, може бути цікавою та незвичною!\nІсторія любові не без причини вважається самою захоплюючою і романтичною ідеєю для фотосесії закоханих пар. Вона немов відкриває історію двох люблячих людей, занурюючи нас в це незабутня пригода. Завдяки цьому, фотосесія для закоханих «love story», що стала найбільш популярним видом фотозйомки напередодні одруження або річниці весілля.\nОбряд заковування сім’ї — це давній ритуал, для зміцнення вашого шлюбу\nВ козацькому таборі "Гайдамаки" бажаючі молодята можуть пройти обряд заковування сім’ї і таким чином підсилити енергетику своєї пари стародавнім обрядом-заговором.\nШирокий вибір орендованого обладнання\nЧому варто до нас прийти?\nВ нас усім дійсно цікаво, особливо дітям, час, проведений в таборі "Гайдамаки", запам'ятовується надовго\nМи все робимо від щирого серця, бо самі любимо козацьку історію і в захваті від козацьких забав\nЗнаходимо підхід до дітей різних вікових категорій, та й для дорослих маємо що показати та розповісти\nЗагальний період роботи табору "Гайдамаки" перевищує 8 років, в нас сильна і дружна команда\nЛюбимо надихати та дарувати прекрасні відчуття своїм клієнтам\n500+ задоволених кліентів\nВирішив відпочити від буденних справ та ПК. Все прошло чудово - ідея табору в справжньому національно-патріотичному виді, мені дуже сподобалась.\nАндрій Романов, Системний адміністратор\nСмачнішого кулішу, я в житті не куштував. Замовляли з друзями альтанку на 10 осіб. Чудово провели час і заодно ознайомились з роботами коваля Сови.\nСергій Омелянюк, Стиліст\nСпробувала святкувати своє День народження на території табору разом зі своїми близькими. Залишились задоволені відношенням персоналу та всією навколишньою аурою.\nЮлія Рибалко, Перукар\nДоступні ціни, смачні страви на вибір, багато вільного місця для відпочинку. А що ще потрібно студентам...\nВідпочивали на території табору зі своїми дітьми. Вони просто у захваті від коней та розваг. І дорослим є чим себе зайняти.\nІрина Веретенникова, Лікар\nЗалиште повідомлення для\nДамо відповіді на всі ваші запитання та допоможемо вибрати кращий варіант відпочинку.\nДата створення - Середа, 15 серпня 2018, 17:55\n12 серпня 2018 року на запрошення голови Аграрної партії України Віталія Скоцика, з нагоди святкування Симонів Козак FEST, козацький табір "Гайдамаки" взяв активну участь в цьому дійстві і створив справжній народний колорит, який повністю відчули жителі села Симонів та всі запрошені гості.\nВодна гірка (Water Hill) в козацькому таборі "Гайдамаки"\nДата створення - Середа, 25 липня 2018, 10:45\nЧудова новина!!! На базі козацького табору Гайдамаки запущений в роботу новий атракціон під назвою Water Hill (Водна гірка).\nДата створення - Середа, 23 травня 2018, 08:12\nФотографія — це щось дивовижне, це мистецтво, яке здатне пожвавити у нас давно забуті почуття, освіжити в пам’яті ті моменти, якими ми особливо дорожили.\nДата створення - Понеділок, 21 травня 2018, 15:51\nВ неділю 17 вересня козацький табір «Гайдамаки» взяв активну участь у Фестивалі Їжі (зокрема шашлика та інших мангальних страв), що вже втретє відбувся у Рівному.\nДата створення - Понеділок, 21 травня 2018, 15:36\nДата створення - Понеділок, 21 травня 2018, 14:27\nНа запрошення Дубенської міської ради з нагоди святкування Дня молоді та відзначення Дня конституції козацький табір «Гайдамаки» 26 червня відвідав місто Дубно, щоб допомогти створити активний відпочинок та розваги.\nДата створення - Понеділок, 21 травня 2018, 13:54\nОтож, прийшла пора зробити підсумки трьох чудових місяців у Козацькому таборі «Гайдамаки». Весна тут напрочуд буяла цвітом і подіями, а також відбулися зміни по облаштуванню території і дозвілля.\nДата створення - Понеділок, 21 травня 2018, 13:43\nКозаки відзначили День Звичаю – день хранителів Спадщини, які зберігають традицію. А на наступний – День народження Народу. Разом – це свято "Курган Леля". Відбувалося все 14-15 травня 2016 року.\nДата створення - Понеділок, 21 травня 2018, 13:34\nУ Козацькому таборі „Гайдамаки” протягом зимових місяців, не зважаючи на погоду, було гаряче, весело, багатолюдно.\nПерша зустріч з Сантою\nДата створення - Неділя, 20 травня 2018, 15:57\nУ козацькому таборі «Гайдамаки» вперше оселився Санта Клаус. Він зустрічається із дітьми, дарує подарунки, співає з ними і танцює.\nЗапрошення в гості Санти!\nДата створення - Неділя, 20 травня 2018, 15:52\nПропонуємо новорічно-різдвяні програми для учнів початкових класів міста Рівне, які відбудуться із 18 по 30 грудня 2015 року.\nДата створення - Неділя, 20 травня 2018, 15:12\nКозацький табір «Гайдамаки»запрошує всіх на спільне святкування козацького свята. Яке відбудеться 14 жовтня 2015 року. На вас чекатиме цікава шоу-програма, а також перший на Рівненщині:\nДзвоніть по телефону: +38(067)946-78-01\nМи з радістю вам допоможемо!!!\nАвторські права 2018 © Козацький табір - "Гайдамаки". Усі права захищені. Розробник компанія Actual.business


Вибухнула шахта на Луганщині | Новини на Gazeta.ua\nПʼятниця, 26 квітня 2019 03:18\nНа луганщині вибухнула шахта. Фото: 112 Україна\nНа шахті Східкарбон в Юр'ївці, що на окупованій території Луганської області, загинули 4 людини.\nВ результаті виділення метану, на шахті тривають вибухи, повідомив голова Незалежної профспілки гірників України Михайло Волинець, передає Громадське.\nНайближчий загін гірничорятувальної служби знаходиться на території, підконтрольній уряду України, в Лисичанську. Втім, "влада" ОРДЛО вирішили звернутися до рятувальників в Росії - з Ростовської області, що більш ніж за 200 кілометрів.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: На Луганщині вибухнула шахта: є загиблі\nВибухи на Східкарбон відбулися 25 квітня. Повідомлялося про 19 загиблих.\nВугледобувне підприємство ТОВ "Східкарбон" є єдиною міні-шахтою на території Лутугинського району. З другого півріччя 2014 року в зв'язку з активними бойовими діями виробнича діяльність "Востоккарбон" була припинена. З січня 2018 шахта відновила роботу.\nЗараз ви читаєте новину «З'явилася нова інформація про загиблих на шахті в ОРДЛО». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua\n"Згоріла навіть форма". У будинок поліцейського влучила блискавка Переглядів: 1215


Заява суддів Конституційного суду України щодо ситуації, яка виникла через видання Президентом указу про відсторонення від посади судді Конституційного Суду України, не має жодного юридичного значення.\nПро це заявив представник Глави держави у КСУ Федір Веніславський, передає УНН.\nВін зазначв, що Тупицький є суддею Конституційного суду України, тимчасово відстороненим від виконання своїх обов’язків. Він не має права брати участь у будь-яких засіданнях КСУ, де відбуваються голосування, на яких ухвалюються будь-які рішення.\n5 січня, відбулися збори суддів Конституційного Суду, в результаті яких було ухвалено заяву щодо ситуації, яка склалася у зв’язку з виданням Президентом України Указу “Про відсторонення від посади судді Конституційного Суду України” від 29 грудня 2020 року № 607/2020.\nНагадаємо, раніше КСУ видав нову заяву щодо указу Зеленського про відсторонення Тупицького.


ЄП схвалив виділення Україні 1,2 млрд допомоги | Український тижневик Міст\nЄП схвалив виділення Україні 1,2 млрд допомоги\nЄвропейський парламент (ЄП) підтримав пропозицію Європейської комісії (ЄК) надати Україні 1,2 млрд EUR. Зокрема, євродепутати дали згоду на екстрену макрофінансову допомогу Україні та ще дев’ятьом країнам-сусідкам Європейського Союзу (ЄС).\nЦе кредити, які мають підтримати платіжний баланс країн у час кризи, викликаної коронавірусом. За це рішення на пленарному засіданні в Брюсселі проголосували 547 євродепутатів, проти виступили 93, 47 утрималися.\nТепер пропозицію ЄК ще має затвердити Рада ЄС. При цьому, що для України також продовжить діяти попередня програма макрофінансової допомоги, за якою Київ отримав 500 млн EUR. Другий транш виділять, як тільки буде розморожена співпраця України з Міжнародним валютним фондом (МВФ).\nЯк повідомляв «Міст», МВФ хоче звузити співпрацю з Україною.


Прогноз експерта на матч Кубка Італії\nАнтгольц-2021. Джима фінішувала 10-ю у мас-старті\nВідомий український тренер В'ячеслав Грозний зробив прогноз на матч 1/8 фіналу Кубка Італії «Фіорентина» – «Інтер».\n«Інтер» зобов'язаний вигравати Серію А і Кубок Італії після того, як команда вилетіла з єврокубків. У чемпіонаті Італії «нерадзуррі» два рази поспіль втратили очки в матчах з «Сампдорією» (1:2) і «Ромою» (2:2), хоча перед цим у них була серія з десяти перемог. У «фіалок» хороший досвідчений тренер Чезаре Пранделлі, у «Інтера» Антоніо Конте, який теж уже набрався досвіду.\n«Інтер» зобов'язаний перемагати у Флоренції, але 17-го січня у міланської команди гра Серії А з «Ювентусом», в якій зустрінуться два прямих конкуренти в боротьбі за Скудетто. І який матч для «Інтера» важливіше? Напевно, з «Ювентусом». Але! Хочеться виграти і там, і там.\nНайімовірніше з «Фіорентиною» за «Інтер» зіграють ті хлопці, які мають менше ігрової практики, але які високого рівня. Це і Алексіс Санчес, і Крістіан Еріксен, і інші. У «Інтера» два склади! Без сумніву, буде грати велика група основи, тому що перед матчем з «Ювентусом» буде пауза в три дні. Дубль Конте не виставить! Однозначно «Інтер» їде перемагати! У Конте такий характер, він як тигр, може перекусити будь-кого, він клітку перегризти готовий! Він хоче лідирувати в чемпіонаті Італії, тому дуже незадоволений, що в двох іграх команда заробила лише одне очко.\nІ ось суперник «Інтера» - «Фіорентина», яка є цікавою, хорошою командою. Так, команда з Флоренції йде на скромному 12-му місці в Серії А. У «Фіорентини» досвідчений тренер, який наповнив команду досвідченими гравцями, які повинні бути лідерами. Це Франк Рібері, який у свої 37 років грає здорово. Борха Валеро у свої 35 років веде гру команди. Хосе Кальєхон у свої 33 роки залишається класним гравцем. Є ще 31-річний Джакомо Бонавентура, 28-річний Крістіано Бірагі. Ці досвідчені гравці допомагають молодим футболістам «Фіорентини». «Фіалки» і «Ювентус» обіграли (3:0). У «Фіорентини» хороша швидкість. «Інтер» буде пресингувати і намагатися зіграти досить жорстко. Думаю, по тайму лідери групи атаки «Інтера» зіграють. Мені здається, хтось із них заб'є у Флоренції і «Інтер» пройде в чвертьфінал, але не знаю в основний або не в основний час. Гра буде дуже цікавою і я раджу читачам її подивитися! Подивіться цей матч, будь ласка. Ви не пошкодуєте, отримаєте задоволення! Я вам обіцяю», - сказав Грозний.\nМатч «Фіорентина» - «Інтер» відбудеться 13-го січня. Початок зустрічі о 16:00.\nФіорентина - Інтер\nШахтар – Лудогорець. Прогноз на матч В'ячеслава Грозного\nСаутгемптон – Арсенал. Прогноз на матч В'ячеслава Грозного\nРома - Спеція. Прогноз на матч Младена Бартуловіча\nАстон Вілла – Ньюкасл. Прогноз на матч В'ячеслава Грозного\n15:47 Рафаель Бенітес розірвав контракт із Далянь Іфань - Футбол 0\n15:42 Шахтар – Лудогорець. Текстова трансляція матчу - Футбол 1 821\n15:37 Пятов, Коваленко і Дентіньо - в основі Шахтаря на контрольний матч - Футбол 142\n15:37 Манчестер Юнайтед - Ліверпуль. Прогноз і анонс на матч Кубка Англії - Футбол 112\n15:31 Екс-тренер Шахтаря виганяє капітана. Він може стати конкурентом Ярмоленка - Футбол 619\n15:31 Шахтар – Лудогорець. Прогноз на матч В'ячеслава Грозного - Футбол 1 1908\n15:27 Богдан ЛЄДНЄВ: «Хочеться довести, що гідний грати в Динамо» - Футбол 314\n15:12 Ельче - Барселона. Прогноз на матч Дмитра Козьбана - Футбол 83\n15:05 Олександр КАРАВАЄВ: «Бути капітаном Динамо - це гордість і честь» - Футбол 2 1408\n15:04 ОФІЦІЙНО. Третє коло баскетбольної Суперліги пройде в баблах - Баскетбол 612\n15:00 Біатлонний сезон-2020/21: розклад, анонси, трансляції, результати - Біатлон 3 97760\n14:56 Атлетіко - Валенсія. Прогноз на матч Младена Бартуловіча - Футбол 69\n14:52 Євген МОРОЗКО: «З'явилася крепатура, але це - приємний біль» - Футбол 96\n14:50 Антгольц-2021. Джима фінішувала 10-ю у мас-старті - Біатлон 20 4121\n14:45 Мілан - Аталанта. Прогноз і анонс на матч чемпіонату Італії - Футбол 1921\n14:43 Дейна ВАЙТ – Хабібу: «Уяви, скільки ви з Макгрегором заробите за реванш» - MMA 399\n14:27 Джерело: У Чорноморці тримісячна заборгованість по зарплаті - Футбол 2 543\n14:16 Верона - Наполі. Прогноз на матч Младена Бартуловіча - Футбол 75\n14:10 Антгольц-2021. Жіночий мас-старт. Текстова трансляція - Біатлон 31 8648\n14:06 Конор МАКГРЕГОР: «Режим горили активований» - MMA 901\n15:00 Біатлонний сезон-2020/21: розклад, анонси, трансляції, результати - Біатлон 3 97753\n19:22 Повернення легенди. Леонід Буряк отримав посаду в Динамо Київ - Футбол 29 31891\n07:50 ГОРДОН: «Ракицький – дол...б! Ну не можна їхати і грати за російські клуби» - Футбол 104 27335\n15:43 Антхольц-2021. Дудченку не вистачило три десятих секунди до бронзи - Біатлон 40 26215\n23:21 Обмеження свободи слова неприпустимо! Офіційне звернення Динамо - Футбол 18 24016\n14:15 Антгольц-2021. Чоловіча індивідуальна гонка. Текстова трансляція - Біатлон 37 23917\n01:30 Чемпіонат світу з гандболу-2021: учасники, календар, результати - Гандбол 6 23139\n13:40 Зимові збори клубів УПЛ-2021: розклад і результати контрольних матчів - Футбол 7 22854\n04:45 Де дивитися онлайн бій UFC: Дастін Пор'є – Конор Макгрегор - MMA 19547\n16:02 UFC 257: повернення легенди. Прогноз на бій Макгрегор - Пор'є - MMA 18770


Капсули для прання універсального білизни Dash Classico 3 в 1 51 шт: продаж, ціна у Чернівцях. Засоби для прання від "интернет-гипермаркет LD" - 1049709623\nКапсули для прання універсального білизни Dash Classico 3 в 1 51 шт\nКапсули для прання універсального білизни Dash Classico 3 в 1 51 штВ наявності\n650 грн419 грн\nКапсули для прання універсал Dash Classico – ефективний помічник для будь-якої господині. Дані капсули чудово отстирают будь-які плями з Ваших улюблених речей.\nТаке засіб для прання не зіпсує тканину і колір білизни, навіть після багаторазового використання. Коли на Ваших яскравих і барвистих речі з'являються плями, відіпрати їх звичайним порошком складно, але дані капсули впораються з цим завданням моментально.\nКрім того, після прання речі будуть випромінювати приголомшливий квітковий аромат. Ну а легке використання таких капсул обов'язково буде до вподоби кожній господині. Купити капсули для прання кольорової білизни можна у нас на сайті.\nКількість циклів прання 51


Полотна з полімерного пластику, більш звичні всім під назвою полікарбонат, з кожним днем стають все більш популярними. І не випадково: відносна дешевизна та відмінні властивості матеріалу вивели його на одне з перших місць у продажу. Важливе значення має той факт, що майже кожен може працювати з ним, було б бажання. Але оскільки це порівняно новий матеріал, не всі знають, як і чим різати полікарбонат в домашніх умовах, щоб отримати якісний зріз і не зіпсувати матеріал.\nНайперший інструмент, який має майже кожен, і з яким можна працювати з полікарбонатом, – шліфувальна машина. Більше того, не варто користуватися дорогим інструментом: навіть недорога і невелика шліфувальна машина виконає всю роботу ідеально. Щоб зробити рівномірні надрізи, потрібно встановити коло 125, призначене для металу. Єдине, на що потрібно звернути увагу, – це досвід, тому що інструмент має високі обороти, і якщо вам раніше не доводилося працювати з ним, бажано вирізати полікарбонат, перш ніж вирізати його з цього матеріалу. Де їх взяти? Зверніться до майстрів, які виготовляють конструкції з полікарбонату.\nВін чудово ріже полімерне пластикове полотно та канцелярський ніж. Більше того, з цим впораються навіть початківці. Головне, щоб ніж був хорошої якості, а робота виконується не поспішаючи – лезо таких інструментів дуже гостре, і ви можете не тільки зробити неправильний надріз, але і отримати травму. Канцелярський ніж підходить для стільникових листів товщиною 4-6 мм, але працювати з листами 8 мм вже досить складно. На більш товстих аркушах різати полікарбонат майже неможливо, тому фахівці рекомендують використовувати ніж лише там, де потрібно обрізати матеріал, і навіть тоді, на аркуші до 10 мм.\nПобутовий, самий звичайний електричний лобзик теж цілком підходить для роботи з полікарбонатними листами, тільки потрібно встановити на нього пилку для нігтів з невеликими зубчиками, інакше матеріал буде рватися, а не різатися. Цей інструмент, як шліфувальна машина, досить простий у використанні, але щоб бути повністю впевненим у якості роботи, бажано попрактикуватися і заздалегідь. Електричний лобзик дуже популярний, особливо коли доводиться виконувати різання монолітного полікарбонату складної декоративної форми або робити округлення.\nНа замітку: Якщо вам доведеться вирізати тонкі листи, то фахівці рекомендують складати аркуші по 10-12 штук, а під них прокладати шар картону, а потім вирізати все одночасно.\nКоли потрібно вирізати лише один аркуш – ризик розтріскування значно збільшується. Щоб запобігти пошкодженню матеріалу, потрібно працювати тільки з дуже добре заточеним інструментом. Є майстри, які використовують ножиці при роботі з полікарбонатом. Це теж цілком прийнятно. Головне, щоб використаний інструмент не порушував структуру картин.\nПочатківців зазвичай цікавить: чи можна різати і як різати стільниковий полікарбонат ножовкою або ручною пилкою? У випадку, коли немає досвіду, бажано не використовувати ці інструменти: лопаті вздовж надрізів можуть тріскатися. Найкраще працювати з електроінструментами. Але для початківців та досвідчених професіоналів обов’язково слід добре закріпити листи полікарбонату, щоб запобігти вібрації та напрузі в матеріалі, що також загрожує поганими наслідками.\nКрім перерахованих вище способів, ви можете виконувати різання лазером. Але, щоб працювати з лазерною установкою, потрібно володіти відповідними навичками. Крім того, не кожен майстер має такий інструмент, тому лазерне різання полікарбонату доступне лише тим, хто професійно поводиться з полікарбонатом. Але, якщо можливо виконати лазерну роботу, ви обов’язково повинні використовувати її, оскільки це гарантує:\nвідмінна якість різання;\nточність різання: при роботі з лазером дотримується точність розмірів до 0,05 мм;\nпід час роботи не потрібно фіксувати аркуші.\nБудь-який ріжучий матеріал, призначений для роботи з металу або дерева, навіть стандартний різак для металу, може бути застосований до полотен з монолітного полікарбонату.\nПерш ніж вирізати полікарбонат, фахівці спочатку добре підготують робоче місце. Необхідно:\nВидаліть з сайту всі сторонні предмети: гілки, шматки дощок і дощок, навіть дрібні камінчики. В ідеалі місце повинно бути чистим. Це необхідно для того, щоб на листках полікарбонату залишалися вм’ятини, подряпини та інші пошкодження. Найкраще обклеїти робочу ділянку листами ДСП, ДВП або іншим матеріалом, придатним для цієї мети.\nВикористовуючи маркер і довгу лінійку або інший предмет на панелях, вам потрібно розмітити. Якщо під час цього вам доведеться пересуватися по полотнах, вам потрібно закласти широку дошку і ходити тільки по ній, щоб на поверхні полімеру не з’явилися вм’ятини.\nПерш ніж вирізати полікарбонат за розміром, необхідно розмістити дошки з обох сторін маркування, позначені маркером, розмір яких не повинен бути меншим 4 × 10 × 220 див. Дошки знову розміщуються поверх полотна в тих же місцях і лише після цього рухатимуться по них.\nЯкщо розріз виконується по прямій, можна працювати шліфувальною машинкою, закруглені деталі проходять електричним лобзиком, а якщо вам потрібно виконати невелику підгонку, також підійде канцелярський ніж.\nЯкщо робота виконується на матеріалі з ламінованою або дзеркальною поверхнею, дуже важливо правильно розмістити полотно на робочому місці: ламіноване або дзеркальне покриття слід підвернути вгору. Який найкращий спосіб побачити цей тип полікарбонату? З тими ж інструментами, що й інші типи матеріалу, але використання ножівки не допустимо: дзеркальне або ламіновані шари можуть лущитися.\nПід час роботи з полотнами з полімерного сотового пластику, якщо надріз зроблений по довжині аркуша, маркування можна пропустити: самі клітини будуть служити орієнтиром. Завдяки цьому вийде навіть не ходити по поверхні матеріалу.\nПісля завершення розпилювальної роботи стільникових полотен необхідно обдути всі шви стисненим повітрям, щоб видалити пил і матеріал частинок, що потрапили всередину.\nІ найголовніше – перед тим, як різати полікарбонат електричною лобзиком або шліфувальною машинкою, потрібно надіти захисні окуляри, щоб захистити очі від мікрочастинок і пилу. І ще одне – вам завжди потрібно пам’ятати про народну мудрість, яка говорить, що перед тим, як відрізати її, потрібно виміряти сім разів – це допоможе заощадити і гроші, і час.


Параджанов - Варіанти\nолександр ковальчук, 26 вересня 2013\nСпокійне і технічне створення неприступної хмари навколо світлого образу Параджанова.\nФільм Олени Фетісової та Сержа Аведікяна створює з попси неприступну хмару навколо ексцентричного, тобто, до кінця і ніколи непізнаного Маестро українського, вірменського та грузинського кіно.\nГоловні закиди у бік байопіку про Сергія Параджанова закидають авторам допотопну схематичність у показі нелегкого життя головного героя на шляху до визнання через зіркові терни.\nРежисерам натякають на попсову вибірковість ключових етапів творчого шляху та біографії такого визначного мистця.\nЯк це так сталось, що такого самобутнього, тобто незбагненного митця так гріховно заточили під чужу (технічно зрозумілу, а отже і попсову) естетику, що більше пасує Жану-П'єру Жене (Амелі) та Мішелю Гондрі (Наука сну, Шумовиння днів)?\nТим більше, що на останніх кадрах визнаний громадянин світу товариш Параджанов вічно засинає на паризькій лавці ейфелівського всесвіту, що так щедро оспіваний Жене та Гондрі.\nАле апофатика паяцового ексцентрика відзнята професійніше, ніж Хайтарма. І табуйоване поетичне кіно тут так – дрібне хуліганство. Це знято професійніше, ніж анекдотична халтурка Іллєнка ТойХтоПройшовКрізьВогонь. І це точно знято краще, ніж дика убогість Янчука Владика Андрей.\nЕксцентрика у фільмі про Сергія Параджанова передбачувана і тому з цієї цілковитої передбачуваності і створюються хмари навколо навколо недоступного Творця, обличчя якого ніхто ніколи не бачив і не розумів насправді.\nТак, можливо не вистачає фактури для справжніх апаратчиків та вірних комсомольців, але ця фактура назавжди втрачена у кінематографі на усій території колишнього СРСР. І це проблема не тільки режисерів фільму, але й усього пост-совка, бо таких типажів більше не народжують.\nАле й так вони усі лише статисти, фанерні трафарети, бліді тіні навколо незрозумілого генія, божевільного і впевненого у собі.\nПараджанова знято спокійно та впевнено і це просто добре кіно після якого не соромно за український кінематограф. Знято без істерик, плачів та юродивих захватів. Тут тільки кобіта особливо збуджується на слові геніальний.\nПлавна впевненість у вибриках генія. Актори майже недерев'яні. Грузинка мінімально (але весело) переграє з постаттю Марчелло Мастроянні. Тюремні авторитети веселі, а біля тюряги блукають косі кути експресії.\nПартійні бонзи делікатно розмовляють з молодими Адонісами і чудово витримана та втримана лінія натяковості гомоеротики у житті Параджанова – було чи не було?\nУ тбіліських перформансах ще відчувається та особлива кавказька добра іронія артистичного фантазісти та здорова вітальність прикалізму забронзовілих хлопчиків з трубами. У Тінях забутих предків магія кіно деталізована у закритті скрині та весільному ярмі, а Софіко Чіаурелі у Колірі гранату – просто неземна у своїй святій недоторканності.\nЗвичайно, що фінішна екзотика цілком вписується у церемоніальну концепцію Оскара на яку Параджанов, можливо і буде номінуватись, але що, у нас так багато фільмів, які можна дивитись без ніяковості та сорому?\nДля цього варто лише трохи зачекати на Тіней незабутих предків і, можливо, Креденс. Є ж люди, яким подобається Доторкнись і побач Тараса Дроня.\nМітки: Олена Фетісова, оскар, Сергій Параджанов, Серж Аведікян, українське кіно\nГройсман пообіцяв профінансувати 80 українських фільмівІзіЛьвівського режисера запросили до всеукраїнського відбору на премію "Оскар"Волинська кумедіяРадянський круть-верть


Жаданий 4х4: як їздити на повному приводі узимку - автоновости от AvtoVod 2018\n23.01.2018 г. в 00:31, auto.24tv.ua\nЧи знають власники повного приводу, як їздити на автомобілях з трансмісією 4х4, щоб повністю реалізувати її можливості? Авто24 пропонує кілька тонкощів управління такою технікою.\nПерш ніж поговорити про те, як їздити на автомобілях колісної формули 4х4, потрібно усвідомити, що повний привід буває різний. Справжніх, "принципових" позашляховиків з жорсткою рамою і блокуваннями диференціалів сьогодні хоч в червону книгу записуй – вони зникають поступово і неухильно.\nНа вулицях переважають легкі кросовери, друга вісь яких найчастіше підключається не через роздатку, а через спеціальну муфту, причому автоматично, при початку буксування одного з основних ведучих коліс. На сувору боротьбу із справжнім бездоріжжям така трансмісія не розрахована, зазвичай її призначення – виїзд з нерозчищеної від снігу парковки, підйом на невелику слизьку гірку, в кращому випадку – проїзд по засніженому провулку, про який забули комунальники.\nУ більшості випадків повний привід сучасних автомобілів розрахований на використання в умовах міста і не передбачає вилазок на природу за несприятливих погодних умов.\nЩо він вміє\nПовний привід однозначно корисний при подоланні слизьких, засніжених і брудних\nділянок, адже відштовхуватися від землі чотирма колесами завжди надійніше, ніж двома. Коли автомобиліь з активованим повним приводом рухається дорогою, скажімо, з фрагментами льоду або укатаного снігу, його водій меньше ризикує втратити керування, потрапивши в занос. Такі машини в цілому більш стабільні на прямих відрізках шляху, впевненіше рушають на підйом і легше\nдолають ділянки з 15 – 20-сантиметровим шаром снігу.\nСміливіше можна відчувати себе на дорозі з обмерзлими коліями і вибоїнами, не боячись потрапити ведучим колесом в слизьку лунку і залишитися в ній до прибуття сторонньої допомоги.\nАле тут потрібно застерегти водіїв від надмірної віри в його величність 4х4: більшість поширених повнопривідних моделей "засадити" в сніг і бруд нітрохи не складніше, ніж моноприводні.\nПо-перше, тому, що у багатьох моделей другу вісь підключає автоматика, яка часто робить це вже після того, як колеса однієї пари буксують. А по-друге, для повної реалізації повного приводу (даруйте цей каламбур, читачу!) автомобілю взимку потрібні зубасті, позашляхові шини. У той час як ми, природньо, зазвичай використовуємо дорожні, і навіть не завжди арктичні, а частіше так звані європейські, призначені в першу чергу для мокрого асфальту і до нульової температури.\nПовний привід – аж ніяк не панацея від зимових перешкод на наших дорогах. Але якщо знати всі ресурси своєї трансміссії, можна буде зробити свої поїздки більш впевненими і безпечними.\nЄ і ще одна обставина не на користь 4х4. У багатьох сучасних автомобілів муфта, що активує другу ведучу вісь, не розрахована на довгу роботу і перегрівається вже після 10-15 хвилин борсання в снігу. Після чого їй потрібно охолонути. Так що плануючи штурм снігової цілини або бруду, розраховуйте на відповідний таймінг.\nТе, як веде себе повний привід в слизькому повороті – тема навіть не окремої статті, а цілої брошури. На засніженій або обледенілій кривій автомобіль з 4х4 може вести себе по черзі як передньо-, задньо - і повнопривідний. Тобто зриватися в занос кормою, потім почати йти носом на узбіччя або раптом красиво встати на дугу і з ефектним кутом завершити маневр – і все це в будь-якому поєднанні. Навіть досвідчені драйвери не завжди встигнуть зреагувати на такі різнопланові – і головне, миттєві, зміни в поведінці машини.\nЯк їздити на машині з таким характером, якщо навіть не всі професійні раллісти володіють потрібними прийомами? Відповідь проста, її дають ті ж автогонщики: максимальне уповільнення перед підозрілим поворотом, проходження його на малому газу при рівних обертах і плавне нарощування швидкості при виході на пряму.\nВчимо матчастину і здобуваємо навички\nЗвичайно, перш ніж задуматися, як їздити на автомобілі з 4х4, потрібно вивчити заводську інструкцію з експлуатації та розібратися, як влаштована конкретно ваша трансмісія. Адже у деяких навіть недорогих кросоверів повний привід має кілька режимів – автоматичний, з примусовим підключенням другої пари коліс, з блокуванням муфти і т.п.\nВикористовувати повною мірою можливості повнопривідного автомобіля (за які, до речі, власником заплачені гроші) можна тільки після певних тренувань. Добре, якщо навички будуть доведені до автоматизму.\nВ ідеалі варто знайти підходящу ділянку дороги або велику порожню парковку, щоб випробувати всі режими в різних умовах – на прямий, в повороті, при рушанні з місця, в русі на підйом. Це допоможе водити автомобіль впевненіше і головне – безпечніше.\n23.01.2018 г. в 00:31, autotheme.info\nЯк правильно буксувати на будь-якому приводі: 5 порад / GettyImages Наші 5 порад про те, як не буксувати в снігу або на льоду, можуть стати в нагоді кожному – адже взимку все ми хоча б зрідка потрапляємо на слизьку поверхню. Пропонуємо вам кілька секретів, як правильно буксувати, точніше, як правильно їхати, щоб не буксувати довго. Ці підказки…


Завершення та підсумки Другої світової війни - Підручник по Всесвітній історії (профільний рівень). 10 клас. Гісем - Нова програма\nрозповідати про завершальний рік Другої світової війни; визначати основний зміст Кримської і Потсдамської конференцій для післявоєнного світу; характеризувати наслідки Другої світової війни.\n1. Коли розпочалася Друга світова війна? 2. Які рішення прийняла «велика трійка» під час Тегеранської конференції? 3. Де було відкрито Другий фронт?\n1. ЗАВЕРШЕННЯ БОЙОВИХ ДІЙ У ЄВРОПІ. КАПІТУЛЯЦІЯ НІМЕЧЧИНИ. На початку 1945 р. відбулися вирішальні бої з метою розгрому нацистської Німеччини. 12 січня 1945 р. радянські й польські війська розгорнули Вісло-Одерську операцію. Протягом перших днів наступу німецьку оборону було прорвано і 17 січня звільнено Варшаву. Розвиваючи наступ, на початку 1945 р. радянські війська вийшли до річки Одер, за 60—70 км від Берліна. Також було оточено й незабаром знищено німецьке угруповання у Східній Пруссії. Ціною значних втрат радянські війська 13 лютого оволоділи Будапештом, 4 квітня — Братиславою, а 7 квітня — Віднем. Південне угруповання німецько-угорських військ було розгромлене.\n9 квітня 1945 р. розпочався наступ англо-американських військ на півночі Італії, завершивши визволення країни 2 травня. Мільйонне угруповання німецьких військ склало зброю. Під час цих боїв партизани захопили в полон Б. Муссоліні та багатьох керівників фашистської партії та держави. Усі вони були страчені.\nРозвиваючи успіх, війська союзників звільнили Баварію, Західну Австрію й частину Чехії (міста Пльзень і Карлові Вари).\nНайдраматичнішою сторінкою Другої світової війни стала Берлінська операція. Із радянського боку в ній брали участь війська трьох фронтів: 2-го Білоруського, 1-го Білоруського та 1-го Українського. Ними командували відповідно К. Рокоссовський, Г. Жуков та І. Конєв.\nОсобовий склад (млн осіб)\nБитва почалася 16 квітня 1949 р. о 3 годині ранку за берлінським часом під потужним світлом прожекторів в атаку рушили танки і піхота. Війська під командуванням Г. Жукова наступали через так звані Зеєловські висоти. Лінію оборони перед висотами подолали досить швидко, далі почалися ускладнення. Лише вранці 18 квітня рубіж було взято. Зав’язалися бої на околицях Берліна. Ще через чотири дні фронти Г. Жукова й І. Конєва зімкнули кільце навколо міста.\nА. Гітлер прийняв рішення не тікати на південь, а особисто керувати обороною Берліна. Запеклі бої відбувалися в центрі міста. Усі спроби деблокувати його з боку інших угруповань німецьких військ були марними. Майже кожен будинок доводилося брати штурмом. 30 квітня штурмом було взято рейхстаг. Над ним замайорів червоний прапор.\n«На третій день боїв у Берліні, — згадував Г. Жуков про штурм Берліна, — спеціально розширеною колією із Силезького вокзалу було подано фортечні гармати, які відкрили вогонь по центру міста. Вага кожного їх снаряду становила півтонни. Оборона Берліна розліталась у пух і прах. Навіть в імперській канцелярії розуміють, що наближається розв’язка битви за столицю Німеччини...».\n1 травня начальник генштабу сухопутних військ Німеччини генерал Г. Кребс запропонував розпочати переговори про перемир’я. Й. Сталін погоджувався тільки на беззастережну капітуляцію. Відповіді від наступників А. Гітлера не надійшло, і бойові дії поновилися. Наступного дня штаб оборони Берліна віддав наказ про припинення бойових дій. Місто впало. Під час штурму німецької столиці радянські війська втратили 300 тис. убитими й пораненими.\nЗалишки німецьких військ на півночі Німеччини, притиснуті до узбережжя Балтійського моря, теж капітулювали. 7 травня 1945 р. в штабі Д. Ейзенхауера в Реймсі (Франція) генерал А. Йодль підписав попередній протокол про капітуляцію Німеччини. 8 травня 1945 р. в передмісті Берліна Карлсхорсті перед представниками СРСР, США, Англії, Франції генерал-фельдмаршал В. Кейтель від імені німецького уряду підписав Акт про беззастережну капітуляцію німецьких збройних сил.\n8 лютого 1945 р. війська союзників почали операцію з форсування Рейну й захоплення Руру (промислового центру Німеччини). У результаті німецьке угруповання в районі Руру було оточено і 17 квітня 1945 р. припинило опір. У полон потрапило 325 тис. солдатів. Після цієї поразки німецькі війська майже не чинили опору на Західному фронті. Війська союзників швидко просувалися на схід, і 18 квітня їх передові частини вийшли до Ельби. 26 квітня в районі Торгау відбулася зустріч американських і радянських військ. Тим часом радянські війська завершували знищення берлінського гарнізону, який капітулював 2 травня.\nЗнеславлені німецькі прапори під час Параду Перемоги в Москві 24 червня 1945 р.\n• Визначено зони майбутньої окупації Німеччини військами СРСР, Великої Британії, США та Франції. Берлін виділявся в особливий район, який також скуповували війська чотирьох держав.\n• Управління Німеччиною мала здійснювати Контрольна рада союзників, яка включала головнокомандувачів окупаційних військ.\n• Німеччина мала сплатити 20 млрд доларів репарацій.\n• Досягнуто домовленості про роззброєння і розпуск збройних сил Німеччини, встановлення контролю над військовою промисловістю, заборону нацистської партії, покарання воєнних злочинців\n• Західний кордон Польщі визначався по річках Одер та Нейсе. Західна Україна і Західна Білорусія залишалися у складі СРСР.\n• Радянський Союз погоджувався визнати польський Тимчасовий уряд національної єдності, який мав провести в країні вільні вибори\n• СРСР зобов'язувався вступити у війну з Японією не пізніше ніж через три місяці після розгрому Німеччини на умовах приєднання Південного Сахаліну, Курильських островів, прав на оренду Порт-Артура й спільну експлуатацію разом із Китаєм залізниць у Маньчжури\n• Ухвалено рішення про скликання установчої конференції ООН для вироблення Статуту організації. Визначено основні принципи діяльності організації, її структуру.\n• Прийнято «Декларацію про визволення Європи», у якій заявлялося, що союзні держави узгоджуватимуть свої дії в разі вирішення політичних, економічних проблем визволеної Європи\nОднак угруповання німецьких військ на території Чехословаччини й Австрії ще не склало зброї. Його частини в Празі вели бої з учасниками антинімецького повстання, яке почалося 5 травня. За сприяння військ 1-го Українського фронту, насамперед танкових підрозділів, місто та його жителів було звільнено.\n2. ЯЛТИНСЬКА (КРИМСЬКА) ТА ПОТСДАМСЬКА КОНФЕРЕНЦІЇ ТА ЇХНІ РІШЕННЯ. Передчуття завершення війни все гостріше ставило на порядок денний питання про післявоєнне облаштування Європи й світу. Цьому були присвячені дві конференції лідерів США, Англії і СРСР — Ялтинська й Потсдамська, що відбулися в 1945 р. Рішення цих конференцій були покладені в основу Ялтинської системи післявоєнного облаштування світу, яка змінила Версальсько-Вашингтонську.\nНизку питань було розглянуто на Потсдамській конференції, що відбулася 17 липня — 2 серпня 1945 р. після завершення бойових дій у Європі. У складі її учасників відбулися зміни: інтереси США представляв Г. Трумен, який став президентом після смерті Ф. Рузвельта; В. Черчилля з 28 липня змінив новообраний прем’єр-міністр К. Еттлі. Від СРСР, як і раніше, був присутній Й. Сталін.\nГ. Трумен про успішні випробування атомної бомби (1945 р.)\n[Атомна бомба] найбільша штука у світі. Наші капіталовкладення у 2 млрд доларів окупилися. Баланс сил у світі кардинально змінився... Атомна зброя не тільки революціонізує війну, а зможе змінити й хід історії.\nІз якою метою створювали атомну зброю?\nПід час битви за острів Окінава японське командування кинуло в останній бій залишки японського флоту на чолі з лінкором «Ямато» (найбільший лінкор у світі з 460-міліметровими гарматами). Японський флот був споряджений максимальною кількістю боєприпасів і пальним лише в один кінець. Американці вчасно довідалися про вихід у море «диво-корабля» й вирішили його знищити за допомогою авіації. 7 квітня 1945 р. близько 700 японських літаків (із них 355 були камікадзе) атакували американський флот. У свою чергу, американська авіація напала на «Ямато», який після чотирьох годин безперервних бомбардувань затонув, забравши із собою життя 2488 японських моряків. Також було затоплено японський крейсер і чотири есмінці. Японський флот припинив своє існування.\nУ центрі уваги стояло німецьке питання. Учасники конференції узгодили й схвалили загальні принципи окупаційної політики: демілітаризація, денацифікація, демократизація та декартелізація країни. Було створено військовий Міжнародний трибунал для покарання воєнних злочинців. Радянському Союзу передавалися території колишньої Східної Пруссії з містом Кенігсбергом (сучасний Калінінград, Росія). СРСР підтвердив, що вступить у війну з Японією відповідно до Ялтинської угоди.\nНа порядку денному були також питання про мирні договори з Італією, Румунією, Болгарією, Угорщиною та Фінляндією. На конференції був створений постійний орган — Рада міністрів закордонних справ (США, СРСР, Велика Британія, Франція, Китай) для узгодження питань, які мають спільний інтерес. Незважаючи на розбіжності між учасниками конференції (США намагалися вплинути на хід конференції, повідомивши про успішні випробування атомної бомби), вона дала позитивний імпульс для розвитку міжнародних відносин в умовах післявоєнного світу.\n3. РОЗГРОМ ЯПОНІЇ. АТОМНЕ БОМБАРДУВАННЯ МІСТ ХІРОСІМА ТА НАГАСАКІ. Розгром нацистської Німеччини не означав припинення Другої світової війни. Японія продовжувала чинити опір союзникам.\nНавесні 1945 р. англійські війська вибили японські частини із Бірми. Американські бомбардувальники атакували Японські острови. Один з американських генералів запевняв, що Японія «незабаром повернеться в кам’яний вік».\nНезважаючи на це, японці були сповнені рішучості битися до останнього. Про це свідчили бої за острови Іводзіма та Окінава. Так, для захоплення невеликого острова Окінава американській 500-тисячній армії, що мала повну перевагу на морі та в повітрі, знадобилося майже три місяці запеклих боїв (квітень-червень 1945 р.). У цій битві Японія втратила залишки своєї боєздатної авіації — 4 тис. літаків, а також останні великі кораблі флоту. Американські втрати складали 50 тис. убитими й пораненими, 763 літаки і 36 кораблів.\nРозуміючи, що бої за Японію будуть не менш запеклими, американське керівництво наважилося на використання проти Японії нової зброї — атомної бомби. Хоча більшою мірою рішення про атомне бомбардування мало політичне значення: показати всьому світу, зокрема СРСР, могутність США.\n6 серпня 1945 р., за два дні до вступу СРСР у війну з Японією, було скинуто атомну бомбу на японське місто Хіросіма, а 9 серпня — на місто Нагасакі. Загальна кількість загиблих становила 200 тис. осіб. Кількість постраждалих сягнула 500 тис. осіб.\nЩе 5 квітня 1945 р. посол Японії в Москві отримав від імені радянського уряду заяву про те, що СРСР скасовує пакт про нейтралітет із Японією. 8 серпня 1945 р. СРСР оголосив війну Японії. Відповідно до своїх планів радянські війська основний удар завдали по Квантунській армії, яка зосереджувалася в Маньчжурії і налічувала 1,1 млн осіб. Загальне керівництво військами здійснював О. Василевський. У боях брали участь війська Монгольської народно-революційної армії. За короткий час Квантунська армія була розгромлена. 14 серпня японський уряд прийняв рішення про капітуляцію. 1 вересня радянський десант висадився на південні острови Курильської гряди та оволодів островом Сахалін.\nКупол Гембаку торговельно-виставкової палати Хіросіми — одна з небагатьох вцілілих будівель у місті після вибуху атомної бомби. 1945 р.\n2 вересня 1945 р. у Токійській бухті на борту американського крейсера «Міссурі» в присутності представників країн, що брали участь у війні з Японією, було підписано акт про беззастережну капітуляцію Японії, що означало завершення Другої Світової війни. Японія та захоплені нею території були розділені на окупаційні зони між США, СРСР, Англією, Китаєм. Власне Японія потрапила в американську окупаційну зону, і 6 вересня 1945 р. війська США висадилися на її території.\n4. РЕЗУЛЬТАТИ ДРУГОЇ СВІТОВОЇ ВІЙНИ. Друга світова війна не мала собі рівних за розмахом воєнних дій, застосуванням бойової техніки, кількістю учасників і жертв, політичними, економічними й технологічними наслідками.\nЗ усіх регіонів світу від війни найбільше постраждала Європа. Багато міст і сіл було зруйновано вщент. Мільйони людей опинилися на чужині. Промислове виробництво в країнах\n335 тис. (Австралія — 23 (34)* тис., Канада — 37 (43) тис., Індія — 24 (48) тис.. Нова Зеландія — 1 (12) тис., ПАС — 6 (9) тис. осіб)\n4,5 (6,6) млн осіб\n1,7 млн осіб (3/4 — жертви етнічних різанин, громадянської війни)\n20 млн осіб\n2,23 (3,55) млн осіб\nОбличчя війни. Художник Сальвадор Далі. 1940—1941 рр.\nПісля війни. Художник Петро Сулименко. 1970-ті рр.\nАтомна бомба «Товстун», яку було скинуто на Нагасакі\nЄвропи скоротилося на 40%. Фінансове становище більшості воюючих країн було катастрофічним. Франк подешевшав на 80%, фунт — на 38%. Англії навіть довелося продати 19% своєї закордонної власності, щоб стабілізувати фінансове становище. Значних збитків зазнало й сільське господарство: впала врожайність, незасіяними залишалися великі площі.\nГоловним підсумком війни був розгром нацистської Німеччини, фашистської Італії та мілітаристської Японії. Нищівної поразки зазнав фашизм (нацизм) — одна з найбільш реакційних та людиноненависницьких моделей тоталітаризму. Дискредитувала себе фашистська (нацистська) ідеологія.\nДемократія стала визначальною силою суспільного розвитку. Однак не було усунуто всіх суперечностей тогочасного світу. Для народів Східної Європи й частини країн Азії перемога обернулася насадженням тоталітаризму, але радянського зразка.\nСтало формуватися протистояння між Сходом і Заходом, комунізмом і демократією. Уособленням цієї боротьби стало протиборство двох наддержав — США і СРСР, що вилилося у «холодну війну»: нестримну гонку озброєнь, неприховану недовіру й ворожнечу протилежних таборів.\nВійна започаткувала розпад колоніальної системи. Боротьба народів колоній проти нацистської агресії поєдналася з національно-визвольним рухом проти метрополій, зростанням національної самосвідомості в країнах Азії та Африки, що зрештою призвело до падіння колоніальних імперій і демократизації ряду європейських країн.\nДруга світова війна змінила не тільки політичну карту світу, але й долю цілих народів, зокрема депортованих і тих, що зазнали масового геноциду (євреї, роми, серби тощо). Відбувся розкол окремих народів і країн на два державні формування (В’єтнам, Корея, Німеччина, Китай), що на довгі роки затримало процес їхнього об’єднання.\nДруга світова війна дала могутній поштовх розвитку науки й техніки. До найбільших відкриттів періоду війни слід віднести виготовлення атомної бомби, що зрештою позначилося на всьому розвитку науки й техніки. Створення в Англії радарних установок для виявлення німецьких повітряних армад сприяло подальшому розвитку радіоелектроніки. Загалом обидва ці напрямки в галузі фізики обумовили форсований розвиток кібернетики.\nНімецьким інженерам вдалося, хоча й наприкінці війни, розпочати серійне виготовлення літаків із реактивним двигуном. До серйозних відкриттів періоду війни належать і німецькі ракети ФАУ-1 та ФАУ-2. Зусиллями вчених США та СРСР їх вдалося трансформувати в ракети-носії ядерної зброї та космічних кораблів.\n• Головним підсумком Другої світової війни був розгром нацистської Німеччини, фашистської Італії та мілітаристської Японії. У цей період стали проявлятися риси майбутнього протистояння двох наддержав — США і СРСР. Завершення Другої світової війни стало й одночасно початком нової, ядерної, ери.\n1. Коли радянські війська захопили Берлін? 2. У якому місті відбулася зустріч радянських та американських військ? 3. Столиця якої держави була звільнена вже після капітуляції Німеччини? 4. Де відбулися конференції «великої трійки», що заклали основу післявоєнного світу? 5. Які японські міста зазнали атомного бомбардування? 6. Коли завершилася Друга світова війна?\n7. З'ясуйте основні рішення Ялтинської (Кримської) і Потсдамської мирних конференцій. Як були розв'язані німецьке й польське питання? 8. Якою була роль Берлінської операції в Другій світовій війні? Чому її здійснювали радянські війська, а не війська союзників або спільно? 9. Що зумовило вступ СРСР у війну проти Японії? 10. Із якою метою США застосували атомні бомби проти Японії? 11. Поміркуйте над причинами поразки Німеччини та її союзників і перемоги країн антигітлерівської коаліції. 12. Якими були основні підсумки Другої світової війни?\n14. Кому належить головна заслуга в перемозі у Другій світовій війні? Підготуйте есе за цим питанням. 15. За словами англійського історика Л. Гарта, військова політика Англії в 1939—1945 рр. визначалася принципом: «Під час ведення війни треба постійно пам'ятати про ті цілі, яких ви прагнете досягти після війни». Розкрийте зміст цього висловлювання й підтвердьте його фактами з історії Другої світової війни.


Е. М. Ремарк тіні в раю - Сторінка 21\nУсе було геть не так просто, як уявляв Фризлендер. Минуло більше двох місяців, перш ніж справа зрушилася, — організувати все було дуже важко. І все одно це був для мене найкращий час за багато років. Усе, що мене мучило, нікуди не зникло, воно навіть посилилося, але тепер я міг усе витерпіти, адже я мав мету і перестав відчувати безпорадність. Я ухвалив рішення і з кожним днем чіткіше й чіткіше усвідомлював, що іншого шляху для мене просто не існує. Про майбутнє я теж старався не думати. Я мав повернутися, а все решту вирішив владнати пізніше, вже там, за океаном. Сни й далі переслідували мене. Я їх бачив навіть частіше, ніж раніше, і вони були ще страшніші. Бачив, як повзу по якійсь брюссельській шахті, а вона дедалі звужується і звужується, а потім прокидався від власного крику. Переді мною з’являлося обличчя чоловіка, який мене переховував, і якого потім за це заарештували. Роками я бачив це обличчя у снах, але розмито, наче в тумані; здавалося, неймовірний страх, що це виявиться для мене непосильним тягарем, заважав мені його згадати. А тепер я бачив його зовсім чітко: втомлені очі, зморщене чоло і занадто м’які руки. Я прокидався, жахливо наляканий, але вже не такий збентежений і близький до самогубства, як досі. Прокидався, сповнений гіркоти та почуття помсти, але не почувався таким пригніченим і прибитим, наче мене переїхала вантажівка, навпаки, був зосереджений, мене переповнювало неймовірне нетерпіння та похмуре усвідомлення того, що я ще живий і можу використати власне життя. У мене зникло відчуття безнадійного кінця, натомість виникло почуття безнадійного початку. Безнадійного, бо нікого і ніщо неможливо повернути до життя. Тортури, вбивства, пожежі — усе це сталося і це неможливо ні виправити, ні змінити. Але щось усе-таки можна було змінити. І не треба це плутати з помстою, хоч воно на неї схоже і виросло з тих же примітивних коренів, що й помста. То було відчуття, властиве тільки людині: злочин не може залишитися безкарним, інакше зруйнуються всі моральні засади і запанує хаос.\nАж дивно, що за ці останні місяці, незважаючи ні на що, я відчував у собі якусь невагомість. Картинка змінилася, бо все примарне й нереальне, що супроводжувало моє перебування в Америці, раптом відсунулося на задній план і переді мною виник тихий, казковий пейзаж. Наче розсіявся туман і знову заяскріли всі фарби життя, сонце позолотило ідилію ранніх сутінків, і тиха фата-морґана витала над невтомним містом. Усвідомлення близької розлуки все ідеалізувало та просвітлювало. «Прощання й розлуки існували завжди», — думав я. І життя, сповнене розставань, на якусь мить здалося мені схожим на мрію про вічне життя, от тільки замість нестерпних монотонних Агасферових поневірянь тут виникло повноцінне буття щасливих, просвітлених небіжчиків. Кожен вечір був для мене останній.\nЯ вирішив сказати Наташі про моє повернення вже в останній момент. Відчував, що вона про все підозрює, але нічого не каже, тому вирішив, що краще взяти на себе роль зрадника та дезертира, ніж терпіти муки довгого прощання з докорами, образами, короткими примиреннями та рештою труднощів. Інакше я просто не міг. Усі мої сили було зосереджено на іншій меті. Я не міг гайнувати їх на марний сум, сварки та пояснення.\nТо були світлі дні, наповнені коханням, немов стільники медом. Травень переріс у літо і до нас проникли перші новини з Європи. Здавалося, відкрився давно замурований склеп. Якщо я досі уникав новин або реєстрував їх тільки на поверхні власної свідомості, щоб вони не знищили мене, то зараз навпаки — жадібно на них накидався. Тепер вони були безпосередньо пов’язані з моєю метою, яка точила мене зсередини: поїхати. Більше я нічого не бачив і не чув.\n— Коли ти їдеш? — раптом запитала Наташа.\nКілька секунд я мовчав, а потім відповів:\n— На початку липня. А звідки ти знаєш?\n— Не від тебе. Чому ти нічого мені не сказав?\n— Я дізнався про це тільки вчора.\n— Ти брешеш.\n— Так, — визнав я, — брешу. Не хотів тобі казати.\n— Ти спокійно міг мені про це сказати. Чому ні?\nЯ мовчав, а потім пробурмотів:\n— Мені важко.\n— Чому? Ми певний час були разом і не давали одне одному фальшивих обіцянок. Ми використовували одне одного. А тепер розстаємося. Що в цьому такого?\n— Я тебе не використовував.\n— Але я тебе використовувала. І ти мене теж. Не обманюй мене! Це необов’язково.\n— Було б добре, якби ти хоч раз не збрехав. Принаймні на прощання.\nВона швидко глянула на мене.\n— Отже, ти визнаєш, що дурив мене?\n— Як я можу в такому зізнатися? Але й заперечити не маю сил. Можеш вірити, у що хочеш.\n— Усе так просто, правда?\n— Ні, все зовсім не просто. Я від’їжджаю, це правда. І навіть не можу пояснити тобі чому. Усе, що можу сказати: це ніби хтось повинен іти на війну.\n— Повинен? — перепитала вона.\nЯ був геть змучений, тому мовчав. Але я мусив витерпіти.\n— Я не маю що додати, — відповів зрештою. — Твоя правда. Якщо це має бодай якесь значення. Згоден із тобою. Я брехун, шахрай і егоїст. Хоч водночас я і не такий. Хто може збагнути це все за ситуації, коли нема нічого безглуздішого за правду?\n— Хіба є щось важливіше, ніж правда?\n— Моє кохання до тебе, — відповів я напружено. — Хоч зараз не час про це говорити.\n— Ні, — раптом сказала вона ніжно. — Зараз не час, Роберте.\n— Чому? — заперечив я. — На таке час є завжди.\nЯ бачив її страждання, і вони завдавали мені болю, наче я різав руку щербатим ножем. Я б залюбки пережив це прощання інакше, але усвідомлював, що мною керує лише жалюгідний егоїзм.\n— Нічого, — мовила вона. — Ми означали одне для одного навіть менше, ніж думали. Ми обоє брехуни.\n— Так, — погодився я покірно.\n— За цей час я була й з іншими чоловіками. Ти був не єдиний.\n— Я знаю, Наташо.\n— Ти знаєш?\n— Ні, — відповів швидко. — Цього я не знав. У таке я б ніколи не повірив.\n— Можеш повірити. Я кажу правду.\nУ її словах я «вбачав лише безутішний порятунок її гордості. Навіть тепер я їй не вірив.\n— Я тобі вірю, — сказав я.\nВона звела вгору підборіддя. Мені дуже сильно подобалося, коли вона так робила. Я теж був у розпачі, але її розпач був сильніший. Тому, кого покидають, завжди гірше, навіть якщо він має будь-які засоби, щоб поранити іншого.\n— Я кохаю тебе, Наташо. Я б хотів, що ти це розуміла. Не для мене. А для себе.\n— Не для тебе?\nЯ зрозумів, що знову припустився помилки.\n— Я безпорадний, — визнав я. — Хіба ти не бачиш?\n— Ми розлучаємося, як геть чужі люди, які випадково разом пройшли шматок дороги і які ніколи не розуміли одне одного. Та й як ми могли одне одного зрозуміти?\nЯ очікував, що за все знову розплачуватиметься моя німецька вдача, але відчував: вона передбачила мої думки і знає, що я тільки й чекаю таких закидів. Наперед вона не могла знати одного: що я їй не заперечуватиму. Тому вона відступила.\n— Добре, що все склалося саме так, — мовила вона. — Я й так хотіла тебе покинути. Просто не знала, як тобі сказати.\nЯ знав, що повинен відповісти. Але не міг.\n— Ти хотіла піти від мене? — запитав я врешті-решт.\n— Так. Уже давно. Ми занадто довго були разом. Такі любовні інтриги, як наша, не мають затягуватися.\n— Так, — погодився я. — Дякую, що ти зачекала. Інакше я б просто пропав.\nВона обернулася до мене.\n— Чому ти знову брешеш?\n— Я не брешу.\n— Слова! У тебе завжди так багато слів! І вони завжди такі доречні!\n— Але не зараз.\n— Не зараз?\n— Ні, Наташо. У мене не залишилося слів. Мені сумно, і я геть безпорадний.\n— Знову слова!\nВона підвелася і схопила свою сукню.\n— Не дивися на мене, — сказала вона, — більше не хочу, щоб ти на мене так дивився.\nВона вдягла панчохи і взулася. Я дивився через вікно на вулицю. Вікна були відчинені, надворі тепло. Хтось розучував на скрипці відому іспанську пісню «la Paloma», невтомно повторюючи перших вісім тактів і щоразу помиляючись на одному й тому ж місці. Я почувався жалюгідно і нічого більше не розумів. Відчував тільки одне: навіть якби залишився, тепер нашим стосункам настав кінець. Чув, як позаду мене Наташа надягала спідницю. Почувши, що рипнули двері, я обернувся.\n— Не проводь мене, — сказала вона. — Будь тут. Я хочу піти сама. І не приїжджай знову. Ніколи. Ніколи більше сюди не повертайся.\nЯ залишився у кімнаті. Вдивлявся в її бліде, чуже обличчя, в очі, які дивилися кудись повз мене, дивився на її рот та руки. Вона навіть мені не кивнула, а просто зникла, перш ніж двері встигли зачинитися.\nЯ не побіг за нею. Не знав, що мені робити. Стояв і дивився в порожнечу.\nЯ подумав, що на таксі ще встиг би догнати Наташу. Я вже навіть підійшов до дверей, аж раптом згадав про квиток до Європи і повернувся. Я усвідомлював, що все було б марно. Я ще трохи постояв у кімнаті. Не хотів сідати. Зрештою, спустився вниз.\nТам був Меліков.\n— Ти не провів Наташу додому? — запитав він здивовано.\n— Ні. Вона захотіла піти сама.\n— Усе налагодиться. До завтра вона все забуде.\nМене охопила безтямна надія:\n— Звісно. Йдеш спати? Чи вип’ємо по чарці горілки?\nУ мені ще жевріла надія. До від’їзду залишилося два тижні. Раптом усе перетворилося у нестримну радість. Мені здавалося, що коли я зараз із Меліковим вип’ю, то завтра Наташа подзвонить або прийде. Неможливо собі уявити, щоб ми отак розсталися.\n— Добре, — погодився я, — вип’ємо по одній. Як там твій процес?\n— Він через тиждень. Отже, можу ще тиждень пожити.\n— Якщо мене надовго кинуть за грати, я просто не виживу. Мені сімдесят років, і в мене вже було два інфаркти.\n— Я знав чоловіка, який у в’язниці видужав, — сказав я обережно. — Жодного алкоголю, легка праця на свіжому повітрі, впорядковане життя. І сон тільки вночі, а не вдень.\nМеліков похитав головою:\n— Для мене це все гірше за отруту. Але побачимо. Не треба поки що про це думати.\n— Так, — погодився я. — Не треба. Але якби ж це було так легко.\nМи випили зовсім трохи. В обох було відчуття, наче нам треба ще багато сказати один одному, і ми зручно всілися, наче попереду в нас іще довга ніч. А потім виявилося, що нам нема про що говорити і ми сиділи майже мовчки. Кожен поринув у свої власні думки, і нам не хотілося ними ділитися. «Не треба було запитувати в Мелікова про процес», — думав я, хоча річ була не в цьому. Врешті-решт я підвівся.\n— Мені неспокійно, Владіміре. Піду тинятися вулицями, аж поки стомлюся.\n— А я піду спати — хоча невдовзі у мене точно буде на це достатньо часу.\n— Думаєш, тебе засудять?\n— Засудити можна кожного.\n— Без доказів?\n— Докази завжди можна знайти, для всіх і кожного. На добраніч, Роберте. Треба уникати спогадів, ти ж це знаєш, правда?\n— Так, знаю. Вже навчився. Інакше б мене вже не було.\n— Спогади — це з біса важка ноша. Надто, якщо ти за гратами.\n— Знаю, Владіміре. Ти ж це теж знаєш?\n— Думаю, так. Але коли старієш, часто зовсім про них забуваєш. Або вони несподівано знову повертаються. Зараз я пригадую речі, про які не думав уже понад сорок років. Це все дуже дивно.\n— Це хороші спогади?\n— Відносно. І це найдивніше. Хороші спогади стають поганими, бо вони минули, а погані — приємними, бо вони теж уже в минулому. Думаєш, у в’язниці з таким можна жити?\n— Так, — відповів я. — Це вбиває час. Поки ти про це думаєш так, як оце зараз.\nЯ блукав вулицями, аж поки смертельно втомився. Пройшов повз Наташин будинок, постояв перед кількома телефонними будками, але не подзвонив їй. «У мене попереду ще два тижні», — думав я.\nНайважче пережити першу ніч, бо за таких ситуацій здається, що вона близька до смерті. А на що я сподівався? На буржуазно-зворушливе прощання з поцілунками на трапі брудного корабля та обіцянками писати листи одне одному до кінця днів? Хіба ж так не краще? Як сказав Меліков? Не варто носитися з купою спогадів. Вони — важкий тягар, надто, якщо ти не достатньо старий, бо тоді вони — єдине, що лишається. А як я сам завжди думав? Не варто плекати спогадів, їх треба тримати так далеко, щоб вони не задушили тебе, як ліани в дикому лісі. Наташа зробила все правильно. Чому ж я не міг? Чому метався, наче сентиментальний школяр, вбраний у жалюгідні клаптики тужливого смутку та боягузтва, не здатний ні на що. Я відчував лагідність ночі й несамовитість міста і замість того, щоб легковажно йти по життю своєю дорогою, блукав у велетенській кімнаті з суцільними дзеркалами, шукав вихід, але наштовхувався тільки на самого себе. Я пройшов повз «Ван і Кліф» і хоч не хотів дивитися на вітрину, але змусив себе зупинитися. Під покровом червневої ночі оглядав коштовності мертвої імператриці і пригадував, яка в них була Наташа: взяті на прокат прикраси позиченої на певний час жінки у світі фальшивомонетників. У ті дні оманливого затишку я насолоджувався іронією ситуації. А тепер дивився на сяйво каменів і вже не міг зрозуміти, чи не вчинив я, часом, серйозної помилки, промінявши рештки легкокрилого щастя на жменьку запорошених та смішних забобонів, які не могли призвести ні до чого нового, крім донкіхотської боротьби з вітряками, що їх ніколи не існувало. Я дивився на прикраси і не знав, що мені робити. Тільки усвідомлював, що мені треба якось пережити цю ніч і чіплявся за думку, що пробуду в Нью-Йорку ще два тижні, чіплявся за завтра і за післязавтра, як за рятівний круг. Мені тільки треба пережити цю ніч. Але як, якщо саме цієї ночі я ще міг пробитися до Наташі. А раптом вона тільки й чекає, що я їй подзвоню. Я стояв там і шепотів: «Ні, ні», — знову і знову, я справді шепотів ці слова, вимовляв їх так, що й сам чітко чув власний голос, колись я цього навчився і це мені деколи помагало, я говорив сам до себе, наполегливо, як до дитини: «Ні, ні, ні», — а потім: «Завтра, завтра, завтра», — тепер я знову застосовував цей трюк, геть монотонно промовляючи до себе, я заклинав і гіпнотизував самого себе. «Ні, ні! Завтра, завтра!» — аж поки відчув, як притупилося моє хвилювання і я знову можу йти далі, спершу повільно, а потім швидше і швидше, аж поки добіг, захеканий, до готелю.\nЯ більше ніколи не бачив Наташі. Можливо, ми обоє чекали, що подзвонить інший. Я часто збирався набрати номер її телефону, але щоразу казав собі, що це нічого не дасть. Я не міг переступити через тінь, яка невідступно мене супроводжувала, весь час повторював собі: краще поховати все відразу, таким, як воно було, ніж знову й знову ятрити рани, бо нічого б з цього не вийшло. Деколи в мене виникала думка, що, можливо, Наташа кохала мене більше, ніж вона показувала. Ця думка забивала подих і породжувала в мені неспокій, але вона зникла у всеохопному неспокої, який щодня зростав і зростав. Коли я ходив вулицями, шукав поглядом Наташу, але так її і не зустрів. Утішав себе найбезглуздішими ідеями, серед яких думка про повернення до Америки була ще найневинніша. Мелікова засудили до року тюремного ув’язнення. І в останні дні я був зовсім сам. Сильверс вручив мені п’ятисот доларів премії. «Можливо, побачимося у Парижі, — сказав він. — Восени я поїду туди дещо купити. Напишіть мені». Я вчепився за цю пропозицію і пообіцяв йому написати. Мене тішила думка, що він приїде до Європи, ще й з меркантильних причин. Від цього Європа переставала бути така смертоносна, якою мені здавалася.\nПовернувшись до Європи, я побачив геть незнаний світ. Брюссельський музей зберігся, але ніхто не міг мені сказати, що сталося за цей час. Ще пам’ятали ім’я чоловіка, який мене врятував, але що з ним, — не знав ніхто. Мої пошуки тривали кілька років. Зокрема, в Німеччині. Я шукав убивць свого батька. З болем у серці згадував Канові слова: він мав рацію. Найбільшим розчаруванням було повернення: це було повернення на чужину, у байдужість, приховану ненависть і боягузтво. Ніхто вже не пам’ятав, що колись належав до партії варварів. Ніхто не хотів брати на себе відповідальність за скоєне. Тепер я був не єдиний, хто жив під чужим іменем. Багато сотень людей встигли вчасно поміняти паспорти і тепер утворювали своєрідну еміграцію вбивць. Окупаційна влада була прихильна, але досить таки безпорадна. Інформацію вони діставали від німецьких працівників, а ті, очевидно, боялися майбутньої помсти або жили за кодексом честі, тому старалися не заплямувати власного гнізда. Я так і не зміг поновити в пам’яті обличчя; бачене в крематорії; ніхто не бажав пригадував ні імен, ні вчинків людей, які там заправляли; багато хто вже навіть забув, що крематорії колись існували. Я наражався на мовчанку, стіну страху та заперечення. Дехто намагався пояснити мені: народ занадто втомлений. Серед німців теж багато жертв війни та загиблих. Кожен і сам достатньо пережив і не міг перейматися ще й іншими. Німці — не нація революціонерів. Це був народ слухняних виконавців наказів. Наказ заміняв їм совість. То була їхня найулюбленіша відмовка. Хто виконував наказ, той не ніс жодної відповідальності.\nЧого я тільки не робив за ці роки. Але всі ті події — не тема цих мемуарів. Аж дивно, що з часом я дедалі частіше згадував про Наташу. У моїх спогадах не було жалю чи каяття, але тепер я усвідомив, що вона для мене означала. Тоді я цього не розумів, але зараз, коли все зайве відлущилося від мене чи перетворилося на розчарування, протверезіння та помилки, я відчував це щодня чіткіше. Мені здавалося, наче з неочищеної золотоносної руди виплавляють чистий метал. Це не мало нічого спільного з моїм розчаруванням, але зараз, із відстані, я міг бачити усе чіткіше, ніж колись. Що більше минало часу, то приголомшливіше було для мене відкриття, що, хоч я цього й не усвідомлював, але Наташа була найважливішою подією у моєму житті. Я думав про це без сентиментальності чи жалю, що збагнув це занадто пізно. Навпаки, мені навіть здавалося, що якби я зрозумів це ще тоді, Наташа б мене, напевно, покинула. Очевидно, вона так довго була зі мною через мою незалежність, через те, що я не сприймав її всерйоз. Деколи я думав, що міг би залишитися в Америці, якби знав, що на мене чекає в Європі. Але ці думки були схожі на вітер, вони не переростали ні в сльози, ні в розпач; я знав, що одне неможливе без іншого, а тому й не дозволяв собі ні того ні того. Шляху назад не існує, бо ніщо не стоїть на місці, ні ти сам, ні інші. Тому все, що мені залишилося, — поодинокі, сповнені печалі вечори, — печалі, яка огортає кожну людину, коли все минає, а вона — єдина істота на землі, яка про це знає, так само, як знає і те, що це — розрада. Хоча й не розуміє чому.


Оскільки в кишечнику новонародженої дитини ще недостатньо корисних бактерій, а вони поселяються там поступово, то малюка можуть мучити кишкові кольки. Процес цей неприємний, часто довгий і нерідко обертається просто мукою і для самого малюка, і для його батьків.\nДля того щоб достатнім чином перетравлювати їжу, до кишечнику має бути певна мікрофлора. Складається вона з лактобактерій і біфідобактерій в певному співвідношенні.\nІноді при несприятливих обставинах кишечник заселяється НЕ корисними мікроорганізмами, а умовно-патогенними, що заважає переробці їжі. Це трапляється, наприклад, через те, що годуюча мама не дотримується дієти, або за наявності патогенних мікроорганізмів в їжі.\nКоли переважають у кишечнику умовно-патогенні організми, то грудне молоко або молочна суміш починають розкладатися і утворюється велика кількість газів, що викликають здуття кишечника. При цьому виникають сильні болі в животику дитини, він може кричати, відмовлятися від їжі, погано спати. Найчастіше кишкові кольки у дітей виникають у віці трьох місяців. Однак іноді цей процес затягується, особливо якщо дитина на грудному вигодовуванні.\nІснує два шляхи для позбавлення малюка від кишкових кольок. Можна заселити кишечник дитини корисною мікрофлорою навмисно. Такі медичні препарати спеціально випускаються у флаконах та показані для застосування новонародженим.\nАле найчастіше використовується симптоматичний шлях позбавлення від кишкових кольок. Він спрямований на придушення симптому проблеми. При цьому дитині дають лікарські препарати, які збільшують активність кишечника, що у свою чергу сприяє кращому просуванню калу і газів. До таких препарату відносять фенхель.\nФенхель для новонароджених випускається у вигляді чаю і гранул або порошку для розведення у воді. Готується препарат на основі насіння фенхелю, які сприяють полегшенню стану дитини. У цій рослині міститися ефірні масла, позитивно впливають на організм людини і підсилюють його захисні функції.\nПочинати давати препарат немовляті потрібно з маленьких доз, поступово збільшуючи кількість. Зазвичай Фенхель добре переноситься новонародженими і вже через 20 хвилин настає полегшення, біль стихає. Крім того, чай з фенхелю може приймати також і годує мама, тоді корисні речовини надійдуть до дитини разом з грудним молоком.\nФенхель для новонароджених не тільки благотворно впливає на роботу шлунково-кишкового тракту, але також здатний підсилити імунітет і забезпечити організм корисними речовинами, такими як вітамін С і інулін. Однак у деяких діток спостерігається алергія на фенхель, тому застосовувати його слід з обережністю.


Аліменти на дитину 2020: новий закон, як отримати і розмір нарахувань\nHome > Соціальна допомога > Максимальні аліменти в 2020 році\nЩороку в нашій державі відбувається плановий перегляд низки державних соціальних стандартів, до яких також відноситься й значення прожиткового мінімуму на дитину (ПМД).\nСаме від цього вартісного вираження життєво необхідного набору товарів та послуг залежить порядок визначення суми, якій повинні дорівнювати мінімальні аліменти в Україні у 2020.\nХоча утримання неповнолітніх сина або доньки визнається батьківським обов’язком, не всі громадяни добровільно виконують ці приписи сімейного законодавства. Коли батько або мати самостійно не перераховують кошти для забезпечення потреб власних дітей, іншому залишається звертатися за захистом лише до служителів Феміди.\nВизначення та стягнення аліментних платежів – це чітко регульовані процеси, що проходять відповідно до приписів чинного законодавства. Нормативну базу, яка регламентує порядок призначення та виплати грошового утримання, складають:\nСімейний кодекс – глава 15 та 16;\nзакон України «Про виконавче провадження» – ст. 71;\nпостанова КМУ №146 від 26.02.1993;\nінші закони та підзаконні акти (ККУ, КУпАП).\nПризначення аліментів на дитину 2020 рокуздійснюється по механізму, що застосовувався й в попередні роки. Той із батьків, хто не проживає з неповнолітнім разом, зобов’язаний надавати останньому фінансову підтримку.\nСуму забезпечення колишнє подружжя може погодити між собою самостійно, а у випадку недосягнення компромісу питання вирішує суд.\nДля визначення об’єму виплати суддя встановлює:\nрівень доходів утриманця та платника, а також наявність в обох важких хронічних чи інших захворювань;\nперебування у відповідача інших осіб на утриманні, наприклад, малолітніх дітей, тяжкохворих чоловіка, дружини, батька чи матері;\nмайновий стан платника – перевірка зареєстрованого за суб’єктом нерухомого та рухомого майна, об’єктів інтелектуальної власності, корпоративних прав, рахунків у банку, цінних паперів, інших вартісних речей, майнових прав;\nфактично здійснені відповідачем витрати, якщо вони перевищують сукупний розмір 10 прожиткових мінімумів для працездатного суб’єкта за умови не доведення джерела походження коштів.\nАліментні нарахування можуть призначатися у фіксованому об’ємі або у частці від заробітку. Перший механізм застосовується, коли платник не має регулярного доходу. У випадку стягнення з працевлаштованої особи відрахування здійснюється в певній частині від отриманого прибутку.\nУ СКУ закріплені граничні показники для стягнення регулярних платежів. Розмір аліментів2020 року не може бути нижчим, ніж ½ ПМ дитину відповідного віку.\nВажливо!Відповідно до ч. 2 ст. 182 СКУ мінімальний рекомендований розмір аліментів дорівнює 100% ПМД і присуджується за умовипідтвердження достатнього рівня доходів платника.\nФіксована грошова сума\nЧинне законодавство дозволяє одержувачу просити суд призначити аліменти у твердій грошовій сумі. Сторони також вправі самостійно домовитися про перерахування у фіксованому розмірі. Проте в обох цих випадках такий тип платежів підлягає щорічній індексації на основі показників рівня інфляції.\nТверда грошова сума часто призначається громадянам, які не мають постійного місця роботи та доходи яких нерегулярні. Однак навіть у випадку присудження сталого розміру аліментів перерахування не повинно бути нижче гарантованого державою мінімуму.\nЯкщо особа, що зобов’язана утримувати неповнолітнього, є отримувачем пенсії, стипендії чи зарплатні, відрахування найчастіше призначається у вигляді частини доходу. При встановленні об’єму, якому повинні дорівнювати аліменти на двох дітей (трьох і більше), суд визначає єдиний відсоток. Ці кошти щомісяця слід відраховувати на потреби утриманців.\nВиплата грошей по такому механізму буде здійснюватися до досягнення найстаршим сином або донькою 18-ліття. Після цього одержувач і платник можуть діяти наступними шляхами:\nзвернутися до суду, який прийняв первинне рішення, щодо зміни розміру аліментних зобов’язань;\nне ініціювати внесення змін до первинного рішення – в такому випадку відрахування проводиться за виключенням частки, що припадала на повнолітню дитину.\nАліментні платежі стягуються на підставі:\nдоговору, укладеного між батьками добровільно;\nВ першому випадку чоловік та жінка повинні підготувати текст угоди, визначивши в ній порядок утримання спільної дитини. Надалі такий документ підлягає нотаріальному посвідченню. Коли платник після підписання домовленості відмовляється від добровільного виконання взятих на себе зобов’язань, інша сторона вправі отримати виконавчий напис нотаріуса та передати його для примусового виконання державному або приватному виконавцю.\nСудовий розгляд може відбуватися в межах провадження:\nНаказний процес – це спрощена процедура, що розпочинається за заявою одержувача коштів без виклику в судове засідання боржника. За результатами розгляду видається судовий наказ, який визнається повноцінним виконавчим документом.\nВ порядку наказного провадження відрахування присуджується по такому принципу:\nна одну дитину призначається четверта частина заробітку;\nна двох – третина заробітку;\nна трьох, чотирьох і більше – половина отриманого доходу.\nПри цьому максимальні аліменти у 2020 році не можуть перевищувати 10-кратний розмір ПМД.\nУ випадку існування між батьками суперечностей щодо розміру та характеру фінансової участі в утриманні нащадка, справа вирішується судом за правилами позовного провадження. Така процедура передбачає підготовку та подачу позовної заяви із мотивуванням заявлених вимог і повноцінний процес – попереднє судове засідання, подання та аналіз доказів, виклик свідків та судові дебати.\nВажливо!Після винесення органом правосуддя кінцевого рішення стягувач повинен отримати оригінал виконавчого документа та пред’явити його до виконання увідділ державної виконавчої служби за місцем проживання, фактичного перебування або працевлаштування боржника.\nЯк проводиться стягнення із регулярних доходів\nЯкщо боржник офіційно працевлаштований, утримання аліментівіз заробітної плати проводиться бухгалтерією. Відрахування може проходити:\nна підставі заяви стягувача та виконавчого листа, поданих в організацію;\nна підставі постанови виконавця про звернення стягнення на доходи боржника, що виноситься в межах відкритого виконавчого провадження та скеровується для подальшого виконання до роботодавця.\nВиплата грошей на утримання дитини проводиться із фактично отриманої боржником суми («чистої» зарплатні) після відрахування всіх загальнообов’язкових податків та зборів.\nАліменти відраховуються в розмірі, який був встановлений у судовому рішенні. Проте це не стосується випадків, коли, крім поточних платежів, до стягнення також підлягає і заборгованість за минулий період. В таких ситуаціях виконавець праві визначити у своїй постанові вищий відсоток утримання, аніж той, що встановлений в виконавчому документі.\nВажливо! Згідно зі ст. 70 ЗУ №1404-VIII загальний розмір відрахувань із зарплатні може досягати 70% заробітку після відрахування податків за умови, що стягненню підлягають аліментні виплати на неповнолітніх дітей.\nПриклад розрахунку аліментів:\nВідповідно до судового наказу Симоненко Ю.В. зобов’язаний щомісячно перераховувати Симоненко А.О. 25% від всіх видів доходів на потреби неповнолітнього Симоненка М.Ю. 2010 р. н. Стягнення розпочалося 01.02.2019 року.\nЧоловік рішення органу правосуддя добровільно не виконував. Тож стягувач направила виконавчий лист для виконання до територіальногопідрозділу ДВС. Державний виконавець 30.12.2019 відкрив справу та скерував запит за місцем праці боржника стосовно розміру нарахованої та виплаченої зарплатні. На основі отриманої інформації відділ ДВС склав наступний підрахунок заборгованості.\nПримітка. Якщо ¼ зарплатні менше ніж 50% ПМ, то до стягнення підлягає саме половина прожиткового мінімуму, встановлена чинним законодавством на конкретний період.\nСтягнення з безробітних\nВідсутність офіційного працевлаштування не позбавляє особу обов’язку щодо забезпечення власних неповнолітніх дітей. Якщо боржник безробітний, суд призначає аліментні платежі у фіксованому розмірі.\nНа практиці часто виникають ситуації, коли суб’єкт, щодо якого існує рішення про відрахування аліментних виплат, навмисне звільняється, реєструється як фізична особа-підприємець та декларує нульові доходи.\nАліменти на дитину, якщо батько не працює,у 2020 будуть визначатися, виходячи із середньої заробітної плати по регіону. Отримати дані про середній рівень оплати праці можна в органах статистики. Після влаштування на роботу утримання знову проводяться із фактичних доходів.\nПриклад. Антоненко О.О. відповідно до судового рішення повинен кожного місяця сплачувати на користь колишньої дружини Сергієнко С.Ю. ⅓ частину всіх доходів на утримання неповнолітніх доньок Антоненко В.О. та Антоненко З.О. Увесь 2019 рік боржник не перераховував кошти, мотивуючи це відсутністю роботи.В січні 2020 жінка звернулася до відділу ДВС за місцем відкриття виконавчого провадження з проханням роз’яснити їй порядок, відповідно до якого утримуються аліменти із безробітногов Україні.\nВ процесі розгляду звернення стягувача держвиконавець скерував до обласного управління статистики запит стосовно надання інформаціїпро середню зарплатню по регіону. В отриманій відповіді було зазначено, що середній показник оплати праці по району складає 9000 грн.\nНа основі статистичної інформації виконавець підрахував борг Антоненка О.О. за 2019:\n9000:3=3000– сума, яку чоловік мав сплачувати щомісяця;\n2000х12=36000 – загальний борг за період 01.01.2019-31.12.2019.\nЯк отримати кошти від батька або матері, які перебувають закордоном\nАліменти, якщо чоловік працює закордоном, стягуються наступними способами:\nСторони можуть домовитися про переведення боржником на користь стягувача регулярних платежів шляхом використання міжнародних платіжних систем. Сума при цьому також визначається за домовленістю між платником й одержувачем.\nСуб’єкт, який виїжджає в іншу країну на постійне проживання, може до від’їзду погасити аліментні зобов’язання в повному обсязі, тобто за весь період аж до досягнення сином чи дочкою повноліття.\nУтримання з боржника, який офіційно працює в іншій країні, може проводитися на підставі спеціального міжнародного договору, якщо між Україною та відповідною державою укладена така угода.\nУ 2018 в ЗУ «Про виконавче провадження» було внесено низку змін, в тому числі й щодо особливостей перетинання державного кордону суб’єктами-неплатниками аліментів.\nОсоба, яка заборгувала своїй дитині суму, що сумарно перевищує 4 місячні платежі, підлягає обмеженню у праві виїзду за межі України до повної ліквідації заборгованості. Така міра впливу застосовується за постановою виконавця, а не за ухвалою суду, як було раніше.\nЦі нововведення покликані мотивувати громадян, які працюють закордоном, добросовісно виконувати фінансові зобов’язання відносно своїх утриманців.\nУтримання коштів на користь повнолітніх дітей\nЗа певних обставин суд вправі зобов’язати особу відраховувати кошти на дитину після 18-ліття. Відносини в цій сфері регулюються главою 16 СКУ. Аліменти на повнолітню дитину призначаються за наступних умов:\nутриманець продовжує потребувати матеріальної підтримки;\nбатько чи мати спроможні й надалі надавати фінансову допомогу.\nАліменти на дитину після 18 років в Україні найчастіше присуджуються на час продовження повнолітніми утриманцями навчання. В такому випадку батьки зобов’язані допомагати сину або доньці протягом всього періоду здобуття освіти, але не довше, ніж до досягнення дитиною 23 років.\nВажливо! Сума платежів на повнолітніх дітей не прив’язана до розміру ПМД.\nОсобливості забезпечення дітей-інвалідів\nЗа загальним правилом аліменти на дитину-інвалідау 2020 році призначаються і стягуються згідно зі звичайним порядком, за винятком декількох особливостей. Ще на етапі розгляду справи про встановлення розміру аліментних платежів суд обов’язково враховує стан здоров’я неповнолітнього, як цього вимагає ст. 182 СКУ.\nОкрім цього на батьків покладається обов’язок спільного погашення додаткових затрат на дитину, які можуть бути викликані в тому числі й хворобою сина, дочки. Дане питання регулюється ст. 185 СКУ. Законний представник, з яким проживає дитина, вправі звернутися з окремим позовом про стягнення додаткових витрат. Необхідність виплати компенсації може мати разовий, періодичний або регулярний характер.\nВажливо!Додатковий захист дітей з інвалідністю передбачений також ЗУ №1404-VIIIвід 02.06.2016. Згідно з ч. 9 ст. 71 цього акту виконавець вживає низку обмежувальних заходів (заборона виїзду закордон, позбавлення права керувати автомобілем та ін.) стосовно боржників, які допустили виникнення заборгованості по перерахуванню аліментів за 4 та більше місяців. Проте якщо кошти утримуються в користь дитини-інваліда, для застосування цих санкцій достатньо наявності боргу, який сукупно перевищує 3 місячні платежі.\nПісля 01.01.2020 отримувачі аліментних нарахувань можуть розраховувати на надходження збільшених платежів внаслідок зростання розміру ПМД. Також позитивний вплив матиме перегляд показника мінімальної зарплати, яка з 1 січня становить близько 4800 гривень.\nУ випадку непогашення боргу по сплаті аліментів законодавець дозволяє застосовувати до боржника ряд заходів примусового характеру. Найперше держвиконавець виносить постанови про арешт коштів на рахунках боржника та про арешт майна. Вказані санкції можливі, якщо неплатник допустив утворення боргу, що перевищує сукупний розмір 3 місячних платежів.\nАрештовані кошти на виявлених рахунках списуються, а якщо гроші відсутні, то погашення заборгованості здійснюється шляхом примусової реалізації цінних рухомих речей, нерухомості. В окремих випадках неплатника за постановою судді залучають до суспільно корисних робіт, плата за які відраховується на утримання дітей. Найбільш злісним порушникам загрожує притягнення до кримінальної відповідальності.