Евро и борьба идей - между Францией и Германией.\n"Евро и борьба идей" - между Францией и Германией. Книга\nРецензія і вибраний уривок\nСергій Шевчук, LIGA.Фінанси\nКак объединенная Европа живет с постоянным конфликтом внутри? Ответ – в книге Маркуса Бруннермайера (укр.).\nНімеччина – строгий чиновник, що завжди надає перевагу стосу чітких правил перед навіть найменшою імпровізацією, чи типовий пожежник Франція, для якої гасити пожежу зручніше, аніж упереджувати її?\nОб'єднана Європа живе у контексті постійної боротьби цих двох підходів, стверджують автори бестселеру "Євро та боротьба ідей" на чолі з економістом Маркусом Бруннермаєром. Як наслідок – іноді надто різне бачення того, як потрібно виходити з кризових явищ у економіці.\nОднак, перманентний конфлікт філософій не заважає європейській спільноті десятиліттями співіснувати у тісному партнерстві. Як із жару суперечки народжується компроміс? Відповідь Бруннермаєр шукає у історичному бекграунді, з якого і народився сучасний Європейський Союз.\nLIGA.net публікує уривок з "Євро та боротьба ідей", яка відтепер має й український переклад. Над книгою працювало видавництво Основи з ініціативи проекту ICU Business Books.\nВідновлення репутації та ризик дефолту: Велика Британія vs Італія\nЩоб заслужити репутацію держави, яка дотримується своїх боргових зобов'язань і не вдається до інфляції, слід докладати тривалих постійних зусиль. Але репутацію легко втратити.\nУ 1970-х роках і в Італії, і у Великій Британії висока інфляція знизила тягар державного боргу. Несподівана інфляція, що сягала понад 20% на рік, потягла за собою масштабний перерозподіл від домогосподарств до надзвичайно обтяженої боргами держави.\nУ 1980-х та 1990-х італійські домогосподарства засвоїли цей урок і більше не бажали купувати випущені державою довгострокові цінні папери з фіксованою процентною ставкою. Як покарання за минулі гріхи Італія мусила протягом понад десятиріччя виплачувати високу реальну процентну ставку. Велика Британія уникла цієї пастки тільки завдяки впровадженню за часів Марґарет Тетчер непопулярної та суперечливої програми фіскальної стабілізації (тоді її засудили 364 провідні економісти). Жоден італійський уряд не розглядав нічого подібного до курсу Тетчер.\nПочаток з чистого аркуша. Звідки з'явились незалежні центробанки\nРепутація викликає довіру лише тоді, коли обіцянки не надто екстремальні. Тобто виключення можливості дефолту за боргом навіть у надзвичайних обставинах та скруті ніколи не викликає довіри.\nНасправді концепція здобуття репутації тісно пов'язана з ідеєю дефолту, який покликаний забезпечити початок із чистого аркуша. Звісно, країни з невеликим загальним борговим тягарем мають більше простору для маневру, оскільки інвестори вірять (навіть у разі доволі значних несприятливих шоків), що можна відновити баланс і без реструктуризації боргу.\nТож правило, яке ex ante обмежує нарощування боргу (на кшталт Пакту про стабільність і зростання), дає змогу зберегти хорошу репутацію. Крім того, для підтримання довіри до себе урядові за певних обставин може знадобитися спершу відмовитися від сплати наявних боргів, у такий спосіб позбувшись успадкованого боргу й покращивши опірність до майбутніх шоків.\nНаприклад, так можна вчинити, якщо країна потерпає від проблем боргового навісу. Делегування незалежним інституціям та «гра в боягуза» Ще один спосіб пом'якшити проблему часової непослідовності політики, від якої потерпають виборні посадовці, особливо перед виборами, — розумна інституційна структура.\nОдин із прикладів такого (самообмежувального) інституційного врегулювання — вищезгадана Славна революція 1688 року в Англії. Один зі способів розв'язання проблеми — делегування повноважень надійній незалежній інституції. Наприклад, це можна доручити незалежному та консервативному голові центробанку, не зв'язаному електоральними міркуваннями. Консервативний голова центробанку може переконливо дотримуватися визначеного цільового показника інфляції, оскільки в нього не буде спокуси спровокувати несподівану інфляцію для тимчасового економічного підйому.\nІнституційне розділення повноважень розглядалося як інструмент самообмеження, що дасть змогу подолати проблему часової непослідовності політики. Незалежність центрального банку й досвід Німеччини. У 1970-х роках, під час десятиріччя стагфляції, інфляція була не найбільшою проблемою у країнах із незалежним центральним банком. Німецький бундесбанк здобув репутацію інституції, що забезпечила монетарну стабільність у час, коли економіка мала подолати два шоки, пов'язані з ціною на нафту.\nІдея батьків Європейського економічного та монетарного союзу полягала в тому, щоб перенести славнозвісну репутацію незалежного Бундесбанку на новий Європейський центральний банк, щоб усі країни, які належать до єврозони, могли скористатися таким самим середовищем із низькими процентними ставками.\nЗ юридичної точки зору ЄЦБ став одним із найнезалежніших центральних банків у світі. Його президента та правління обирають на вісім років без можливості переобрання.\n«Гра в боягуза». Як центробанкіри диктували реформи у Іспанії та Італії\nУ реальності «гра в боягуза» між центральним банком та органом фіскальної політики розпочинається під час кризи. Фігурально висловлюючись, можна уявити собі двох водіїв, які в'їжджають із протилежних боків на односмуговий міст. Кожен водій знає, що якщо зверне першим, то поступиться мостом своєму супротивникові. Але якщо ніхто не зверне, все закінчиться зіткненням. Кожна сторона сподівається залякати іншу, відмовляючись звертати.\nІ ця «гра в боягуза» (або війна на виснаження) загострюється, бо учасники не усвідомлюють своїх утрат зараз, їх можна відсунути в майбутнє (ціною збільшення з часом). Окремо кожна сторона сподівається, що опонент замружиться першим і візьме на себе збитки, тож розв'язання кризи й далі відкладається.\nТака загострювана гра, у якій жодну сторону не можна змусити підкоритися і в якій жодна сторона не має влади накладати обмеження, може запросто призвести до таких відстрочок у розв'язанні проблеми, що збільшують початкові невеличкі збитки до нестерпних масштабів. Батьки-засновники Європейського союзу хотіли гарантувати, що ЄЦБ зі своїм неухильним фокусом на інфляції та сильною формою незалежності буде здатен «грати в боягуза» і його не змусять підкоритися національним органам фіскальної політики. Тож цей невблаганний сценарій мав забезпечити необхідні стримування й противаги для фіскальної політики.\nОкрім кількох коротких і переважно риторичних втручань французьких посадовців, незалежність ЄЦБ під час європейської боргової кризи ніхто не оспорював. Хороший приклад обмежувальної ролі ЄЦБ щодо дій урядів — два листи, відправлені італійському та іспанському урядам у серпні 2011 року, за підписами президента ЄЦБ Жана-Клода Тріше та очільників центральних банків цих держав Маріо Драґі (який став наступником Тріше) та Міґеля Анхеля Фернандеса Ордонеса. Ці листи містили не лише фіскальні вимоги, а й точні умови пенсійної реформи, лібералізації послуг, пом'якшення умов переговорів роботодавців із профспілками та впровадження схеми страхування на випадок безробіття.\nІталія почала впроваджувати ці реформи, але більшість лишилися до виконання наступникам Сильвіо Берлусконі на посаді прем'єр-міністра — Маріо Монті, Енріко Летті та Маттео Ренці. Прем'єр-міністр Іспанії Сапатеро так само не вживав заходів, проте цей лист забезпечив основу для політичного порядку денного уряду Маріано Рахоя.\nУрегулювання поточних криз vs уникання майбутніх криз. Німеччина проти Франції\nНімці люблять наголошувати, що правила керують очікуваннями всіх учасників ринку, і зокрема, що орієнтація на систему, засновану на правилах, може принести довгострокові вигоди, наприклад, у формі стабільного державного боргу та низької інфляції.\nЗнизиться імовірність нарощування дисбалансів — і майбутніх криз можна буде взагалі уникнути. Французькі посадовці зосереджені на врегулюванні поточних криз. У їхньому підході виділяють два аспекти: вони не проти порушення правил, якщо додаткова гнучкість дає змогу розв'язувати поточну кризу; і вони не проти вдатися до обмежувальних зобов'язань із метою зниження поточної вартості залучення коштів, навіть якщо це може наразити їх на значно серйознішу кризу в майбутньому.\nВони переконані, що будь-який натяк на дефолт за державним боргом може спричинити кризу довіри. Це як пробити невелику дірку в дамбі, яка послужить не запобіжним клапаном, а пропустить потік, що розірве дамбу. Німці, навпаки, завжди схилялися до ідеї системної доступності спускних клапанів.\nБагато історичних прикладів свідчать, що обмежувальні зобов'язання, на кшталт чіткого дотримання золотого стандарту, можуть мати згубні наслідки. Правила необхідно достатньо точно регулювати й пристосовувати до обставин. Однак оскільки жодне правило не може охопити непередбачуваних обставин, важливо зберігати певний рівень гнучкості.\nРеструктуризація боргу як страховка. Від Філіпа II до сучасної Греції\nАналогічно складно ex ante точно визначити обставини, за яких уряд може оголосити дефолт. Завважте, що (державний) борг відіграє подвійну роль. По-перше, він дає змогу урядам (як і звичайні боргові інструменти — індивідам) згладжувати свої видатки. Це також означає, що державний борг потенційно можна використати для стабілізації макроекономіки. По-друге, державний борг — це також засіб страхування: якщо дефолт відбувається тільки за надзвичайних обставин і труднощі поділяються із держателями облігацій.\nІсторична ілюстрація для цих тез — історія дефолту короля Філіпа ІІ, який правив Іспанією у 1556–1598 роках. Для нього і доходи, і видатки були надзвичайно змінними, і завжди існувала можливість дефолту. Щодо доходів, то він мав доволі стабільну базу оподаткування в Іспанії та значний дохід із Нового світу.\nОстанній був надзвичайно мінливим і переважно залежав від того, чи вдасться кораблям зі сріблом (та іншими скарбами) повернутися неушкодженими до Іспанії, чи вони потонуть під час шторму або ж їх захоплять англійські приватири чи піратські судна. Щодо видатків, то над ним неухильно нависала постійна загроза війни (зокрема, на захист срібного флоту чи срібних рудників).\nЙого банки-кредитори (німецький банкірський дім Фуґґерів та різні генуезькі банкірські родини) дуже добре розуміли ненадійність суверена, тож дефолт (мається на увазі конвертація короткострокових цінних паперів із високими процентними ставками у більш довгострокові облігації) завжди був частиною негласної домовленості про державний борг.\nОтже, державний борг вочевидь містив той аспект страхування, про який ішлося вище. Загалом європейські посадовці й суспільство мають погодити надзвичайні обставини, за яких вони вважатимуть дефолт останнім варіантом — по суті, запобіжним клапаном.\nПодії навколо Довіля в жовтні 2010 року (коли вперше було оголошено про реструктуризацію приватного боргу Греції, яка зрештою відбулася у лютому 2012-го) продемонстрували: різні країни — члени єврозони не дійшли згоди щодо обставин, за яких має відбуватися реструктуризація боргу. Коли МВФ та Німеччина лобіювали реструктуризацію приватного боргу, Франція та особливо ЄЦБ жорстко виступали проти


Дешеві авіаквитки з Афін від $345. Купити квиток на літак - tripmydream\nКвитки на літак з Афін\nІнформація про перельоти з Афін\nАвіарейси з Афін\nПопулярні авіарейси в Афіни\n03 Жов - 10 Жов\n08 Сер - 30 Сер\nКупити авіаквитки з Афін\nЛітати з Афін можна швидко і недорого. Сайт вигідних подорожей tripmydream.com порівняє ціни на авіаквитки з Афіни і дасть можливість купити їх без комісії. Пасажирські літаки з Афінах приземляються в таких аеропортах:\nНайнижчі ціни на переліт з Афін\nНайвигіднішими місяцем для польоту з Афін є вересень - ціна за авіаквиток починається від $345 в дві сторони. Якщо з Вашого міста немає прямих рейсів з Афін, то tripmydream обов'язково знайде зручний і вигідний рейс з пересадкою.\nКупівля квитка з Афіни онлайн дасть Вам можливість завчасно спланувати своє перебування в цьому місці, вибравши готель і туристичний маршрут, а також ознайомитися з погодніми умовами на цей період.\nМетапошуковець авіаквитків tripmydream подбає, щоб Ви заплатили мінімальну ціну за переліт з Афін.\nРейси з Афін виконують авіакомпанії:\nПопулярні напрямки з Афін


RTSP Стрімінгові функції — ITVDesk - Software solution for computer surveillance. ITVDesk transforms any computer into ONVIF IP camera, streaming computer screen, webcam and other media into your video surveillance system.\nITDesk підтримує до 100 одночасних потоків і 16 паралельних віртуальних IP-камер ONVIF.\nПідтримка потокового відео з веб-камери, живого екрана, лише аудіо, з файлу, комбінованих потоків, зовнішньої IP-камери...\n— Підтримка потокового відео H265, H264, MP4, MJPEG.\n- Підтримка потокового аудіопотоку G711, G722, G726, AAC.\n- Підтримка налаштування параметрів аудіо та відео виходу.\n- Підтримка підключення до зовнішнього медіа-джерела, включно з потоками RTSP, RTMP і HTTP MJPEG і перетворення в профіль IP-камери ONVIF T.\nПідтримка RTP через UDP, TCP.\nПідтримка функції RTSP через HTTP/HTTPS.\nПідтримка зовнішнього медіа-з'єднання, включаючи RTSP (tcp, utp, multicast), RTMP і HTTP MJPEG потік.\nПідтримка функції RTSP через Websocket.\nПідтримка функції відтворення аудіо/відео ONVIF.\nПідтримка заднього аудіоканал.\nПідтримка функції багатоадресної розсилки RTP.\nДекодування апаратного прискорення.\nRTSP через HTTP і HTTPS\nКлюч RTSP через HTTP полягає в тому, щоб дозволити пакетам RTSP спілкуватися через порт HTTP. Стандартним портом RTSP є 554, але через різні конфігурації політики безпеки, такі як брандмауери, можуть існувати обмеження, коли клієнт отримує доступ до порту 554, що перешкоджає звичайній передачі пакетів RTSP. Але порт HTTP (порт 80) зазвичай відкритий, тому існує ідея дозволити пакетам RTSP проходити через порт 80, а саме RTSP через HTTP.\nПротокол WebSocket в основному забезпечує двонаправлений зв'язок між клієнтом і сервером для веб-додатків. Це описує, як можна встановити з'єднання WebSocket між клієнтом і сервером.\nПриклад із друку журналу ITTVDesk Geek: рукостискання WebSocket\nУ цьому прикладі показано передачу повідомлень між веб-клієнтом (клієнтом) і веб-сервером (сервером). Клієнт просить сервер ініціювати підключення WebSocket за допомогою URI WebSocket. WebSocket Uri можна отримати за допомогою команди GetServiceCapabilities служби ONVIF Media2. Приклад WebSocketURI може виглядати так: «ws:/ /192.168.88.1/webSocketServer»\nВерсія Sec-WebSocket: 13\nHTTP/1.1 101 Протоколи перемикання\nПісля успішного оновлення протоколу виконайте обмін стандартним протоколом RTSP, а також надсилайте та отримайте дані через з’єднання websocket.\nДекодування апаратного прискорення\nАпаратне прискорення – це метод прискорення обробки комп’ютера шляхом перенесення роботи на частину комп’ютера, яка може виконувати роботу швидше. Апаратне прискорення для ITDesk зазвичай відноситься до використання графічної карти GPU для кращої продуктивності. Див. Декодування GPU.


Інтерв’ю з викладачем кафедри богослов’я Українського Католицького Університету, головним редактором часопису «Християнин і світ» Віктором Жуковським\nПане Вікторе, на початку «патріархальне» запитання. Чи можлива помісна Церква без власного богослов’я? Який у нас сьогодні стан справ стосовно цього аспекту помісності?\nЦе складне питання. Стан справ розвитку «помісного» богослов’я заторкує найглибші, найболючіші пласти самоусвідомлення УГКЦ. Йдеться про проблему ідентичності, чи радше догматичної свідомості УГКЦ, розуміння нею своєї внутрішньої повноти, своєї києво-візантійсько-католицької особливості, унікальних потенційних можливостей, які органічно перебувають в її богословському лоні з одного боку, і катастрофічний брак реалізації цих можливостей – з іншого. Ця ситуація тягнеться ще від Берестейської унії, й історія унійної Церкви ілюструє всю палітру проблем у цій сфері, які з роками лише нагромаджувалися. Характерним елементом «хвороби» нашого богослов’я було творення якогось неприродного й дивного симбіозу: літургійна традиція візантійська (з різноманітними латинськими вкрапленнями, подекуди дуже сильними), а богословлення латинське (з візантійськими вкрапленнями). Літургійно-богословське життя в нас часто не відповідало прадавньому принципу: правило молитви – правило віри ((lex orandi – lex credendi), і це разюча неадекватність в лоні Церкви. (Наприклад, святкуємо Успення Богородиці, як всі православні, й водночас як католики сповідуємо догмат про Внебов-зяття Марії). Іншими словами, існував дисбаланс між двома сторонами богословлення: ісповіданням православної віри (orthodoxia) і православним богопочитанням (orthopraxia).\nТака роздвоєність духовно-богословської свідомості Церкви донедавна була і значною мірою ще й далі залишається одною з головних проблем нашого богомислення. Вихід з цього лише один: живий, богословський, творчий пошук, за словами Папи Бенедикта XVI, «глибинної єдності в різноманітності». Плід богословського пошуку не повинен бути якимось штучним, теоретично-академічним продуктом, а благодатним вираженням досвіду віри Церкви, яка, залишаючись глибоко вкоріненою в східнохристиянську богословську традицію, водночас переживає у своєму містичному досвіді буттєву єдність з досвідом Західної Церкви. Адже Церква як Містичне Тіло Христове – одна, єдина, й тому різні «помісні» досвідчення життя у цьому тілі не можуть принципово суперечити одні одним, якщо ці досвіди – істинні.\nПроблема роздвоєння між «правилом молитви» та «правилом віри» стосується не лише давніх полемічних питань у сфері тріадології, маріології й еклезіології. Проблема співвідношення живої віри Церкви та її літургійно-догматичного вираження насамперед заторкує головний духовний нерв Східної Церкви – її духовно-містичний досвід, віками вивірений святими подвижниками, спосіб духовного діяння, чим завжди було характерне духовно-богословське дихання Церкви Христової на Сході.\nЗ іншого боку, є дуже серйозний брак інтенсивної духовно-богословської пошукової роботи в напрямку кристалізації богословського самоусвідомлення УГКЦ. Виважено вироблена реальна стратегія і системна масштабність мислення повинні містити в собі чітко розпрацьовані на всецерковному рівні тактичні кроки. Передовсім це стосується кардинальної зміни в кадровій політиці, яка, я вважаю, є вкрай незадовільною. Наприклад, у 2005 році відбулась знакова конференція нового покоління «Кай-рос», на яку з’їхалось близько 300 молодих богословів. Якими прекрасними і натхненними виглядали промови, доповіді, дискусії про майбутнє богослов’я УГКЦ! І що далі? Де ці 300 «спартанців», які б могли відстояти «Термопіли» нашого богослов’я перед потужними натисками раціоналізації, секуляризації та споживацько-гедоністичної культури, й започаткувати тяглу та інтенсивну роботу в справі формування богословських шкіл і амбітних молодих богословських програм? Де системна кадрова політика Церкви, яка посилає на навчання, але не дбає про подальше влаштування і фахове зростання молодих богословів? Скільки сотень випускників західних богословських шкіл ми вже маємо?! І чому лише невелика частина з них тепер працює на благо формування богословських середовищ УГКЦ? Справа згуртування наявних богословських кадрів має бути одним із найважливіших пріоритетів УГКЦ. Чому він ним не став за 20 років?!… Інвестування у богословську думку УГКЦ, її школи (маю на увазі творчі спільноти богословів, а не зведення стін), творення благодатного простору інтенсивного богословського діалогу всередині УГКЦ мусить бути пріоритетом №1.\nОтож, серйозною проблемою є брак уваги та інвестування у здібних і творчих людей – потенційних носіїв майбутньої богословської думки УГКЦ, а не лише в грандіозні будівничі проекти. Адже богословський заклад – це насамперед духовна школа не лише вмотивованих і відповідальних, а й належно оцінених богословів-духоносців, які мають в Церкві-Тілі Христовому унікальну місію – творити словесну ікону віри, якою Церква внутрішньо, у Дусі Святому, живе. Коли ж творення богословських осередків отримає відповідну, себто пріоритетну увагу, якої я тепер не відчуваю, тоді повноцінно зможуть запрацювати богословсько-видавничі проекти (наприклад видання фундаментальних богословських монографій, підручників), перекладацькі програми, богословські проекти в різних ділянках життя і місії Церкви. Лише згадаю дві з них: широкомасштабна й далекоглядна євангелізаційна стратегія і серйозна мас-медійна політика Церкви. Поки що я не бачу серйозності в розумінні цих пріоритетів. А час спливає, і ми, через свою інертність, неповороткість, недалекоглядність і критичну ситуацію у кадровій політиці, можемо втратити ті позиції у кредиті довіри до Церкви, які заклали її мученики й ісповідники до нас.\nОдин київський православний богослов, який із симпатією ставиться до Греко-Католицької Церкви, сказав, що за цих двадцять років у сфері богослов’я вона зробила один відсоток від можливого та пів-відсотка від необхідного. Чи це відповідає дійсності? Чи справді все настільки погано?\nЦе занадто песимістичний погляд, хоча, очевидно, він має під собою підстави, зважаючи на кредит довіри, який мала і поки що ще має УГКЦ, відколи вона вийшла з підпілля, на той потенціал розвитку, який вона мала на початку 90-х. Справді, зроблено набагато менше, ніж могло бути й потрібно було зробити. Гадаю, що причини цього не лише в тому, що часто на керівних посадах опинялись люди, які не мали ні широкомасштабних стратегічних візій, ні досвіду прийняття виважених, але швидких рішень, ні елементарної компетентності. Причина також у виснаженні церковного організму, який виніс півстолітнє підпілля і просто нереально було від стану хронічної втоми від переслідувань швидко перейти до потужного старту на всіх рівнях. Ми повинні тверезо й незаангажовано оцінити обставини, у яких Церква опинилась після виходу з підпілля. Яка плачевна ситуація була тоді в нашому богослов’ї, в нашому кадровому забезпеченні, стосовно нашого священства, стосовно різних вимірів: парафіяльних, пасторальних, духовно-моральних, стосовно богословської освіти! Ми повинні пам’ятати, на якому рівні свого богословського самоусвідомлення були після довгого часу підпілля та еміграції, а також після сильних столітніх впливів західного богословського та культурного менталітету.\nЯк ми можемо оцінити досягнення в розвитку нашого богослов’я?\nНа мою думку, оцінювати здобутки за 20 літ відродження і розвитку УГКЦ слід за фундаментальними стратегічними критеріями. Для прикладу наведу три з них: кадровий, інфраструктурний, комунікаційний. Кадровий стан задовільний. Незважаючи на те, що працюють богословські заклади, які щороку випускають сотні спеціалістів із богослов’я, рівень організації праці, тобто менеджмент конкретних програм на різних рівнях не дотягує до доброго. Якщо не брати до уваги семінаристів, які після закінчення богословських студій переважно з аймаються душпастирюванням, рівень заангажування у творчу богословську роботу молодих спеціалістів не витримує жодної критики. І тут маємо справу з інфраструктурою, розвиток якої, здавалося б на перший погляд, характеризується позитивною динамікою. Проте через брак стратегічного й системного планування, чіткої кадрової політики та якісного менеджменту, рівень інтенсивності й динаміки «реалізу-ємості» поставлених завдань дуже низький.\nЩо ж до комунікації, тобто вну-трішньоцерковних зв’язків та стосунків з українським суспільством, то тут, на мою думку, найбільші проблеми. Здавалося б, Церква, яка 20 років (не 2-3 роки!) тому вийшла з підпілля, повинна вже мати, як мінімум, один серйозний офіційний загальноцерковний журнал, все-церковну газету, постійну, інтенсивну та професійну присутність у радіопросторі, і, можливо, декілька годин на тиждень телебачення. Всі ці мас-медійні важелі творили б як комунікаційний простір живого внутріщньоцерковного діалогу, так і відкритого, конструктивного спілкування з широкими верствами нашого суспільства. Натомість маємо катастрофічну ситуацію: на грані виживання (чи, можливо, «вимираючі») богословські журнали, місцеві вузько-спрямовані релігійні газети й журнали, які «на ладан дихають» і задовольняють потреби в кращому випадку 1-2 тисяч вірних (замість кількасот тисяч). Причина цієї ситуації – це відсутність чіткої стратегічної програми розвитку мас-медіа УГКЦ, а відтак відповідальної і системної реалізації її на різних рівнях (загальноцерковному, єпархіяль-ному, деканальному тощо). Майже вся робота в цьому напрямку відбувається завдяки відданій праці ентузіастів, часто аматорів. Тут я вже не говорю про необхідність декількох потужних церковних суспільно-богословських Інтернет-проектів, які б зайняли гідне місце в українському та світовому богословському Інтернет-діалозі. Така ситуація є яскравим показником відсутності стратегічного бачення потреб Церкви і її стосунків зі суспільством, яку можна «списати» на продовження «підпільності» в мисленні. Ми пожинаємо ці результати, далі триваємо в тій інерції і рік за роком втрачаємо позиції щодо свого місця і впливу на суспільні процеси в Україні.\nПане Вікторе, постпідпільний час дійшов до завершення. Продовжувати говорити, що ми переживаємо наслідки тих часів великою мірою вже не актуально… А що попереду? Що буде ще через 20 років? Чи про це ще говориться?\nУ питанні вже є частка відповіді. Чи ще говориться? Теоретично ми вже би мали знати чіткі стратегічні напрямні для розвитку Церкви, але за 20 років не прийняті основоположні рішення у розвитку серйозних мирянських рухів, розвитку капеланства в наших ВНЗ. За 20 років не прийняті навіть програмні документи, які зазвичай приймають у перший рік виходу в публічну сферу будь-якої організації… А якщо й прийняті, то глибина й масштаб їхньої реалізації у кращому випадку «містечкові». А тут йдеться про набагато глибший і ширший рівень – рівень виходу Церкви з підпілля парафіяльних огорож, що мав спричинити вибудовування стратегічних стовпів, на яких базуватиметься подальша праця. Ми ж бачимо, що в багатьох справах, пов’язаних із розвитком богослов’я, більшість каменів у цьому фундаменті ще дотепер не закладено. Тоді постає запитання: як будуть рости стіни, якщо нема повноцінного фундаменту, якщо не було, наприклад, стратегії розвитку євангелізації? Вона тільки недавно почала творитися завдяки відданій праці декількох людей. І це пройшло 20 років, період її найбільшої затребуваності в час виходу з підпілля і необхідності євангелізувати пострадянську Україну.\nАле в середині 90-х років був Собор, присвячений євангелізації.\nТак, Собори відбувалися, але тут не йдеться про статичний режим обговорення (без сумніву, це важливо й потрібно). Ми навчились годинами, днями засідати в різних форматах, з різних приводів і потреб, але не навчились системно й відповідально впроваджувати рішення цих зібрань у життя, доводити обговорені проблеми до широкого загалу вірних Церкви, до кожного вірного, долучаючи таким чином його до богомислення цілої Церкви. Лише так він відчуватиме себе членом живої, дієвої Церкви, яка динамічно переживає як життя кожного її члена, так суспільства, в якому вона перебуває. Адже Церква – це весь Божий люд, а не лише декілька десятків чи сотень учасників того чи іншого зібрання. Обговорення на різних рівнях, які б цікаві й фахові вони не були, мають завжди приводити до конкретики прийняття рішень і, найголовніше, їх тяглої, системної реалізації тими фахівцями, яких зібрання уповноважує робити цю справу, забезпечує необхідними важелями, і не лише відповідальності, а й правами й реальними можливостями це зробити. Інакше вирішення насущних завдань залишиться на рівні наших засідань, мрій і фантазій.\nЦе стосується ситуацій на всіх рівнях, від парафії до Архієпархії, від конкретних програм (як «Богословські курси в Києві», які колись організовував УКУ, чи щомісячні «Богословські зустрічі», які організовує кафедра богослов’я у різних університетах Львова) до глобальних євангелізаційних чи видавничих програм (як видання газет і журналів, переклади фундаментальних сучасних богословських монографій і підручників). Чим вони глобальніші, тим більше проявляється безсистемність і відсутність чіткої організації праці, командної злагодженості в роботі, розподіл відповідальності й практичних кроків втілення того, що теоретично напрацьовано. Відсутність цього свідчить про богословську, кадрову, а відтак організаційну незрілість, де лідерські завдатки тих, хто керує на різних рівнях, можна оцінити на підставі того, що зроблено, а що занедбано. Тому проблема християнського лідерства все рельєфніше займає центральне місце в наших богословсько-організаційних потугах.\nПане Вікторе, чи на часі розмови про патріархальний устрій, коли немає фундаменту? Якщо не вирішені питання євангелізації, то чи варто говорити про еклезіологію?\nАбсолютно не на часі. До патріархального устрою треба дозріти, дорости, виховати богословів-лідерів і, що дуже важливо, довірити їм місію працівників-служителів на стратегічних напрямках, зі всіма повноваженнями і відповідальністю. Не можна стрибнути вище, ніж ми сьогодні можемо. Як можна говорити про патріархальний устрій, якщо, наприклад, дотепер немає патріаршого видавничого центру, потужного механізму видання праць наших богословів, святоотцівської спадщини, доробку греко-католицьких подвижників, ісповідників, видання часописів, газет тощо. В епоху інформаційних технологій мусить бути серйозно й системно запрограмований на довгу перспективу духовно-просвітницький рушій, який продукує інформаційно-богословські ідеї і подає їх суспільству, який бачить, що це потрібно, що від цього залежить повноцінне життя Церкви.\nТепер панує радше короткозорість і апатія, яка часто спричинена втомою від того, що люди пливуть проти течії неорганізованості, а також від неможливості реалізувати в наших богословських середовищах Богом дані задатки.\nТішить, що в останні роки все інтенсивніше почали працювати патріарші комісії, завдяки чому Церква зростає, набирає досвіду. Однак, знову ж таки, вся ця робота є лише зародком тієї зрілої місії, яка лежить на кожному. Ми ще не «виросли», а деколи наївно думаємо, що кількість проведених конференцій, круглих столів, соборів, інших заходів є показником ефективності та зрілості. Цим показником є переміна нашого середовища, людей, благодатна динаміка християнського життя не лише на парафії, а й у владних структурах, бізнесі, медицині, культурі, науці тощо. Головним показником є авторитет і вплив Церкви на різні суспільні процеси у державі, Церкви, до якої не лише прислухаються, коли це кон’юнктурно вигідно, а й слухають як совість народу.\nСкажіть, скільки в нас за останній рік пройшло живих (а не формальних) зустрічей церковних провідників з бізнесом, владою, культурними працівниками, науковцями тощо? Це відповідальність духовних провідників – інтенсивно бути присутніми в цих вимірах суспільного життя, а не лише на проповіді під час недільної Літургії. Іноді може здаватися, що на рівні мирян розуміння основ життя і діяльності Церкви є кращим, ніж на рівні духовенства. Нестача внутрішньоцерковного діалогу, співпраці, єдиного стратегічного погляду є дуже відчутною, а відтак виникають непорозуміння і неорганізованість. Патріарший устрій не може бути «брендом», за яким не стоїть нічого, крім слабких структур, слабкої або взагалі відсутньої стратегії, за яким нема чіткого системного менеджменту, що у співдії з Божою благодаттю ефективно впливає на переміну нас самих і суспільного життя. Внутрішнього богословсько-організаційного дозрівання не можна просто чекати. Патріархальний устрій треба здобувати важкою, послідовною, регулярною, стратегічно й тактично спрямованою працею на всіх рівнях у міцній системній екле-зіологічній зв’язці. Й тоді він прийде не лише де-юре, а й де-факто.\nЧи можна говорити про те, що на сьогодні між богословами УГКЦ абсолютно відсутня якась внутрішня комунікація? Немає форумів, видань, де вони б висловлювалися, ні потужних конференцій?\nНе можна сказати, що взагалі відсутні. Всі ці виміри комунікації сильніше чи слабше розвинуті. Діалог відбувається, але він дуже слабкий і «тихий», його не чує суспільство. В УКУ в своєму колі, в Тернополі, Івано-Франківську, Закарпатті, Дрогобичі – богослови в своїх середовищах спілкуються, і це добре, динаміка є. Але ця динаміка не має загальноцерковного простору, що могло б бути завдяки одній газеті, часопису, суспільно-богословському веб-порталу тощо. Між нашими богословськими закладами немає творчих богословських зв’язків, активної, регулярної і плідної співпраці. Робились різні спроби уніфікації богословських програм, співпраці щодо їх удосконалення, але до сьогодні потужна й систематична богословська співпраця відсутня. Все пливе за течією. Це свідчить про незрілість, насамперед людей, від яких дуже багато залежить, які ставлять, можливо, не ті акценти, які намагаються зробити щось, що, можливо, не є пріоритетним, першорядним. Треба молитися, щоби Бог усіх нас просвітив, щоб ми гармонійніше співпрацювали й щоб ці двадцять років для нас були уроком, з якого ми б зрозуміли, наскільки важливо вийти не лише зі «зовнішнього» підпілля, а й із «внутрішнього», себто сміливо будувати структури, системи внутрішньої співпраці, постійні зв’язки з суспільством, комунікації, які уможливлять плідну інтенсивну роботу, а не пробуксовування на тих самих темах вже друге десятиліття.\nЯк Ви гадаєте, на чому мала б зосередитися богословська наука в Греко-Католицькій Церкві з огляду на те, що ми не поза всесвітнім контекстом? На початку ХХ століття православні теологи говорили, що богослов’я буде «еклезіологічним». Водночас вони пішли різними шляхами: шляхом неопатристич-ного синтезу й філософського, ек-зистенціоналістського осмислення святоотцівської традиції. Ми залишались вирвані з цього контексту, і водночас Ви кажете, що наше богослов’я суміжне з їхнім. Отож, куди ми повинні рухатися, про що думати, що маємо досліджувати?\nДивлячись на реалії, на проблеми, про які я сказав, дуже непросто сьогодні розвивати своє богослов’я, зважаючи на передумови, на попередні напрацювання, яких є дуже мало, на обірвану тяглість у переданні. УГКЦ є Церквою Володимирового хрещення, Київською Церквою. Відповідно, богословсько-духовна традиція успадкована з Візантії, вона така ж, як у братів православних. У вірі, богопочитанні, літургійномолитовному, духовному подвижництві ми з ними єдині й фактично не маємо розбіжностей. На цьому акцентував ще Патріарх Йосиф Сліпий, кажучи, що «православні брати за вірою і кров’ю» до нас найближчі. Звідси й повинен виходити головний богословський вектор: заглиблюватись у свою східну природу, і не може бути якогось наголосу на одному аспекті (наприклад, еклезіо-логії) за рахунок іншого (наприклад, біблістики). Богослов’я – єдине й цілісне, і так воно повинно гармонійно й цілісно розвиватися у всіх його ділянках. Найважливіша вимога – це те, що богослов’я має розвиватись у живій єдності з духовним досвідом Церкви, а не бути сухою академічною дисципліною. Богослов’я виродиться у абстрактну теорію лише для «сакрального» кола вибраних, якщо не матиме безпосереднього втілення у різних вимірах пасторального життя, місійно-євангелізаційної діяльності, катехизації, живого та інтенсивного церковно-суспільного діалогу зі світом бізнесу, політики, культури тощо.\nПеребуваючи в сопричасті зі Вселенською Церквою, ми відкриті до плідного поділу богословським досвідом із Заходом. Наша перевага в тому, що ми, з одного боку, маємо свою автентику, східнохристиянську, візантійську, духовно й ментально вкорінену в києво-слов’янській традиції, а з іншого боку, ми можемо користуватися духовними скарбами Вселенської Церкви, які добре працюють на її ґрунті. Те, що підходить до нашого «східного ґрунту», можливо, з певною модифікацією, можна перенести й використати в нашому досвіді. Західні богословські школи мають інші методологічні підходи, які деколи дуже відрізняються від візантійських богословських акцентів, іншу історію розвитку й шлях духовного подвигу. Ми, будучи водночас і православними, й католиками, можемо благодатно й творчо осмислювати цих два досвіди у своєму києво-візантійському богослов’ї. Це великий потенціал, якого не має жодна інша помісна Церква. Хоч завжди потрібно пам’ятати про небезпеку примітивного штучного творення богословських конструкцій чи певних теоретично-богословських симбіозів (наприклад, розглядати богословську місію УГКЦ як міст, який не має своєї тотожності, а функціонально обслуговує суто екуменічні потреби католицького й православного світів), у яких спотворюватиметься досвід як одних, так і інших. Ось тут богослови, богословські осередки УГКЦ повинні сказати своє слово й вийти на всецерковний діалог.\nОдним із фундаментальних питань є проблема рецепції в УГКЦ римо-католицьких догматів, які були прийняті в ІІ тисячолітті. Як наша східна, православна й водночас католицька, Церква в своєму живому богословському переданні це інтерпретує, «пропускаючи» через живе церковне тіло у Святому Дусі. Необхідний мудрий, братній богословський діалог із римо-католиками, такий самий, який мав би бути з нашими братами православними, поєднаними з нами Володимировим хрещенням. Ця співпраця, черпаючи сили й досвід із нашого важкого та неоднозначного минулого, має дивитись на сучасні виклики й у майбутнє, яке найбільшою мірою залежатиме від того, наскільки богослови УГКЦ, звершуючи свою місію, зможуть вплинути на духовно-моральну атмосферу українського суспільства.


Ефективність і особливості проведення липофилинга носогубних складок\nЛіпофілінг (фетграфтінг) носо-губних складок затребуваний серед жінок старше 30 років. Суть процедури в заповненні підшкірної клітковини жировою тканиною, взятої з малопомітних місць пацієнта. Популярна подібна різновид пластики обличчя через низького ризику розвитку побічних реакцій і малоінвазивного методу проведення. Виконується липофилинг в кілька етапів, загальна тривалість яких варіюється від 1 до 3 годин. Потім пацієнтові дають рекомендації на період відновлення. Остаточний результат можна буде оцінити приблизно через півроку після проведення операції.\nСпецифіка липофилинга носогубних складок\nНосогубні складки (назолабіальний зморшки) заглиблюються переважно через вікового зниження колагену і активної міміки обличчя. Виявляється проблема в осіб старше 30 років. У молодшому віці ознаки старіння стають помітні через спадковості та інших дратівливих факторів:\nнизький тонус м’язів щік;\nрізкий набір або зниження маси тіла;\nвплив сили тяжіння.\nЩоб приховати естетичних дефектів активно застосовується липофилинг носогубних складок.\nВажливо знати! Під час процедури косметолог або пластичний хірург пересаджує пацієнтові жирові клітини з області живота або стегон в підшкірні порожнини. З них приживається приблизно 60%.\nПовноцінно оцінити результат роботи фахівців вдасться лише з часом. Спочатку повинен спати набряк і засвоїтися трансплантований жир.\nЯвна перевага фетграфтінга над іншими методиками заповнення глибоких носогубних складок – низьких ризик розвитку ускладнень. Власна жирова тканина добре приймається організмом і згодом не деформується. З мінусів можна виділити лише високий відсоток розсмоктування пересаджених клітин. Пацієнтам іноді доводиться йти на повторну корекцію. Незважаючи на брак, по частоті проведення липофилинг входить в 10-ку найбільш затребуваних косметологічних процедур, які використовуються для усунення дефектів особи.\nСуть процедури і цілі\nФетграфтінг – косметологічна процедура. Лікар зробить кілька проколів для забору і подальшого імплантації жирових клітин, очистить матеріал і здійснить пересадку. Маніпуляції проводяться під місцевою анестезією в амбулаторних умовах.\nМета корекції назолабіальний зморшок полягає в заповненні підшкірної порожнини власної жирової тканиною. В результаті у пацієнта омолоджується зовнішній вигляд і усувається естетичний дефект.\nПересадка власної жирової тканини в область носогубних складок дозволяє прибрати назолабіальний зморшки швидко і з мінімальним ризиком. Ніяких рубців після процедури не залишається. З мінусів можна виділити тривале очікування результату. Загальні переліки переваг і недоліків липофилинга виглядають так:\nСтрімко розгладжуються назолабіальний зморшки, а шкіра стає більш еластичною.\nЗменшуються видимих ??дефектів в зоні проведення корекції.\nЛіпофілінг доступніше інших варіантів ін’єкцій і імплантацій.\nОрганізм рідко відторгає пересаджену тканину. Шанс прояви інших ускладнень значно нижче, ніж після інших подібних операцій.\nПерші дні турбують набряки і синяки в місці здійснення ін’єкції.\nНе рекомендується приймати гарячу ванну або відвідувати сауну (баню) протягом місяця після липофилинга.\nПідсумковий результат можна оцінити мінімум через місяць, що пов’язано з необхідністю засвоєння організмом пересаджених жирових клітин.\nІноді потрібне проведення повторної корекції.\nІснує ризик появи асиметрії особи через непрофесіоналізм спеціаліста, який проводив ін’єкцію нерівномірно.\nПевні труднощі часто виникають у спортсменів і худих людей в зв’язку з нестачею жирової тканини.\nЄ ймовірність зараження інфекцією при проведенні фетграфтінга нестерильними інструментами або недотриманні рекомендацій фахівців під час періоду відновлення.\nПісля проведеної жирової ін’єкції деякий час турбує біль в області проколів.\nВ цілому процедура безпечна і добре переноситься організмом. Ризик розвитку ускладнень знизиться в рази при дотриманні рекомендацій фахівця.\nЛіпофілінг призначається для корекції естетичних дефектів за допомогою власного жиру. В обов’язковому порядку хворого попередньо направляють на обстеження з метою виключення ряду патологій. Список показань і протипоказань наведено в таблиці:\n• Вікові складки.\n• назолабіальний зморшки, що утворилися через інших факторів:\n– різкого скидання ваги;\n– особливостей будови сполучних волокон (колагенових, еластичних);\n– худорлявої статури.\n• Придбані дефекти шкіри.\n• Асиметрично локалізовані зморшки, сформовані через індивідуальних особливостей і різних патологій. • Період вагітності і годування груддю.\n• Серйозні патології хронічного типу.\n•\tІнфекційні захворювання.\n• Хвороби шкіри в області носогубного трикутника або місці забору тканини.\nУвага! Процедура призначається тільки повнолітнім пацієнтам. Рекомендований вік – 25 років і старше.\nОпис процесу корекції\nБудь-яка пластична операція починається з обходу лікарів і проведення аналізів. При відсутності протипоказань пацієнтові призначають дату виконання процедури.\nЗагальний алгоритм пересадки жирових клітин з проблемної зони в носогубні складки виглядає так:\nпідготовка Попередньо необхідно пройти комплексне обстеження для виявлення можливих протипоказань і визначення оптимальної зони екстракції липоцитов.\nфотофіксація В день проведення липофилинга носогубних складок лікар робить фото особи пацієнта, щоб потім оцінити результат до і після процедури.\nЗабір жирової тканини Залежно від статури і інших індивідуальних особливостей для екстракції липоцитов підходять стегна, сідниці, коліна, живіт. Проводиться витяг під місцевою анестезією спеціальним медичним шприцом, оснащеним канюлей для атравматичного проникнення. Судини і нерви при введенні такої голки розсуваються, що допомагає уникнути пошкоджень. Загальний наркоз застосовується вкрай рідко під час липофилинга.\nОчищення зібраного матеріалу Вилучені ліпоціти очищаються від домішок (крові, лімфи). З цією метою жирову тканину поміщають в спеціальну центрифугу.\nпроведення ін’єкції Очищений матеріал набирають в канюлі по 2-10 мл і проводять ін’єкції в носогубні складки. Фахівці намагаються пересаджувати за раз незначна кількість клітин. Пріоритетно лінійне вживлення (пластами). При введенні великого об’єму матеріалу підвищується ризик некротизации і розсмоктування жирової тканини.\nпісляопераційне спостереження Прооперованого пацієнта чекає ще кілька годин полежати в клініці. Лікарі будуть спостерігати за його станом, щоб уникнути ускладнень.\nЛіпофілінг проводиться амбулаторно. Скільки часу піде на процедуру, залежить від обсягу пересаджують тканини. Побачити, як виконується паркан і ін’єкція липоцитов можна на відео вище.\nПісля фетграфтінга хворі скаржаться на болі, крововиливи і набряки в області проведення ін’єкції. Пропадають турбують симптоми через 3-4 тижні. Для зниження ризику зсуву, омертвіння або розсмоктування пересадженою тканини фахівці склали перелік порад, актуальних після операції:\nСпати на спині. Спиратися про область, де була проведена пересадка липоцитов, забороняється.\nВідмовитися від сауни, лазні та ванни. Митися бажано під душем. Вода не повинна бути гарячою.\nЧи не використовувати косметику на зоні здійснення липофилинга.\nЧи не масажувати набряклі тканини.\nПриймати ліки сприяють розрідженню крові. Дозування повинен визначити лікар.\nЗвернутися до фахівця, який проводив процедуру, якщо виявляться будь-які нетипові симптоми.\nУ перші 3 місяці:\nУникати потрапляння прямих сонячних променів на місце ін’єкції.\nВідмовитися від походів в солярій.\nКонтролювати масу тіла. Особливо небезпечно різке схуднення.\nПриймати знеболюючі, протизапальні, протинабрякові препарати і вітаміни, схвалені лікарем.\nПідкоригувати раціон, додавши продукти багаті поліненасиченими жирами.\nУспішно виконана операція має на увазі розсмоктування до 1/3 від загального обсягу пересаджених клітин. Решта 70 і більше відсотків приживаються. Приклад позитивного результату можна побачити на фотографії нижче.\nЗа якими визначають успішність пересадки можна через півроку з моменту її здійснення. Якщо результат не влаштує пацієнта, проводиться додаткова корекція.\nВажливо знати! Прижилися ліпоціти залишаються на все життя. Вистачає ефекту фетграфтінга мінімум на кілька років. Для збереження досягнутого результату необхідно уникати травм, коливань маси тіла і дотримуватися рекомендацій косметологів.\nМатеріальні витрати на липофилинг носогубних складок\nЛіпофілінг вигідніше багатьох інших методів корекції особи. Обумовлений момент відсутністю необхідності проведення серйозного оперативного втручання і пересадкою власних липоцитов, а не штучних матеріалів або імплантатів. Вплинути на вартість процедури можуть такі чинники:\nобсяг пересаджуваних липоцитов;\nДля порівняння можна орієнтуватися на вартість процедури в обласних центрах. У Москві ціна на фетрафтінг 25-45 тис. Руб., А в інших великих містах – 15-20. Пересадка жиру в невеликих населених пунктах обходиться в 9-12 тис.\nВідгуки прооперованих людей\nПеред проведенням липофилинга рекомендується ознайомитися з відгуками людей, які недавно були прооперовані. Чужий досвід допоможе уникнути помилок, краще підготуватися до процедури або відмовитися від неї. Приклади коментарів наведені в таблиці:\nпозитивний • «Я завжди була худенькою. А з віком через це сильно стали виділятися носогубні складки. З чоловіком обговорили це і вирішили пластику робити. Під ніж лягати не хотілося, тому тільки на малоінвазивні методи погодилася. Кращим мені здався липофилинг. Це всього лише «переміщення» свого ж жиру з одного місця в інше. У моєму випадку взяли частину матеріал з попи. Їли вистачило. Навіть думали, що доведеться ще з живота набирати, але обійшлося. Результат мене порадував. Особа молодше стало років на 10 ».\n• «Глибокі носогубні складки – це у нас сімейне. Причому по жіночій лінії в ранньому віці. У мене після 30 все почалося. Вирішила з косметологом порадитися. Все-таки якщо зараз вже є зморшки, що до 40 буде? Він сказав кращий варіант – трансплантація власного жиру. Ця процедура безпечна і коштує відносно недорого. Інші види корекцій мені здалися менш вигідними. Провели операцію успішно. Ніякого мерзенного дефекту на обличчі у мене більше немає ».\nнегативний • «Фетграфтінг носогубних складок цього літа робила. Від проблеми позбулася, але осад залишився. Процедура, м’яко кажучи, неприємна навіть під анестезією. Та й потім довго ще спати нормально не могла з-за болю. Дівчата, моя вам порада, якщо плануєте пересадку жиру, запасайтеся знеболюючим на період відновлення. У мене особисто багато «Найза» пішло ».\n• «Після різкого схуднення у мене сформувалися моторошні зморшки в районі носогубного трикутника. Звернулася в гарну московську клініку, де мені і порадили зробити липофилинг. Опис процедури класне. Вона і безпечна і ефективна і дешевше, ніж інші варіанти пластики, але в моєму випадку потрібна повторна корекція через півроку. Багато жиру розсмокталося, тому результат слабкий був. На щастя, хоч втретє не знадобився ».\nнейтральний • «Робила пересадку жиру з живота в область носогубного трикутника цього літа. Всі успішно завершилося. Боляче потім було і набряки страшні, але нічого страшного. Головне, результат ».\n• «Мені в Пітері фетграфтінг носогубних складок робили. Причому довелося 2 рази жир пересаджувати, але результатом я задоволена. Рекомендую такий варіант корекції дівчатам, у яких є запас грошей на кілька процедур. Однією все рідко обмежується ».\nБільшості прооперованих сподобався результат липофилинга. З мінусів виділяють тільки біль після проведення процедури і ймовірність повторної трансплантації жиру.\nЛіпофілінг зони носо-губних складок допомагає приховати наявні дефекти і помітно омолодити обличчя. Проводиться процедура під місцевою анестезією. Досягнутий результат зберігається на багато років і дозволяє уповільнити процес старіння. Від прооперованого лише потрібно дотримуватися рекомендацій фахівців.\nЕфективність і особливості проведення липофилинга носогубних складок Ссылка на основную публикацию\nДієта при псоріазі по Пегано: таблиця продуктів, харчування, рецепти, меню, відгуки та результати\nПсоріаз - серйозне хронічне захворювання шкіри, етимологія якого повністю ще не ...\nЯк відмовитися від їжі, щоб схуднути – що і коли можна їсти\nНа що тільки не готові люди, щоб схуднути! Хтось мучить себе дієтами, хтось ...\nЯк схуднути в животі і боках в домашніх умовах: перевірені способи\nЖивіт і боки - місця найбільш частого скупчення жирових відкладень. Припасає їх ...\nДієта «6 пелюсток» – рецепти і докладний меню на кожен день\nДієта «6 пелюсток» створена за принципом почергового застосування монодієт. ...\nДієта після операції з видалення жовчного міхура: харчування, меню, рецепти, відгуки і результати\nСкупчення каменів в жовчному міхурі - це наслідок порушення обміну речовин. ...


Готелі у м. Falcade від ₴3 267/ніч - Search on KAYAK\nПорівняйте ціни на готелі Falcade на сотнях сайтів відразу\nFalcade, VE, Італія\nНайкращі готелі Falcade\nГотелі Falcade, які рекомендують найчастіше\nHotel Stella Alpina - Falcade - Будівля\nHotel Pineta - Falcade - Спальня\nHotel Garni Miramonti - Falcade - Спальня\nPark Hotel Arnica - Falcade - Будівля\nSan Giusto - Falcade - Будівля\nAlbergo Ombrettola - Falcade - Їдальня\nResidence Malibu - Falcade - Будівля\nLumen - Casa per Ferie - Falcade - Спальня\nVilla Roberto - Near Biois Valley - Falcade - Їдальня\nСкільки може коштувати номер у готелі Falcade?\nНайпопулярнішийCasa Fiordaliso₴4 234 за ніч\n2-й за популярністюCasa Gilda₴3 868 за ніч\nОптимальноCasa Sandra₴3 267 за ніч\n2-й за ціною/якістюCasa Angelo₴3 685 за ніч\nКоли краще бронювати готель в Falcade\nПоради, як знайти ідеальний готель в Falcade за найкращою ціною\nЯкщо вас цікавить недороге житло в Falcade, поїздку варто планувати на "низький" сезон. Найвигідніші місяці, коли ціни на готелі в Falcade знижуються до мінімуму, — це грудень і вересень.\nВартість готельного номера в Falcade залежить від різних факторів, але якщо вас цікавить найбюджетніший день тижня, то зазвичай це четвер. неділя – це, навпаки, найдорожчий день.\nПоширені запитання про бронювання готелю в Falcade\nЧи безпечно зупинятися в готелях за напрямком Falcade під час пандемії коронавірусу (COVID-19)?\nЗагалом готелі не вважаються місцем підвищеного ризику за умови, що їхній персонал уживає належних санітарних заходів для профілактики коронавірусу (COVID-19). Тим не менше, ми рекомендуємо вам уточнити інформацію про такі заходи у готелях за напрямком Falcade в органах місцевої влади.\nЯк знайти готель у центрі міста Falcade?\nПісля того, як ви здійсните пошук готелів на KAYAK, ви можете уточнити свої вподобання щодо району і вибрати, наприклад, лише центральну частину міста Falcade. Ви також можете задати запит на карті, щоб звузити область пошуку до центру міста Falcade.\nДе зупинитися в Falcade?\nНаша карта покаже точне місце розташування кожного готелю та допоможе вам вибрати чудовий номер в Falcade.\nFalcade — готелі\nFalcade – пропозиції від готелів. Пошук готельних номерів у м. Falcade. Знаходьте дешеві готелі міста Falcade. KAYAK здійснює пошук на сотнях туристичних сайтів, щоб допомогти вам знайти бюджетні готелі і вигідно забронювати зручний номер.


Професійний ведучий (тамада) Михайло Мамчур, місто Шумськ\nПрофесійний ведучий на Ваше свято, місто Шумськ в Тернопільській області\nЯкщо Ви читаєте мою сторінку, думаю, Ви хочете організувати стильне і незабутнє весілля своєї мрії в місті Шумськ в Тернопільській області. І я з радістю Вам у цьому допоможу. Ваше весілля – це важлива частинка мого життя. Довірившись мені Ви проживете весільний день на одному подиху, відчуєте лише справжні емоції. Тактовність, харизма та вміння виходити з нестандартних ситуацій – це головні ознаки мого професіоналізму. Я не використовую у своїй роботі непристойні жарти та довжелезні тости у віршах. Пропоную лише сучасну та цікаву конкурсну програму, узгоджую сценарій весілля з кожним клієнтом індивідуально. Роблю все від мене залежне, щоб Ваш весільний день пройшов ідеально, а щасливі молодята і гості насолоджувались кожною хвилиною свята кохання. Обирайте серцем, бережіть своє кохання, а у всьому іншому довіртесь професіоналам. І Ваше свято стане справжнім початком нового життя!\nЗ радістю проведу для Вас в місті Шумськ в Тернопільській області весілля, виїзну церемоню, день народження, ювілей, корпоративну вечірку, родини, хрестини, випускний вечір, відкриття магазину тощо.


Апарат для розливу напоїв — UA 86887\n1. Апарат для розливу напоїв, що містить привабливий зовні, що привертає увагу, корпус, оснащений кнопками управління, охолоджувач, ємності для інгредієнтів, дозатор порцій, змішувач напоїв, який відрізняється тим, що містить блок електронного управління; пристрій для виготовлення льоду, який включаєфільтри грубої і тонкої очистки, ємність для води, регенератор льоду, механізм дозування льоду, механізм видачі льоду; дозатори порцій виконані у вигляді насосів-дозаторів; як змішувач напоїв використаний ємкісний порційний змішувач.\n2. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що містить блок миття і подачі склянок.\n3. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що містить блок подачі склянок одноразового користування.\n4. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що зовні корпус покритий кольоровою вініловою плівкою.\n5. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що корпус виконаний металевим або з пластика.\n6. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що ємності для інгредієнтів і води оснащені датчиками рівня, виконані з можливістю автоматичного регулювання рівня.\n7. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що містить купюроприймач та/або монетоприймач.\n8. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що пристрій для виготовлення льоду виконаний з можливістю формування льоду у формі скляночок.\n9. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що містить блок видачі коктейльних трубочок.\n10. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що на корпусі розміщений пристрій, який імітує змішування напоїв.\n11. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що корпус і ємкісний порційний змішувач виконані з можливістю спостерігати процес змішування напоїв.\n12. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що він виконаний з можливістю подавати напої без перемішування.\nРеферат: Апарат для розливу напоїв містить корпус, оснащений кнопками управління, охолоджувач, ємності для інгредієнтів, дозатор порцій, змішувач напоїв. Містить блок електронного управління; пристрій для виготовлення льоду, який включає фільтри грубої і тонкої очистки, ємність для води, регенератор льоду, механізм дозування льоду, механізм видачі льоду; дозатори порцій виконані у вигляді насосів-дозаторів; як змішувач напоїв використаний ємкісний порційний змішувач. UA 86887 U (12) UA 86887 U UA 86887 U 5 10 15 20 25 30 35 40 45 50 55 60 Корисна модель належить до конструкцій торговельного встаткування, зокрема апаратів для змішування і розливу алкогольних, слабоалкогольних напоїв та коктейлів шарами в барах, нічних клубах та закладах з продажу алкоголю. Найближчим аналогом корисної моделі вибраний апарат для розливу алкогольних і слабоалкогольних напоїв в барах і нічних клубах - коктейлер "Вулкан", виробництва м. Златоуст, Челябінської обл., РФ (http://vendmash.tiu.ru/p5590397-vendingovyi-apparatkoktejler.html). Апарат є вендинговим, тобто грошовим автоматом, який містить привабливий зовні, що привертає увагу, цільнометалевий корпус, оснащений кнопками управління, монетоприймач з функцією видачі здачі, пристрій для подачі стаканчиків, вікно видачі напою, містить охолоджувач, ємності для інгредієнтів, дозатор порцій, змішувач напоїв (коктейлів). Недоліком найближчого аналога є саме виконання апарату виключно вендинговим, при використанні якого споживач втрачає можливість спілкування (з барменом), бо в основному саме заради спілкування люди відвідують бари і нічні клуби. Автомати є безликими, не можуть надати людині задоволення від співучасті у приготуванні напою, вони більш доречні у місцях, де людина вибирає і випиває вибраний напій похапцем. При вирішенні корисної моделі передбачено можливість сплати як через купюроприймач та/або монетоприймач, так і безпосередньо через бармена, який буде наливати споживачу вибраний ним напій. Апарат за корисною моделлю не виключає наявності бармена, а полегшує його працю; таким апаратом може користуватися і бармен, і безпосередньо сам споживач. Недоліком найближчого аналога також є відсутність можливості безпосереднього надавання до напою льоду, тобто отримання на видачі напою з льодом. Технічним результатом корисної моделі є підвищення якості і зручності обслуговування. Ознаками найближчого аналога, що збігаються з суттєвими ознаками корисної моделі, є наявність в апараті для розливу напоїв привабливого зовні, що привертає увагу, корпусу, оснащеного кнопками управління, охолоджувача, ємностей для інгредієнтів, дозатора порцій, змішувача напоїв. В основу корисної моделі поставлена технічна задача удосконалення конструкції установки для розливу питної води. Поставлена задача вирішується тим, що в апараті для розливу напоїв, який містить привабливий зовні, що привертає увагу, корпус, оснащений кнопками управління, охолоджувач, ємності для інгредієнтів, дозатор порцій, змішувач напоїв, згідно з корисною моделлю, містить блок електронного управління; пристрій для виготовлення льоду, який включає фільтри грубої і тонкої очистки, ємність для води, регенератор льоду, механізм дозування льоду, механізм видачі льоду; дозатори порцій виконані у вигляді насосів дозаторів; як змішувач напоїв використаний ємкісний порційний змішувач. Згідно корисній моделі апарат містить блок миття і подачі склянок. Згідно корисній моделі апарат містить блок подачі склянок одноразового користування. Згідно корисній моделі зовні корпус покритий кольоровою вініловою плівкою. Згідно корисній моделі корпус виконаний металевим або з пластика. Згідно корисній моделі ємності для інгредієнтів і води оснащені датчиками рівня, виконані з можливістю автоматичного регулювання рівня. Згідно корисній моделі апарат містить купюроприймач. Згідно корисній моделі апарат містить монетоприймач. Згідно корисній моделі пристрій для виготовлення льоду виконаний з можливістю формування льоду у формі скляночок. Згідно корисній моделі апарат містить блок видачі коктейльних трубочок. Згідно корисній моделі на корпусі апарата розміщений пристрій, що імітує змішування напоїв. Згідно корисній моделі корпус і ємкісний порційний змішувач виконані з можливістю спостерігати процес змішування напоїв. Згідно корисній моделі апарат виконаний з можливістю подавати напої без перемішування. Виконання сукупності суттєвих ознак корисної моделі є необхідною й достатньою умовою для досягнення технічного результату. Кориснамодель пояснюється кресленням, де зображена загальна блок-схема апарата для розливу напоїв. Апарат для розливу напоїв містить привабливий зовні, що привертає увагу, корпус 1, оснащений кнопками управління 2, щонайменше три ємності для інгредієнтів 3, охолоджувач 4, насоси-дозатори порцій 5, ємкісний порційний змішувач 6, блок електронного управління 7, пристрій для виготовлення льоду 8, який включає фільтр грубої очистки 9, фільтр тонкої очистки 10, ємність для води 11, регенератор льоду 12, механізм дозування льоду 13, механізм видачі льоду 14. Апарат містить блок миття і подачі склянок 15 та/або блок подачі склянок одноразового користування 16. Ємності для інгредієнтів 3 і ємність для води 11 оснащені датчиками рівня 17, виконаними з можливістю автоматичного регулювання рівня, а також апарат містить купюроприймач 18 та/або монетоприймач 19. Пристрій для виготовлення льоду 8 оснащений формувачем льоду у формі скляночок 20. Магістралі для подання інгредієнтів, 1 UA 86887 U 5 10 15 льоду, напоїв; трубчасті елементи, секції, відводи, клапани, крани, отвори для виходу напоїв та склянок на фігурі не позначені. На фігурі не показані: блок видачі коктейльних трубочок, оснащений ємністю для зберігання трубочок; пристрій, що імітує змішування напоїв, розміщений на корпусі 1 апарата. Апарат для розливу напоїв використовують таким чином. Через кнопки управління 2 споживач або бармен вибирає необхідні компоненти напою (які містяться в ємностях для інгредієнтів 3), наявність чи відсутність у ньому льоду. Блок управління 7 подаючи відповідні сигнали регулює відкриття відповідних клапанів насосів-дозаторів порцій 5, сполучених з необхідними ємностями для інгредієнтів 3. Змішаний напій поступає в вибрану відповідною кнопкою управління 2 склянку (на фігурі не позначена) скляну, вимиту і подану з блока миття і подачі склянок 15, чи в пластикову або паперову склянку (на фігурі не позначена) з блока подачі склянок одноразового користування 16, чи в склянку (на фігурі не позначена) з льоду з формувача льоду у формі скляночок 20. При необхідності приготувати напій - коктейль з різнобарвних шарів в апараті передбачена можливість подавати напої, без перемішування складових інгредієнтів, подаючи їх поза змішувачем 6. ФОРМУЛА КОРИСНОЇ МОДЕЛІ 20 25 30 35 40 1. Апарат для розливу напоїв, що містить привабливий зовні, що привертає увагу, корпус, оснащений кнопками управління, охолоджувач, ємності для інгредієнтів, дозатор порцій, змішувач напоїв, який відрізняється тим, що містить блок електронного управління; пристрій для виготовлення льоду, який включає фільтри грубої і тонкої очистки, ємність для води, регенератор льоду, механізм дозування льоду, механізм видачі льоду; дозатори порцій виконані у вигляді насосів-дозаторів; як змішувач напоїв використаний ємкісний порційний змішувач. 2. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що містить блок миття і подачі склянок. 3. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що містить блок подачі склянок одноразового користування. 4. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що зовні корпус покритий кольоровою вініловою плівкою. 5. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що корпус виконаний металевим або з пластика. 6. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що ємності для інгредієнтів і води оснащені датчиками рівня, виконані з можливістю автоматичного регулювання рівня. 7. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що містить купюроприймач та/або монетоприймач. 8. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що пристрій для виготовлення льоду виконаний з можливістю формування льоду у формі скляночок. 9. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що містить блок видачі коктейльних трубочок. 10. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що на корпусі розміщений пристрій, який імітує змішування напоїв. 11. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що корпус і ємкісний порційний змішувач виконані з можливістю спостерігати процес змішування напоїв. 12. Апарат за п. 1, який відрізняється тим, що він виконаний з можливістю подавати напої без перемішування. 2 UA 86887 U Комп’ютерна верстка Л. Бурлак Державна служба інтелектуальної власності України, вул. Урицького, 45, м. Київ, МСП, 03680, Україна ДП “Український інститут промислової власності”, вул. Глазунова, 1, м. Київ – 42, 01601 3\nМітки: розливу, напоїв, апарат\nАпарат для розливу напоїв\nМітки: напоїв, апарат, роздавальний, пристрій, розливу, ємність, патрубок, розливний\nМітки: напоїв, пристрій, засобами, розливний, встановлювальними, розливу, ємність, апарат, обладнані\nМітки: спосіб, напоїв, розливу, пристрою, пристрій, контролю\nАвтори: Уотерс Алберт, Андерсон Іан, Донкер Ханс, Халкет Ендрю Р.Б., Грімуейд Стефан Дж.\nМПК: B65D 25/00, B67D 1/04, B65D 77/00\nМітки: варіанти, напій, напоїв, розливу, мішка, алкогольних, алкогольний, апарат, містить, роздавальний, пристрій\nПопередній патент: Спосіб корекції артеріальних дисфункцій організму експериментальних тварин при стрес-індукованій артеріальній гіпертензії\nНаступний патент: Спосіб діагностики порушень формування кульшових суглобів у немовлят\nВипадковий патент: Замок для кріплення зношуваних деталей до землерийного устаткування та зношуваний вузол


Три світи українських ідентичностей | Українська правда\nТри світи українських ідентичностей\nВівторок, 06 січня 2015, 13:08\nУ Рахові є пам’ятник гуцулові з загадковим написом "Знаймо – хто смо". Як згодом мені його переклали, це означає "знаємо, хто ми є". Це найкращий опис того, що таке ідентичність.\nЛегенда про ДНР\nЯкщо починати ab ovo, розуміння світогляду "Донецької народної республіки" почнеться навіть не з переселенців, а з Різдва. Історик Ярослав Грицак вважає, що народи, які колядують, мають кращі шанси на добробут і гідність за народи, які не вміють колядувати. Тож взимку Україна розділяється не по Дніпру і навіть не по Збручу. А по тому, де святкують різдвяні свята, а де – новорічні.\nЦе підтверджує донецький журналіст Денис Казанський: "Навіть коли радянська влада принесла на Захід свої свята, тут вони були штучними. Тут продовжували святкувати Різдво, тобто, зрозуміле для себе свято". Натомість на східних землях не було такої сили традицій; Денис каже, що їх просто не існувало. Люди приїжджали на землю, яка не мала свого коріння та історичної протяжності. Тому на місці культурно-історичного вакууму буйним цвітом розквітли традиції радянські.\nЦя земля – і не російська, і не українська – застрягла у своєму міфічному ностальгійному СРСР, ніби у втраченому Едемі. І цю ностальгію дуже вдало використали політики.\n"Донбас особливий", "в Донбасу окремий шлях", повторювали вони раз за разом. Цей особливий шлях не передбачав ані свободи слова, ані плюралізму думок, ані інших демократичних цінностей. Поки в інших регіонах формувалась демократія, Донбас тримався залізобетонним радянським монолітом, як за часів Брежнєва.\nІ, можливо, він так би й протримався – ображений на всіх, ніким не почутий, - якби не війна. На Донбасі народилась легенда про стихійно сформовану самооборону, ополченців, київську хунту та молоду народну республіку. А кров, яка пролилась, сакралізує та підкріплює будь-яку легенду. Вже не можливо сказати, що насправді не існує ніякої ДНР, якщо за неї хтось бився і помирав. Бо визнати, що ти помер за щось вигадане, було б абсурдно.\nДо прикладу, в чемпіонаті ДНР з баскетболу готові виступати вісім команд. А ми і досі думаємо про цю "народну республіку" як про щось уявне, що насправді не існує. Виявляється, для того, щоби земля отримала свою політичну значимість, необхідна чиясь смерть.\nЗа словами Казанського, на жаль, Україна програла момент, коли можна було стерти лінію ментального розлому.\nКримська історія видається занадто простою. Ось – кримські пляжі з туристами з Єкатеринбурга, ось Чорноморський флот РФ, ось Лівадійський палац сім’ї Романових і "полита руською кров’ю земля". Ось народне волевиявлення, хай і під контролем військових. "Кемська волость? Забирайте!"\nАле, коли придивляємось пильніше, від початкової простоти не лишається й сліду.\nПо-перше, є світ Криму і світ Севастополя, а це – дві великі різниці. Якщо минулої зими в Сімферополі було щось на кшталт майданів, то в Севастополі було небезпечно виходити на будь-які акції. Мешканці Севастополя у своїй більшості ніколи не ідентифікували себе як кримчан, максимум - як мешканці півострова Крим. Але в першу чергу Севастополь, місто російської слави, асоціював себе лише сам із собою.\nПо-друге, шукати історичні корені в світогляді місцевих - марна справа, адже Крим – також здебільшого земля переселенців. Максим Кицюк, громадський активіст родом із Севастополя, пояснює: "Окрема кримська ідентичність, на мою думку, є історично сформованим стереотипом. Адже Крим, сам по собі, не має історично-корінного населення, окрім кримських татар, караїмів та кримчаків. Решта - сюди завезені, або ті, що втікали до Криму".\nОсобливість незалежно сформованої кримської політичної ідентичності була б перебільшенням. Відчуття відокремленості півострова можна пояснити, скоріш, географією, аніж колективною історичною пам’яттю. Карту "ідентичність Криму" просто дістали з рукава і вкинули в гру, розігруючи партію російської весни. Адже кримський дрейф між українським та російськими берегами тривав щонайменше років двадцять української незалежності. Попри "латентну проросійськість", про яку розповідають місцеві активісти, прагнення бути з Україною в Криму були.\nТа ними не скористались.\nОднією з перших тез, яка звучала на півострові після анексії Росією, була: "На нас не звертали уваги весь цей час, а нам було потрібно, аби Україна щось для нас робила".\n"Це яскраво показує цю "кримську ідентичність": не "ми - Україна, робімо щось для себе", а "ми - Крим, хай Україна щось зробить для нас"", - підсумовує Максим.\nКрим – це не "орден на грудях планети Земля", це річ у собі. Він існує незалежно від того, чи ми його розуміємо. Він живе за своїми правилами та законами, у дивній світоглядній суміші радянських звичок, української традиції, російських триколорів і кримськотатарських смаків.\nГаличина – це як свята земля, тільки в Україні. В Галичині живуть найбільш українські українці. Маленька Галичина рік за роком рятує велику Україну. Можна припустити, що на думку галичан у них і надої корів більші, і трава зеленіша, і вода солодша.\nМіф про Галичину – один із найбільш медійно успішних локальних міфів. Галицький бренд непогано йде на експорт, і ось уже навіть у Харкові чи в Одесі відвідувачі кафе знають, що слово "чоколяда" означає "шоколад".\nГаличина – це такий собі західний форпост "українського сепаратизму". Ніби, дай тільки привід, галицька інтелігенція побудує стіну по Збручу, відмежується від решти світу і буде собі щасливо смакувати пляцками та струдлями. Ідея незалежної Галичини сягає ще часів Австро-Угорщини, але зараз набула нової цікавості. На контрасті з донбаськими "ополченцями" західники і справді виглядають більш культурно та комерційно привабливими.\nАле львівський історик Василь Расевич охолоджує гарячі голови ідеологів незалежної Галичини: "На жаль (або на щастя), окремої галицької ідентичності, яка б розвивалась не на етнічній основі, не сформувалось". Через те, що довгий час на цих землях конкурували два потужні національні проекти – польський та український – на момент розпаду Австро-Угорської імперії наднаціональної галицької ідентичності не існувало.\nГаличина об’єднує своїх мешканців географічно, історично та культурно. Але цього мало для того, щоби сформувати якусь політичну самоідентифікацію. Тому, пояснює Расевич, проблема представників руху за відродження Галичини полягає в тому, що вони намагаються зманіпулювати і представити українську ідентичність Галичини як окрему галицьку.\nЗакінчується все так само, як і починається: легендами і героями.\nНаші легенди визначають наш образ світу, наші герої показують нам, якими ми хочемо бути. А для формування політичної ідентичності важливо мати спільних героїв. Україна, яка зараз починається від Чопа і завершується Дніпропетровською областю, каже Василь Расевич, отримала їх в особі Небесної сотні. Саме вони зараз гуртують країну та об’єднують її в політичну націю.\nТериторії Донбасу, які Київ не контролює, мають власний пантеон мучеників, і навряд чи приймуть до нього загиблих на Інститутській. Занадто велика світоглядна прірва між ними. Якщо кордони держави лишатимуться сталими, то найбільшою роботою в майбутньому стане примирення героїв і пам’яті.\nІ тоді, можливо, відповідь на питання "хто ми є" буде нарешті спільною.\nВсе это интересно. НО. Рахов - это не Галичина. Закарпатье - нечто вроде Кенегсберга, пришлепнутого к СССР, чтоб иметь плацдарм в Европу. Закарпатье- это бывшая Пудкарпатська Русь, со своей коренной народностью, с которой Сталин поступил очень несправедливо. Еще хуже, чем с крымскими татарами. Татар хоть народностью признают. Это тот скелет в шкафу, о котором нужно будет говорить и восстановить историческую справедливость. Потому что, не смотря на уничтожение исторической памяти, народ Закарпатья все-равно помнит, КТО ОН ЕСТЬ. (и к понятию "русский" - это не имеет никакого отношения). Очень важно изучать историю этого народа и быть честными по отношению к нему и себе.\nЯрослав Заблоцький Як бути здоровим і не платити за стоматологічне лікування?\nМайже 100% українців мають карієс (дірки в зубах), а більше 50%, а за деякими даними і всі 80%, мають пародонтит (запалення ясен), через що ще в молодому віці втрачають зуби.


Підозрюваний у жорстокому розбійному нападі залишився під вартою\nЗалишено в силі ухвалу Київського районного суду міста Одеси стосовно чоловіка, який підозрюється у розбійному нападі. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишився незмінним. Таке рішення прийняв Апеляційний суд Одеської області.\nНагадаємо, що у підозрюваних, які є рідними братами, виник намір на заволодіння чужим майном.\n23 квітня 2016 року, близько півночі, потерпілий знаходився біля магазину «Кактус» в м.Одесі.\nДо нього підійшов один з підозрюваних, який поводив себе агресивно та почав провокувати конфлікт. Побачивши, що другий підозрюваний біжить з битою в руках, потерпілий почав тікати, але його наздогнали біля будинку по вулиці Щукіна і почали наносити численні удари битою та ногами.\nВід нанесених травм потерпілий втратив свідомість, а підозрювані заволоділи його грошовими коштами у розмірі 4200 гривень.


Сухий шампунь - це спосіб для миття волосся без застосування води. Він являє собою порошок, який наноситься на сухе волосся, вбирає в себе жир і забруднення з волосся, а потім вичісується за допомогою звичайної гребінця.\nТаким засобом для миття волосся користувалися ще наші предки, так як проблема відсутності води раніше була дуже актуальною. Складалися сухі шампуні зазвичай з якого-небудь одного інгредієнта: пудри, борошна, тальку, перемеленої борошна, в залежності від винахідливості і підручних засобів.\nСучасні сухі шампуні пропонуються в якості пресованих плиток, а найчастіше - у вигляді спреїв. До їх складу входять:\nАбсорбуючі частинки (крупинки рису, кукурудзи, вівса), які здатні швидко ввібрати в себе пил і жир з волосся;\nКосметична глина, що надає волоссю блиск і обсяг;\nЕфірні масла, косметичні віддушки, ароматизатори, які роблять процедуру не тільки корисною, а й приємною.\nСухий шампунь - дуже зручний засіб для миття волосся в тривалих поїздках, відрядженнях, подорожах, лікарнях - коли доступ до гарячої води відсутній.\nВ Європі сухими шампунями вже давно користуються для того, щоб швидко освіжити зачіску, наприклад, перед несподіваними гостями або побаченням. До того ж, сухий спосіб миття волосся дозволяє зберігати свіжість і чистоту голови, не пересушує при цьому кінчики волосся (що трапляється при звичайному частого миття голови з водою).\nРозглянемо застосування сухих шампунів в двох різних варіаціях, в залежності від форми випуску шампуню.\nОдержаний порошок рівномірно розподіляємо по всій довжині волосся масажними рухами.\nМи залишаємо волосся на 3-5 хвилин. В цей час готуємо рушник і гребінець.\nНад ванною (або іншої великої ємністю) ретельно розчісували волосся по всій довжині, після чого стряхиваем залишки сухого шампуню за допомогою рушники.\nЯкщо у тебе коротке волосся, буде досить протерти волосся рушником. Довге волосся доведеться додатково гарненько вичесати.\nТак, в результаті зовсім невеликих зусиль ти отримуєш чисті і сухі волосся. При цьому вони набагато краще піддаються укладанню, бо не настовбурчуються і не стирчать в різні боки, як після миття водою і висушування феном.\nІноді бувають моменти, коли сухий шампунь терміново потрібен, а його немає в продажу, або немає часу на його пошуки. Чи не впадай у відчай, такий шампунь можна зробити і самому, причому досить швидко і просто.\nХарчова сода (1 ч. Ложка).\nВівсянку перемелює в кавомолці.\nКількість шампуню можна збільшити, але пропорції при цьому дотримуватися обов`язково.\nСуміш наносимо на волосся, масажуючи їх пару хвилин. Потім ретельно вичісуємо.\nБорошно (пшеничне, кукурудзяне, нутовая) - 2 ст. ложки;\nМигдаль подрібнений - 1 ст. ложка;\nКорінь фіалки подрібнений - 1 ст. ложка.\nПодальша послідовність дій аналогічна попередньому рецепті.\nТальк або дитяча присипка (1 ч. Ложка);\nСода харчова (0,5 ч. Ложки).\nПроцес приготування і застосування повторюється, як в перших двох рецептах.\nНезважаючи на всі очевидні плюси сухого шампуню, все ж не варто довго захоплюватися застосуванням цього засобу, так як звичайні шампуні все ж краще видаляють забруднення і жир з волосся. До того ж, без використання води жир і піт з часом почне закупорювати пори шкіри голови, що може привести до появи лупи, а, згодом, до випадання волосся.\nПри виборі сухого шампуню вибирай товари перевірених і надійних марок, віддавай перевагу спреям - вони більш зручні та комфортні у використанні.\nЯк надати свіжість волоссю за п`ять хвилин


Библия | 2-я Царств 5 (Перевод И. Огиенко)\n«І посходилися всі Ізраїлеві племена до Давида в Хеврон та й сказали йому: Оце ми кість твоя та тіло твоє ми! » /2-я Царств 5:1/\n«І давніш, коли Саул був царем над нами, ти водив Ізраїля на війну і приводив назад. І Господь тобі сказав: Ти будеш пасти народа Мого, Ізраїля, і ти будеш володарем над Ізраїлем. » /2-я Царств 5:2/\n«І прийшли всі Ізраїлеві старші в Хеврон, а цар Давид склав із ними умову в Хевроні перед Господнім лицем. І помазали вони Давида царем над Ізраїлем. » /2-я Царств 5:3/\n«Давид був віку тридцяти літ, коли став царювати, і сорок літ царював він. » /2-я Царств 5:4/\n«У Хевроні царював він над Юдою сім літ і шість місяців, а в Єрусалимі царював тридцять і три роки над усім Ізраїлем та Юдою. » /2-я Царств 5:5/\n«І пішов цар та люди його до Єрусалиму на Євусеянина, мешканця того Краю. А той сказав Давидові, говорячи: Ти не ввійдеш сюди, хіба повиганяєш сліпих та кривих! А це значить: Давид ніколи не ввійде сюди! » /2-я Царств 5:6/\n«Та Давид здобув твердиню Сіон, він став Давидовим Містом. » /2-я Царств 5:7/\n«І сказав Давид того дня: Кожен, хто заб'є євусеянина, нехай скине до каналу, а з ним і кривих та сліпих, зненавиджених для Давидової душі. Тому говорять: Сліпий та кривий не ввійде до дому! » /2-я Царств 5:8/\n«І осівся Давид у твердині, і назвав ім'я їй: Давидове Місто. І будував Давид навколо від Мілло й усередині. » /2-я Царств 5:9/\n«І Давид ставав усе більшим, а Господь, Бог Саваот, був із ним. » /2-я Царств 5:10/\n«І послав Хірам, цар тирський, послів до Давида, та кедрового дерева, і теслів, і каменярів для стін, і вони збудували дім для Давида. » /2-я Царств 5:11/\n«І пересвідчився Давид, що Господь поставив його міцно царем над Ізраїлем, і що Він підніс царство його ради народу Свого Ізраїля. » /2-я Царств 5:12/\n«А Давид узяв ще наложниць та жінок з Єрусалиму по виході його з Хеврону, і народилися Давидові ще сини та дочки. » /2-я Царств 5:13/\n«А оце імена народжених йому в Єрусалимі: Шаммуа, і Шовав, і Натан, і Соломон, » /2-я Царств 5:14/\n«і Ївхар, і Елішуа, і Нафеґ, і Яфіа, » /2-я Царств 5:15/\n«і Елішама, і Еліяда, і Еліфалет. » /2-я Царств 5:16/\n«І почули филистимляни, що Давида помазали царем над Ізраїлем, і вийшли всі филистимляни, щоб шукати Давида. І Давид почув про це, і зійшов до твердині. » /2-я Царств 5:17/\n«А филистимляни прийшли та розташувалися в долині Рефаїм. » /2-я Царств 5:18/\n«А Давид запитався Господа, говорячи: Чи виходити мені проти филистимлян? Чи даси їх у мою руку? І Господь відказав до Давида: Виходь, бо справді дам филистимлян у руку твою! » /2-я Царств 5:19/\n«І прийшов Давид до Баал-Пераціму. І побив їх там Давид та й сказав: Господь розірвав ворогів моїх передо мною, як розривають води. Тому він назвав ім'я тому місцю: Баал-Перацім. » /2-я Царств 5:20/\n«І вони полишили там своїх божків, а їх забрав Давид та люди його. » /2-я Царств 5:21/\n«А филистимляни знову прийшли та розташувалися в долині Рефаїм. » /2-я Царств 5:22/\n«І запитався Давид Господа, а Він сказав: Не виходь, оточи їх з-позаду, і прийди до них від бальзамового ліска. » /2-я Царств 5:23/\n«І станеться, коли ти почуєш шелест кроку на верховіттях бальзамового ліска, тоді поспішися, бо то тоді вийшов Господь перед тобою, щоб побити филистимський табір. » /2-я Царств 5:24/\n«І Давид зробив так, як наказав йому Господь, і він побив филистимлян від Ґеви аж туди, кудою йти до Ґезера. » /2-я Царств 5:25/


Сито для прикормки купити в Чернігові на RIA.com\nСито для прикормки в Чернігові\nГоловна Чернігів Пошуковий запит: "сито для прикормки" +0\nСито для підгодовування Energofish Energoteam Square Riddle 17x17 см 2 мм (75629173)\nСито для підгодовуванняEnergoteam Square Riddle застосовується для приготування прикормки як в домашніх умовах, так і безпосередньо на риболовлі. Дозволяє добитися рівномірного змочування та розподілу всієї суміші. Також, в процесі протирання, прикормка стає більш пухкої, рівномірно зволоженою і набирає додатковий обсяг. Якщо ви додаєте в прикормку грунт, то завдяки сіту, ви уникнете потрапляння великих частинок таких як каміння, трава і гілки до складу готової суміші. Потрібно пам'ятати, що чим холодніше вода, чим дрібніше і пасивніше риба і чим гірше клювання, тим менше повинні бути частинки прикормки, а значить і осередки сита. Чим однорідніше виходить суміш, тим більше шансів, що риба буде шукати частинки корму і затримуватися в зоні лову, а не насичуватися шматками прикормки і спливати. Відмінне поєднання ціни та якості!\nСито для підгодовування Energofish Energoteam Round Riddle Arm 33 см 5 мм (75629335)\nСито для підгодовуванняEnergoteam Round Riddle Arm застосовується для приготування прикормки як в домашніх умовах, так і безпосередньо на риболовлі. Дозволяє добитися рівномірного змочування та розподілу всієї суміші. Також, в процесі протирання, прикормка стає більш пухкої, рівномірно зволоженою і набирає додатковий обсяг. Якщо ви додаєте в прикормку грунт, то завдяки сіту, ви уникнете потрапляння великих частинок таких як каміння, трава і гілки до складу готової суміші. Потрібно пам'ятати, що чим холодніше вода, чим дрібніше і пасивніше риба і чим гірше клювання, тим менше повинні бути частинки прикормки, а значить і осередки сита. Чим однорідніше виходить суміш, тим більше шансів, що риба буде шукати частинки корму і затримуватися в зоні лову, а не насичуватися шматками прикормки і спливати.Відмінне поєднання ціни та якості!\nСито для підгодовування Energofish Energoteam Square Riddle Arm 17x17 см 2 мм (75629172)\nСито для підгодовуванняEnergoteam Square Riddle Armзастосовується для приготування прикормки як в домашніх умовах, так і безпосередньо на риболовлі. Дозволяє добитися рівномірного змочування та розподілу всієї суміші. Також, в процесі протирання, прикормка стає більш пухкої, рівномірно зволоженою і набирає додатковий обсяг. Якщо ви додаєте в прикормку грунт, то завдяки сіту, ви уникнете потрапляння великих частинок таких як каміння, трава і гілки до складу готової суміші. Потрібно пам'ятати, що чим холодніше вода, чим дрібніше і пасивніше риба і чим гірше клювання, тим менше повинні бути частинки прикормки, а значить і осередки сита. Чим однорідніше виходить суміш, тим більше шансів, що риба буде шукати частинки корму і затримуватися в зоні лову, а не насичуватися шматками прикормки і спливати. Відмінне поєднання ціни та якості!\nСито для підгодовування Energofish Energoteam Round Riddle Arm 33 см 3 мм (75629333)\nСито для підгодовуванняEnergoteam Round Riddle Arm застосовується для приготування прикормки як в домашніх умовах, так і безпосередньо на риболовлі. Дозволяє добитися рівномірного змочування та розподілу всієї суміші. Також, в процесі протирання, прикормка стає більш пухкої, рівномірно зволоженою і набирає додатковий обсяг. Якщо ви додаєте в прикормку грунт, то завдяки сіту, ви уникнете потрапляння великих частинок таких як каміння, трава і гілки до складу готової суміші. Потрібно пам'ятати, що чим холодніше вода, чим дрібніше і пасивніше риба і чим гірше клювання, тим менше повинні бути частинки прикормки, а значить і осередки сита. Чим однорідніше виходить суміш, тим більше шансів, що риба буде шукати частинки корму і задерживатся в зоні лову, а не насичуватися шматками прикормки і спливати. Відмінне поєднання ціни та якості!\nСито для підгодовування Energofish Energoteam Round Riddle Arm 44 см 3 мм (75629443)


На пожежі у Шепетівському районі загинув чоловік | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\nНа пожежі у Шепетівському районі загинув чоловік\n18 Грудня, 2017 Катерина ДЯДЮК Суспільство 574\nЗагинув власник будинку. Фото: km.dsns.gov.ua\nЙого тіло виявили рятувальники.\nСьогодні, 18 грудня, у області сталася друга пожежа. Нагадаємо, що близько третьої години ночі через неправильну експлуатацію пічного опалення у смт. Білогір’я загорівся житловий будинок. На щастя, під час пожежі ніхто не постраждав.\nТа вже о 8:10 годині рятувальників викликали у с. Коськів Шепетівського району. Там, по вул. Шевченка, 13, теж загорівся житловий будинок.\n«Прибувши за вказаною адресою рятувальники встановили, що пожежа виникла у приміщенні житлової кімнати, і існувала загроза поширення вогню на суміжні кімнати житлового будинку. Вогонь пошкодив речі домашнього вжитку та закоптив стіни. Разом з тим, бійці ДСНС виявили у задимленому приміщенні тіло 65-річного власника», – повідомили рятувальники.\nВони також зазначили, що причина пожежі та розміри збитків ще встановлюються.\nУ службі ДСНС області вкотре застерігають: дбайте про належний протипожежний стан власних помешкань та дотримуватись елементарних правил пожежної безпеки у побуті.\nШепетівка будинок пожежа смерть ДСНС


"ДІЛОВІ КОМУНІКАЦІЇ" ЯК НАУКОВА ДИСЦИПЛІНА, ТЕОРЕТИЧНІ ПЕРЕДУМОВИ НАУКОВОЇ ДИСЦИПЛІНИ "ДІЛОВІ КОМУНІКАЦІЇ", Сутність соціальних комунікацій - Ділові комунікації - Підручники для студентів онлайн\nРОЗДІЛ I. "ДІЛОВІ КОМУНІКАЦІЇ" ЯК НАУКОВА ДИСЦИПЛІНА\nКомунікація - багатозначний термін, що походить від латинського слова communico - роблю загальним, з'єдную, розмовляю, спілкуюся. Багатозначність змісту цього терміна призводить до того, що в різних областях знання йому надається неоднаковий зміст:\n• в технічних науках - під цим терміном розуміються інженерні комунікації, зв'язок одного предмета з іншим, наприклад, транспортна, телефонна, водопровідна, електрична і т.п. зв'язок, що забезпечує нормальну життєдіяльність споживачів;\n• в біологічних науках, психології - це обмін інформацією між живими організмами та навколишнім їх природним середовищем;\n• в соціальних науках - це специфічна форма взаємодії, спілкування, обміну інформацією між людьми; розрізняють міжособистісні, внутрішньогрупові, міжгрупові і масові комунікації, які включають в себе передачу інформації за допомогою технічних засобів (преса, радіо, телебачення, Інтернет). Стосовно до цих наук використовується поняття соціальна комунікація.\nТЕОРЕТИЧНІ ПЕРЕДУМОВИ НАУКОВОЇ ДИСЦИПЛІНИ "ДІЛОВІ КОМУНІКАЦІЇ"\n• сутність людського спілкування і основні складові його структури;\n• характеристики основних елементів комунікації, таких як "відправник", "повідомлення", "одержувач", "канал зв'язку" та ін .;\n• основні види комунікативних зв'язків і ті критерії, які використовуються для їх виділення;\n• проблеми взаємодії між елементами системи ділових комунікацій: спотворення повідомлень, інформаційні перевантаження, недоліки структури організації та ін. І методи вирішення цих проблем;\n• давати оцінку ділових комунікацій в основних концепціях управління XX ст., Які розробили Ф. Тейлор, Дж. Мейо, А. Богданов та ін .;\n• охарактеризувати базову модель структури ділових комунікацій, запропоновану Г. Лассуела;\n• розкрити зміст мережевого підходу до аналізу комунікацій в трактуванні А. Бавеласа;\n• навичками аналізу причин тих труднощів, які виникають в процесі комунікативного спілкування;\n• різними способами використання внутрішньогрупових інформаційних мереж у вигляді таких організаційних форм, як "круглий стіл", "штурвал", "ланцюг" та ін.\nСутність соціальних комунікацій\nТермін "комунікація" в даному виданні буде використовуватися переважно для позначення особливого соціального явища.\nПри характеристиці соціальної комунікації перш за все звертається увага на її тісний зв'язок з поняттям спілкування. Смислова зв'язок між цими двома категоріями настільки тісна, що в літературі вони іноді ототожнюються, розглядаються як однозначні.\nАле сьогодні пів комунікаціями все частіше розуміють лише одну зі сторін спілкування, існуючу поряд з деякими іншими його аспектами. У цьому випадку в процесі спілкування виділяються наступні три його сторони, кожна з яких має свою специфіку.\n1. Комунікативна, або інформативна, сторона спілкування - це обмін інформацією між партнерами по спілкуванню, прямий і зворотній зв'язок між ними. Причому це не пасивний, не просто технічний процес руху тих чи інших відомостей, а процес активний, живий, в ході якого його учасники активно впливають один на одного, уточнюють і збагачують передану інформацію. Проблемою, яка потребує вирішення, є так звані бар'єри комунікації - перешкоди суб'єктивного і об'єктивного характеру, що заважають адекватному розумінню інформації. Ці труднощі можуть бути пов'язані з соціальними, культурними, етнічними і релігійними відмінностями між партнерами, їх психологічними особливостями.\nЗасобами передачі інформації служать різні знакові системи: вербальні та невербальні. До останньої відноситься кінетична система (жести, міміка), так звана кинесика. Ще однією невербальної системою знаків є паралингвистика, тобто вкраплення в мову пауз, використання тональності голосу і т.п., а також організація простору комунікативного процесу, способи розміщення партнерів по спілкуванню. Важливе значення має візуальне спілкування, так званий контакт очей, часто містить в собі значні обсяги інформації, особливо при довірчому спілкуванні.\nКомунікативна сторона виступає в якості ядра, серцевини всього багатопланового процесу спілкування; боку - діяльнісна і перцептивна - цілком визначаються змістом тієї інформації, яка використовується в процесі спілкування. Інші сторони спілкування ніколи не виступають самостійно і розглядаються окремо тільки в цілях більш чіткого виділення їх специфіки.\n2. Інтерактивна, діяльнісна сторона спілкування, предметно-практичну взаємодію цілком визначаються інформацією, отриманою на попередньому етапі спілкування. Ефективність цієї сторони спілкування залежить від ступеня узгодженості позицій партнерів, відповідності стилю взаємодії місцевих умов конкретної ситуації. Характер взаємодії може варіюватися в широкому діапазоні і набувати характеру кооперації, конкуренції, конфлікту.\n3. Перцептивная сторона, або чуттєве сприйняття партнерами один одного, - ще одна складова, неминуче присутня при спілкуванні. Той чи інший образ людини складається із сукупності вражень від його психологічних і фізичних особливостей, поведінки в ході спілкування. Складною проблемою тут є точність сприйняття психологічного образу людини, оскільки на відміну від сприйняття фізичних предметів об'єктивне сприйняття тут вельми складно.\nВиділення зазначених трьох сторін спілкування сприяє більш глибокому розумінню процесу і ефективному здійсненню цілей як на роботі, так і в особистому житті. Надзвичайно важливим є спілкування, всіх його сторін як у діловому, так і в повсякденному житті одностайно визнають і теоретики, і практики.\nТак, німецькі теоретики ділового спілкування В. Зигерт і Л. Ланг відзначають: "Хліб людей організації - інформація та комунікації. Якщо порушуються інформаційні потоки всередині підприємства і зв'язку із зовнішнім світом, саме існування цього підприємства виявляється йод загрозою. Але однієї інформації недостатньо. Тільки коли вона відповідним чином перетворюється і обробляється, тобто коли виникають комунікативні зв'язки, забезпечуються існування і ефективна діяльність організації "  . Відомий американський бізнесмен, мільярдер, найбільший благодійник Джон Рокфеллер (1839-1937) висловлював ту ж думку на мові ділової людини: "Уміння спілкуватися з людьми - такий же купується за гроші товар, як цукор або кава. І я готовий платити за це вміння більше , ніж за будь-який інший товар в цьому світі ". Згідно ряду опитувань, проведених американськими дослідниками, близько 70% керівників компаній вважають, що недостатній розвиток комунікацій є головною перешкодою на шляху до підвищення ефективності їх організацій.\nВідомо також, що однією з національних особливостей російських людей є яскраво виражена в їх національному характері потреба не тільки в індивідуальній, але і в колективній діяльності. Російські мислителі, особливо виділяючи цю рису російського менталітету, називали її громади, соборністю, дружини, братством (А. С. Хомяков, В. С. Соловйов, Η. Ф. Федоров та ін.). Саме ця національна риса російського духу допомагала Росії встояти в найтрагічніші моменти її історії. У цьому дусі колективізму бачили діячі російської культури одне з головних відмінностей російського самосвідомості від західної культури, основою якої є дух індивідуалізму. Звичайно, сьогодні на початку XXI ст. доводиться визнати, що в умовах пострадянської Росії ця особливість російської духовності значно ослабла, хоча, проте, і не зникла зовсім.\nУнікальна здатність людини до спілкування, комунікацій, збору та переробки різноманітної інформації, всіляких способів спілкування з природою і людьми стали результатом тривалого процесу його становлення та розвитку. Цей процес, що нараховує кілька мільйонів років, проходив в умовах постійних контактів, взаємодії людей з природою і один з одним в самих різних формах. Людина стала тим, чим він сьогодні є, в значній мірі завдяки своїй здатності до комунікації, спілкування, взаємодії з навколишнім середовищем і з собі подібними. Прагнення до задоволення своїх потреб за допомогою розширення своїх комунікацій, накопичення різноманітної інформації стало найважливішим родовим якістю людини, що відрізняє його від інших тварин і дозволив характеризувати його як homo kommunihahilis, socialis, тобто людина контактний, громадський. Саме на основі цієї якості виникли, зміцнилися і інші найважливіші людські якості, такі як здатність до праці і здатність до мислення.\nАле хоча людська здатність до різноманітних контактів, комунікацій, спілкування і породжує багато можливостей для задоволення його потреб, розвитку творчих здібностей, в той же час вона є джерелом багатьох труднощів і проблем, що виникають в ході діяльності людини.\nЦі труднощі пов'язані з тим, що кожна людина, в якому б тісному контакті з іншими людьми він не знаходився, проте завжди зберігає свою фізичну і духовну автономію, самобутність, залишаючись в будь-якому випадку, як казали древні філософи, свого роду "мікрокосмосом" , тобто цілим світом унікальних думок, почуттів та інтересів. Ніякі контакти, комунікації, форми спілкування не можуть дати нам повну, вичерпну, абсолютної інформації про цікавить нас об'єкті, особливо про нашого партнера по спілкуванню. Ця інформація завжди залишається для нас в тій чи іншій мірі неповною, відносної. Саме цю проблему має на увазі відома російська прислів'я, не без підстав стверджує, що "чужа душа - темний ліс".\nТому будь-які комунікації, контакти, форми спілкування людей рідко протікають без труднощів, проблем, конфліктів. Ці проблеми виникають як у малих соціальних групах, в сім'ї, в трудових колективах, так і на рівні суспільства в цілому, між великими соціальними групами, класами і етносами. Але вирішуються дані проблеми і труднощі знову-таки тільки в процесі тих же контактів, комунікацій, спілкування. Оскільки форми спілкування можуть бути різноманітними, дуже різняться ті проблеми, які виникають в процесі людських комунікацій.\nЩоб розібратися в цьому різноманітті, форми комунікацій, спілкування класифікуються на основі різних критеріїв. Так, на основі критерію спрямованості інформаційних потоків, всі форми спілкування поділяють на два види:\n• по вертикалі, наприклад, між батьками і дітьми, начальником і підлеглим;\n• по горизонталі, прикладом якого може служити спілкування братів, близьких за віком, спілкування колег по роботі, рівних за своїм статусом.\nЯкщо ж за основу класифікації видів спілкування взяти характер його цілей, то в якості його форм можна виділити спілкування як:\n• самоціль, прикладом якого може служити спілкування між друзями, родичами;\n• засіб досягнення якоїсь зовнішньої мети; саме таким є будь-ділове спілкування, управлінське, педагогічне і т.п. Тут мета знаходиться за межами самого процесу спілкування; вона полягає у вирішенні завдань організації, підприємства, освітнього закладу і т.д.\nВиділяються різні види комунікацій і в залежності від складу учасників. При цьому основні види спілкування будуть виглядати як спілкування за схемою:\n• "людина-природа", прикладом якого можуть бути такі вельми популярні заняття, як полювання, риболовля, туризм, відпочинок на дачі, спілкування з домашніми тваринами і т.д .;\n• "людина-річ", вельми поширеним видом якої є виконавча діяльність в сфері матеріального виробництва, торгівлі, а також такі заняття, як колекціонування. Дана схема може набувати досить хворобливу форму надмірної пристрасті до придбання і накопичення речей, так званого "вещизма" або "шопомании";\n• " людина-людина" - найбільш інформаційно насичена, складна форма спілкування, відрізняється найбільшою одухотвореністю, динамізмом, жвавістю. З цієї ж формою комунікацій, спілкування пов'язані і найбільші труднощі, проблеми.\nШляхи і способи подолання цих труднощів стануть яснішими, якщо розглянути дослідження проблем спілкування на різних етапах розвитку суспільної думки.\n Зигерт В., Лат Л. Керувати без конфліктів. М., 1990. С. 108.


Гра Blood Drive Англійська Версия Microsoft Xbox 360 LT 3.0 Б/У, ціна 129.00 грн - купити в Україні\nГра Blood Drive Англійська Версия Microsoft Xbox 360 LT 3.0 Б/У\nНайкривавіші, жорстокі і безкомпромісні гладіаторські змагання чекають своїх героїв! Це спорт майбутнього — тут все залежить від швидкості реакції і потужності мотора. Трохи зазіваєшся або підведе техніка-і ось ти вже став кормом для нещадних і дуже голодних зомбі!\nУбий або вб'ють тебе — такий девіз Blood Drive. Броньований і обвішаний зброєю «залізний кінь» допоможе вам досягти мети і відправити якомога більше зомбі в пекло. Прийшов час лютого і некерованого насильства!\nГра Alone In The Dark Англійська Версія Microsoft Xbox 360 Б/У