Цитати українською — Місто Гадяч — Сторінка №2\n#16 - 4 лютого 2018, неділя\nРедагувалось: 117 раз (Останній: 22 червня 2020 у 12:14)\n#17 - 4 лютого 2018, неділя\n(відома французька журналістка, письменниця, твори якої перекладено багатьма мовами).\nАй да молодці, хвацько товариші, хвацько! Ми кинули в могилу все найцінніше , що було нам дано: приятелів, мріяння і любов, - а зараз кидаємося туди самі. Браво, друзі!\nАнна Гавальда: Рука друга - важлива річ у житті кожного з нас. Людина, протягує її, нікому нічого не виненна, і в той же час, простягнута в складну хвилину рука - деколи єдина розрада.\n... Не потрібно борсатися з останніх сил, коли тонеш. Потрібно поберегти енергію до моменту торкання дна річки, і використовувати її, щоб відштовхнутися від днища пятою, тому що це єдиний спосіб вижити в даній ситуації. А. Гавальда.\nЧоловіка, який говорив зі сцени, цей громила, який смішив їх повістями про свої знегоди, звали Філу. Він став для людей ангелом-охоронцем, їх СуперНесквіком, зійшов з небес. Філу був тим, який приніс спасіння, обхопивши худими руками їх опустившіся плечі ...\nУ разі якщо ти не відповідаєш, або не в змозі виправдати сторонніх очікувань - тобі забезпечені страждання, муки, подібні тварині, терзання, - які приведуть тебе до смерті.\nКоли мене б попросили описати свій життєвий шлях однією єдиною подією, я б вирікла наступне: у віці семи років мою голову переїхав поштовий.\nПо закінченні якого часу можна викреслити з памяті запах люблячої тебе людину? А коли сама припиняєш відчувати почуття любові? Я потребую в пісочному годиннику.\nЯ запалився любовю - це подібно хвороби. Не усвідомлюючи, не бажаючи, не маючи права на захист, а потім .... Відкашлявшись, він продовжив монолог. - А потім я втратив її. Настільки ж несподівано.\nВін ніколи в житті не добється дівчини, яка не має собі рівних у всесвіті, яка здатна залишатися писаною красунею навіть в шарфі його бабусі.\nНаше головне призначення - мучитися.\nІдеальні люди такі зануди ...\nНіхто не може жити, зовсім ніяк не висловлюючи свої думки, почуття і бажання.\nГолос - частинка божественного в людині.\n- Я ... Я ... - Що? - Я повинен вам зізнатися ... Знаєте, я ж працюю не зовсім в музеї ... Швидше, поруч із музеєм ... У магазинчику, так би мовити ... Я ... Я продаю листівки ... - А я, знаєте, працюю не зовсім в офісі ... І теж, скоріше, поруч ... Я прибиральниця ... Вони обмінялися розуміючими усмішками і розлучилися зовсім засоромлені. Обидва були збентежені, але на душі у кожного полегшало.\nВін пішов, але чарівність було порушено. Вона протверезіла, а диван втратив форму хмари.\nЦе був її єдиний подарунок. Боже, до чого потворний ... І який прекрасний ...\nВсі говорять про горе кинутих ... А ти коли-небудь думала, про тих, хто йде?\nЛюди з нечистою совістю дуже сильні по частині пошуку прийменників.\nЖити разом людям заважає їх дурість, а зовсім не розходження.\n- Думаєш, це схоже на грифелі твоїх олівців? вважали, ніби вони стираються, якщо ними користуватися? - Хто вони? - Почуття.\nСьогодні тобі хочеться одного - здохнути, а завтра прокидаєшся і розумієш, що потрібно було всього лише спуститися на кілька сходинок, намацати на стіні вимикач і побачити життя в зовсім іншому світлі ...\nНемає такої печалі, яку не могла б угамувати книга, говорив Монтень, а Монтень ніколи не помилявся.\nЛюди суворі в душі, жорсткі, непримиренні кидаються на це життя і весь час заподіюють собі біль, той же, хто мякий ... ні, не те слово ... хто гнучкий, податливий, менше страждає від ударів долі ...\nЖиття, навіть якщо ти його відкидаєш, навіть якщо зневажаєш ним, завжди виявляється сильніше тебе. Воно сильніше всього. Люди поверталися з таборів і заводили дітей. Чоловіки і жінки, яких жорстоко катували, які бачили як помирають їхні близькі, як горять їхні будинки, знову бігли за автобусом, обговорювали прогноз погоди і видавали заміж дочок. Це неймовірно, але це так.\nЯ думала про те, що тепер я кинута жінка. Забавно, як деякі образні вираження виявляються не просто образними. Адже потрібно хоч одного разу сильно злякатися, щоб зрозуміти, що таке холодний піт, або серйозно похвилюватися, щоб усвідомити, як воно, коли смокче під ложечкою. Хіба не так? Кинута жінка - те ж саме. І хто тільки таке придумав? Кинути за борт. Відірвати і кинути. А самому знятися з якоря. Вийти у відкрите море, розправити крила і вдаватися до любові на інших широтах.\nТи вважаєш, що маєш право на щастя, - і це теж пастка. Які ж всі ми дурні! Треба ж бути настільки наївними, щоб хоч на секунду повірити, ніби ми тримаємо під контролем своє життя.\nПраво на помилку - просто вираз, всього кілька слів, але хто тобі скаже, чи є воно в тебе?\nЯ абсолютно розбита. Я нікому більше не вірю. Буду тепер дивитися на життя через вічко у двері. Нікому не відкрию більше двері. Відійдіть. Покажіть праву руку. Добре, тепер ліву. Надягніть тапочки. Стійте в дверях. Не рухайтеся.\nХто я така? Майже нічого у вашому житті не значу. Живу так далеко. Так далеко і так дивно ... Нічого не вмію робити, як інші люди. У мене немає ні будинку, ні меблів, ні кішки, ні куховарської книги, ні планів. Я вважала себе розумнішою всіх, думала, що розумію життя краще інших, раділа, що не попалася в пастку. А потім з'явилися ви, і ось я абсолютно заплуталася. Мені тепер хочеться зупинитися на бігу ...\nХотілося палити. Ось ідіотство, я кинула багато років тому! Кинула-то кинула , але життя є життя ... Ви проявляєте чудеса стійкості, а потім одного разу зимовим ранком плентаєтесь по холоду чотири кілометри, щоб купити пачку сигарет, або, наприклад, любите чоловіка, заводьте з ним двох дітей і потім одного разу зимовим ранком дізнаєтеся, що він від вас йде, тому що покохав іншу. Каже, що йому шкода, що він помилився.\nАнна Гавальдана. Як по телефону: Вибачте, я помилився номером. Будь ласка, будь ласка ... Мильна бульбашка.\nНавіть у самої пересічної жінки завжди щось є. Принаймні одне є точно - бажання бути красивою.\nКоли мені було 5 років, мама завжди твердила мені, що найважливіше в житті - бути щасливим. Коли я пішов до школи, мене запитали, ким я хочу стати, коли виросту. Я написав щасливим. Мені сказали - ти не зрозумів завдання, я їм сказав - ви не зрозуміли життя.\nОсь що я тобі скажу, друже: нещасним бути куди легше, ніж бути щасливим , а я не люблю, чуєш, не люблю людей, які шукають легких шляхів. Не виношу скигліїв! Будь щасливим, чорт забирай! Роби що-небудь, щоб бути щасливим!\nЛюдський голос - найпрекрасніший з усіх інструментів, найбільш хвилюючий ... Навіть найбільший віртуоз світу ніколи не зуміє передати і чверті емоцій, які здатний висловити гарний голос.\nЖиття - той ще фокусник, любить діставати кроликів з капелюха.\nНавіщо людині емоції, якщо ні з ким ними поділитися?\nЧим менше таланту, тим більше гонору.\nАд куди страшніше ... Пекло - це коли ти більше не можеш бачити тих , кого любиш.\nВона провела майже нормальний день. Розмовляла, слухала, сміялася, навіть намагалася включитися в суспільне життя. кокетує з доктором, дала обіцянку Мамаду. Дрібниця-і все таки ... Вона давно не давала обіцянок. Ніколи. І нікому. І ось кілька фраз із бездушної машини відкинули її назад, приземлили, зламали і поховали під купою будівельного сміття.\nМи нічого не втратили - адже у нас нічого немає ... Ну ж. .. Пішли.\nЇї волосся лоскотало йому обличчя, але він відчував себе дуже молодим і щасливим. Дуже щасливим. Він посміхався. Вперше в житті він опинився в потрібному місці в потрібний час.\nЧого заради неї займатися самобичуванням і бити себе в груди, скриплячи зубами? Заради незалежності ? Теж мені, надбання ... Вона багато років молилася на це слово - і чого добилася? Живе в напівзруйнованій халупі і проводить час у роздумах про свою нещасну долю, не випускаючи з рота сигарету!\nРаніше вони ходили в відстаючих? ?? Вічно були в програші? Так адже все залежить від здачі, як кажуть картярі! Робити невеликі ставки і вигравати по маленькій все одно краще, ніж лежати в темряві під ковдрою ...\nЖиття незважаючи ні на що все ж мила панянка.\nНайогидніше в старості ... Справа не в тілі, яке відмовляється служити тобі , а в докорах сумління ... Думки про минуле мучать тебе, терзають вдень і вночі ... Весь час ... Буває, намагаєшся їх прогнати і не знаєш - чи то закрити очі, то чи не закривати зовсім ...\n#18 - 7 лютого 2018, середа\n(видатний французький письменник, класик світової літератури).\nСебе засуджувати куди важче, ніж інших.\nЧестолюбні люди глухі до всього, не рахуючи похвал.\nАдже всі дорослі спочатку були дітьми, лише мало хто з них про це не забуває.\nЛюдина - не більше ніж вузол взаємин. І лише відносини є головними для людини.\nБитва - не пригода. Битва - захворювання. Як тиф.\nУ кожного жителя на планеті свої зірки.\nМи навчилися парити в атмосфері, як птахи, купатися у воді, як риби, зараз нам залишилося навчитися лише жити, як люди.\nГинуть лише за те, через що має сенс жити.\nХоча для життя людини немає вартості, ми постійно робимо так, як-ніби є щось ще найбільш важливе.\nПотрібно немало випробувати, щоб стати людиною.\nЛюдьми керують спочатку спонукання, якими очима не вгледиш. Жителя нашої планети веде дух.\nЩоб існувати, необхідно спочатку взяти на себе відповідальність.\nЯ буду битися за Людину. Проти його супротивників. Однак ще й проти самого себе.\nЗ загибеллю кожної людини гине невідомий світ.\nУ нашому світі все живе тяжіє до собі подібного, навіть квіти, хилячи під вітром, змішуються з іншими квітами, лебедю знайомі всі лебеді - і тільки люди замикаються на самоті.\nУсередині самого себе не знайдеш безсмертя.\nВсяке сходження болісно. Переродження болісно. Чи не змучились, мені не почути музики. Страждання, зусилля допомагають музиці зазвучати.\nЯкщо хтось мислить інакше, ніж я, він не тільки не ображає мене цим, але, навпаки, збагачує мене. Основа нашої єдності - Людина, яка вище кожного з нас.\nЯкщо люди не бачили зірок і у вашій владі вибудувати для них Чумацький Шлях з небувалими прольотами і арками, витративши на будівництво цілий статок, невже ви вважаєте, що викинули гроші на вітер?\nЯкщо, бажаючи виправдати себе, я пояснюю свої біди злою долею - я підпорядковую себе злому року; якщо я приписую їх зраді - я підпорядковую себе зраді; але коли я приймаю всю відповідальність на себе я тим самим відстоюю свої людські можливості.\nТварина і в старості зберігає витонченість. Чому ж так знівечена благородна глина, з якої виліплена людина?\nЗапам'ятай: нерозв'язна проблема, непримиренне протиріччя змушують тебе перемогти себе, а значить, вирости - інакше з ними не впораєшся.\nЗорко лише серце. Самого головного очима не побачиш.\nЛегко заснувати порядок у суспільстві, підпорядкувавши кожного його члена певними правилами. Легко виховати сліпця, який, не протестуючи, підкорявся б поводирю або Корану. Наскільки ж важче звільнити людину, навчивши її панувати над собою!\nДружба - це, перш за все, примирення і велике духовне спілкування всупереч нікчемним дрібницям.\nНіколи не втрачай терпіння - це останній ключ, відкриваючий двері.\nЛегко знайти друзів, готових нам допомогти. Важко заслужити друзів, які вимагають нашої допомоги.\nНа щастя призводить не пошук щастя. Якщо шукати його, сядеш і будеш сидіти, не знаючи, в яку сторону податися. Але ось ти трудишся не покладаючи рук, ти твориш, і в нагороду тебе роблять щасливим.\nНа цьому світі мене засмучує тільки одне - те, що потрібно ставати дорослим.\nЛюди прагнуть навчитися чому завгодно, тільки не вмінню мислити. Вони вчаться писати, співати, добре говорити, відчувати, але ніколи не вчаться мислити.\nХто довго жив всепоглинаючою любовю, а потім її втратив, інший раз втомлюється від своєї благородної самотності.\nЖиття навчило нас тому, що любов полягає не в тому, щоб не відривати один від одного очей, а в тому, щоб дивитися разом в одному напрямку.\nАле буває та висота відносин, коли подяка і жалість втрачають сенс. І, піднявшись до неї, дихаєш легко і радісно, як вязень, який вийшов на волю.\nБути людиною - це і означає відчувати, що ти за все відповідаєш.\nТой, хто вмирає заради того, щоб рушити вперед наші пізнання, або заради можливості виліковувати хвороби, той і вмираючи служить життю.\nБути може, це й красиво - померти, щоб завоювати нові землі, але сучасна війна руйнує все те , заради чого вона нібито ведеться.\nТуга - це коли жадаєш побачити чогось, сам не знаєш чого. Воно існує, це невідоме і бажане, але його не висловити словом.\nТе, що становить гідність світу, може бути врятоване лише за однієї умови: якщо памятати про це. А гідність світу складають милосердя, любов до знання і повага внутрішньої людини.\nЛюдина - всього лише вузол відносин. І тільки відносини важливі для людини.\nЯкщо людина зрадила когось через тебе, не варто повязувати з нею життя, рано чи пізно вона зрадить тебе через когось.\nАдже всі дорослі спочатку були дітьми, тільки мало хто з них про це памятає.\nТовариші тільки ті, хто, тримаючись за один канат, спільними зусиллями підіймаються на гірську вершину і в цьому знаходять свою близькість.\nПросунутися вперед - значить зрозуміти, що питання, яке тебе мучило, втратило сенс.\nЧим я більше пізнаю людей, тим мені більше подобаються собаки.\nПовинна ж я стерпіти двох-трьох гусениць, якщо хочу познайомитися з метеликами.\nІстина людини - це те, що робить її людиною.\nКаторга не там, де працюють киркою. Вона жахлива не тим, що це важка праця. Каторга там, де удари кирки позбавлені сенсу, де праця не єднає людину з людьми.\nКоли ми обдумаємо свою роль на Землі, нехай саму скромну і непомітну, тоді лише ми будемо щасливі. Тоді лише ми зможемо жити і вмирати спокійно, бо те, що дає сенс життя, дає сенс і смерті.\nЗвичайно, покликання допомагає звільнити в собі людину, - але треба ще, щоб людина могла дати волю своєму покликанню.\nЛегко заснувати порядок у суспільстві, підпорядкувавши кожного його члена певним правилам. Легко виховати сліпця, який, не протестуючи, підкорявся б поводирю або Корану. Наскільки ж важче звільнити людину, навчивши її панувати над собою!\nМені завжди була ненависна роль спостерігача. Що ж я таке, якщо я не приймаю участі? Щоб бути, я повинен брати участь.\nМи бємося, щоб перемогти у війні, яка йде якраз на кордонах нашого внутрішнього царства.\nМи дихаємо повними грудьми лише тоді, коли повязані з нашими братами і є у нас спільна мета; та ми знаємо з досвіду: любити - означає не дивитися один на одного, любити - означає дивитися в одному напрямку.\nМи любимо того, про кого піклуємося.\nМи не вимагаємо безсмертя; але нам нестерпно бачити, як учинки й речі раптово втрачають свій сенс. Тоді виявляється навколишня нас порожнеча.\nТреба багато пережити, щоб стати людиною.\nПотрібно, щоб те, заради чого вмираєш, коштувало самої смерті.\nВіддаленість вимірюється не відстанню. За огорожею якогось саду часом ховається більше таємниць, ніж за Китайською стіною, і мовчання убезпечує душу маленької дівчинки надійніше, ніж безкраї піски Сахари огороджують самотній оазис.\nПеремога... поразка... ці високі слова позбавлені всякого сенсу. Життя не парить у таких висотах; вона народжує нові образи. Перемога послаблює народ; поразку пробуджує в ньому нові сили. Лише одне слід приймати в розрахунок: хід подій.\nПрацюючи тільки заради матеріальних благ, ми самі собі будуємо тюрму. І замикати на самоті, і всі наші багатства - прах і попіл, вони безсилі доставити нам те, заради чого варто жити.\nНарікаючи на відсутність ентузіазму у своїх прихильників всяка духовна культура, як і будь-яка релігія, викриває саму себе. Борг її полягає в тому, щоб надихнути їх. Те ж саме, якщо вона скаржиться на ненависть противників. Її обовязок - звернути їх у свою віру.\nЗанадто багато в світі людей, яким ніхто не допоміг прокинутися.\nТебе турбує майбутнє? Строй сьогодні. Ти можеш змінити все. На безплідній рівнині виростити кедровий ліс. Але важливо, щоб ти не конструював кедри, а садив насіння.\nТе, що становить гідність світу, може бути врятоване лише за однієї умови: памятати про це. А гідність світу складають милосердя, любов до знання і повага людини до свого внутрішнього світу.\n#19 - 15 лютого 2018, четвер\n(давньогрецький вчений-енциклопедист, філософ і логік, засновник класичної логіки. Арістотель народився в місті Стагіра).\nволелюбних і гордих ніколи не буває в оточенні тирана.\nНіщо так швидко не старіє і не вмирає, як подяка.\nДружити з усіма, значить не дружити ні з ким.\nНавіщо думати про смерть, адже як би далеко вона не була, вона все одно неминуче тебе наздожене.\nЛюдина живе, щоб творити добро іншим.\nВід здивування прокладена широка дорога у світ пізнання.\nСлова, що дають знання - найцінніші.\nТеорія та практика народжує справу.\nТвій друг - це краща половина твоєї душі.\nПрояв чесності більше підходить хорошим людям.\nВсі земні блага не замінять дружби.\nВідпочинок - ось справжнє щастя.\nПанувати над пристрастями - значить уміти направити їх в потрібне русло.\nРомантики вважають за краще більше описувати вірогідну фантастику ніж неймовірну реальність.\nГнів - найгірша з пристрастей, дуже жорстока і сильна, причина вбивств і принижень, тягне за собою нещастя, біди і страждання.\nЯсні слова - головне достоїнство мови, тому, що незрозумілі слова не знаходять свого слухача.\nПричина, що призвела справжні слідства, сама має найвищу істинність.\nДружба задовольняється можливим, не вимагаючи належного.\nДружба не тільки неоціненна, але і прекрасна; ми славимо того, хто любить своїх друзів, і мати багато друзів здається чимось прекрасним, а деяким навіть здається, що бути хорошою людиною і другом - одне і те ж.\nГнів є звіроподібна пристрасть по розташуванню духу, здатна часто повторюватися, жорстока і непохитна по силі, що служить причиною вбивств, союзниця нещастя, пособниця шкоди і безчестя.\nМузика здатна надавати відомий вплив на етичну сторону душі; та раз музика володіє такими властивостями , то, очевидно, вона повинна бути включена в число предметів виховання молоді.\nПризначення людини - в розумній діяльності.\nКожна людина повинна переважно братися за те, що для неї можливо і що для неї пристойно.\nУ часі є щось неподільне, що ми називаємо "тепер". Під часу нічого не можна схопити, крім "тепер". "Тепер" є безперервний зв'язок часу, воно пов'язує минулий час з майбутнім і взагалі є кордоном часу, будучи початком одного і кінцем іншого. Так як "тепер" є кінець минулого і початок майбутнього, то час завжди починається і кінчається. І воно ніколи не припиниться, тому що завжди починається.\nНевіглас дивується, що речі такі, які вони є, і таке здивування є початок знання; мудрець, навпаки, здивувався б, якби речі були іншими, а не такими, якими він їх знає.\nВсього приємніше для нас ті слова, які дають нам яке-небудь знання.\nЛюдина за своєю природою є істота суспільна.\nГромадянином у загальному сенсі є той, хто причетний і до владарювання, і до підпорядкування.\nХто рухається вперед у науках, але відстає в моральності, той більше йде назад, ніж вперед.\nМоральні якості виявляються у звязку з наміром.\nПрирода дала людині в руки зброю - інтелектуальну моральну силу, але вона може користуватися цією зброєю і у зворотню сторону, тому людина без моральних устоїв виявляється істотою і самою нечестивою і дикою, приземленою у своїх статевих і смакових інстинктах.\nДружба - найнеобхідніше для життя, оскільки ніхто не побажає собі життя без друзів, навіть якщо б він мав всі інші блага.\nДружба не тільки неоціненна, але і прекрасна: ми прославляємо того, хто любить своїх друзів, і мати багато друзів здається чимось прекрасним, а деяким навіть здається, що бути хорошою людиною і другом - одне і те ж.\nЛюбити - означає бажати іншому того, що вважаєш за благо, і бажати притому не заради себе, але заради того, кого любиш, і намагатися по можливості доставити йому це благо.\nУ всякої людини окремо і у всіх разом є, можна сказати, відома мета , прагнучи до якої вони одне обирають, іншого уникають.\nБлаго скрізь і всюди залежить від дотримання двох умов: 1) правильного встановлення кінцевої мети всякого роду діяльності і 2) відшукання відповідних, засобів, що ведуть до кінцевої мети.\nЖарт є ослаблення напруги, оскільки він відпочинок.\nЛюдина, яка досягла повної досконалості, вище всіх тварин; але зате вона нижче всіх, якщо вона живе без законів і без справедливості. Дійсно, немає нічого жахливіше озброєної несправедливості.\nДобре міркувати про чесноту - не означає ще бути доброчесним, а бути справедливим у думках - не значить ще бути справедливим на ділі.\nВсі підлабузники - посіпаки.\nЗ двох зол вибирай менше.\nЯсність - головне достоїнство мови.\nУ кого є друзі, у того немає друга.\nПочаток є більш ніж половина всього.\nВиховання - кращий припас до старості.\nЗлочин потребує лише привід.\nЧесть - це нагорода, що присуджується за доброчесність.\nПрислів'я - зберігся уламок древньої філософії.\nВиховання - в щасті прикраса, а в нещасті притулок.\nЛюди честолюбні більш заздрісні, ніж люди без честолюбства.\nВезіння - це удачі, до яких причетний допитливий розум.\nДля кого навіть честь - дрібниця, для того і все інше мізерно.\nРозважливий прагне до відсутності страждань, а не до насолоди.\nВластивість тирана - відштовхувати всіх, серце яких горде і вільне.\nБільш підходить морально хорошій людині виказати свою чесність.\nУ справі виховання розвиток навичок повинен передавати розвитку розуму.\nМи позбавляємося дозвілля, щоб мати дозвілля і війну ведемо, щоб жити в мирі.\nРозум полягає не лише в знанні, але й в умінні докладати знання на ділі.\nРозумний женеться за тим, що позбавить від страждань, а не за тим, що приємно.\nКоли ми сприймаємо вухом ритм і мелодію, у нас змінюється душевний настрій.\nЯк досягти успіху учням? - Доганяти тих, хто попереду, і не чекати тих, хто позаду.\nНайбільші злочини скоюються через прагнення до надлишку, а не до предметів першої необхідності.\nУ поетичному творі переважніше ймовірне неможливе, ніж неймовірне, хоча і можливе.\nВелика частина тиранів вийшла, власне кажучи, з демагогів, які придбали довіру народу тим , що обмовляли знатних.\nУ великому тілі укладена краса, а маленькі можуть бути витонченими і пропорційно складеними, але не прекрасними.\nТі, хто губить заможних людей або народну масу занадто рішучими законами, по суті, руйнує державний лад.\nНе слід вимагати від оратора наукових доказів, точно так само як від математика не слід вимагати емоційного переконання.\nКількість - це те, що ділимо на складові частини, кожна з яких, буде Чи їх дві або більше, є за природою щось одне і певне щось.\nМоральна доброчесність позначається в задоволеннях і стражданнях: бо якщо погано ми поступаємо заради задоволення, то і від прекрасних вчинків ухиляємося через страждання.\nКожен може розсердитися - це легко; але розлютитися на того, на кого потрібно, і настільки, наскільки потрібно, і з тієї причини, по якій потрібно, і так як потрібно - це дано не кожному.\nТиранія любить злих саме тому, що любить лестощі, а вільна людина не може принижуватися . Чесна людина вміє любити, але вона не лестить. Властивість тирана - відштовхувати всіх, серце яких гордо і вільно.\nЩодо обрання посадових осіб потрібно зауважити, що, коли вибори відбуваються з намічених заздалегідь кандидатів , створюється небезпечне становище: якщо відоме число осіб, навіть і невелике, захочуть увійти між собою в угоду, то вибори завжди будуть відбуватися так, як вони того побажають.\nНе для того ми розмірковуємо, щоб знати, що таке чеснота, а для того , щоб стати хорошими людьми.\nЗвички так чи інакше лихословити розвивається і схильність до вчинення поганих вчинків.\nПомилятися можна різно, вірно чинити можна лише одним шляхом, тому-то перше легко , а друге важко; легко промахнутися, важко потрапити в ціль.\nПанує над пристрастями не той, хто зовсім утримується від них, але той, хто користується ними так, як управляє кораблем або конем, тобто направляє їх туди, куди потрібно і корисно.\nНіщо так не виснажує і не руйнує людину, як тривала фізична бездіяльність.\n#20 - 27 лютого 2018, вівторок\n(французький прозаїк єврейського походження. Сучасний письменник Франції, твори якого чи не найбільше читають у Франції та світі).\nЯкщо мозком не користуватися, то він швидко виходить з ладу.\nСпівчуття, а зовсім не щастя породжує солідарність. Пройшовши з кимось крізь труднощі, ви стаєте ближче один до одного, більше ніж з людиною, пізнавшою з вами хвилини радості.\n- Пекло? До нещастя його немає. Існує лише Рай і Життя.\nНе можна заперечувати очевидні речі: усвідомити щось здатен лише той, хто бажає цього.\nНепереборна відстань завжди буде між тими, хто задає питання: Чому щось не виходить? - і тими, хто запитує: Як це змінити?\nЛюбов душ, а не потяг плоті буде справжнім.\nМуки люблячої людини завжди будуть більше ніж того, хто сумує, вони здатні розірвати відносини. Але все ж ... Любов того варта.\nБудь-який з нас по-своєму приймає час, тому він досить відносний.\nДумка здатна на все. Можна стерти минуле, просто по-справжньому цього захотіти.\nМозок зношується тоді, коли його не використовують.\nСолідарність народжується в стражданні, а не в радості. Людина, з якою ви пережили тяжке випробування, ближче вам, ніж та, хто розділила з вами хвилини щастя.\n- Пекло? На жаль, його не існує. Є тільки Рай і ... Земля.\nсправжня любов не між тілами, а між душами.\nСправжнього воїна можна дізнатися з того, що він цікавиться своїми ворогами набагато більше, ніж друзями.\nСтраждає той, хто більше любить, а той, хто нудьгує, як правило, вирішується на розрив. Але все одно ... краще того, хто любить.\nЧас для всіх, тому що кожен сприймає його по-різному ...\nЗустрічаючи перешкоду, людська істота часто в першу чергу задає собі питання: Чому виникла ця проблема і хто в цьому винен? Ми шукаємо винних і обдумуємо покарання, яке вони повинні понести. Завжди буде величезна різниця між тими, хто запитує: чому нічого не виходить? - і тими, хто запитує: як зробити так, щоб все вийшло?. Поки людство належить до тих, хто запитує чому?. Але майбутнє, безсумнівно, належить тим, хто запитує як?.\nЧому Бог спочатку створив чоловіка, а потім жінку?\nТому що для створення шедевра необхідний начерк.\nЧасто за так званим успіхом криється бажання піднятися на найвищу вежу і зістрибнути звідти як можна ефектніше.\nНатовп не любить дві категорії людей - улюбленців долі і невдах.\nМи живемо точно так само, з тими ж обмеженнями в сприйнятті. Ми не помічаємо якихось явищ, так як навчені бачити світ тільки під одним кутом зору.\nМіж тим Що я думаю Що я хочу сказати Що мені здається, що я говорю Що я кажу І тим, Що вам хочеться почути Що вам здається, що ви чуєте Що ви чуєте Що ви хочете понятьЧто ви думаєте, що ви розумієте Що ви розумієте Є десять шансів до одного, що виникнуть труднощі в спілкуванні. Але все-таки спробуємо ...\nНе потрібно думати про те, чого хочеш досягти, потрібно думати про те, що ти біжиш. Ми рухаємося вперед і змінюємо траєкторію по мірі виникнення перешкод. Тільки думаючи про рух вперед, досягаєш мети або залишаєш її далеко позаду, навіть не помічаючи цього.\nВсе, що оточує вас у часі і просторі, для чогось потрібно. Потрібні ви. Ваше ефемерне життя має сенс. Воно веде вас не в глухий кут. Має сенс все. Дійте. Зробіть що-небудь, зробіть яке-небудь невелике діло у вашому житті перед тим, як померти. Ви народилися для чогось. Зрозумійте, для чого ви народилися.\nГумор та любов - два найпотужніших болезаспокійливих.\nПеред самим народженням немовляти ангел притискає палець до його губ і шепоче: Забудь всі свої минулі життя, спогади про них не повинні бентежити тебе в житті справжньому. І над верхньою губою новонародженого залишається улоговинка.\n... Що б дізнатися ціну року, запитай студента, який провалився на іспиті. Щоб дізнатися ціну місяця, запитай матір, що народила передчасно. Що б дізнатися ціну тижні, запитай редактора тижневика. Що б дізнатися ціну години, запитай закоханого чекаючего свою кохану. Що б дізнатися ціну хвилини, запитай запізнившогося на поїзд. Що б дізнатися ціну секунди, запитай того, хто втратив близьку людину в автомобільній катастрофі. Що б дізнатися ціну однієї тисячної секунди, запитай сріблястого медаліста Олімпійських ігор ...\nРозуміють лише ті, хто хоче зрозуміти.\nЗгідно суфійської філософії, одним з неодмінних умов щастя є можливість сісти навпроти друзів або людей , яких ти любиш. Треба сісти і нічого не робити, нічого не говорити. Дивитися одне на одного чи навіть не дивитися. Восторг приходить від того, що ти оточений людьми, з якими ти себе добре почуваєш. Звуковий простір може залишатися вільним, займати себе теж нічим не потрібно. Достатньо разом відчувати мовчазну причетність.\nСвітло - це все ... У разі сумнівів роби так, як робить соняшник. Шукай джерело світла і повертайся в його бік ...\nІнструкція до життя 1. Ти отримаєш тіло. Воно може тобі подобатися або не подобатися , але це єдине, що точно буде в твоєму розпорядженні до кінця твоїх днів. 2. Тобі доведеться вчитися в школі під назвою Життя на планеті Земля. Кожна людина і кожна подія - твій універсальний учитель. 3. Не існує помилок, тільки уроки. Невдачі - невід'ємна частина успіху. Невинних жертв немає - все тільки студенти. 4. Урок буде повторюватися в найрізноманітніших формах, поки не буде засвоєний.\nНавіть якщо заздалегідь ясно, що справа приречена на провал, потрібно битися, щоб вороги нічого не отримали даром.\nДехто каже: Так було визначено, це повинно було так трапитися. Ну , не знаю, я не вірю в визначену долю. Я вірю, що у людей є вибір. Саме він-то і визначає долю, а може статися, людський вибір визначає і сам Всесвіт.\nБатько - це така професія, в якій неможливо досягнути успіху. Потрібно обмежитися тим, щоб заподіювати якнайменше зла.\nЛюби своїх ворогів: це кращий спосіб роздратувати їх.\nСуспільство встановлює закони, щоб їх порушувати. Якщо всі будуть поважати встановлені правила і підкорятися нормам ... то все суспільство опиниться в застої.\nВажливо не те, які в тебе карти насправді, а те, які вони на думку супротивника.\nТой, хто задає питання, ризикує на пять хвилин уславитися дурнем. Той, хто не задає питання, залишиться дурнем на все життя.\nРеальність - це річ, яка продовжує існувати навіть тоді, коли ти перестаєш в неї вірити.\nЧасто нам важко знайти рішення, оскільки підсвідомо обмежуємося територією малюнка. Однак ніде не сказано , що не можна виходити за його межі. Висновок: щоб поміняти систему, необхідно ... вийти за неї.\nГеографічна втеча: полягає в беспрестанній зміні місць перебування. Ми змінюємо роботу, друзів, коханців, квартири. Так проблеми подорожують разом з нами. Ми їх цим не вирішуємо, але ми міняємо їм декорації, що саме по собі вже освіжає.\nНіхто не може замінити вас самих на шляху до знання. І обовязково настає момент, коли треба йти цим шляхом самому, як би важко це не було.\nНавіть якщо ти авантюрист, дослідник, відкривач нових світів, все одно якось ти зіткнешся з проблемою, яка вище твоїх сил. В усякому разі, літак, який руйнує мою квартиру, - це вище моїх сил.\nВідсутність страждання може вбити людину.\nНеможливо бігти вічно.\nПадіння відбувається саме в той момент, коли тобі здається, що ти досяг вершини.\nСвітло - це все. У разі сумнівів роби так, як робить соняшник. Шукай джерело світла і повертайся в його бік.\nНавіщо людині завойовувати те, що знаходиться навколо неї, коли вона не в змозі впоратися з власним світом? Навіщо рухатися до віддаленої зірки, якщо ти не здатна досягти зірки, що горить у твоєму власному серці?\nКоли хто-небудь вас в чомусь дорікає, він показує на те, що могло б стати вашою перевагою.\nКоли я приходжу у відчай, я згадую, що протягом всієї історії голос правди і любові тріумфував. У цьому світі є тирани і вбивці, і часом вони можуть здаватися непереможними. Але врешті-решт вони завжди падають.\nКоли нічого не відомо, не виникає і запитань, але коли зявляється перша можливість пояснення , відразу хочеться все дізнатися, усе зрозуміти.\nЩоб жити щасливо, треба жити за лаштунками.\nСтрах смерті: хвороблива потреба чіплятися за існування, що доводить особисту індивідуальність, замість того щоб користуватися життям заради розвитку самого себе.\nЛюди діляться на дві категорії: на тих, хто читає книги, і тих, хто слухає тих, хто читає.\nПоки людина смертна, вона до кінця не розслабиться.\nПоки мудрець шукає правду, дурень її вже знайшов.\nРедагувалось: 1 раз (Останній: 27 лютого 2018 у 13:24)\n#21 - 6 березня 2018, вівторок\n(ірландський драматург і публіцист, родом з Дубліна, лауреат Нобелівської премії з літератури за 1925, помер в Ейот-Сент-Лоренс, Англія).\nВи невільницьки прислужуєте мені, а пізніше поскаржитеся, ніби я вами ніяк не захоплююся: хто ж буде захоплюватися невільником?\nІнший римлянин дуже поганий, щоб доцільно віддруковувати його. Однак відвідує, ніби інший римлянин дуже непоганий, щоб віддрукувати його.\nПодружжя - напевно маса, яку хлопець і жінка обрушують собі на голову, потягнувшись за квіткою.\nСпиртне - напевно анестезія, дозволялося винести операцію перед заголовком життя.\nБережись такого, хто ніяк не дав відповідь на твій удар.\nСтережися людини, господь якого проживає на небі.\nЗвання і титули винайдені для тих, чиї нагороди перед державою безсумнівні, проте народові даної держави невідомі.\nВикрадач ніяк не той, хто краде, а той, кого зловили.\nМислячі дами - напевно ті, про які ніяк не замислюються.\nБракує такої дами, якій вийшло б заявити «по побачення» не в такій мірі , ніж у 30 словах.\nПотрудіться дістати те, ніби бажаєте, або ж ви будете зобовязані побажати те, ніби подіяли.\nНелюбов - помста боягузство через перевірений ним жах.\nДами якось сходу розгадують з ким ми готові їм зрадити. Час від часу в тому числі і до того, як напевно прийде нам в голову.\nАнглійська офіціант чекає розпоряджень, виконує їх і ніколи їх не передбачає; якщо ви передумаєте , він не виявляє ні здивування, ні невдоволення. Італійський офіціант заздалегідь створює собі абсолютно чітке уявлення про те, де ви будете сидіти і що є, і якщо ви надумаєте обдурити його очікування, він вас заріже.\nНаш вік - це вік вискочок.\nПивна - клуб бідної людини.\nЯ служу публіці, але не поклоняюсь їй.\nЩастя і краса - побічні продукти.\nТі, кого найбільше вчили, найменше знають.\nМи не маємо права споживати щастя, не виробляючи його.\nСвобода - це відповідальність. Ось чому всі її так бояться.\nМистецтво управління полягає в організації ідолопоклонства.\nМій спосіб жартувати - це казати правду. На світі немає нічого смішнішого.\nНе можна стати вузьким фахівцем, не ставши, у строгому сенсі, бовдуром.\nНації подібні до бджіл - вони можуть вжалити лише ціною власного життя.\nТак буває досить часто: головну трудність представляє не головна роль.\nНе вмієте цінувати те, що у вас є, так нехай у вас буде те, що ви цінуєте.\nПро майбутнє вистачить часу подумати тоді, коли вже попереду не буде майбутнього.\nНавчити людину чогось можна тільки тоді, коли особистість учня священна.\nДемократія - це гарантія того, що нами керують не краще, ніж ми того заслуговуємо.\nТільки сміх беззлобно страчує погане і зміцнює добрі стосунки, не розпускаючи слюнів.\nПрирода не терпить порожнечі: там, де люди не знають правди, вони заповнюють пробіли домислом.\nРепутація - це маска, яку людині доводиться носити точно так само, як штани або піджак.\nБорги схожі на всяку іншу пастку: потрапити в них вельми легко, але вибратися досить важко.\nХто ж з нас розуміє, що робить? Якщо б ми розуміли, ми б, ймовірно, ніколи нічого не робили.\nГазета - це друкований орган, не бачить різниці між падінням з велосипеда і крахом цивілізації.\nПотреба жінки - вийти заміж можливо швидше, потреба чоловіка - не одружуватися, поки вистачає сил.\nБюрократія складається з найманих служителів, аристократія - з ідолів, а демократія - з ідолопоклонників.\nТе, що ми називаємо успіхом, насправді є компенсацією кожного чоловіка, хто обділений талантом.\nДесять фунтів - великі гроші; у кого вони заведуться, той вже починає жити з оглядкою, а це значить - кінець щастю.\nРозумна людина пристосовується до світу; нерозумна намагається пристосувати світ до себе. Тому прогрес завжди залежить від нерозумних.\nБережіть пенси, а вже фунти самі себе збережуть, - це прислівя так само справедливе для формування особистості, як і для накопичення капіталу.\nЗдоровий глузд і працьовитість компенсують у вас брак таланту, тоді як ви можете бути геніальним з геніальних, проте по дурості занапастите своє життя.\nЖінки усе перевертають догори дном. Спробуйте впустити жінку в своє життя, і ви зараз ж побачите, що їй потрібно одне, а вам зовсім інше.\nЗавдяки материнському інстинкту жінка воліє володіти однією акцією зі ста на першокласного чоловіка, а не всім пакетом акцій на другорядного.\nСвіт не був би створений, якщо б його творець думав, як би не заподіяти кому-небудь занепокоєння. Творити життя - означає творити занепокоєння. Є тільки один спосіб уникнути занепокоєння - вбивати.\nВсі без винятку жінки думають, що володіють почуттям гумору, тому що люблять посміятися над подружкою; але тільки в однієї з тисячі вистачає розуму посміятися над собою.\nСекрет, Еліза, не в умінні тримати себе добре чи погано або взагалі як би то не було, а в умінні тримати себе з усіма однаково. Коротше кажучи, поступати так, ніби ти на небі, де немає пасажирів третього класу й усі безсмертні душі рівні між собою.\nАнглійці - нація аматорів, а не професіоналів; їх генерали, так само як і їх письменники, - аматори. Саме тому ми завжди вигравали війни і створили найбільшу на світі літературу.\nЛюди слабкі люблять одружуватися з сильними, аби ті не дуже їх лякали , і, таким чином, часто роблять помилку, яку метафорично ми визначаємо як "горішок не по зубах". Вони хочуть занадто багато чого в обмін на занадто мале, і коли угода стає нерівноцінною до безглуздості, союз розпадається: слабкішого партнера або відкидають, або волочать за собою як важкий хрест, що ще гірше.\n#22 - 18 березня 2018, неділя\n(російський поет, драматург, перекладач 1880–1921 рр.).\nЧим міцніше відчутна єднальна нитка з вітчизною, тим виразніше батьківщина виступає для тебе в ролі живого організму.\nІ вічний бій! А тиша й гладь до нас лише уві сні приходить .. .\nЯк говорив А. Блок: "Розуміння про існування дива прямо перед нами, часто приходить із запізненням."\nЛінощі і нерозсудливість приносять тільки шкоду народному добробутові.\nЛюди, які схильні до ліні, і страждають навіглаством, нічого хорошого народному добробутові не несуть.\nНеобхідно жити, пред'являючи безмежні запити самого життя.\nБатьківщина ... саме їй ми повинні дякувати за наші сили, натхнення, і радості.\nЛише той хто перебуває в стані закоханості може носити горде звання - людина.\nЛедачі люди - загроза для загальнонародного добробуту.\nУсередині кожної людини є кілька людей, які перебувають у стані вічної боротьби. І нерідкі випадки, коли перемогу отримує не найдостойніша. Але життя саме вирішує те, що не під силу вирішити нам.\nЗавжди хочу дивитися в очі людські, І пити вино, і жінок цілувати, І люттю бажань конати вечір, Коли спека заважає вдень мріяти І пісні співати! І слухати в світі вітер!\n... загибель не страшна героєві, Поки божеволіє мрія!\nЖити варто тільки так, щоб пред'являти безмірні вимоги до життя.\nТільки про великого варто думати, тільки великі завдання повинен ставити собі письменник; ставити сміливо, не бентежачись своїми особистими малими силами.\nПоет, тобі чи покарати Пороки світу вікові? Один - ти засуджений страждати, Тебе осміювати - інші!\nМільйон - вас. Нас - тьми, і тьми, і тьми. Спробуйте, бийтеся з нами! Так, скіфи - ми! Так, азіати - ми, З розкосими і жадібними очима!\nДля вас - століття, для нас - єдина година. Ми, як слухняні холопи, Тримали щит між двох ворожих рас Монголів та Європи!\nЛюдська совість спонукає людину шукати кращого і допомагає їй деколи відмовлятися від старого, затишного, милого, але вмираючого і розкладається - на користь нового, спочатку незатишного і немилого, але обіцяє свіже життя.\nНенависть - почуття благородне. Бо вона виростає з попелу згорілої любові.\nЛюдина та, кому дорожче і вище всього звання людини, людина "за професією" , словом - письменник.\nЧим більше відчуваєш звязок з батьківщиною, тим реальніше і охочіше уявляєш її собі як живий організм.\n... я - писака, Людина, що називає все по імені, віднімає аромат у живої квітки.\nТільки закоханий має право на звання людини. "Коли ви стоїте на моєму шляху. .. ", 1908\nЄ гра: обережно увійти, Щоб увагу людей приспати; І очима видобуток знайти; І за нею непомітно стежити. "Є гра: обережно увійти ...", 1913\nТим і страшний невидимий погляд, Що його неможливо спіймати; Чуєш ти, але не можеш зрозуміти, Чиї очі за тобою слідкують. "Є гра: обережно увійти ...", 1913\nА поки - у невідомому живемо І не відаємо сил ми своїх, І, як діти, граючись з вогнем, обпікаємо себе та інших ...\nІ вічний бій! Спокій нам тільки сниться.\nМистецтво, як і життя, слабким не по плечу.\nМиру захват безмежний Серцю співучій дан.\nО, я хочу безумно жити: Усе, що існує увічнити, безособове - олюднити, нездійсненне - втілити!\nОдне тільки робить людину людиною: знання про соціальну нерівність.\nНехай звуть: Забудь, поет! Вернись в красиві уюти! Ні! Краще згинути в холоднечі лютій! Затишку - немає. Спокою - немає.\nПрямий обовязок художника - показувати, а не доводити.\nТвій погляд - нехай буде міцним і ясним.\nЗітри випадкові риси - І ти побачиш: світ прекрасний.\nПізнай, де світло, - зрозумієш, де темрява. Нехай же все пройде неспішно, Що в світі свято, що в ньому грішно, Крізь жар душі, крізь хлад розуму.\nДля вас століття - Для нас єдина година.\nЄ часи, є дні, коли увірветься в серце вітер сніговий, І не врятує ні голос ніжний, Ні безтурботний годину праці.\nЖити варто тільки так, щоб предявляти безмірні вимоги до життя.\nЗаглушить рокотання моря. Солов'їна пісня не вільна!\nІ тільки з ніжною посмішкою Часом будеш згадувати\nПро дитячу ту мрію, про хитку\nЩо щастям звикли кликати!\nІ, нарешті, побачиш ти, Що щастя і не треба було, Що цієї нездійсненної мрії І на пів-життя не вистачило.\nНіч, вулиця, ліхтар, аптека, Безглузде і тьмяне світло. Живи ще хоч чверть століття - Все буде так. Результату немає.\nТільки правда, - як би не була вона важка, - "легкий тягар".\n#23 - 23 березня 2018, п'ятниця\n(справжнє ім'я Роберт Неста Марлі — виконавець регі, перший артист Ямайки, що зумів досягти міжнародного визнання).\nДоля може перевернути все верх ногами. І тоді вороги стануть близькими, а близькі - ворогами!\nЯ не знаю, як мене звати. "Боб Марлі"? Ні, не так.\nІноді отримуючи бажане, втрачаєш так багато, включаючи душу, що розумієш - воно того не варто було. Між розумом і скарбами роби правильний вибір.\nКожен без винятку може бути абсолютно вільним.\nЗавжди потрібен Бог. Коли нам потрібно поїсти, ми їмо. Коли нам потрібно пити, ми п'ємо. Коли нам потрібно ... завжди потрібен Бог.\nЗавдяки любові навіть страшні перешкоди швидко виявляться позаду.\nМи створені один для одного. Але замість щастя - постійні сварки. Це неправильно.\nБоб Марлі: "Довга довга дорога. Уздовж неї - безліч покажчиків ... це і є життя".\nЯкщо не можеш відчинити двері, скільки б не смикав за ручку - озирнися. Навколо маса інших дверей, відкритих для тебе.\nІдеальних людей не буває, але у кожного є друга половинка.\nМи сердимося і через це забуваємо жити.\nКоли вона зі мною, біль йде. Вона ... музика.\nКожен має право самостійно розпоряджатися життям.\nТи можеш бути в неї не першим, не останнім і не єдиним. Вона любила перед тим, як полюбила знову. Але якщо вона любить тебе зараз, що ще не так? Вона не ідеальна, але ж ти теж, і ви обоє ніколи не будете ідеальними разом. Але якщо вона змушує тебе сміятися, тим більше подумай двічі, якщо вона дає тобі можливість бути людиною, робити помилки, триматися за неї і давати їй все, що ти можеш. Вона може думати про тебе не кожну секунду в день, але вона може віддати тобі частину себе, тому що вона знає - ти можеш розбити її серце.\nКраща дуга на тілі жінки - її посмішка.\nПолюбила знову. Але якщо вона любить тебе зараз, що ще не так? Вона не ідеальна, але ж ти теж, і ви обоє ніколи не будете ідеальними разом. Але якщо вона змушує тебе сміятися, тим більше подумай двічі, якщо вона дає тобі можливість бути людиною, робити помилки, триматися за неї і давати їй все, що ти можеш. Вона може думати про тебе не кожну секунду в день, але вона може віддати тобі частину себе, тому що вона знає - ти можеш розбити її серце. Так не рань її, не міняй її, не аналізуй і не чекай від неї того, що вище її можливостей. Посміхайся, коли вона робить тебе щасливим, давай їй знати, коли вона тебе злить, і нудьгуй по ній, коли її немає поруч.\nВ музиці є прекрасна річ - коли вона потрапляє в тебе, ти не відчуваєш болю.\nЯкщо ти наводиш смуток, сваришся кожен день, то тим самим ти молишся дияволу.\nУникай ненависті, зла та заздрості.\n"Боб Марлі" - це не моє імя. Я ще навіть не знаю свого імені.\nМудрість краща, ніж срібло або золото.\nЛюдина не може обійтися без Бога. Коли у тебе спрага, ти пєш воду. Так само і тут: ти просто не можеш обійтися без Бога.\nЯ не плаваю впевнено, тому я не заходжу в глибокі води.\nПерш ніж показувати пальцем ... переконайся, що твої руки чисті!\nКраще померти, борючись за свободу, ніж протягом усіх днів свого життя залишатися бранцем.\nЯкщо навіть кішка і собака можуть жити в злагоді, чому ж ми не можемо любити один одного?\nПри достатку води дурень відчуває спрагу.\nІноді ти можеш обдурити деяких людей, але ти не можеш постійно дурити всіх.\nКоли корінь міцний, плід солодкий.\nСтворювати музику - це життя, яким я повинен жити.\nЖиття - це одна велика дорога з безліччю знаків.\nУ кожної людини є право вирішувати свою долю.\nДеякі люди відчувають дощ. Деякі ж лише промокають.\nПравда - це злочин, але не гріх.\nІноді ти повинен битися за допомогою музики.\n#24 - 29 березня 2018, четвер\n(український військовий, політичний та державний діяч. Гетьман Війська Запорозького, очільник Гетьманату).\nНеможливо всебічно і ґрунтовно визначити людські вчинки, не враховуючи їхніх закономірностей та од-вічної волі неба.\nСправедливість цього світу так розмірена, що в одних відбирає, а другим дає владу і мудрість.\nКривда, гніт і неволя накликають сувору помсту з боку справедливості, щоб Божі постанови проявлялись у всьому на очах живих людей.\nМайже кожний на всій Україні користувався вольностями, і важко йому буде забути, що він був паном і на війні рівнявся з паном.\nЗа здобутком завжди втрата простує.\nЩо рука людська зробить, те й зруйнувати може.\nПоки ми живі, хіба що смерть наша може наблизити нашу неволю.\nБог не зневажить серця упокореного.\nЯкщо підступності не буде краю, то доведеться битися.\nВсе те, що буде зроблене проти, на твою ж таки голову і впаде.\nПри сухих дровах і сировим дісталося.\nЩе не вмерла козацькая мати!\n#25 - 30 березня 2018, п'ятниця\n(державний діяч, полководець, перший консул Французької Республіки, імператор Франції. Творець однієї з найбільших імперій світу, реформатор і законодавець Європи. Представник роду Бонапартів).\nНамагайтеся писати коротко і незрозуміло.\nДержава при відсутності релігії нагадує корабель без компаса.\nПогубити вітчизну здатний навіть один негідник, що підтверджує всесвітня історія.\nЗупинитися можна під час підйому, а не в ході спуску.\nСуть мистецтва управління полягає в тому, щоб люди на своїх посадах не могли постаріти.\nНарод і жінки мають право на керованість.\nДержава повинна бути зацікавлена в постійній зміні посадових осіб. При не дотриманні цього принципу неминуче виникають сеньйоріальні правосуддя та удільні володіння.\nЯкщо військове мистецтво осягати по книгах, то це закономірно призведе до виховання поганих генералів.\nНайбільшим полководцем вважаються ті, хто здійснює найменше помилок.\nЯкщо супротивник робить помилку, то не слід йому заважати. Оскільки це неввічливо.\nДля ведення війни мені потрібні три речі: по-перше - гроші, по-друге - гроші і в третіх - гроші.\nНевиглас має велику перевагу перед людиною освіченою - він завжди задоволений сам собою.\nПеремога належить найнаполегливішим.\nБагатство полягає не у володінні скарбами, але в тому вживанні, яке вміють їм дати.\nВелика політика - це всього лише здоровий глузд, застосований до великих справ.\nНезмірна глибина ницості, до якої може впасти людина.\nОдин поганий головнокомандувач краще, ніж два хороших.\nВиграв бій не той, хто дав добру пораду, а той, хто взяв на себе відповідальність за його виконання і наказав виконати.\nРеволюція - це переконання, підкріплене багнетами.\nБільше ймовірність зустріти хорошого правителя, який прийшов до влади шляхом успадкування, ніж шляхом виборів.\nОстанні завжди праві.\nЛюбов - це дурість, вчинена вдвох.\nГромадська думка - це публічна дівка.\nУспіх - красномовний у світі оратор.\nБудіть мене тільки, якщо прийдуть погані новини; а якщо хороші - ні в якому разі.\nЯкщо бажаєте досягти успіху в цьому світі, то обіцяйте все і не виконуйте нічого.\nНайвірніший спосіб стримати слово - не давати його.\nПоставте шахрая в усіх на очах, і він буде діяти, як чесна людина.\nТрон - всього лише крісло, оббите оксамитом.\nУспіх - ось що створює великих людей.\nХто стоїть високо і у всіх на виду, не повинен дозволяти собі рвучких рухів.\nЯ буваю то лисицею, то левом. Весь секрет управління в тому, щоб знати, коли слід бути тим або іншим.\nНе слід давати дозвіл на шлюб парам, які знають один одного менше, ніж шість місяців.\nМайстерні підлабузники зазвичай не менше вправні наклепники.\nВеликі карєри, великі досягнення народжуються з зустрічі характеру, генія і удачі.\nНеможливість - слово зі словника дурнів.\nКожен правий по-своєму.\nУдача слідує за великою людиною.\nКоли про монарха говорять, що він добрий, значить, він ні до біса не годиться.\nУ любові єдина перемога - це втеча.\nУ ранці кожного солдата лежить жезл маршала.\nУ революціях ми стикаємося з людьми двох сортів: тими, хто їх робить і з тими хто використовує в своїх цілях.\nУ Росії немає доріг - тільки напрямки.\nПо суті, назва і образ правління не мають ніякої важливості: якщо тільки правосуддя надається всім громадянам, якщо вони зрівняні в правах, держава управляється добре.\nВ управлінні не повинно бути пів відповідальності: вона з неминучістю веде до приховування розтрат і невиконання законів.\nВеликі і прекрасні істини французької революції будуть вічно жити, - таким блиском, такими памятками, чудесами оточили ми їх! Ці істини залишаться безсмертними. Перші плями революції ми змили потоками слави.\nВельми важко керувати, якщо робити це сумлінно.\nВійськове мистецтво - мистецтво бути сильніше ворога в певний момент.\nВсякий глава партії повинен вміти користуватися натхненням прихильників, бо немає партії, яка не мала б своїх гарячих прихильників . І найбільший воєначальник на чолі своїх солдатів, позбавлених бойового духу, виявляється повною бездарністю.\nВи хочете дізнатися, чи надійні ваші друзі? Для цього треба опинитися в нещасті.\nВиграв бій не той, хто дав добру пораду, а той, хто взяв на себе відповідальність за її виконання і наказав виконати.\nДля того, щоб народ знайшов справжню свободу, треба, щоб керовані були мудрецями, а керівники - богами.\nЯкщо поставити баранів на чолі левів, то леви бараніют, а навпаки - то навіть баран буде мати левове серце.\nЄ два важелі, якими можна рухати людей, страх і особистий інтерес.\nЖурналіст - це чистильник вулиць, що працює пером.\nЗдоровий глузд створює обдарованих людей; самолюбство ж - лише вітер, який надуває вітрила і веде їх корабель прямо до пристані.\nМистецтво війни - це наука, в якій ніщо не вдається, крім того, що ретельно прораховане і ретельно продумано.\nІстинний героїзм полягає в тому, щоб бути вище злосчасття життя.\n#26 - 4 квітня 2018, середа\n(гонконзький та американський кіноактор, філософ, майстер бойових мистецтв, інструктор і актор бойового кіно, один з найвпливовіших митців бойового жанру 20-го сторіччя. Всього знявся у 36 фільмах. Смерть: 20 липня 1973 р.).\nНайголовніше в бойовому мистецтві для того, щоб домогтися успіху - це регулярні тренування.\nЛюдина, чиє заняття по життю - творчість, все робить сама. Це завжди найголовніше, навіть головніше, ніж щось стале та прийняте за норму.\nВсе найкраще в мистецтві - це те, що просто і доступно.\nКожна людина має сама осягнути істину, без чиєїсь допомоги. Хороший учитель же виступає в ролі прискорювача цього процесу.\nНайкраще, що можна зробити замість того, щоб думати - це відчути. Це порівнянно наприклад з тим, як людина вказує пальцем на місяць: якщо вона зосередить всю свою увагу на пальці, то неодмінно не зможе повноцінно відчути і захопитися красою місяця.\nЯкщо людина відчуває в собі життєлюбство, то вона не повинна втрачати часу даремно, вона повинна цілком насолодитися тим, з чого влаштоване це життя.\nЗапальні люди ніколи не добивалися великих успіхів у житті.\nПотрібно бути сердечною, але в той же час не можна допускати того, щоб люди тобою користувалися. Аналогічно - потрібно вміти постояти на своєму, але не потрібно бути жорстокою людиною.\nТе, чого не існує, неможливо приховати.\nПотрібно користуватися тільки тим, у чому ми впевнені, що це дійсно приведе нас до бажаної мети. І необхідно вміти знаходити це всюди в житті.\nНе можна змінити в людині таку рису характеру, як мякосердечність.\nОдин з важливих чинників боротьби - це несподіванка. Навіть якщо слідувати строго за правилами, написаними в теорії, можна програти.\nВсі помилки можуть бути прощені, якщо людина, що допустила їх, здатна усвідомити свою неправоту.\nКіно - це поєднання комерційної творчості і творчої комерції.\nЗвичайна людина - сукупність рутин, ідей і традицій. Якщо йти цим шляхом - ти пізнаєш рутини, ідеї, і традиції, - свою тінь. Ти не пізнаєш себе.\nМета не обовязково повинна досягатися. Часом це просто напрямок рухатися далі.\nТи повинен БУТИ тренованим, замість того, щоб РОБИТИ тренування. Ти повинен бути вільний. Замість складності форми повинна бути простота вираження.\nЯ вчуся розуміти, замість того, щоб судити. Я не можу сліпо слідувати натовпу і приймати його підхід.\nЯ не боюся того, хто вивчає 10,000 різних ударів. Я боюся того, хто вивчає один удар 10,000 раз.\nХороший учитель захищає учнів від власного впливу.\nЯкщо Бог і є, то він всередині нас. Ви не питаєте у Бога дати вам щось, ви залежите від Бога в вашій внутрішній сутності.\nЯкщо я скажу вам, що я хороший, ви, напевно, подумаєте, що я хвалюся; якщо я скажу, що не достатньо хороший, ви будете знати.\nЯ не майстер, я учень-майстер. У мене є знання і досвід майстра, але я продовжую вчитися.\nОтже, я учень-майстер. Я не вірю в слово «майстер», думаючи про нього як людину, на якій можна поставити хрест.\nЗнання недостатньо, необхідно застосування. Бажання недостатньо, необхідна дія.\nКлюч до безсмертя - це в першу чергу прожити життя.\nМудрий здатний взяти більше з дурного питання, ніж дурень здатний взяти з мудрої відповіді. Чим складніше метод, тим менше свободи. Дотримуючись методів і правил, ми створюємо собі обмеження. Якщо хтось хапає тебе, бий. Всі ці просунуті техніки нефункціональні.\nБій не виграється одним ударом. Тобі доведеться навчитися тримати удари або найняти охоронця. Забудь слова перемога і поразка. Забудь про гордість і біль. Дозволь противнику увійти в тебе, проникнути в твою плоть. Проникни і ти в його плоть, проникни йому під шкіру. Дай переламати тобі кістки. Не думай про безпеку - поклади все своє життя перед ним.\nУ всі часи кінець героїв був таким же, як і кінець звичайних людей. Всі вони померли, і спогади про них поступово зникнуть з памяті людей. Але поки ми живі, ми повинні зрозуміти себе, розібратися в собі і виразити себе.\nСпустошити свій розум. Стань аморфним, безформним як вода. Коли воду наливають у чашку, вона стає чашкою. Коли воду наливають у чайник, вона стає чайником. Коли воду наливають у пляшку, вона стає пляшкою. Вода може текти, а може трощити. Будь водою, мій друже.\nЛюбов - це як дружба охоплена полум'ям. На початку полум'я чаруюче чудово, часто обжигаюче і сліпуче, але ще поки легко і нестабільно. Коли любов стає старше, наші серця дозрівають, і наша любов подібна до іскри: горить із самої глибини.\nЯкщо завжди ставити собі кордони в тому, що можеш зробити, фізичні або будь-які інші, можна з таким же успіхом бути мерцем. Це пошириться на роботу, на мораль, на все життя. Немає ніяких кордонів, тільки горизонтальні ділянки стабілізації. Але не можна на них залишатися, потрібно виходити за їх межі. Якщо це вбє - значить, вбє.\nУ грошей як таких немає сенсу. Це лише інструмент для досягнення певних цілей, і потрібно зрозуміти, що вони можуть, а головне - чого не можуть. Мій батько говорив мені: «У цьому році ти заробив десять доларів. У наступному можеш заробити пять. Будь готовий».\nУ порожніх голів довгі язики.\n#27 - 13 квітня 2018, п'ятниця\n(російський письменник, драматург, лібретист, лікар. Член Всеросійського союзу письменників та спілки письменників СРСР. Серед найвизначніших книг Булгакова, роман Майстер і Маргарита, «Біла гвардія» та «Дияволіада». Смерть: 10 березня 1940 р.).\nПоки політика протистоїть культурі, письменник буде протистояти політиці.\nЯкщо комусь на голову звалиться цегла, то навряд чи це сталося само по собі, без чиєїсь допомоги.\nКопії можна знищити, але оригінал залишиться в серці творця.\nОчі людини - це як замкова щілина в двері його душі. Ти можеш побачити, що наповнює твого співрозмовника, навіть якщо він не відкриє тобі свої двері.\nНемає більш руйнівного почуття, ніж заздрість. Воно спонукає людину руйнувати чиєсь життя, і, користуючись моментом, руйнує саму людину.\nВсе, що не в гармонії з природою - породжує потворність.\nПо-справжньому люблять розділяти не тільки щастя, щоб було краще, але і біду, що б стало легше.\nЯкщо людина розумна - цей розум їй дано не просто так, а щоб служити чомусь серйозному. Інакше це не розум - а дурна пихатість.\nСуєта - це не спосіб, щоб встигнути. Встигає той, хто зібраний і зосереджений на цілі.\nКоли ти бачиш людину позбавлену розуму, найстрашніше, що ти не побачиш сутності самої людини, ніколи не дізнаєшся, що це за людина. Ти зможеш бачити тільки прояв хвороби.\nЛюдину робить унікальною і цікавою, якась особливість захована саме в ній, яку не відразу видно, але яка є.\nВсі знають, що людина смертна. Але ми не готові це прийняти, коли це трапляється з нашими близькими.\nЩастя - як здоровя: коли воно є, його не помічаєш.\nПісля всіх чарів і чудес сьогоднішнього вечора вона вже здогадувалася, до кого саме у гості її везуть, але це не лякало її. Надія на те, що там їй вдасться домогтися повернення свого щастя, зробила її безстрашною.\nАдже і ми хочемо жити і літати!\nОдин вірить, інший не вірить, а вчинки у вас у всіх однакові: зараз один одного за горло.\nНічого не просіть у сильних світу цього, все буде вам запропоновано у свій час.\nЯкби не покер, то життя ваше в Москві було б абсолютно нестерпним.\nЛюдина, борючись за своє існування, здатна на блискучі вчинки.\nА ну, дай папіросочку, у тебе штани в смужку!\nВсяка влада є насильством над людьми. Настане час, коли не буде влади ні кесарів, ні якої іншої влади. Людина перейде в царство істини і справедливості, де взагалі не буде потрібна ніяка влада.\nДруга свіжість - от що дурниця! Свіжість буває тільки одна - перша, вона ж і остання.\nТак, людина смертна, але це було б ще півбіди. Погано те, що вона іноді раптово смертна, ось у чому фокус! І взагалі не може сказати, що вона буде робити в сьогоднішній вечір.\nНавіть будучи абсолютно вільною і невидимою, все ж і в насолоді потрібно бути хоч трохи розсудливою.\nКотам звичайно чомусь говорять ти, хоча жоден кіт ніколи ні з ким не пив брудершафт.\nНаука ще не знає способів звертати звірів у людей.\nНу що ж, той, хто любить, повинен розділяти долю того, кого він любить.\nОбраза є звичайною нагородою за хорошу роботу.\nЩось недобре таїться в чоловіках, які уникають вина, ігор, суспільства чарівних жінок, застільної розмови. Такі люди або тяжко хворі, або таємно ненавидять оточуючих. Правда, можливі виключення.\nЯ вважаю, що ні в якому навчальному закладі освіченою людиною стати не можна. Але у всякому добре поставленому навчальному закладі можна стати дисциплінованою людиною і придбати навик, який стане в нагоді в майбутньому, коли людина поза стінами навчального закладу стане утворювати сама себе.\nУ чергу, сучі діти, у чергу!\nАдже ви мислите, як же ви можете бути мертві.\nПоясніть мені, будь ласка, навіщо потрібно штучно фабрикувати Спінозу, коли будь-яка баба може його народити коли завгодно. Адже народила ж у Холмогорах мадам Ломоносова цього свого знаменитого. Людство саме піклується про це і в еволюційному порядку щороку вперто, виділяючи з маси всякої мерзоти, створює десятки видатних геніїв, що прикрашають земну кулю.\n#28 - 16 квітня 2018, понеділок\n(вокаліст німецького гурту «Tokio Hotel». Брат-близнюк гітариста гурту Тома Кауліца).\nДля мене завжди згодиться робота касира - там не потрібно співати.\nЗбулася моя дитяча мрія - я отримав безмежну увагу і не став вчитися грати на інструменті через лінь.\nМузика є завжди - навіть коли успіх уже покинув.\nЯ займаюся любовю не люблячи - для мене це нормально.\nКоли мрія збувається, вона йде від людини.\nТи так добре знаєш англійську, що читаєш журнали? - Ні, я люблю картинки дивитися.\nЯкщо я пущу в ліжко незнайомця, то випробую тільки огиду.\nСтояти перед кількома тисячами чоловік і співати - це все, про що я коли-небудь мріяв.\nСамий сильний наркотик - це слава. Якщо у мене її забрати, я не переживу цього удару.\nДопоможи мистецтву - переспи з рок-зіркою. Прийняти себе таким як є - важка робота.\nЗабий на те, що думають про тебе інші. Це нічого в твоєму житті не міняє. Важливіше розібратися з самим собою.\nЩоб знайти себе, потрібно прийняти своє рішення і пройти свій власний шлях.\nНероздільні почуття - це кохання і біль. Всі в світі проходять через це.\nОдночасне благословення і прокляття - ось що таке слава.\nСуєта за графіком - свій власний фільм життя.\nЯкби наші фанати просто аплодували нам, як іншим артистам - це було б найжахливіше в житті.\nБез пятнадцяти два і немає сніданку, це що, жарт?\nГеорг, вони б відмінно підійшли до твоєї спідниці. - Бере в руки моторошно гламурний чобіт з високим каблуком.\nЯ тут фронтмен і я вирішую, скільки разів я помилився!\nБілосніжка ж спала з кимось із гномів? Ну спала ж?\nГроші у кого-небудь є? - У магазині, коли Білл уже набрав покупки.\nУ мене, звичайно, є Том, але я, безсумнівно, хочу дівчину.\nТом добре їздить. Він паршивий гітарист, він виглядає як обірванец, але їздити він вміє.\nЯ в будь-якому одязі виглядаю добре. Тільки тут стразиків не вистачає.\nНу, я звичайно шикарніше всіх виглядаю під водою, вам нікому не йде, я офігенний.\nБагато фанатів вважають, що я схожий на дівчину?! Це правда?!\nКолишня порно-зірка, на якийсь after party запитала: - У тебе вже був секс? Білл: - Я тобі цього не скажу, але я впевнений, що у тебе він уже був.\nЯкий найдорожчий подарунок ви б подарували один одному? Білл: - Найдорожче, що я можу подарувати Тому, це я сам! Том: - Спасибі, дорогий, але я, мабуть, відмовлюся.\n- Які у тебе недоліки? Білл: - Іноді я буваю роздратованим. А ще я тупію час від часу.\n- Ви п'єте алкоголь? - Ні... тільки яблучний сік... або високоградусний апельсиновий сік.\n- Так. Ось це я повинен пояснити: я лише тоді егоїстичний, коли мене починають примушувати тягати всі інструменти. Я ж не просто так став співаком, мені потрібно носити з собою лише мікрофон. Це їм по 10-15 гітар подавай, а мені потрібен всього лише один мікрофон.\nІноді треба на щось зважитися, піддати газу і перейти всі межі.\nОдного разу Том сфотографував мене в гніві, і я не хотів вірити, що можу бути таким мерзенним. Але такі моменти трапляються! ..\nУра моїй куртці!\nДля мене сказати комусь "Я люблю тебе" - це надто серйозно.\nВам краще не бачити мої телефонні рахунки.\nЯ багато років не ходжу сам в магазин, я не можу пригадати, коли я останній раз був в супермаркеті. Я навіть вже не знаю, скільки коштує пачка масла. Про нормальне життя зі мною можна не говорити...\nСлава застала нас зненацька.\nЯ завжди отримував погані оцінки за спів.\nЗ'їсти що-небудь? Так, але я ж анорексик. Все, що я роблю кожен день - блюю.\nНас порядком дістав Інтернет. Це просто одна суцільна фальш. Ти можеш бути запеклим суперменом по той бік монітора, а насправді ти - шматок лайна, що проводить життя в маленькому куточку власної кімнати, який не в змозі навіть голос подати.\nМи любимо свою роботу, але бувають моменти, коли просто закінчується терпіння. Потреба в особистому житті стає все сильніше.\nЯ думаю, я іноді можу набридати. Іноді я дуже наполегливий у тому, що говорю. А потім думаю: можна б було і спокійніше...\nРаптово так вийшло, що кожна дівчина була нашою любов'ю і кожен хлопець з класу був нашим кращим другом. І ще я їм усім винен по 20 євро.\nТак, я накачав собі груди. А зараз ще й в дупу вставив імплантанти.\nЯ занадто дорогий!\nУ кожного з нас є власний фільм, суєта за графіком ..\nМої батарейки заряджаються, коли я виступаю.\nТак, я дуже егоїстичний-вже останні 6 років.\nЯ НЕ кажу собі перед дзеркалом "Вай, та ти супер!"\nЯ ні на що не годжуся, нічого руками робити не вмію.\nНавіть якщо б я не був знаменитим, я все одно наносив би макіяж.\nМені здається, я ніколи не подорослішаю!\nЯ хотів провокувати!\nЯ часто брешу. Я можу дуже добре брехати, і цього ніхто не помітить.\nЩе мене дратує, що я постійно про щось думаю. В вічному напруженні і хвилюванні...\nПросто по-окремо ми правильно не функціонуємо.\nКоли любов-гра, це завжди романтично.\nЯкби я не вважав себе на це здатним, я б не став цього робити.\nУспіх став для нас справжнім наркотиком.\nЯкщо ми з Томом сперечаємося і хто-небудь ще, наприклад, втручається, то ми об'єднуємося разом проти цієї людини.\nЯкщо фанат дасть нам фікшн прямо в руки, ми безумовно прочитаємо, але ми не шукаємо їх спеціально в мережі.\nЯ думаю, що світ з любові і дружби. Це те, що ми постійно шукаємо.\nЯ забув свої мізки в Лос-Анджелесі, але наступного разу їх візьму ..)\nЛюди підходять і роблять вигляд, що не знають мене. "Привіт! Як тебе звуть? Чим займаєшся ? Як справи взагалі? " Жахливо...\nНа моєму IPod тільки гарна музика.\nЯ ненавиджу зраду і брехню!\nМи були реально проблемними дітьми. Але не через наркотики, алкоголь чи бійки, а через постійні конфлікти з вчителями...\nДуже непросто прийняти себе таким, який ти є.\n#29 - 20 квітня 2018, п'ятниця\n(видатний радянський актор, співак і поет, класик жанру авторської пісні, автор низки прозаїчних творів, заслужений артист РРФСР і лауреат Державної премії СРСР).\nСтавте підписи свої навіть не читаючи, голосуйте подружніше - рук не опускати. Тільки нудно мені тут з вами, моя хата скраю, є справи й важливіші, всім пока, я спати!\nЕх, напитися б одному, та у тиші посидіти! Але буває лише так, що курити - так удвох, а розпити так утрьох. Одному лише народження, та смерть.\nНе повернуться вони, ніколи-ніколи, там залишаться самі близькі. А повернуться лише ті для кого дурниця моє життя, мій біль, мої думки.\nЩоб на століття все зберегти, не варто мати на увазі.\nКоли наука сперечається з фактом, ціна їй - мідний гріш.\nЯкою б не була дорога, важливо лише те, куди вона веде.\nНіщо не істинно, все крутиться навколо одна одної.\nЛише поруч з небом може жити свобода.\nБез любові і життя немає, і повітря тяжке.\nВ Російському царстві і прогнивати-то вже нічому!\nЕх, святі, вам уклін, грішних напоумили, і батьки мої зачати мене надумали ...\nЯ зізнаюся вам, як на духу - таке все спортивне життя: лише мить ти нагорі і стрімко падаєш вниз.\nПідіймайте руки, в урни суньте бюлетені, навіть не читавши, - померти від нудьги! Голосуйте, тільки, цур, мене не приплюсуйте: Я не поділяю ваш Статут!\nЯкщо б горілка була на одного - як чудесно б було! Але завжди покурити - на двох, але завжди розпивати - на трьох. Що ж на одного? На одного - колиска і могила.\nПовертаються всі - окрім кращих друзів, крім самих улюблених і відданих жінок. Повертаються всі - крім тих, хто потрібніший.\nНаші мертві нас не залишать в біді, наші полеглі - як вартові.\nАле навіть світлі розуми все розміщують між рядків: у них розрахунок на довгий термін.\nКоридори кінчаються стінкою, а тунелі виводять на світло.\nКоли не любив - Значить, і не жив, і не дихав!\nМаскою байдужості у інших - захист від плювків і ляпасів.\nЯкі дивні діла, у нас в Росії ліпляться!\nМи багато чого з книжок дізнаємося, а істини передають усно: пророків немає у вітчизні своїй , - та й в інших Вітчизнах - не густо.\nРанок мудріший! Але й вранці все не так, немає таких веселощів: або куриш натщесерце, або п'єш з похмілля.\nАдже Земля - це наша душа, чоботами не витоптати душу!\nАх, як нам хочеться, як всім нам хочеться не померти, а саме заснути.\nБог створив людину, Як пробний манекен.\nСніг без бруду, як довге життя без брехні.\nВесь світ на долоні - ти щасливий і в ньому і тільки трохи заздриш тим, іншим - у яких вершина ще попереду.\nМи встигли: В гості до бога - не буває запізнень. Так що ж там ангели співають такими злими голосами?!\nНавіть падати вільно можна, тому, що ми падаємо не в порожнечі.\nЗ мене при цифрі 37 в момент злітає хміль. Ось і зараз як холодом подуло, під цю цифру Пушкін підгадав собі дуель і Маяковський ліг скронею на дуло.\nВкради, якщо крадіжка тобі до душі - дарма я стільки сил розбазарив?! погоджуйся хоча б на рай в курені, якщо терем з палацом хтось зайняв!\nТреба, треба сипати сіль на рани, щоб краще памятати, нехай вони болять.\nТи, Зін, на грубість нариваєшься, Все, Зін, образити норовиш! Тут за день так накувиркаєшься ... Прийдеш додому - там ти сидиш!\nВсі жили врівень, скромно так: система коридорна, на тридцять вісім кімнаток усього одна вбиральня. Тут на зуб зуб не потрапляв, не гріла тілогрієчка, тут я точно дізнався, по чому вона копієчка.\nЧутки по Росії верховодять і зі пліткою в терції співають. Ну а десь поруч з ними ходить правда, на яку плюють.\nКуполи в Росії криють чистим золотом - аби частіше Господь помічав.\nНемов мухи, тут і там, ходять чутки по домівках, а беззубі баби їх розносять по умам.\nЯ думаю - вчені набрехали, - прокол у них в теорії, поріз: розвиток йде не по спіралі, а криво і навскіс, вразнос, навперейми.\nІ нас хоча розстріли не косили, але жили ми підняти не сміючи очей, - ми теж діти страшних років Росії, лихоліття вливають горілку в нас.\nКоли я бачу зламані крила, немає жалю в мені, і неспроста: я не люблю насилля та безсилля, ось тільки жаль розпятого Христа.\nУ братських могил немає заплаканих вдів - сюди ходять люди міцніше, на братських могилах не ставлять хрестів. Але хіба від цього легше?\nСитий я по горло, до підборіддя - навіть від пісень став втомлюватися, - лягти б на дно, як підводний човен, щоб не могли запеленгувати!\nСлова біжать їм тісно - ну і що ж! - Ти ніколи не бійся запізнитися . Їх багато - слів, але все ж, якщо можеш - скажи, коли не можеш не сказати.\nЯ не люблю впевненості ситого, вже краще нехай відмовлять гальма. Прикро мені, коли слово честь забуто і коли в пошані наклепи за очі.\nБудуть з водкою дебати, - відповідай: Ні, хлопці-демократи, - тільки чай!\nНе страшно без зброї - зубаста Барракуда, великий і без зброї - великий, нам в розраду, а маленькі люди - без зброї не люди: Всі маленькі люди без зброї - мішені.\nЯ дихаю, і значить - я люблю! Я люблю, і значить - я живу!\nПроникнення наше по планеті особливо приємно удалечині: в громадському паризькому туалеті є написи російською мовою.\nПри владі, грошах чи, при короні - доля людей жбурляє як кошенят.\nЯкщо ти лаєш навіть тихих Або сваришся - Знай, що ці люди - теж психи , - Ох, напорешся!\nНаречений годився їй у батьки, і як виявилося, це було єдиним, на що він годився.\n#30 - 23 квітня 2018, понеділок\n(один з найбільших французьких філософів-просвітників XVIII століття: поет, прозаїк, сатирик, трагік, історик, публіцист).\nДержава, яка проголосила себе Священною Римською імперією, за великим рахунком, не була ні першим, ні другим, ні третім.\nЛюдина може бути не згодна з думкою іншого, але вона зобов'язана поважати право кожного на її висловлювання.\nПриродне завжди прекрасно.\nЛюдина, вірно служить на благо своєї батьківщини, може і не потребувати предків.\nЧитання без роздумів запевняє в тому, що ви багато знаєте, а осмислене читання з роздумами дає ясне уявлення про те, що це далеко не так.\nЯк правило, щастя - це ще нездійсненне бажане, а горе - реальна дійсність.\nВеликі справи завжди вершаться з не менш великими перешкодами.\nБезкрайня велика гордість властива нескінченно маленьким людям.\nВелич розуму полягає в здатності жити в мирі та злагоді з тими, - зауважив Вальтер , - хто його не має.\nПовільно проходячий час здатний і гори розгладити.\nУ низьких людей гордість полягає в розмовах тільки про себе, а у гідних у тому, щоб про себе не говорити зовсім.\nУ всі часи і у всіх країнах і у всіх жанрах погане аж кишить, а хороше рідко. В будь-якій професії все саме негідне постає особливо нахабно.\nЧудеса прекрасні, а втішити брата, допомогти другу піднятися з глибини страждань, пробачити ворогові його омани - це найбільші на світі чудеса.\nЛюди, які зайняті поверненням здоровя іншим людям, вказують дивовижне єднання майстерності і людяності, стоять вище всіх великих на цій землі.\nВипадок - це ніщо. Випадку не існує. Ми назвали так дію, причину якої ми не розуміємо. Немає дії без причини, немає існування без підстав існувати.\nЯкось у Вольтера запитали: де б він хотів бути після смерті - в раю або в пеклі? Він відповів: "В раю клімат кращий, але в пеклі компанія настільки приємніше!".\nІсторія, мабуть, тільки тоді й подобається, коли представляє собою трагедію, яка набридає, якщо не оживляють її пристрасті, злодійства і великі негаразди.\nБіда тому, хто говорить все, що він може сказати.\nЗавжди насолоджуватися - означає зовсім не насолоджуватися.\nЗабобон є думка не заснована на розумі.\nНе можна мати вірного поняття про те, що не випробувано.\nЛихослів'я - безсмертна дочка самолюбства і неробства.\nЩо зробилося смішним, то вже не може бути небезпечним.\nІнший даремний в першому ряду, але в другому блищить.\nВірити в Бога неможливо, не вірити в нього - абсурдно.\nОчі читача більш суворі судді, ніж вуха слухача.\nСвобода полягає в тому, щоб залежати тільки від законів.\nЧесну людину можна переслідувати, але не збезчестити.\nГреки, які вклали в таку безліч слів так мало думок.\nБурхливі ревнощі робить більше злочинів, ніж користь.\nДівчатка швидше вчаться відчувати, ніж хлопчики - мислити.\nЯ вмію тільки сумніватися.\nЗабобони - розум дурнів.\nЖурнали - це архіви дрібниць.\nГоловне - ладити з самим собою.\nКоли бидло береться міркувати - все пропало.\nСловник - це всесвіт в алфавітному порядку.\nСамими чутливими образами бувають глузування.\nЯкби Бога не було, варто було б його вигадати.\nЗнати багато мов - значить мати багато ключів до одного замка.\nВсі жанри мистецтва хороші, крім нудного, але нудьга - не жанр.\nНайбільші чвари виробляють менше злочинів, ніж фанатизм.\nЧитаючи авторів, які добре пишуть, звикають добре говорити.\nРобити те, що приносить задоволення, - означає бути вільним.\nМайже ніколи не робилося нічого великого в світі без участі генія.\nЧим більше ми роздумуємо, тим більше переконуємося, що нічого не знаємо.\nСвобода оголошувати свої думки становить суттєве право громадянина.\nМи залишимо цей світ настільки ж дурним і настільки ж злим, яким застали його.\nЛюдина народжується, щоб жити в судомах занепокоєння і летаргії нудьги.\nЩо б ти не робив, потопчи всі перешкоди і люби тих, хто любить тебе.\nЧим далі простує вперед розум, тим сильніше скрегоче зубами фанатизм.\nЛюдина народжена без всяких принципів, але зі здатністю їх сприймати.\nЧаси найбільш забобонні були завжди часами найжахливіших злочинів.\nЯ не поділяю ваших переконань, але я віддам життя за те, щоб ви могли їх висловити.


Львівська кіношкола | Львів на долоні\nГуртки \_ Акторське мистецтво \_ Театральні школи\nПід Голоском 6\n+38 (097) 650-01-06\nЛьвівська Кіношкола збирає під своїм дахом друзів та однодумців, об’єднаних прагненням зрозуміти складну мову кіно та навчитися створювати свою кінореальність.\nМи поставили перед собою мету допомогти молодим людям реалізувати свій творчий потенціал в галузі кінематографу. Для цього ми регулярно проводим спеціалізовані теоретичні та практичні курси з основ кіновиробництва, акторської майстерності та кіномови.\nКращі студенти отримають можливість спільно з ТО "ЛьвівФільм" реалізувати свої короткометражні фільми та/або отримати працевлаштування в ТО "ЛьвівФільм".\nКурси мають різну спрямованість, тому можуть бути цікаві як молодим режисерам, акторам, сценаристам, операторам, режисерам монтажу й тим, хто хоче ними стати, так і кінокритикам, мистецтвознавцям та просто глядачам, які бажають краще розуміти кінематограф.\n- курс Акторська майстерність;\n- курс Режисура;\n- курс Операторська майстерність;\n- курс Монтаж та візуальні ефекти;\n- курс Продюсування\n- вечірня форма навчання;\n- Вступ без іспитів. Головний критерій відбору - Ваші "палаючі очі" та бажання знімати кіно або зніматись у кіно!\n- Ви можете поєднувати роботу та навчання у ВУЗі з навчанням в Кіношколі.\n- Курси гармонійно поєднують в собі необхідну теорію та практику. Кожна теоретична тема підкріплюється практичними заняттями та тренінгами з кінорежисури, акторської майстерності, драматургії, операторської майстерності та ін..\n- Ви зможете взяти участь у створенні групового короткометражного фільму за підтримки професіоналів кіноіндустрії.\nвід 700 до 1400 грн на місяць\n- 10% при повній проплаті курсу\nна конкурсній основі у ТО "ЛьвівФільм"\nЛьвівська кіношкола розміщується в наступних розділах:\n- Акторські курси\n- Курси працівників телебачення


В неділю 14 жовтня з нагоди храмового свята Покрови Пресвятої Богородиці у каплицю Покрови Пресвятої Богородиці Української Греко-Католицької Церкви буде привезена частинка мощей святого апостола Петра – повідомив настоятель церкви Юліан Шеремета.\nЦе вперше мощі верховного апостола перебуватимуть у Черкасах.\nБогослуження розпочнуться з 10:00 год. Поклонитися мощам зможуть усі бажаючі.\nАдреса каплиці Покрови: м. Черкаси, вул. Вернигори, 19 (район залізничного вокзалу).


Акустична гітара Sigma DTCE – Гітари SIGMA Гітари Sigma – Sigma Guitars Est. 1970\nАкустична гітара Sigma DTCE\nІнкрустація на голові грифа\nЦіна: 15 542 грн.\nSigma DTCE - 6-ти струнна електроакустична гітара з корпусом із тілії, що досить близьке за своїми звуковими характеристиками до індійського палісандру, та активним преампом Sigma. Завдяки великого корпусу, інструмент звучить голосно та об'ємно. Саме тому, акустична гітара DTCE є чудовим вибором для гри акордами, а також, інструмент звучить гармонійно й читабельно у поєднанні з вокалом.\nВерхня дека виготовляється з масиву ситхінської ялини. Така деревина є пружною, тому ідеально резонує на середніх частотах, придаючи м'який характер звуку. Корпус виготовляється з тілії. Деревина є досить щільною і важкою, тому нижні частоти звучать виразно і зібрано, що чудово підходить для гри ритмічних партій. У поєднанні з формою корпуса D-14, такий матеріал створює неймовірно гучний, об'ємний та динамічний звук. Гриф виготовляється з махогані, тому гітара Sigma DTCE має хороший сустейн. Накладка грифа та струнотримач виготовляються з мікарти, а верхній та нижній поріжки з натуральної кістки, що є рідкістю для акустичних гітар цієї цінової категорії. Нижній поріжок з компенсацією, завдяки чому, усі ноти звучать неймовірно чисто. Голова грифа обладнана литою кілковою механікою з хрому. Кілки надійно тримають стрій, а налаштування гітари легке та комфортне. Корпус та гриф гітари DTCE вкрито матовим лаком.\n0 Replies to “Акустична гітара Sigma DTCE”\nSigma DMCE-BKB 16 150 грн.


Інше Cпортивний вечір: “В здоровому тілі здоровий дух”\nCпортивний вечір: “В здоровому тілі здоровий дух”\nПерший конкурс – “Садіння картонки”.\nДругий конкурс. Кидки баскетбольного м’яча у корзину за 1 хв. Виконують по дві дівчини і перемагає команда, яка найбільше влучить у корзину.\nП’ятий конкурс – Перший учасник бере обруч і біжить до стінки, повертається, тоді другий учасник залізає в обруч і біжать у двох. І так повинні пробігти в обручі усі учасники.\nШостий конкурс – “Поїзд. Перший учасник біжить до стіни, повертається. підчіпляє за руки другого вагона. І так всі вагони потрібно підчипити і повернутися якнайшвидше.\nДев’ятий конкурс. – Подолання болота за допомогою купин (дощок). Перекидаючи дві дощечки (купини), почергово перестрибуючи з однієї на іншу. Котра команда швидше поклаж дистанцію і виграє.\nЯкий найбільший ссавець суші (слон)\nНайбільша трава у світі (бамбук)\nНайменша пташка світу (колібрі)\nВисока заморська трава, плоди якої ми смакуємо (банан)\nРослина пустелі, з якої виготовляють мариновані страви, варення, використовують для соку (кактус).\nДе міститься запас поживних речовин у верблюда (у горбах)\nНайшвидший птах світу (страус)\nНайшвидший звір світу (гепард)\nКожний курінь (команда) повинен мати свою емблему (5-6 см.), єдину форму, свій девіз, привітання журі і суперників.\nОцінки за кожний вид змагання встановлюється за (кожний вид змагання) 10 бальною шкалою.\nКожний курінь готує по два номери художньої самодіяльності.\nУ змаганнях з єдиноборства кожний учасник змагання має право виступати тільки в одному виді.\nКоманди оголошують свій девіз, привітання суперникам, журі. Голова журі дає команду: “Розпочати змагання”. Розпочати змагання. Виконується Гімн України.\n“Конкурс отаманів” – підтягування в висі на високій перекладині.\n“Конкурс рибалок” – по 1 представнику від куреня символічно наловити риби і нагодувати козаків. Напроти кожного рибалки стоїть бутила з водою. на вудочці замість гачка – ґудзик. Хто більше за 1 хв. попаде у будинку, то й і набирає більшу кількість балів.\n“З історії козацтва на Україна” –\nЧим знаменитий О.Хортиця на Дніпрі? (побудована перша украплена Січ)\nМузикальна пауза (огляд художньої самодіяльності) .\nСтрибок у мішку (9 м)\nПеренос гирі вагою 32 кг (9 м)\nПідтягування по гімнастичній лавці.\nСтрибки у присіді, руки на колінах.\nЛазіння по канату на руках до позначки 3 м.\nПересування на ходулях (9 м)\nЇзда на дитячому велосипеді, вісімкою.\nПересування в упорі на руках.\nМетання тенісного м’ячика в ціль.\nХто швидше вип’є кухоль води.\nВижимання гирі одною рукою.\nПіднімання переворотом в упор\nСтрибки через скакалку (1 хв.)\nРозминка капітанів (по3 питання з історії спорту)\nЕстафета з гімн. лавкою (10 учасників)\nБіг в зв’язані парами (по 2 учасники з кожної команди) одягають кільце на праву (ліву) ноги, тримаються за руки оббігають кеглю, яка стоїть на відстані 10 м повертаються назад і передають в’язку слідуючій парі. Виграє команда, яка швидше закінчує гру.\nЕстафета з обов’язковим влученням баскетбольного м’яча в кошик.\nУчні шикуються в команду (колону по одному) де перший гравець знаходиться в упорі лежачи, а другий тримає його за гомілки. “Тачка” рухається до певної позначки (кеглі) об’їжджає її і повертається назад.\nЕстафета “Повітряний міст”\nШикування команд в дві колони. Капітан команди на відстані 3 м. Перший номер кидає м’яч капітану і присідає і т.д. Хто швидше закінчить гру – той перемагає.\nГра “Бій півнів”: два учасника (по 1 з\n▪ Художня кераміка Гуцульщини на уроках образотворчого мистецтва в школі - Реферат - 7 Стр.\n▪ Методика трудового навчання в початковій школі - Реферат - 21 Стр.\n▪ Провідні орієнтири сучасної дошкільної освіти та можливості використання в ній позитивних елементів минулого - Реферат - 20 Стр.\n▪ Модульна, тестова і рейтингова форми навчання - Реферат - 5 Стр.\n▪ Методичні вказівки до виконання дипломних проектів (робіт) для студентів всіх спеціальностей - Реферат - 47 Стр.\n▪ Закономірності процесу навчання - Реферат - 16 Стр.\n▪ Болонський процес і вища освіта в Україні - Реферат - 13 Стр.


Закон про люстрацію набуде чинності завтра\n15 жов 2014, 09:05\nЗакон визначає правові й організаційні засади проведення перевірки державних службовців і прирівняних до них осіб, посадових осіб органів місцевого самоврядування з метою відновлення довіри до влади і створення умов для побудови нової системи органів влади відповідно до європейських стандартів, повідомляє «РБК-Україна».\nРаніше міністр юстиції Павло Петренко заявляв, що даний закон передбачає норму, згідно з якою особи, котрі займали керівні посади під час президентства Віктора Януковича більше одного року, мають бути звільнені впродовж 10 днів після набуття чинності цим документом.\nЗаборона на зайняття посад на 10 років буде застосовуватися до осіб, які сукупно займали не менше одного року посаду (посади) в період із 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року. У цей список потрапили президент України, прем'єр-міністр, перший віце-прем'єр-міністр, віце-прем'єр-міністри, міністри, керівники центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету міністрів, голова Національного банку, голова Антимонопольного комітету, голова Фонду державного майна, голова Державного комітету телебачення та радіомовлення України, їх перші заступники.\nТакож мають бути відсторонені від влади на 10 років глави ОДА, всі їх заступники і голови РДА, які працювали під час президентства Януковича сукупно не менше одного року, а також ті, хто працював у період протестів на Майдані й не звільнилися за власним бажанням.\nТакож, відповідно до закону, під люстрацію потраплять правоохоронці, судді, прокурори, які здійснювали незаконні затримання та відкривали судові провадження проти активістів Майдану, а також ті, хто підтримував сепаратистів і терористів на сході України.\nУсі чиновники і керівники державних підприємств пройдуть майнову люстрацію, де буде перевірено, згідно з декларацією, все їхнє майно та членів сімей на предмет законних джерел походження коштів для його придбання за час перебування на посадах. Вони будуть звільнені із забороною займати чиновницькі посади на 10 років у разі, якщо люстрацію не пройдуть.\nТакож чиновників будуть люструвати, якщо: були обрані та працювали на керівних посадах Комуністичної партії СРСР або на керівних посадах ЦК ЛКСМУ і вище; були штатними працівниками або негласними агентами КДБ СРСР; співпрацювали зі спецслужбами інших держав як таємні інформатори для оперативного отримання інформації або своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи, спрямовані на підрив основ національної безпеки, оборони чи територіальної цілісності України.\nОкрім того, закон передбачає формування спеціального органу при Міністерстві юстиції з функцією контролю за призначенням осіб на керівні посади. За словами Петренка, до керівництва громадської ради були запрошені співавтори закону з громадських організацій.\nЯк повідомляв «Ракурс», 16 вересня парламент ухвалив закон про люстрацію. Того дня Верховну Раду пікетували, мітингувальники перекрили вулицю Грушевського і палили шини.


Тернопільська «Нива» футбольний шлях у новому сезоні Другої ліги розпочне з 2-го туру | Новини Тернополя\nТернопільська «Нива» футбольний шлях у новому сезоні Другої ліги розпочне з 2-го туру\nНова та, схоже, перспективна тернопільська Нива футбольний шлях у новому сезоні Другої ліги розпочне з 2-го туру. Першим суперником підопічних Ігоря Яворського буде Кристал.\n20 липня. Херсон, стадіон "Кристал". 18.00\nКристал (Херсон) – Нива (Тернопіль)\nОстання зустріч —23 квітня 2012, Кристал – Нива (2:1)\nЗ надією на переможний почин\nПропустивши перший тур, тернопільська Нива у першому для себе матчі сезону 2012/13 у Другій лізі зустрінеться з херсонським Кристалом. У минулому сезоні команди зустрічалися двічі і обидва протистояння завершилися з однаковим рахунком (2:1). У Тернополі Нива на вже на доданих арбітром хвилинах вирвала перемогу, а на полі суперника гру зламав суддя, який видалив ще у першому таймі нашого захисника.\nНа відміну від останнього матчу цих команд, Нива цього разу не буде вважатися аутсайдером поєдинку. Для більшості футболістів, які поповнили команду, це буде дебютний матч у футболках Ниви. На користь жовто-зелених говорить той факт, що вони пройшли хороші передсезонні збори та впевнено показали себе у товариських матчах.\nІгор Яворський безумовно буде налаштовувати своїх хлопців лише на перемогу. Адже, як заявляв тренер у багатьох інтерв’ю — команда буде боротися за перемогу у кожній грі. За нічийний результат преміальних у Ниві не передбачено.\nДля херсонського Кристалу матч проти нашої Ниви буде другим у цьому сезоні. Підопічні Руслана Новікова тиждень тому розпочали чемпіонат домашнім матчем проти київської Оболоні-2. На жаль, ця гра була розчаруванням для місцевої публіки, яка побачила єдиний гол у матчі, що побував у воротах господарів.\nКристал у міжсезоння зберіг фактично весь склад з минулого року. У команді є кілька досвідчених футболістів, які у футболі не новачки. Також херсонці провели ряд спарингів у яких були перемоги та поразки.\nПрогноз sports.te.ua— 0:2


Миколу Іванініва призначено в.о. члена правління АТ «Укрзалізниця» - Останні новини - Новини - ГРЕЧАНИ — залізничний веб - сайт\nКабінет Міністрів України 15 липня призначив Миколу Іванініва виконувачем обов’язків члена правління АТ «Укрзалізниця».\nМикола Іванінів долучився до команди Укрзалізниці у травні 2019 року та працює на посаді директора з економіки і фінансів.\nВін має ґрунтовну міжнародну практику роботи на керівних посадах на позиції директора з фінансів.\nЗ 2014 року Микола Іванінів займав посаду директора та члена правління AXA Україна (входить до міжнародної групи страхових та інвестиційних компаній AXA Group з головним офісом у Парижі).\nУ 2013-2014 роках працював фінансовим директором у компанії «Датагруп» — всеукраїнський оператор зв'язку для бізнесу та будинків.\nУ різні роки займав посади віце-президента з фінансів та адміністрування RISE Group, фінансового директора в страховій компанії ALICO та керуючого казначейством Kraft Foods EEMEA HQ.\nЗ 2005 року Микола Іванінів — член Асоціації дипломованих сертифікованих бухгалтерів. За версією журналу SBR, у 2018 році увійшов до топ-5 фінансових директорів України. Закінчив Тернопільську академію народного господарства, факультет Міжнародного бізнесу та управління.\nКрім того, Уряд прийняв рішення звільнити з посад членів правління Ремігіуша Пашкевича та Марчіна Целеєвського. Укрзалізниця висловлює щиру подяку вказаним менеджерам за проведену роботу з розвитку залізничної галузі.\nЗокрема, під керівництвом Ремігіуша Пашкевича реалізовані важливі інфраструктурні проєкти: у травні 2018 року був відкритий регулярний рух поїздів через новозбудований двоколійний Бескидський тунель у Карпатах, який з’єднує Україну з країнами Євросоюзу. Він став наймасштабнішим інфраструктурним проєктом, реалізованим в Україні за останні десятиліття. Також було запущено рух швидкісного експреса між станцією Київ-Пасажирський та Міжнародним аеропортом «Бориспіль». Крім того, під керівництвом Ремігіуша Пашкевича було проведено електрифікацію дільниці Потоки — Золотнишине. Разом із цим менеджер провів велику роботу з пошуку та залучення інвестицій у розвиток та оновлення інфраструктури Укрзалізниці.\nПід керівництвом Марчіна Целеєвського розпочато масштабну реформу пасажирської вертикалі, впроваджено низку проєктів та послуг.\nУкрзалізниця бажає Ремігіушу Пашкевичу та Марчіну Целеєвському успіхів у подальшій роботі й нового досвіду.\n15 Липня, 2020 12:20 ⁄ Переглядів: 11 ⁄ Друк


Представлені смартфони Vivo iQOO 5: підзарядка потужністю 120 Вт і 120-Гц екран\nКитайська компанія Vivo, як і було обіцяно, анонсувала сьогодні продуктивні смартфони серії iQOO 5: прийом попередніх замовлень на новинки вже почався, а фактичні продажі стартують 24 серпня.\nAug 17 13:00 2020 Друк цієї статті\nДебютували моделі iQOO 5 і iQOO 5 Pro. Вони наділені дисплеєм AMOLED з діагоналлю 6,56 дюйма і роздільною здатністю Full HD (2376 andtimes 1080 пікселів). Йдеться про підтримку HDR10 і про 100-відсоткове охоплення колірного простору DCI-P3. Яскравість досягає 1300 кд/м2. У версії iQOO 5 екран має плоску форму, у модифікації iQOO 5 Pro - загнутий на краях. Частота оновлення становить 120 Гц.\nВ основу покладено процесор Snapdragon 865 з графічним прискорювачем Adreno 650. Реалізована підтримка мобільних мереж п'ятого покоління (5G). В оснащення входять адаптери бездротового зв'язку Wi-Fi 6 і Bluetooth 5.1, контролер NFC, GPS-приймач, симетричний порт USB Type-C, стереофонічні динаміки і 16-мегапіксельна селфи-камера, розташована в невеликому екранному отворі.\nСтандартна модель iQOO 5 має потрійний камерою з 50-мегапіксельним основним датчиком, 13-мегапіксельним блоком з ширококутною оптикою і 13-мегапіксельним «портретником». За харчування відповідає акумулятор ємністю 4500 мАandmiddotч з підтримкою 55-ватної підзарядки.\nВерсія iQOO 5 Pro наділена камерою з 50-мегапіксельним основним сенсором, 13-мегапіксельним блоком з ширококутною оптикою і 8-мегапіксельним перископным модулем з 5-кратним оптичним зумом. Батарея на 4000 мАandmiddotч підтримує 120-ватну підзарядку, яка дозволяє повністю заповнити запас енергії всього за 15 хвилин. Цей апарат доступний також у спеціальному виконанні, створеному в партнерстві з командою BMW M Motorsport.\nПропонуються наступні модифікації смартфонів:\niQOO 5: 8 Гбайт оперативної пам'яті та накопичувач ємністю 128 Гб - $575\niQOO 5: 12 Гбайт оперативної пам'яті та накопичувач ємністю 128 Гб - $620\niQOO 5: 12 Гбайт оперативної пам'яті та накопичувач ємністю 256 Гб - $660\niQOO 5 Pro: 8 Гбайт оперативної пам'яті та накопичувач ємністю 256 Гб - $720\niQOO 5 Pro: 12 Гбайт оперативної пам'яті та накопичувач ємністю 256 Гб - $790.


У Шостці відкрилася виставка “Фотоманія” + Відео - SHOSTKA.INFO :: интернет газета Шостка. Новости Шостка\nВернісаж, Мистецтво 09:32, 24.07.2021\nВчергове у Шосткинському Арт-центрі відкрилася традиційна виставка кольорової та чорно-білої фотографії «Фотоманія-2021».\n– Представлені 103 фотосвітлини 19 авторів. Це в основному роботи наших місцевих фотохудожників. Є і молоді, і більш досвідченого віку. А також до нас приєдналися наші друзі з Сумського фотоклубу «Фотопозитив». Крім того, є роботи представника з міста Києва. Що таке фотографія? Це світопись – світлом писати. Ми не обмежували авторів, але нам хотілося, щоб це були творчі фотографії, – розповідає старший науковий співробітник Шосткинського краєзнавчого музею Микола Кокшайкін.\nСеред учасників виставки і вже відомі, досвідчені майстри фото, і молоді автори. Фотохудожник з міста Суми Олександр Сагалаєв ділиться:\n– Фотографія для мене – це 50 років мого життя. У Шостці ми не вперше. Я теж проводив персональну виставку. На «Фотоманію» ми запрошені вже вдруге. Фотографія повинна жити, тоді, коли вона надрукована і висить на стіні. В Інтернеті, в телефоні – це зображення. Енергетика, яку автор заклав у фото, може передаватися глядачу, тільки якщо світлина роздрукована. Сьогодні тут п’ять моїх робіт. В основному, це роботи за останні п’ять місяців. Я знімав взимку місто Суми. Більше того, я фотографією заробляю на життя, живу з нею, але займаюся і художньою фотографією.\nУчасник виставки з Шостки Даниїл Заводчиков каже, що займається фотографією менше року:\n– Я самоучка, закінчив школу і захопився фотографією. Конкретної тематики в мене немає, вийшов на вулицю з фотоапаратом і знімаю узагальнено все. Сьогодні на виставці представив п’ять фотографій. В першу чергу – це для мене мистецтво. А будь-яке мистецтво – це вираження своїх емоцій. Фотографія – це мить серед великого проміжку часу, закарбування емоцій, хоч сумних, хоч веселих.\nВ.о. директора Шосткинського краєзнавчого музею Ігор Сірий відзначає, що роботи на виставці неординарні:\n– Це ідеї техніки, ніщо не стоїть на місці. Хочу побажати художникам, звісно ж, натхнення! Дякуємо, що зробили таку красиву виставку!


Захід сонця (твір-опис) | Нові твори\nЩо робить захід сонця прекрасним? Напевно, не тільки те, що дозволяє спостерігати картини надзвичайної краси. Час – от що ще важливо! Ми спостерігаємо захід наприкінці дня. Яким був день? Приніс він нам радість або сум? Ми зробили добру справу на благо інших або, навпаки, зробили поганий вчинок, засмутили когось? Такі думки не приходять ранком: він для надій, планів.\nІнше проходить у турботах, зайнятий\nсправами. Коли сонце заходить за обрій, підбивають підсумки. Це час міркувань про життя, про красу і вічність природи, про наше місце в ній. Недарма цей час доби тісно пов’язаний з настроєм душі, що надихав поетів і художників. Ліричними поемами називають волзькі картини І. Левітана. На багатьох із них відтворені миті, коли відблиски сонця, що заходить, забарвлюють небо і тиху гладінь води (“Вечір. Золоте плесо”), будівлі монастиря і їхнє відображення у воді (“Вечірній дзвін”), багряне осіннє листя (Літній вечір”).\nУлітку в Слов’янську я побачила картини Левітана наяву, немов вони ожили. Околиці Слов’янська недаремно називають українською Швейцарією. Дивині красиві місця! Вечорами ми сиділи на ганочку будинку і милувалися заходом. Внизу, над річкою, уже темно, а вище на зеленому тлі лісу яскравими білими плямами вирізняються крейдяні скелі, стіни собору, церкви, дзвіниці. Виблискують у променях сонця, що заходить, золоті бані, а синя баня дзвіниці, здається, тягнеться до неба. Слухаєш дзвін, що пливе над містом, лісом, рікою, і думаєш…\nПерше згадування про “Святі Гори” належать до 1526 року. Скільки заходів вони бачили?! Минули століття, змінили одне одного покоління, а Природа і створене генієм людини вічні!


Надходження продукції тваринництва на переробні підприємства у січні–вересні 2014р. — briz-info\nНадходження продукції тваринництва на переробні підприємства у січні–вересні 2014р.\nНа переробні підприємства Івано-Франківській області у січні–вересні 2014р. від усіх категорій сільськогосподарських товаровиробників надійшло 13,6 тис.т живої ваги худоби та птиці, що в порівнянні з відповідним періодом 2013р. менше на 18,6%, 26 тис.т молока та молокопродуктів (менше на 25,3%). Частка сільськогосподарських підприємств у загальному обсязі закупівлі переробними підприємствами худоби та птиці склала 87,9% проти 82,4% у січні–вересні 2013р., молока – 31,7% проти 32,5% відповідно.\nКрім цього, переробними підприємствами у січні–вересні п.р. використано також для переробки 9,1 тис.т власно вирощеної худоби та птиці (на 21,7% більше, ніж у відповідному періоді торік) та 2 тис.т власно виробленого молока (на 44,4% більше).\nСередня ціна, за якою переробні підприємства області приймали молоко та молокопродукти, у січні–вересні п.р. склала 2609,8 грн. за т. Худобу та птицю купували по 16597,3 грн. за т, у т.ч. велику рогату худобу – по 13241,1 грн. за т, свині – по 18298,4 грн. за т, птицю – по 14553,5 грн. за т.