Курсовая: "Використання методики "фандрейзинга" в діяльності соціально-культурних організацій"\nГлавная - Экономические - МенеджментВикористання методики "фандрейзинга" в діяльності соціально-культурних організацій\nУзнать цену →Добавить в закладкиДетальная информация о работеВыдержкаПохожие работыОригинальная работаВыдержка из работыВикористання методики «фандрейзинга» в діяльності соціально-культурних організаційЗмістВступРозділ 1. Теоретико-методологічні обґрунтування методики «фандрейзинга»1.1. Основні принципи та засади методики «фандрейзинга»1.2. Типологія фандрейзингових методів: переваги та недоліки1.3. Місце фандрейзинга в реорганізації та розвитку соціально-культурної сфериРозділ 2. Порівняльний аналіз ефективності застосування методики «фандрейзинга» у СКС України та інших країнах2.1. Стратегія застосування фандрейзинга в зарубіжних країнах2.2. Основні тенденції впровадження фандрейзинга в Україні2.3. Шляхи вдосконалення використання фандрейзинга при формуванні фінансових засобів СК організацій в УкраїніРозділ 3. Проектна пропозиція «Зелений туризм — екологічно-здоровий відпочинок»ВисновкиСписок використаної літературиВступАктуальність обраної теми зумовлена тим, що одним з найважливішим ресурсів розвитку соціально-культурної сфери є пошук позабюджетних джерел фінансування. Необхідність даного напрямку вдосконалення системи фінансування викликана, по-перше, обмеженістю бюджетних коштів, що виділяються на культуру в останні роки. Як відомо, встановлені законодавством про культуру нормативи державного бюджету не виконуються. По-друге, знання стратегії та тактики пошуку позабюджетних джерел фінансування актуально у зв’язку з тим, що останнім часом з’явилася велика кількість фондів, асоціацій, комерційних фірм, готових фінансувати проекти в сфері культури, мистецтва і дозвілля.Фанрейзинг — відносно новий вид діяльності, який не був раніше притаманним для соціально-економічної реальності нашої країни. Проте, зважаючи на світовий досвід, даний вид діяльності має в Україні значні перспективи. Велика кількість соціально-культурних організацій та невирішених соціальних проблем вимагають нових підходів до пошуку необхідних фінансових, матеріальних та людських ресурсів для реалізації актуальних проектів, спрямованих на гармонізацію суспільних відносин, і покращення якості функціонування організацій неприбуткової сфери. Трансформація українського суспільства на основі демократизації вимагає активної участі самих громадян у вирішенні соціальних проблем на місцевому рівні. Локально орієнтована громадськість, що активно працює в різних сферах громадського життя, має потребу в матеріальних ресурсах. Сучасні громадські організації прийшли до розуміння того, що вони повинні стати більш винахідливими й енергійними в питаннях пошуку фінансів і інших матеріальних засобів для реалізації своїх програм. Важлива роль у вирішенні цього питання належить фандрейзингу.Тому головним завданням сьогодення повинна стати популяризація фандрейзингу в Україні, як необхідної суспільно-корисної діяльності.Ступінь розробки проблеми. Сучасна наукова думка характеризується підвищеним інтересом до питань ресурсного забезпечення діяльності, спрямованої на оптимізацію процесу соціалізації.Так, О.І. Карінцева дослідила особливості фінансування громадських організацій, специфіку формування фінансової мети та основні шляхи залучення ресурсів. Є.В. Кірсанова класифікувала основні джерела фінансування соціально-культурних організацій, визначила етапи та методи реалізації фандрейзингової кампанії. Р. Краплич структурував провідні компоненти фандрайзингового плану, висвітлив етичні принципи діяльності фандрейзера. Г. В. Воронкова, С.Л. Катаєв, А. М. Ткаченко розкривають специфіку соціально-культурних організацій як суб'єктів надання соціальних послуг.Об'єктом курсової роботи являється механізм фінансування діяльності соціально-культурних організацій.Предметом дослідження виступає феномен методики «фандрейзинга», його розвиток та використання в діяльності соціально-культурних організацій.Мета роботи — розглянути та проаналізувати методику «фандрейзинга» в соціально-культурній сфері.Для досягнення даної мети потрібно виконати такі завдання:· розглянути теоретичні обґрунтування фандрейзинга, його основних принципів та засад;· виявити типологію фандрейзингових методів та їх ефективності;· з’ясувати значення фандрейзинга для розвитку соціально-культурної сфери;· провести аналіз ефективності застосування стратегії фандрейзинга в зарубіжних країнах;· проаналізувати тенденції впровадження фандрейзинга в Україні;· розробити рекомендації для вдосконалення використання фандрейзинга при формуванні фінансових засобів СК організацій в Україні;· розробити проектну пропозицію щодо покращення туристичної галузі Прикарпаття.Методологічну та теоретичну базу дослідження склали основні принципи пізнання суспільних явищ: об'єктивність, системність, комплексність, єдність історичного і логічного, цілісність, суперечливість розвитку, соціальна детермінованість, сходження від абстрактного до конкретного та інші. Дослідження здійснювалося на основі порівняльного аналізу, який був використаним у розділі 2, при порівнюванні ефективності застосування методики фандрейзинга в Україні та зарубіжних державах, системно-структурного та міждисциплінарного підходів, без якого не можливо досліджувати такий складний феномен як «фандрейзинг», який можна вивчати з точки зору різних галузей науки; сукупності культурологічного, філософсько-історичного, інформаційного методів, а також методу культурно-історичної реконструкції, досліджуючи роль фандрейзинга в розвитку соціально-культурної сфери суспільства.Теоретична і практична значущість дослідження визначається його актуальністю в сучасному соціокультурному просторі, введенням уточненого визначення фандрейзинга з точки зору культурологічного знання, розробкою соціально-культурного підходу до застосування методики «фандрейзингу» як інструменту залучення коштів, обгрунтуванням необхідності створення «інституту благодійності» як структури, що сприяє активізації впровадження фандрейзингу та його технологій в соціокультурний простір конкретного регіону.Матеріали та висновки дослідження можуть бути використані у науковій та навчальній роботі, а також у практичній діяльності з організації ефективної реалізації методики «фандрейзингу» в діяльності соціально-культурних організацій України.Важливе практичне значення даної роботи представлено проектною пропозицією «Зелений туризм — екологічно-здоровий відпочинок», в якій розроблено практичні рекомендації та ряд заходів, які покликана покращити стан туристичної галузі Прикарпаття, зокрема сільського зеленого туризму.Реалізація проекту дасть змогу закласти основи програми розвитку та маркетингу туристичної галузі Прикарпаття. Основні напрямки діяльності будуть включати координацію зусиль з розвитку туристичної галузі, аналіз розвитку туризму та діяльності туристичних підприємств, проведення навчальних семінарів, конференцій, круглих столів; здійснення маркетингу туристичних ресурсів регіону, моніторинг діяльності туристичної індустрії в регіоні, розробка нових туристичних маршрутів та створення спеціального довідника з картами та маршрутами.Структура курсової роботиРобота складається зі вступу, 3 розділів, два з яких послідовно розкривають тему дослідження, та третього, яким являється практичним розділом і представлений розробленою проектною пропозицією, висновку та списку використаної літератури.Розділ 1. Теоретико-методологічні обґрунтування методики «фандрейзинга»1.1 Основні принципи та засади методики «фандрейзинга»Фандрейзинг (англ. — fundraising, від fund — фонд, raising — піднімання. іноді вживається як «фандрайзинг») — збирання коштів індивідів та організацій на реалізацію соціально-значущих (переважним чином) проектів [18, 234]. Ці проекти можуть бути спрямовані на вирішення таких проблем як підтримки освіти, як сфери створення суспільного знання; підтримки духовного та культурного середовища суспільства; боротьби з бідністю; пропагування здорового способу життя; подолання насильства, безпритульності, наркоманії та інших соціальних проблем; подолання хвороб століття тощо.У фандрейзинга є кілька базових напрямків:— гранти міжнародних благодійних організацій і фондів;— кошти з місцевого бюджету;— кошти з інших фондів;— участь у державних (або регіональних) цільових программах;— звернення до комерційних компаній, банків;— збір пожертв. 16, 143]Фандрейзингом займаються неприбуткові організації: організації освіти (університети, школи, коледжі); організації охорони здоров’я (лікарні, госпіталі); організації культури (музеї, театри, бібліотеки, галереї); науково-дослідницькі інститути і лабораторії; релігійні групи; благодійні фонди тощоУ закордонній і вітчизняній літературі, присвяченої проблемам неприбуткових організацій, це поняття використовується у двох сенсах: широкому й вузькому. У широкому змісті слова фандрейзинг означає процес залучення матеріальних ресурсів, необхідних для реалізації соціальних ініціатив. У вузькому значенні - це система взаємозалежних заходів, спрямованих на залучення фінансів для вирішення соціальних проблем. Як бачимо, фандрейзинг у вузькому сенсі слова має на увазі одержання допомоги від спонсора тільки грошима, а фандрейзинг, як широке поняття, містить у собі також пошук товарів, послуг, приміщень, техніки та ін. Пошук ресурсів може здійснюватися як для діяльності організації в цілому, так і для реалізації конкретної справи. І в тому, і в іншому випадку необхідно враховувати основні тенденції, на основі яких сьогодні відбувається розвиток соціально-культурної сфери. З одного боку, це — прагнення до незалежності, автономії від державних структур, політичних партій і бізнесу. З іншого боку, незалежність соціально-культурних організацій від держави та бізнесу не означає ізольованості від них і відсутності взаємин з ними.Фандрейзинг — це двосторонній процес. З одного боку, тут виступає діяльність фандрейзерів, які збирають гроші для підтримки діяльності своєї організації або на проведення якого-небудь заходу. З іншого боку — діяльність донора, що надає соціально-культурним організаціям або ініціативній групі фінансові або інші матеріальні засоби. Цей процес необхідно розглядати як взаємодію, при якому відбувається безпосередній або опосередкований вплив суб'єктів один на одного. У результаті такого контакту повинні відбутися взаємні зміни поводження, діяльності, відносин. Між фандрейзером і спонсором виникають взаємодії, в основі яких лежить причинна залежність. Прохання фандрейзера про підтримку соціального проекту, спрямована на зміну поводження, соціальних установок, очікувань спонсора, викликає в останнього відповідні дії. Залежно від характеру цих дій (підтримка проекту або відмова) міняється поводження, установки фандрейзера. Відомо, що взаємини можуть складатися по двох сценаріях: співробітництво (кооперація) або суперництво (конкуренція). Для фандрейзинговой діяльності обирається перший варіант, при якому, кожен з учасників цього процесу просувається до своєї мети, сприяючи й не перешкоджаючи її досягненню[26, 234].Якщо мати на увазі обсяг засобів, які одержує організація з різних джерел, то найбільш оптимальним уважається наступне співвідношення: 1/3 фінансових засобів організація одержує із власного оточення й власної господарської діяльності; 1/3 засобів організації надають органи державної адміністрації й органи самоврядування всіх рівнів; 1/3 від національних і міжнародних фондів.Збір засобів для реалізації соціальних проектів повинен здійснюватися на основі ретельно розробленої програми, у якій важливо передбачити наступні моменти [20, 122]:Спрямованість на потенційних спонсорів;Визначення й класифікація перспектив щодо можливого обсягу пожертвувань;Розробка переконливих аргументів для перспектив дарування;Вибір відповідних методів звертання до кожної групи, на яку покладають надію на одержання грошей або інших матеріальних засобів;Способи контролю приходу засобів.Досвід діяльності соціально-культурних організацій переконує в тому, що обов’язковою умовою ефективності фандрейзингу є привабливість ідеї організації для потенційного спонсора.Ідея, як правило, є формою концептуального способу вираження місії організації, тобто вона включає в себе чітке усвідомлення мети подальшого розвитку соціально-культурних організацій і методів перетворення дійсності для її досягнення. До внутрішніх умов слід віднести ідеологію, котра виробляється кадровим потенціалом організації (лідер, Рада директорів, персонал, члени організації). При цьому характерною ознакою є та обставина, що ідеологія конкретної організації, яка висловлена в системі цінностей, як правило, збігається з індивідуальним досвідом, планами, потребами персоналу. Цей збіг є необхідною умовою ефективного обміну інформацією та оптимального пошуку нових напрямків діяльності організації.Важливою формою обміну інформацією і пошуку на цій основі нових напрямків діяльності і перспективних засобів є проведення ділових засідань з використанням методу «мозкового штурму». Вдало знайдена ідея, як правило, оформлюється у вигляді проекту, у якому чітко визначається проблема, на вирішення якої він спрямований, формулюються його ціль і задачі, складається робочий план і бюджет, розробляються показники для виміру ступеня досягнення поставлених у проекті завдань. Для втілення у життя ідеї необхідні фінансові витрати, тому надзвичайно важливо проаналізувати ситуацію, давши відповіді на такі питання: Чого ми хочемо? Який рівень наших претензій? Скільки грошей нам необхідно, щоб домогтися бажаного? Чи вистачить нам засобів для досягнення? Чого саме нам не вистачає? Головне питання, на якому повинна фіксуватися увага — це визначення суми, що необхідна для реалізації ідеї.Як вже згадувалося раніше, фандрейзинг — це не просто дуже важливий розділ роботи організації, він по суті інтегрує прагнення її виконувати свою місію [38, 34]. Крім того, справедливо було б визнати фандрейзинг поняттям в значній мірі збірним, об'єднуючим дуже різні шляхи залучення коштів для існування і розвитку організації. Не зайве буде нагадати, що фандрейзинг — це залучення не тільки фінансів, але ресурсів взагалі в усьому їх різноманітті. Однозначно, чим більше джерел ресурсів, методів і способів їх залучення для життєдіяльності організації, тим стійкіше її розвиток. Диверсифікація цих джерел і методів-способів — запорука незалежності і гарантія від ресурсних криз. Таким чином, стійко успішний фандрейзинг передбачає залучення всього спектру необхідних коштів з максимально можливо різноманітних джерел і за допомогою всіх доступних прийомів, за винятком, зрозуміло, насильницьких, яким грішать разбойнічкі і держава. Види ресурсів досить різні: людські (робочий час, інтелектуальні та фізичні зусилля); інформаційно-методичні (знання, навички, технології); матеріальні (товарні); послуги та роботи (за допомогою механізмів, що підсилюють і прискорюють людський фактор); фінансові, за які, власне, простіше за все придбати все перераховане в попередніх пунктах.Джерела ресурсів можна розділити за: типом їх власника (власні або чужі); характером власності (особисті, колективні, корпоративні, загальнонаціональні, загальнолюдські в т. ч. «неприватизована природа»); відношенню до самої організації («ближнє коло» — члени самої організації, їх рідні і близькі й «дальній коло» — інші суб'єкти, що мають відношення до виду або території діяльності організації); територіальною ознакою (будинок, вулиця, район, селище, місто, область і т.д.) [18, 122]. Не менш різноманітні методи мобілізації коштів: безповоротна допомога у всіх її різновидах (дарування, пожертвування, членські внески, міжнародна технічна та гуманітарна допомога); безоплатне надання товарів та послуг (відповідальне зберігання, безоплатне використання майна тощо); поворотна фінансова допомога (кредити, позики, ендавмент); пасивні доходи (страхування, роялті, банківський депозит і товарний кредит); власна прибуткова діяльність (операції з цінними паперами, продаж вироблених або покупних товарів, надання платних послуг з або без організації дочірніх комерційних структур тощо).Симфонія фандрейзингу та філантропії: симфонія (грец. symphonia — співзвучність) — гармонійне сполучення, поєднання чого-небудь (Словник іншомовніх слів) [44, 87]. Говорячи про залучення філантропічних ресурсів, слід розуміти, що здобувач намагається переконати потенційного донора зробити пожертвування на підтримку суспільно корисної діяльності, а не на саму організацію. Таким чином створюються партнерські відносини донор-реципієнт, альтруїзм яких обмежено суб'єктивним уявленням донорів про правила діяння добра в даний відрізок часу на конкретно взятій території і супутніх інших вже небезкорисливо інтересів. З боку реципієнта передбачається сумлінність та реалістичність в обраній суспільно корисної діяльності.Взагалі в оцінці цієї самої суспільно корисної діяльності дуже багато суб'єктивного, а законодавець до цих пір не спромігся дати йому юридично струнке визначення. Втім, відсутність вичерпно чіткого визначення можна розглядати і як благо, оскільки дозволяє спиратися на здоровий глузд і етику. У будь-якому випадку прагматичним змістом партнерства донор-реципієнт є взаємне задоволення потреб. Аналізуючи висловлювання очікувань неофітів від фандрейзингу, неминуче доходиш висновку про майже поголовне досить наївному прагненні щодо швидкого набити руку в «порівняно чесних» прийомчиків вилучення благодійних ресурсів з кишень вітчизняних і зарубіжних суб'єктів (юридичних та фізичних осіб). На превеликий жаль, на шлях задоволення цієї примітивної потреби стають багато авторитетних тренери і навіть цілі організації. Вже реалізуються проекти (з багатотисячним бюджетом!) З навчання «мистецтву і науці залучення коштів» для всіх бажаючих.Якщо спробувати в одному реченні висловити найважливіший етичний принцип фандрейзингу, то це б звучало таким чином — «якщо маєш нахабство звертатися до кого-небудь за благодійної підтримкою своєї справи, май совість бути відкритим, прозорим, вдячним і звітуй, звітуй, звітуй за кожну копійку» [15, 22]. Явно відчуваються завищені очікування до фандрейзингу як до таємничо-чудесному засобу, що дозволяє домогтися жаданих благодійних ресурсів. З точки зору стійко успішного фандрейзингу куди важливіше зрозуміти фундаментальну зв’язок фандрейзингу з культивуванням філантропії.1.2 Типологія фандрейзингових методів: переваги та недолікиІснують і використовуються наступні методи звернення з проханням про фінансування[12, 89]:1. Особисте індивідуальне звернення до перспективного донора. Метод збирання коштів «людина-до-людини» (person-to-person) — є найбільш дієвим. Основні пожертви повинні залучатися один-на-один. Люди дають гроші людям, а не подіям (приводам, причинам). Донори дають гроші для події/приводу, проте саме динаміка відносин віч-на-віч інспірує ідеальне дарування.2. Звернення — прохання до потенційних контрибуторів як до групи. Це публічне звернення до потенційних донорів в групі зробити свої пожертви. За умови правильного використання цей метод не сприймається контрибуторами як тиск і здатний приносити результати, близькі до методу людина-до-людини (person-to-person).3. Письмове звернення-заява до благодійного фонду або донорської організації щодо надання певного гранту.4. Телефонування потенційним контрибуторам. Цей варіант слід залишити для звернення до донорів малих пожертв. За виключенням найбільш екстремальних обставин, звертатися до найбільших донорів по телефону не слід. Найбільші донори мають бути удостоєні особистого візиту. Звертання за малими пожертвами телефоном є кращим варіантом, якщо: кількість донорів значно перевищує кількість працюючих; донори розосереджені по країні, що ймовірно, наприклад, для випускників вищих навчальних закладів; існує проблема нестачі часу і необхідність термінового завершення кампанії. 5. Розсилання електронних листів потенційним контрибуторам. Цей найменш дієвий засіб, оскільки він є найменш особистим. Переваги: розсилання електронних листів може бути масштабним, швидким і недорогим. Воно є здатнім забезпечити, як мінімум, обізнаність аудиторії про кампанію, створити фон для подальших дій фандрейзерів.6. Звернення до відвідувачів Інтернет-сайту організації. На першій сторінці Інтернет-представників багатьох американських університетів та неприбуткових організацій (www. aaas. org) розміщена кнопка «contribute», або «пожертвуй», «зроби дар». Розміщення списку філантропів на сайті створює стимул для появи нових.7. Реклама, як правило, мало корисна в якості практичного варіанту звернення за коштами. Її можна використовувати для отримання широкого бачення кампанії і для повідомлення великій аудиторії про наближення руху за збирання малих пожертв.8. Телевізійні звернення до потенціальних конрибуторів — є такими, що дорого коштують у створенні, вимагають кваліфікації і спеціалізованого штату для проведення. Вони можуть бути більш доступними у використанні тим, хто працює у сфері мовлення, або з використанням відомих імен і національних організацій. Проте, слід пам’ятати, що основні пожертви, звернення за коштами персона-до-персони до індивідуальних і корпоративних контрибуторів і фондів переважно мають місце поза ефіром.Джерелами фінансування соціальних ініціатив є [12, 112]:Бізнес; національні й міжнародні благодійні донорські організації;органи державної влади всіх рівнів; громадськість.Розробляючи стратегію фандрейзингових методів, важливо оцінити переваги та недоліки кожного джерела, що надає пожертвування для здійснення соціального проекту.Бізнес має достатній філантропічний потенціал. Можна привести багато прикладів соціальної відповідальності бізнесу. Акціонерні товариства (великі фірми й підприємства), що з’явилися після приватизації, традиційно продовжують підтримувати соціальну сферу. Великі й середні підприємницькі структури, такі як банки й фірми, активно займаються добродійністю й засновують благодійні організації. Мотиви участі бізнесу в добродійності різні. Це — і відчуття власної значимості, і можливість заявити про себе, і бажання зробити щось корисне для суспільства, і можливість рекламування своїх товарів та ін. Однак об'єктивно оцінити цей потенціал можливо тільки в комплексі з макроекономічними й правовими умовами. При одержанні засобів від бізнесу в громадських організацій виникає чимало проблем: юридичні складності, через які неможливо здійснити продаж пожертвуваних товарів або стягувати плату за перепродані послуги; бізнесмени настроєні на одержання обчислюваного прибутку від спонсорського проекту, тому вони намагаються заключати спонсорські угоди, а не благодійні угоди, оскільки в останньому випадку компанії не доводиться сподіватися на одержання взаємних послуг; великі спонсори не поспішають підтримувати локальні ініціативи, вони намагаються працювати в національному масштабі; у середовищі бізнесу не існує професійної філантропії. Бізнесменам необхідні знання стратегії корпоративного спонсорства; бізнесмени бояться демонструвати прибутки своєї фірми або розміри благодійної допомоги.Національні й міжнародні благодійні донорські організації. У цей час на території України діє безліч міжнародних благодійних організацій, що надають підтримку соціальним ініціативам громадян. Законодавчою базою для надання такої допомоги є договори між Україною й США, а також між Україною і Європейським Союзом. Відповідно до домовленості допомога здійснюється у вигляді грантів, які є цільовою безповоротною фінансовою допомогою.Можна привести багато аргументів у захист підтримки життєдіяльності організації за рахунок грантів. Насамперед, підтримуються соціально значимі напрямки, нездатні приносити прибуток. Гроші, отримані за грантом, не обкладаються податком на додаткову вартість, а також на прибуток для соціально-культурних організацій. Громадська організація може надавати своїм клієнтам безкоштовні послуги, а також оплатити дорогі ресурси (оренда, техніка, телефон, зарплата й т.п.). Проблема фінансування зменшується на певний строк, можна в спокійній обстановці реалізовувати свій проект і в той же час шукати інші варіанти життєзабезпечення. Робота за грантом підвищує кваліфікацію персоналу, оскільки вчить перспективному плануванню, менеджменту, фінансовому керуванню, звіту, маркетингу, оцінці своєї діяльності. Робота з добродійниками будується на основі партнерства, а не конкуренції при наданні платних послуг. При цьому організація має можливість використовувати напрацювання грантонадавача для вибору пріоритетних напрямків діяльності.До числа недоліків грантової підтримки можна віднести наступне: звикання й залежність; відсутність гнучкості; обмежена самостійність; залежність від політики в країні; залежність від політики фондів; небезпека зловживань при розподілі грантів.Громадськість. Це джерело містить у собі пожертвування від громадян у вигляді грошей, переданих організації приватними особами на основі договору дарування або інших договорів, які не передбачають компенсації або повернення цих грошей. Це можуть бути також приватні пожертвування у вигляді товарів і послуг.Універсальний набір інструментів американського фандрейзингу[44, 133]:Інструмент № 1: Поштові розсилки. Поштові розсилки пропозицій про пожертвування зустрічають вас на кожному кроці. Поступово Ви до них звикати, і вже з першого разу можете відрізнити майже стандартний конверт від решти пошти. І тим не менше це один з найбільш поширених та ефективних інструментів фандрайзерів США. Поштові розсилки направляються на поштові адреси клієнтів і друзів, через газети й журнали, у презентаційній продукції НКО і так далі. Цікаво, що часто змістом листа є не пряма прохання дати грошей, а запрошення стати другом організації і зробити їй подарунок. При цьому подарунок можна зробити в пам’ять про кого / чим-небудь або на честь кого-то/чого-то. Одним із правил є заздалегідь написаний текст про бажання пожертвувати і варіанти конкретних сум пожертвування для простоти і зручності заповнення форми. Також вказуються потрібний або передбачувана суми зібраних коштів і додаються брошури з розповідями про конкретних людей, які потребують допомоги. Часто розсилки проходять по певній послідовності або циклу дій. Наприклад в одному з коледжів щороку проводить чотиримісячну кампанію. У січні всім адресатам, які мають електронну пошту, розсилається інформаційний лист про початок кампанії, про пропозицію внести приватне пожертвування і про можливе дзвінку представників коледжу через два тижні. Далі співробітники коледжу проводять масовий обдзвін адресатів з роз’ясненнями та повтором пропозиції. Після цього проводиться поштова розсилка за адресами як тих, з ким вдалося переговорити, так і не охопленим телефонними переговорами. У лютому і в квітні ця чотиритижневий послідовність дій повторюється з поступовим вирахуванням відгукнулися. Їм надсилаються листи подяки. Якщо людина не відгукується протягом цих місяців, він потрапляє, як і решту, в адресати кампанії наступного року. Людина викреслюється з бази потенційний приватних донорів тільки після трьох років мовчання. Вдалою формою цього інструменту є лист з пропозицією про пожертвування за підписом шановного, авторитетної людини, як правило, одного з членів Опікунської ради НКО. Іншим правилом є вкладений зворотний конверт або зручне місце і час для передачі конверта. Так просто вражаючий по своїй простоті приклад збору приватних пожертвувань ми зустріли на Різдвяному шоу в міському мюзик-холі. Всі глядачі отримали на вході буклети з програмою шоу, подяками корпоративним спонсорам та приватним донорам і пропозицією зробити приватне пожертвування, якщо шоу сподобатися. Для цього в буклет був вкладений стандартний конвертик, куди можна було покласти чек, гроші, або вказати свій рахунок. Різдвяне шоу зворушило своєю лірикою музики, світла і танцю. Літні подружні пари трималися за руки, у деяких на очах були сльози. А після вистави вони, виходячи із залу, віддавали співробітникам мюзик-холу буклетик з наповненими конвертами і говорили «Спасибі за цей прекрасний вечір!».Інструмент № 2: Подяки. Листівка подяки з невеликою площею для внесення імені донора від руки. З успіхом використовується Unaited Way, що має дуже велике число невеликих приватних пожертвувань. Лист подяки з новою пропозицією про пожертву. Цей здивував нас своєю наполегливістю крок дозволяє викликати другу хвилю пожертвувань зі значно меншими витратами на поштову розсилку, так як вже чітко визначена цільова група реальних донорів. Подяки у всій друкованої продукції, буклетах, звітах і так далі з різними способами вказівка на обсяг пожертви — або списками за сумою вкладу, наприклад донори від 1000 доларів до 500 доларів, подяки таблички на стінах, біля входу в будинки, на скульптурних композиціях, на цеглі стін і плитці тротуарів, навіть на квіткових горщиках вуличних клумб — скрізь! І через подяки формується традиція, правило, мода дарувати подарунки, робити пожертвування, дякувати за добрі справи і допомогу.Інструмент № 3: Щорічний звіт. Близький до подяки за змістом і щорічний популярний фінансовий звіт із зазначенням всіх, хто жертвував і сум їх пожертвувань, внесків, добровольчого праці. Однак унікальним для нас у звіті стала вказівка економічної ефективності виконаної роботи для розвитку даного регіону. При розрахунку ефективності враховується обсяг залучених коштів, включаючи добровольчий працю, витрати гостей з інших регіонів на проїзд, проживання, харчування, відпочинок і т.д.Інструмент № 4: Ящики й спеціальні місця для збору пожертвувань. Це ще один дуже поширений варіант збору коштів. Добровольці Армії Спасіння просто виходять на самі людні місця в місті і дзвонять у дзвоники, нагадуючи що, є люди потребують підтримки. Пожертвування при цьому збираються в спеціальні червоні казанки. У міській оранжереї з безкоштовним входом на місці, де стоїть зазвичай каса просто встановлений великий ящик для збору коштів та табличка з проханням внести приватне пожертвування із зазначенням рекомендованих сум для дітей і дорослих. А на вході в кілька громадських організацій ми виявили великі ємкості для різдвяних подарунків, які може зібрати, принести і покласти туди будь-який городянин.Інструмент № 5: Індивідуальні пожертви та заповідального дарування. Кожна НКО шукає своїх жертводавців. Наприклад приватна школа знайшла їх в особі колишніх учнів, дідусів і бабусь випускників та учнів, батьків. Вона приймає не тільки грошові пожертвування, але і цінні папери, а також заповідальне дарування. До заповідальним дарування ставляться з особливою повагою, а привертає таких донорів фандрайзерів користується заслуженим авторитетом. У його роботу входить збір інформації про великі донорах своєї та інших громадських організацій, пошук і підбір інших городян, схожих за певними характеристиками з великим донором, закріплення потенційного великого донора за одним зі співробітників і постійне його супровід, формування бажання зробити пожертвування. Додатковими інструментами тут є зустрічі, візити, запрошення на заходи, дзвінки і т.д.Інструмент № 6: Поради засновників та поради піклувальників. З точки зору фандрайзингу виявилося, що часто члени рад мають негласну обов’язок брати участь у фандрайзингових кампаніях НКО і залучати до цього своїх друзів і партнерів під девізом — «Чи не хочете ви приєднатися до мене?». А в деяких некомерційних організаціях члени Ради навіть встановлюють для себе негласну норму обов’язкових сум залучення приватних пожертвувань. Інструмент № 7: Відеофільми. Менш поширеним, але не менш ефективним засобом збору коштів виявилися спеціальні відеофільми для групового перегляду (для співробітників корпорацій, об'єднань тощо) з закликом допомогти іншим — фільми про реальних історіях людей, яким допомогли і яким можна допомогти. Іншим різновидом фандрайзингових фільмів стали відеофільми із закликом допомогти собі - фільми про прекрасне майбутнє певній території і адресовані до жителів даної території - «фільми-бачення». Фільми, як правило, не призначені для розміщення в телевізійному ефірі, вони створені для індивідуального або колективного перегляду в установах і організаціях, на зустрічах і презентаціях. Відеокасети поширюються через відділи кадрів, через добровольців на підприємствах, керівників організацій. Фільм крутиться тисячі разів в більшості компаній, його бачать десятки тисяч людей зовсім в іншій обстановці, ніж телевізійний ролик, і, тому його ефективність значно підвищується.Інструмент № 8: Відрахування із заробітної плати. Результатом застосування вищеописаного інструменту стають відрахування із заробітної плати службовців кампаній. За словами провідного фандрайзерів United Way 70% надходжень (а в 1999 році було зібрано $ 52 млн. доларів) довелося як-раз на це джерело! При цьому бізнес-корпорації не вимагають цих дій від свого персоналу — основна спонукує ідея — створення кращого життя в регіоні, життя в хорошій, нормальної, здорової країні. Тут слід доля одну тонкість — United Way є однією з найбільш відомих і шанованих фандрайзингових організацій Америки. І це теж інструмент — створення спеціалізованих центрів фандрайзингових! Адже «громадянин міста може не знати потребу конкретної НКО, але хоче допомогти, тому він звертається до United Way. А ми робимо процес пожертвування легше — просто віднімаючи його розмір з заробітної плати. І службовці згодні - віддавати частину зарплати в United Way.Інструмент № 9: Веб-сторінки Інтернет в Америці - це невід'ємна частина повсякденного життя. Навіть якщо у вас зламалася плита на кухні - ви йдете в Інтернет і дивитеся на нові моделі, потім ви звертаєтеся на Інтернет-сторінки різних товариств захисту прав споживачів, їх рейтинги плит і вибираєте ту, що пройшла всі випробування громадськості. Потім ви шукайте в Інтернеті найближчий до Вас магазин з найбільш вигідним і зручним пропозицією і знову через Інтернет робите замовлення. Саме так, на наших очах купили плиту наші друзі (літня подружня пара пенсіонерів). Некомерційна організація — такий же суб'єкт економічного життя країни, регіону і справа в тому числі і фандрайзерів надати можливість клієнту, партнеру, донору знати про НКО, довіряти їй і, можливо, прийняти рішення про її підтримку. Тому НКО в Інтернеті живуть також активно як і в реальному світі. А веб-сторінки з максимальним обсягом інформації, доступність текстів, ціною та якістю послуги пропозицій є одним з динамічно розвиваються інструментів фандрайзерів.Інструмент № 10: Акції по збору приватних пожертвувань. Тут у фахівця зі збору пожертвувань приватних повна зводу уяви і дій. Ось один із прикладів акції - наша співрозмовниця назвала її - «Френдрайзінг» — аукціон на прийомах для друзів. Такі аукціони, як нам пояснили, використовують всі приватні школи. Спочатку НКО як пожертвування збирає предмети і послуги — такі як право використовувати дачу на вихідних, авіаквитки, обід в ресторані і т.д. Потім формується пакет лотів і готується прийом. Запрошена публіка знає заздалегідь, що вона приходить витрачати гроші. Обов’язкове правило — запросити професійного аукціонера — адже необхідно в середньому продати близько 70 лотів зі швидкістю від 45 секунд до 2 хвилин щоб гості не втомилися, не заснули і не розійшлися. Крім того, досвідченому фандрайзерів вдається продати під рекламу час і оформлення аукціону. Коли безліч акцій об'єднані однією ідеєю і метою в загальну фандрайзингову кампанію, звичайно щорічну, як правило, вибирається голова кампанії - шанована людина, представник банку, великої донорської корпорації. Він додає вагу і солідність акціям. І це теж маленький додатковий інструмент. Їх різноманітність, а також різні поєднання можна було б продовжувати описувати і далі, але, здається, вже зрозуміло, що, якісь інструменти дуже схожі на російські, а якихось просто ще немає.Вимоги до фандрайзерів: комунікабельність, впевненість в будь-якій аудиторії, рекомендації, ентузіазм, здатність переконувати, здатність готувати волонтерів і створювати з них команду.1.3 Місце фандрейзинга в реорганізації та розвитку соціально-культурної сфериЗначення фандрейзингу в розвитку соціально-культурної сфери зростає разом із зростанням частки недержавного сектору у вирішенні проблем суспільства.Фандрейзинг — це залучення не лише фінансових, але й інших ресурсів потенційних контрибуторів: матеріальних інтелектуальних, часових, та інших, необхідних для вирішення соціально-значущих завдань[19, 135]. В цьому сенсі фандрейзинг є дуже актуальним для сучасної України, де менше, ніж, наприклад, у США, багатих та просто достатньо забезпечених людей, проте поле для вирішення соціально-значущих проблем є просто неосяжним. В інших розвинутих країнах фандрейзинг — повсякденна поточна діяльність багатьох неприбуткових організацій.Для інформування світової громадськості про діяльність благодійних фондів використовуються інтернет-комунікації. На сайті www. fundersonline. org презентовано інформаційну базу даних про незалежні і корпоративні фонди, рекомендації для грантоздобувачів, новини філантропії тощо. В країнах з активною традицією фандрейзинга існує достатньо висока конкуренція за філантропічні ресурси.Фандрейзинг будь-якого, навіть невеликого, проекту потребує спеціальних знань і навичок. В суспільному світі це область професійного консультування. За сотні років існування доброчинної діяльності її організаторами накопичений професійний досвід проведення кампаній збирання коштів.Панівною тенденцією є перехід від розуміння фандрейзингу як «заняття для світських дам» до планованої професійної діяльності. В організаціях культури формуються спеціалізовані відділи. Приміром, у Національному Театрі Великобританії фандрейзингом займається команда з п’яти осіб (двоє - корпоративним фандрейзинг, двоє - роботою з індивідуальними благодійниками, один — з фондами). У Галереї Тейт фандрейзинг будується по американській моделі, і команда складається з 35 чоловік. Можна виділити наступні складові професійного фандрейзингу[36,79]:* своєчасне, випереджальне (proactive) виявлення всіх можливих контекстів взаємодії культури і бізнесу, проведення відповідних досліджень;* високий рівень роботи — за моделями, прийнятим в бізнесі - за напрямками: маркетинг, менеджмент подій, PR і т.д. Цікаво, що, налагодження комунікації відбувається у Великобританії в основному шляхом особистих контактів, а в США — по телефону;* участь у процесі фандрейзинга всіх (більшості) підрозділів організації та їх творчу взаємодію між собою для досягнення загального результату* відкритість — публічне висвітлення історії успіху, що транслюється через досить широку мережу журналістівЯкі слабкості фандрейзингу організацій культури?На думку представників спонсорів, до цих пір слабкістю є необов’язковість у наданні звітів. Організації культури часто не знають особливостей управлінської структури бізнесу. Наприклад, Філіп Додд, директор Інституту сучасного мистецтва («Institute for Contemporary Art») у Лондоні півроку вів переговори, які завершилися безрезультатно, оскільки неправильно був визначений менеджер компанії - потенційного спонсора, від якого залежало рішення про виділення коштів.США й країнах Західної Європи філантропічна діяльність досить поширена. Приватні пожертвування у вигляді товарів, послуг або грошей на реалізацію важливих завдань місцевої громади є звичною справою кожного громадянина. На жаль, в Україні практика надання громадянами фінансової підтримки благодійному проекту майже відсутня.Специфіка роботи громадської організації вимагає врахування чинників ризику[35,69]:Коливання ринкової кон’юнктури, цін, валютних курсів;Невизначеність політичної ситуації, ризик несприятливих соціально-політичних і економічних змін у країні;Зовнішньоекономічний ризик (можливість введення обмежень на гранти західних фондів т ін.);Неповнота, неточність інформації щодо фінансового стану й ділової репутації спонсорів з бізнесових кіл (можливість банкрутства, відмова від попередньої домовленості);Ось чому в стратегії пошуку фінансових засобів для соціально-культурних організацій необхідно керуватися принципом різноманітності джерел фінансування. Усвідомити значущість цього підходу до пошуку грошових засобів допомагає ілюстрація, що використовується авторами «Порадника для неурядових організацій»: «Уявимо собі, що джерела фінансування організації схожі на ніжки столу. Ми втрачаємо одне джерело (тобто ніжку), але стіл ще стоїть. Це створює для нас шанс відремонтувати його перш ніж він впаде. Тепер уявимо собі, що наш стіл (тобто організація) має лише одну ногу. Як було б важко втримати рівновагу в цій ситуації, а що сталося б, якщо б ми взагалі цю ногу втратили? Якщо джерелом фінансування організації є її господарська діяльність, що станеться, якщо така діяльність у результаті змін у законодавстві буде заборонена або серйозно обмежена? Або у випадку, коли основним джерелом фінансування організації є гранти західних фондів, що буде, якщо раптом втратиться зацікавленість справами Центрально-Східної Європи та спрямується допомога в інші регіони земної кулі?» [24, 170] Основним правилом фандрейзингової діяльності є - розмаїтість джерел фінансування. Існує також певна залежність між кількістю пожертвувань і джерелом їхнього одержання. Цей зв’язок можна зобразити у вигляді піраміди, у нижній частині якої зображується кількість внесків від громадськості, бізнесу, у середній — різні рівні державного бюджету, а у верхньої - гранти, одержувані від національних і міжнародних донорських організацій.Основні стратегії застосування методики фандрейзинга, такі як залучення партнерів через контексти, загальні як для бізнесу, так і для організацій культури, приклади подібної взаємодії були виявлені в регіонах (Брістоль, «Watershed media center — ВВС»). Якщо ж розглядати стратегію просто як відносини, які розвиваються в довгостроковій перспективі, то таких прикладів досить багато. Довгострокові відносини між бізнесом і культурою часто у вигляді свого роду клубів, що виникають навколо національних культурних брендів («National Theatre», «National Gallery», «Tate Britain» і т.д.). Крім того, у ряді випадків фандрейзинг називають стратегічним, коли він поєднується з елементами фінансової стратегії, репертуарної політики, вписується в загальний бізнес-план організації і т.д.Які аргументи є вирішальними при ухваленні рішення про спонсорську підтримку організацій культури?У ході зустрічей з представниками бізнесу та організацій культури згадувалися наступні позиції:* брендинг: спонсорство збільшує упізнаваність імені, підсилює образ компанії;* маркетинг: спонсорство забезпечує доступ до цільових аудиторій, а також реалізацію продукції;* PR: спонсорство сприяє розвитку відносин з клієнтурою і партнерами, наприклад, через програми гостинності (corporate hospitality);* розвиток персоналу: спонсорство розвиває креативність персоналу, створює сприятливу робочу середу, сприяє зміцненню командного духу і т.д. ;* соціальна відповідальність: спонсорство допомагає встановити зв’язки корпорації з спільнотою, покращує якість життя в місцях, де працює компанія, створює умови для згуртування місцевих спільнот, розвитку соціальної комунікації і т.д.Для бізнесу провідними є комерційні аргументи. Філантропічні аргументи зазвичай висловлюють працівники фондів і представники влади.Наскільки підтримка приватного сектору впливає на культурний продукт?Великі корпорації, вибудовуючи систему взаємодії з культурними інститутами, часто беруть на себе повну відповідальність за культурний продукт і відкрито це декларують. В результаті можна бачити на афішах напис «Спеціальна виставка BP» («The BP Special Exhibition … «) — замість «Виставка проводиться за підтримки BP». З іншого боку, організації культури вводять самообмеження на залучення деяких спонсорів. Об'єднання вчених-екологів і художників «Platform London» виступає проти залучення тютюнових і нафтових компаній до підтримки культури, вважаючи неприйнятним таким чином давати їм «соціальну ліцензію» на нанесення шкоди людині й природі.Які ще ефекти (управлінські, психологічні, комерційні та ін) надає фандрейзинг на мистецькі організації?Під фандрейзинг все більшою мірою розуміють не одноразова грошове вливання, а взаємовигідне взаємодія, в результаті якого співробітники організацій культури отримують нові навички: маркетингові - вміння приймати маркетингові рішення на різних етапах художньої кар'єри; технологічні - вміння використовувати нові технології, наприклад, ефект інтерактивності; інформаційні - здатність враховувати різку зміну аудиторії у великих містах — це, зокрема, визначає тенденцію створення мультиплексів, що об'єднують багато просторів для різних цілей; стратегічні - передбачення змін у мові, змін на певній території, підхід до культури як до інвестування в місцеве співтовариство (community investment) і т.д.; презентаційні - вихід на нові аудиторії, а не на що звикла до жанру і репертуару «свою» публіку. Необхідність партнерства з бізнесом змусила мистецькі організації проаналізувати власні ресурси, можливості і аудиторії, навчитися формулювати аргументи на користь підтримки культури.Навіть якщо не вдається залучити велику кількість коштів, організації культури все одно одержують додаткові можливості для власного розвитку. У процесі фандрейзингу вони повинні розвивати як окремі департаменти (маркетинг, менеджмент подій, видавничий відділ і т.д.), так і інфраструктуру в цілому, наприклад, створювати або реконструювати презентаційні класи, холи, інші публічні простору, покращувати рівень і розширювати спектр послуг і т.д. Таким чином, вони починають діяти як комерційні компанії, тобто розвивати аудиторії та конкурувати між собою. З розвитком фандрейзингу покращилася здатність організацій до адаптації. З одного боку, організації культури навчилися орієнтуватися на потреби бізнесу і грамотно артикулювати свої інтереси. З іншого, підвищився рівень культури бізнесу, про що свідчить переконання в корисності культури і мистецтва.Розділ 2. Порівняльний аналіз ефективності застосування методики «фандрейзинга» у СКС України та інших країнах2.1 Стратегія застосування фандрейзинга в зарубіжних країнахНайбільші масштаби та традиції фандрейзингу і філантропії (доброчинності) мають місце в Сполучених Штатах Америки. Більше двохсот років тому видатний американський діяч Бенджамін Франклін проводив кампанію збору коштів для невеликого доброчинного інституту, з якого згодом виріс університет штату Пенсільванія. Славнозвісний Гарвардський університет з 1639 року носить ім'я Джона Гарварда (1607−1638), який заповів йому половину свого капіталу у розмірі 800 фунтів стерлінгів та власну бібліотеку з 400 томів [35, 145].Банкір Ендрю Меллон створив у 1941 році на основі своєї колекції Національну галерею мистецтв у Вашінгтоні. Його син, мільярдер Пол Меллон продовжив справу батька, а також збудував на території Йельського університету, в якому навчався, Британський центр мистецтв вартістю 12,5 млн. доларів, який складався з бібліотеки, навчальних аудиторій та картинної галереї. Мільярдер Генрі Форд старший жертвував десятки мільйонів доларів Чикагському університету, Музею сучасного мистецтва та Центру виконавського мистецтва Лінкольна.Сучасна філантропія продовжує славні традиції минулого. В 1990 р. в США нараховувалося близько 450 тисяч неприбуткових організацій (не рахуючи 294 тисячі релігійних), які проводили фандрейзингові кампанії. Більшість з них об'єднані у AAFRC — Американську асоціацію фандрейзерів, яка видає власний спеціалізований щорічний журнал «Giving USA».В 1992 р. американці пожертвували 124 мільярда доларів доброчинним організаціям, з яких 83% склали кошти приватних осіб. Більше 6% склали спадки, більшу частину яких отримали коледжі і університети. 54% всього обсягу пожертв було адресовано релігійним організаціям; 11% сфері освіти, по 8% охороні здоров’я та соціальному обслуговування; 7% до сфери мистецтва, культури та гуманітарної діяльності; по 2% на екологію та міжнародні відносини [46, 123].Лише за 1996−1997рр. Колумбійський університет отримав 3 млрд. доларів, Стенфорд — 4,4млрд. доларів, Прінстон — 4,9млрд. доларів, Йєль — 5,7млрд, Гарвард — 11,1 млрд доларів. Кембріджський університет (Велика Британія) отримав у 1997 році 12млн. фунтів стерлінгів від Біла Гейтса, а у 1998 році - 13 млн фунтів стерлінгів від Unilever та 19,5 млн — від British Petroleum. У 1998 році 40 найбільш щедрих жителів США пожертвували 3,5 млрд доларів. На першому місці опинився медіа-магнат Тед Тернер, який подарував мільярд доларів ООН [46, 125].Яку частину діяльності неприбуткових організацій складає фандрейзинг? Фандрейзинг є однією із значних сфер діяльності неприбуткових організацій. Він відіграє значну роль у складі джерел фінансування неприбуткових організацій. У США -19%, Німеччині - 4%, Великій Британії - 12%, Франції - 7%, Японії - 1%, Італії- 4%, Угорщині - 20%. Загальна сума пожертв у США в 2002 році склала більше 240 млрд. доларів, або 2,3% валового національного продукта. Для наочності: це 658 млн. доларів у день, або 842 долари у розрахунку на кожного жителя США (в Канаді збір пожертв на 1 жителя в 5 разів, у Великобританії - в 9 разів нижче). Згідно з дослідженнями Бостонського коледжу, протягом наступних 50 років, доброчинним організаціям Сполучених штатів може надійти від 19,2 до 50,2 трлн. доларів. Причому приблизно 6,7 трлн. з них може бути пожертвовано в найближчі 16 років, що в перерахунку на рік складе майже 420 млрд. доларів, або майже вдвічі більше фактичної суми пожертв 2002 року. Поширеною формою партнерства є так звані фонди корпорацій: комерційні компанії вкладають гроші, як правило, через фонди корпорацій, які розглядають некомерційні проекти як джерело отримання прямого прибутку за рахунок зниження ставки оподаткування. Поряд з такими фондами існує поняття корпоративної філантропії. Корпоративна філантропія орієнтована на отримання непрямих вигод, здійснення неблагодійних внесків, а інвестиції коштів, як правило, передбачає обмін типу «То-на-це». Соціальна сфера в цілому розглядається як спосіб забезпечення якості життя, отримує близько 70% фінансових ресурсів корпоративних філантропних програм. Таким чином, фактор «поворотності інвестицій» дуже важливий для корпоративної філантропії.Основна відмітна особливість фондів корпорацій від корпоративної філантропії полягає в тому, що фонди корпорацій зобов’язані слідувати федеральним правилами субсидування також, як їм ідуть усі фонди в США — громадські, приватні, спеціальні. Зокрема, фонди повинні публікувати списки підтримуваних ними організацій, а також відображати суми, що йдуть на ці цілі, тоді як корпоративні філантропічні програми не передбачають подібної звітності. Відносно новий джерело позабюджетних коштів, який активно набирає популярність в США і в Росії, — корпоративний контракт. Принцип таких контрактів — бартерний договір між комерційним підприємством і некомерційною організацією. Джерела коштів для корпоративних контрактів — маркетинговий бюджет, а не програми філантропії. Для підтримки, як правило, залучаються матеріальні, організаційні та інформаційні, а не тільки фінансові ресурси. Цей вид підтримки найбільш наближений за своїми характеристиками до російського досвіду спонсорства: аналіз показує, що дуже небагато російські корпорації мають спеціальний бюджет для здійснення філантропії - для формування його немає ні економічної, ні правової бази. Новітню, що швидко розвивалася область потенційного донорства представляє досвід громадських фондів США. Основна ідея громадських фондів — надання адресної фінансової підтримки проектам, які безпосередньо представляють інтерес того локального регіону, для служіння яким даний фонд і був утворений. Основу фінансових коштів громадських фондів становлять дарування, пожертвування громадян того чи іншого регіону, які, таким чином, побічно впливають на підвищення якості життя, розвиток культури та рівня освіти свого міста (штату) і можуть бути впевнені, що завдяки їх адресного вкладенню ті інтереси, які вони вважають пріоритетними для свого регіону, будуть дотримані. Донори мають право навіть на обмеження свого вкладу конкретними напрямками витрачання їхніх коштів. Оскільки гроші донора можуть бути використані постатейно в відповідно до інтересів вкладника і основними цілями, характерною рисою громадських фондів є орієнтація їх діяльності на локальні інтереси та проекти. Іноді, якщо цілі організації збігаються з локальними потребами, громадський фонд може покрити навіть дефіцит бюджету попереднього року певної некомерційної організації, щоб вона продовжувала функціонувати і служити певної цільової групи. При зверненні в громадський фонд використовується інший принцип фандрейзингу, ніж віднімання сум пожертв із загального обсягу прибутку, відображеної в декларації, — готівкові вклади або корпоративні клопотання, що використовуються для залучення коштів. Багато громадських фондів США в своїй практиці залучення коштів починають з'єднувати прямі фінансові вигоди для донорів з непрямими — можливістю впливати на розвиток своєї країни, муніципалітету. Фахівці вважають, що ідея «особистого внеску» дуже популярна в Америці, де дуже розвинене почуття патріотизму і бажання залишити «свій слід» в історії міста (штату) і в культурі.Показать\nПохожие работыНазваниеТипПрогнозирование и планирование, как функция управленияКурсоваяПроцес автоматизації та інформатизації управлінської діяльності на промисловому підприємстві (на прикладі ВАТ "Полтавський ГЗК")КурсоваяАнализ системы планирования ассортимента выпускаемой продукции ООО "МАГНУМ-5"КурсоваяПути повышения работоспособности менеджераКурсоваяРоль различным профессиональных мероприятий для различных категорий участниковКурсоваяПерспективные направления развития рынка информационных ресурсовКурсоваяПрактическое использование технологии принятия решения (строительной компании ООО “АКАНТИТ")КурсоваяСпособы повышения квалификации кадровКурсоваяАнализ состояния внешней среды предприятия ОАО "Махачкалинский хлебозавод №2"КурсоваяМотивация персоналаКурсовая


Петро Порошенко: мінус кілька мільйонів, але попереду вибори | Український тижневик Міст\nПетро Порошенко: мінус кілька мільйонів, але попереду вибори\nПрезидент України публічно заявив, що продає свій завод «Кузня на Рибальському» в центрі Києва для уникнення конфлікту інтересів. «Оскільки це підприємство об’єктивно не може не грати помітної ролі у зміцненні обороноздатності держави — ви бачите і «Гюрзу», і «Кентавр» (див. «Довідку»), і багато іншого. Хочу повною мірою уникнути конфлікту інтересів і тому хай у нього буде інший власник. У зв’язку з роллю в обороноздатності, власник має бути вітчизняний», — заявив він. Відомо, що учасники угоди вже подали документи на погодження Антимонопольного комітету. Після отримання дозволу від Національного банку України (НБУ) сторони мають намір продовжити роботу з реалізації угоди. Вартість і терміни завершення угоди не розголошуються.\nДуже важливий Рибальський острів\nПроте журналісти швидко визначили покупця. Як пише інформаційна аґенція Reuters, ним виявився Сергій Тигипко, власник групи ТАС, котрий у 2002-2004 рр. (за часів президентства Леоніда Кучми) очолював НБУ, перед цим працював у Кабінеті Міністрів віце-прем’єром, а у 1992-1994 рр. керував правлінням «ПриватБанку» (тоді фінустанова перебувала у власності Ігоря Коломойського, зараз банк — у власності держави). У жовтні 2003-го п. Тигипко заявив про намір балотуватися на посаду Президента України, але потім підтримав Януковича й очолив його виборчий штаб. 29 листопада 2004-го, після другого туру президентських виборів і початку Помаранчевої революції, пішов із посад голови НБУ та керівника виборчого штабу Януковича. 2014 року балотувався на посаду Президента України.\n«Сам завод «Кузня на Рибальському» є надзвичайно важливим для Військово-морських сил (ВМС) України, а ось територія навколо нього стратегічна для Петра Порошенка, Ігоря Кононенка та ще одного їхнього бізнес-партнера Олега Гладковського», — пише «Радіо Свобода». Саме на острові навколо заводу впродовж останніх 24-х років перебувають бізнес-активи чинного глави держави та його найближчого оточення. Із 1994-го тут розміщувався офіс групи компаній «Укрпромінвест», що об’єднала у собі понад 30 окремих підприємств. Тут же, на Рибальському острові, розташовані фітнес-клуб «5-й елемент» і медіа-актив п. Порошенка — «5-й канал».\n«Окупантам дарувати ніхто нічого не збирається»\nПрезидент України вперше пообіцяв продати весь свій бізнес 2014 року, після перемоги на виборах. Потім він обіцяв це вдруге — у січні 2016-го. Після цього почалися «нюанси». Найбільш резонансною стала ситуацію навколо фабрика корпорації Roshen у російському Липецьку. Вона припинила роботу лише у квітні 2017 року, та й то після низки обшуків із боку російських силовиків та арешту майна за рішенням Басманного суду Москви (який вважається «придворним» судом Путіна. — Ред.).\nСвятослав Цеголко, прес-секретар п. Порошенка, запевняє: бізнесу в прямому управлінні глави держави не залишилось. «Менеджмент «Рошен» закрив Липецьку кондитерську фабрику та згорнув виробництво. В анексованому Криму Севастопольський морський завод конфіскували окупанти. Жодних «аграрних чи крохмальних бізнесів у РФ», про які безпідставно та неправдиво твердять опоненти, у Петра Порошенка немає», — написав Святослав Цеголко на своїй сторінці у Facebook.\nСам Президент під час візиту 29 вересня до Харкова також особисто заявив, що у нього немає бізнесу в РФ. «Так, я прийшов до влади з бізнесу. Після анексії Криму РФ конфіскувала у мене Севастопольський морський завод. Де-факто його в мене немає. Але окупантам дарувати його ніхто не збирається. й я щоразу маніфестую це, вносячи в свою електронну декларацію, яку відповідно до закону заповнюю щорічно», — цитує главу держави інформаційна аґенція «РБК-Україна».\nЩо стосується кондитерської фабрики у Липецьку, то, за словами Президента, її заарештували. «За наказом Путіна як актив вона з перших днів аґресії була заарештована. Чому? Щоб її не можна було ні продати, ні передати», — наголосив п. Порошенко. Він також додав, що менеджмент компанії закрив цю фабрику.\nЕкономіка доповнює політику\nОднак є думки, що намір чинного глави держави продати не найдорожчий актив є частиною плану підкріплення політичного рейтинґу. Перед президентськими виборами, які мають відбутися 2018 року, чинний глава держави буде намагатися виконати більшість обіцянок, які дав напередодні цієї президентської каденції, вважають експерти, опитані «Радіо Свобода».\n«Суднобудівельний завод не є основою бізнесу п. Порошенка. А продаж цього активу принесе репутаційні плюси напередодні чергових президентських виборів. У нього є низка зобов’язань, які він на себе взяв під час минулих виборів. Найгучніші — це мир на Донбасі, «безвіз», асоціація з Європейським Союзом та особисте зобов’язання продати бізнес і залишитись у політиці» — заявив політтехнолог Дмитро Раїмов.\nВіталій Бала, директор Аґенції моделювання ситуацій, більше схиляється до версії, що глава держави просто хоче позбутися слабкого активу у вигляді заводу «Кузня на Рибальському». Однак експерт переконаний, що продаж цього підприємства засмутить політичних опонентів Петра Порошенка: «Технологічно, безумовно, це зіграло в плюс для глави держави. Як мінімум, на один гачок менше».\nПриватне акціонерне товариство «Завод «Кузня на Рибальському» — суднобудівельне приватне акціонерне товариство в Києві. Завод є одним із найстаріших підприємств Києва — він був заснований 1862 року як механічне підприємство зі сталеливарним виробництвом, а 1928-го зайнявся суднобудуванням. Згідно з офіційним реєстром юридичних осіб, бенефіціарами заводу, акціонерний капітал якого перевищує 168 млн грн (приблизно 6 млн USD), є фонд «Прайм Ессетс Капітал» Петра Порошенка з пакетом 82,5 % акцій. Ще 11,5 % акцій підприємства належить фонду «ВІК» Ігоря Кононенка, давнього приятеля глави держави. Підприємство виробляє артилерійські катери, корвети, автоматичні гранатомети, так само, як і рибальські судна та продукцію машинобудування. Останні роки саме «Завод «Кузня на Рибальському» будує більшість кораблів і катерів для ВМС України: малий бронекатер проекту «Гюрза» (шість збудовано, ще два будують); десантно-штурмовий катер проекту «Кентавр» (два збудовано, у планах — ще шість одиниць); ракетний катер типу «Лань» (проектування майже завершене); розвідувальний корабель типу «Лагуна» (проект наразі заморожено). Згідно фінансової звітності, завод збільшив 2017-го чистий прибуток до 18,6 млн грн порівняно з 8,5 млн грн роком раніше.\nПриватні фірми Президента Порошенка 2017 року виграли тендерні контракти на 29,3 млн грн, повідомляв у січні ц. р. проект «Марлін», посилаючись на портал Prozorro. Найбільший контракт на 14,5 млн грн отримав завод «Кузня на Рибальському» — на доковий ремонт флагмана українських ВМС фрегата «Гетьман Сагайдачний» в Одеській області. Ще 1,5 млн грн заводу перепало від столичного комунального підприємства «Інженерний центр» за встановлення символів міста Києва в Дарницькому районі.\nЗаробила на бюджеті і команда президентського «5 каналу». Дві телерадіокомпанії, які входять у структуру власності каналу — «Експрес-Інформ» і «НБМ» — на двох заробили 7 млн грн. Зокрема державні «Укргазбанк» замовив телематеріалів на 3 млн грн., «Мультимедійна платформа іномовлення України» — на 2,3 млн грн, «Укргазвидобування» — на 0,5 млн грн та інші.\nСтрахова компанія «Країна» продала державі послуг на 3,8 млн грн. Найбільшими клієнтами стали оборонні підприємства «Укрспецекспорт» — 1 млн грн. та «Укроборонсервіс» — 450 тис. грн. Перед новорічними святами різним органам влади активно продавали солодощі. Загалом різні фірми з префіксом у назві «Рошен» продали шоколаду та печива на 2 млн грн.\nВ Україні бізнес найчастіше інвестує гроші в модернізацію виробництва та купівлю нових об’єктів. За темпами зростання інвестицій першість посів IT-сектор, йдеться у матеріалі інтернет-ресурсу obozrevatel.com. За перші півроку 2018-го IT-сектор отримав на 64,9 % інвестицій більше, ніж за цей самий період минулого року. Цікаво, що на 61,1 % зросли капітальні інвестиції в поштову та кур’єрську галузі. Так, на третину свої інвестиції збільшила «Укрпошта», щоправда, загальна сума становитиме лише 404 млн грн, що в десятки разів менше, ніж інвестиційні програми металургійних гігантів. Найбільше коштів «Укрпошта» витратить на будівництво та купівлю «основних засобів роботи».\nХоча кондитерська корпорація «Рошен», що належить Петрові Порошенкові, не публікує інформацію про капітальні інвестиції, однак відомо, що крім соціальних проектів, корпорація також витратить 1,5 млрд грн на будівництво нової бісквітної фабрики у Борисполі (місто за 35 км від Києва, населення — приблизно 65 тис. осіб, де розташований найбільший в Україні міжнародний аеропорт).\nГрупа «Метінвест» (міжнародна вертикально інтегрована гірничо-металургійна компанія, що володіє 24-ма підприємствами в Україні, Європі та США й здійснює видобування руди та вугілля, виробництво коксу, виплавку сталі та виробництво плоского, сортового і фасонного прокату, виготовлення труб великого діаметру й іншої продукції) витратить понад 28 млрд грн здебільшого на модернізацію своїх підприємств. Наприклад, для скорочення викидів на комбінаті ім. Ілліча в м. Маріуполь (незрозуміло, чому назву комбінату досі не змінили), за 220 млн USD реконструюють аглофабрику, ще 185 USD млн витратять на ремонти.


За повідомленням органів внутрішніх справ протягом січня–листопада 2011р. зареєстровано 11,8 тис. злочинів (без урахування злочинів, зареєстрованих податковою міліцією), що на 2,6% менше, ніж у січні–листопаді 2010р.\nІз загального числа зафіксованих кримінальних проявів 33,2% – тяжкі та особливо тяжкі.\nУ загальній кількості злочинів 59% склали злочини проти власності, 14% – злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров’я населення, 5% – злочини проти життя та здоров’я особи, 4% – злочини проти громадського порядку та моральності, по 3% – злочини у сфері службової діяльності, злочини у сфері господарської діяльності і злочини проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, по 2% – злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об’єднань громадян, злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту і злочини проти громадської безпеки.\nПротягом 11 місяців 2011р. скоєно 69 умисних тяжких тілесних ушкоджень (що на 10% більше, ніж за відповідний період минулого року), 44 умисних вбивства і замахи на вбивство, 11 зґвалтувань та замахів на зґвалтування (на 14% та 52,2% менше, ніж у січні–листопаді 2010р.).\nКількість крадіжок (5507 випадків) і грабежів (402) порівняно із січнем–листопадом 2010р. збільшилась відповідно на 10% та 1%, проте кількість розбоїв (51) зменшилась на 22%. Порівняно із відповідним періодом минулого року кількість випадків шахрайства (639) збільшилась на 3%, тоді як число зареєстрованих випадків хабарництва (67 злочинів) зменшилося на 36%.\nОрганами внутрішніх справ за січень–листопад 2011р. виявлено 9 організованих груп та злочинних організацій, що скоїли 53 злочини, з числа яких 79% – тяжкі та особливо тяжкі. По одній злочинній групі діяло у Бершадському, Могилів-Подільському та Ямпільському районах, дві – у Жмеринському районі та чотири – у м.Вінниці.\nКількість потерпілих від злочинів за січень–листопад 2011р. становила 7996 осіб (на 4% більше, ніж у січні–листопаді 2010р.), з числа яких 3087 осіб – це жінки, 906 пенсіонерів, 319 осіб – неповнолітні та 100 осіб – діти до 14 років. Найбільше потерпілих від крадіжок – 4931 особа (62%) та шахрайств – 574 особи (7%), серед яких 42% – жінки (2284 особи). У дорожньо-транспортних пригодах, пов’язаних із злочинами, на території області постраждало 222 особи, з яких 31% – загинуло. Усього внаслідок злочинних діянь загинуло 135 осіб, із числа яких 11% – у результаті нанесення умисних тяжких тілесних ушкоджень, 25% було вбито.\nСеред виявлених осіб (7,3 тис.), які вчинили злочини, 45% раніше вже ставали на злочинний шлях, із яких 27% мають незняту або непогашену судимість, 16% вчинили злочин у групі, 15% знаходились у стані алкогольного сп’яніння; 15% – жінки, 5% – неповнолітні. Питома вага працездатних осіб, підозрюваних у скоєнні злочинів, які на момент учинення злочину не працювали і не навчались, становила 55%.\nОстаннє оновлення на Вівторок, 13 грудня 2011, 11:49


Продажа участка, Лелечий хутор - Агентство Недвижимости KDU\nПродажа участка, Лелечий хутор\nКолонщина, Киевская область, Украина, 08032\nЛелечий хутір на відстані 400м. Берег річки Буча 30м.\nІнші населені пункти поруч: Березівка – 1,3 км. Миколаївка (один з дачних масивів) – 430м. Центр Миколаївки – 2,4 км., «Українське село» – 2,4 км. Колонщина – 1,2 км.\nВідстань до Майдану незалежності – 39,9 км. До межі міста (вїздного КП Києва)- 18 КМ. До кільцевої дороги -26 км. До Житомирської траси -1,9 км.\nРельєф – спокійний, практично рівний.\nФасадна лінія – південний схід.\nНаявність рослин, не ліс, але є крупноміри, як хвойні так і листвяні.\nСусідство – Ліс, річка.\nМережі, Газ та 10 000 вольт – проходять по краю ділянки!\nДуже живописне місце. 15 – 20 метрів від ділянки дорога з твердим покриттям. Там же ЛЕП 10 тис.Вольт. На ділянці самосів, є дуже гарні великі сосни і ялини (не багато), по дальньому краю ділянки пойма, а за 30 метрів сама річка Буча. Від дороги сосновий ліс, який можна брати в оренду на 40 років! Річку можна використати для створення між ділянкою і гирлом ставка! Дерева що на ділянці лісом не вважаються! Втрати платити не треба! Район – Макарівський, відповідно всі ціни в рази нижчі\nДілянка на відстані від будь яких населених пунктів. Відповідно поруч немає зупинки громадського транспорту та магазинів. Дорога з Березівки 2км, 1км – асфальт, останній 1 км. – тверде полотно відсипка гравій. Зараз ця дорога почищена, нею користуються постійно. Ми по ній заїжджали, коли показували ділянку через добу –дві після сильного снігопаду.\nДуже живописне місце!\nКадастровий номер: 3222782600:07:012:0005\nТип власності: Приватна власність.\nЦільове призначення: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства для ведення особистого селянського господарства\nПлоща: 2.0001 га\nСусідня ділянка 2 га., ОСГ, 3222782600:07:012:0006 теж продається!\nАдрес: Лелечий утор\nПочтовый индекс: 08032\nОкрестности: Макаровский р-н\nОбновление 16 марта, 2021 в 4:19 пп\nИдентификатор объекта: 2021031602\nПривет, меня интересует [Продажа участка, Лелечий хутор]\nПродажа земельного участка, с. Белогородка\nПродажа земельного участка, с. Петрушки\nПродажа участка, Лелечий хутор - Колонщина, Киевская область, Украина, 08032


У ТСК рекомендували проаналізувати дезінформаційну активність Росії в Україні\nвт, 09/21/2021 - 08:25\nПорушники могли скоординувати зусилля з діями окремих суб’єктів в Україні. Про це 21 вересня вона повідомила в етері телеканалу "Україна 24".\nТСК має намір й надалі вивчати, чи було затримання наслідком витоку інформації, недоліків планування, активних дій спецслужб РФ чи Білорусі, тощо. Депутати заслухали доповідь колишнього начальника Головного управління розвідки Василя Бурби. За деякий час вони "без пояснення причин" оголосили перерву до вівторка. Він прибув на засідання ТСК, але під час засідання виявилось, що немає кворуму, хоча на початку він був.\nБезугла натякнула, що роботі ТСК нібито заважає опозиція. З її слів, політики намагаються зірвати розгляд, але не розповіла, хто й яким чином має намір це зробити.\nASPI news повідомляло, народні депутати були обурені, що Безугла не дала Бурбі розповісти, хто зірвав операцію із затримання найманців з ПВК "Вагнер". Заступник генпрокурора Гюндуз Мамедов повідомив, що всі бійці компанії "Вагнера" мають підозри, тому в Україні планували затримати порушників.\n15 жовтня 2021, 11:29\nУкраїнці зможуть заробляти на відеофіксації порушень правил дорожнього руху: подробиці\n14 жовтня, 14:49


Травматична зброя для великих людей (Частина II - Кордон-5, Гроза і МР-353) » Харьковская Охрана «ЩИТ»\nУ минулій статті ми розглянули основні проблеми вибору травматичної зброї для великих людей, а так само познайомилися з двома травматичними пістолетами повністю придатними під всі запити людини, який більший середньостатистичного стрілка. Описані в попередній статті моделі травматичної зброї виділялися своїми розмірами і вагою, в цій же статті будуть розглянуті варіанти більш компактного зброї самооборони, які так само можуть підійти для людей з великої долонею. Насправді більше половини сучасних моделей травматичної зброї можуть бути адаптовані під широку долоню шляхом заміни накладок на рукоять, але далеко не всі вони будуть зручні в обслуговуванні, так як багато хто з них включають в себе дрібні деталі, встановити які на місце і середньостатистичній людині буває не завжди зручно. Описані нижче варіанти травматичних пістолетів виділяються саме зручністю обслуговування, що може бути оцінений не тільки людьми з великими руками, але і всіма, хто вибирає як засіб самооборони травматичну зброю. Можливо, хтось знайде і інші моделі травматики, які підходять під запити великого людини, в цій же статті обмежимося лише 3 моделями: однією з бесствольного зброї, одним травматичним пістолетом і одним травматичним пістолетом.\nТравматичний пістолет Кордон-5\nПорушуючи тему вибору травматичної зброї для великих людей, було б, щонайменше, нерозумно обійти стороною бесствольное зброю використовує патрони з електрокапсюлем. Звичайно, це зброя позиціонується в першу чергу як компактне, але компактність його досягається тільки відсутністю стовбура, який замінює довга гільза використовуваних боєприпасів, в іншому ж більшість з таких моделей травматики, незважаючи на досить невеликі габарити, лежать в руці так само зручно як якби це був пістолет або револьвер. Це стосується практично всіх моделей травматики, крім травматичних пістолетів сімейства Кордон.\nКонструкція цих пістолетів така, що патрони розташовуються усередині рукояті, яка, по суті, і є самим пістолетом, в інших же випадках такого травматичної зброї використовуються змінні блоки-касети для розташування боєприпасів. Так як довжина і товщина самого патрона 18х45 чималі, то це накладає відбиток і на рукоять травматичних пістолетів Кордон, саме через це багато хто не набувають цю зброю, так як воно просто незручно лежить в руці. В принципі це незручність виникає тільки перший час, в подальшому звикаєш до широкої рукояті, виключення становлять хіба що люди зовсім з невеликими долонями, ну а як зброї для великих людей ці пістолети підходять ідеально.\nТравматичний пістолет Кордон-5 модель відносно нова, принципово мало чим відрізняється від попередніх травматичних пістолетів сімейства Кордон, проте навколо неї було найбільше галасу. Спочатку передбачалося, що новий травматичний пістолет стане шестизарядним і не матиме ЛЦВ, проте остаточний варіант став дещо іншим, чому посприяли форуми, на яких проводили опитування представники компанії А + А. Природно, що в результаті залишилося багато незадоволених, чия думка не співпало з думкою більшості користувачів, проте нова модель пістолета з’явилася такою яка вона є і з цим вже нічого не поробиш.\nВ першу чергу критиці піддався лазерний цілевказівник пістолета, багато хто взагалі вважають його непотрібним, аргументуючи свою думку тим, що в сонячну погоду плямочка ЛЦВ на поверхні цілі практично невиразно. З цієї точки зору все правильно, однак потрібно враховувати і ряд позитивних моментів які несе лазерний цілевказівник, а так же специфіку зброї самооборони. По-перше, більшість нападів відбувається в темний час доби, тому аргумент про сонячній погоді можна відразу викреслювати, темний час доби на те і темне. По-друге, як показує практика, стрілянина при самообороні досить рідко ведеться прицільно, тому як, скористатися відкритими прицільними пристроями банально немає часу. Крім того, не забуваємо все про теж темний час доби, коли скористатися відкритими прицільними пристроями просто неможливо через недостатню освітленість.\nТак що лазерний цілевказівник в травматичному пістолеті Кордон-5 займає своє місце цілком виправдано. Не можна також забувати і про користь ЛЦВ при тренуваннях вихоплення зброї і наведення на ціль, як показує практика, то вже після декількох днів тренувань істотно зростає швидкість цих маніпуляцій зі зброєю. І навіть коли пляма лазерного целеуказателя не видно з якихось причин зброю все одно буде направлено туди, куди цілиться стрілець.\nБагато так само сперечалися необхідність розширення магазину зброї, що з одного боку вірно, так як 4 патрона вже в деякому роді стало стандартним максимумом для травматичних пістолетів, які використовують боєприпаси 18х45 і 4 пострілів в більшості випадків цілком достатньо для самооборони. Однак народ завжди хоче всього і побільше, дивно тільки що обмежилися 5 патронами, а не 6, хоча окремі «гарячі голови» пропонували зробити навіть десятизарядні пістолет з дворядним магазином, що ще більше збільшило б товщину зброї і утримувати його було б можливо тільки двома руками . У нашому ж випадку з вибором травматичної зброї для великих людей розширений магазин це тільки позитивний момент, так як пістолет більш зручно лежить у великій долоні, і всі пальці знаходяться на рукояті зброї. Травматичний пістолет Кордон-5 може використовувати практично всю номенклатуру боєприпасів 18х45 крім газових патронів через їх конструкції. В цілому ця зброя надійне, міцне і досить ефективне, але, як завжди, не позбавлене недоліків, хоч і незначних.\nПершим недоліком цього травматичного пістолета є те, що харчується він від літієвої батарейки, що може привезти до того, що пістолет відмовить на морозі. Звичайно для відмови зброї пістолет повинен охолоне до дійсно низьких температур, а то що в холодну пору року більшість людей носять зброю в кишенях верхнього одягу, для того що б пістолет був завжди доступний, практично зводить нанівець ймовірність відмови, так як в кишені температура буде вище, ніж довкілля. Другий мінус так само пов’язаний з елементом живлення травматичного пістолета Кордон-5 або навіть вірніше буде сказати з його електричною схемою. Справа в тому, що запобіжник пістолета відключає тільки подачу струму на капсуль патрона, а лазерний цілевказівник і перевірки світлодіод-індикатор заряду батареї продовжують включатися при натисканні важеля автоматичного запобіжника під клавішею спуску.\nТаким чином, якщо важіль запобіжника довгий час буде натиснуто, то може статися розряд батарейки, втім, що б повністю розрядити батарею травматичного пістолета Кордон-5 ЛЦВ потрібно включити кілька діб, але сам факт залишається фактом, так як закон підлості ніхто не відміняв, то батарейка може виявитися розрядженою в самий невідповідний момент. В принципі це все більш-менш істотні недоліки травматичного пістолета Кордон-5.\nВарто так само пару слів сказати і про безпеку носіння травматичного пістолета Кордон-5. Ця зброя має два тредохранітеля автоматичний та неавтоматичних, перший представлений важелем у вигляді літери «Г» одним плечем він впирається в клавішу, друге ж виходить попереду рукояті зброї. Призначення цієї конструкції полягає в тому, що б не давати у скрутному становищі клавіші спуску до тих пір, поки зброя не буде нормально розташоване в руці стрілка. Крім того, цей важіль включає при натисканні лазерний цілевказівник і запалює перевірки діод, для того що б дізнатися заряд батарейки. Крім цього запобіжного пристрою є так само ще і вимикач на тильній стороні зброї. За своєю суттю це просто механічний перемикач, який розриває електричний ланцюг пістолета, але при цьому не відключає ЛЦВ.\nНезважаючи на те, що цей травматичний пістолет ми розглядаємо як зброя самооборони для великих людей, не можна упустити того моменту, що травматичний пістолет Кордон-5 зброю більш компактне, ніж більшість травматичних револьверів і пістолетів. Крім усього іншого травматичний пістолет Кордон-5 має малу вагу, а так само розміщує в собі 5 патронів замість 4, які вже стали свого роду стандартним боєзапасом бесствольного зброї. Крім усього цього, не можна забувати про те, що цей пістолет, як в принципі і все інші бесствольное варіанти травматики, не потребує обслуговування в звичному розумінні цього слова. Єдине, навіщо слід стежити власнику травматичного пістолета Кордон-5 це за чистотою контактів зброї, а так само за рівнем заряду батареї, що живить його.\nРекомендації по вибору травматичних патронів для цього пістолета все ті ж що і для інших моделей травматики — чим потужніший, тим краще. Сказати які боєприпаси 18х45Т будуть в найближчому майбутньому найбільш ефективними складно, так як ще багато нез’ясованих моментів в зв’язку зі змінами в законодавстві, однак можна з упевненістю говорити, що патрони 18х45РШ, споряджені важким кулькою замість гумової кулі, будуть актуальні завжди, якщо їх виробництво не припиниться з яких-небудь причин. Так само рекомендується заряджати перший патрон травматичного пістолета Кордон-5 светозвуковой. Причин тому кілька: по-перше, так з’являється шанс вирішити конфліктну ситуацію без нанесення травм нападаючому, що дуже великий плюс; по-друге, так з’являється можливість відбитися під час нападу тварини, в яке, навіть якщо це велика собака, потрапити може бути проблематично, тим більше, якщо це не одна особина, а зграя бродячих собак.\nТравматичний револьвер Гроза\nСучасний ринок травматичної зброї не багатий револьверами, хоча цей вид зброї загальновизнаний як засіб самооборони в усьому світі, природно не травматичний, а бойовий варіант револьверів. Причин тому, чому револьвер вважається краще, ніж пістолет при самообороні багато. Наприклад, обслуговування револьвера значно простіше, ніж пістолета, хоча з цим можна і посперечатися, але чомусь більшість обивателів вважає саме так. Ставлячи питання про вибір зброї самооборони, не можна залишати поза увагою того, що чистка зброї, в більшості випадків, може бути проведена просто з відкинутим барабаном револьвера, тобто будь-які дрібні деталі не будуть заважати її виробляти. А навіть в тому випадку, коли потрібно більш глибоке втручання для обслуговування, скажімо, чистка та змащування самого механізму, то більшість моделей револьверів зроблені, так що б був вільний доступ до цих деталей, якщо рамка розібрана. Іншими словами, в нашій ситуації револьвер більш прийнятний варіант, ніж пістолет навіть найпростішої конструкції.\nТравматичний револьвер Гроза був обраний з тієї причини, що це фактично єдиний з небагатьох револьверів який володіє достатньою ефективністю при стрільбі, надійний і, що важливо, має зручну рукоять, яка підходить для широкої долоні стрілка. Крім того, цей револьвер можна зустріти зі стволами різної довжини від 2 до 6 дюймів, так що найкоротші його варіанти досить компактні. Револьвери ж з максимальною довжиною ствола хоч і виглядають більш вражаюче, але не найзручніші для самооборони.\nТравматичні револьвери Гроза можуть бути виконані зі сталі або ж з ЦАМ сплаву, при цьому потрібно відзначити, що по міцності проблем немає ні у перших, ні в тих, так як запасу міцності цілком вистачає на те, що б використовувати найпотужніші патрони без наслідків для зброї. Зате матеріал, з якого роблять револьвери, в значній мірі позначається на вазі зброї. Найбільш яскраво це помітно в моделях з довгим стволом. Так вага револьвера зі стволом довжиною в 6 дюймів зі сталі дорівнює 1140 грам, в той час як аналогічний зі сплаву ЦАМ важить 890 грам. Відрізнити сталеві револьвери від револьверів зі сплаву легко за назвою, яке вигравірувано на зброю. Так сталеві револьвери мають у своїй назві букву С (наприклад Р-06С), револьвери ж зі сплаву цієї букви не мають.\nХарчується револьвер травматичними набоями 9 мм РА, які споряджаються в спеціальні пластинчасті обойми — мункліпи. В принципі можна їх і не використовувати, а заряджати послідовно по одному патрону в кожну камору барабана, але тоді виникне проблема екстрадиції стріляних гільз, так як зброя не пристосоване для того, що б отримувати стріляні гільзи без використання мункліпа. Номенклатура боєприпасів, які можуть бути використані в травматичному револьвері Гроза, включає в себе всі можливі варіанти травматичних патронів 9 мм РА. Однак для тренувальних стрільб все ж рекомендується використовувати патрони з кінетичної енергією кулі в 50 джоулів і нижче, а ось вже для самооборони можна вибирати з найпотужніших боєприпасів.\nТравматичний пістолет МР-353\nДана модель травматичного пістолета ще не стала широко відомою серед любителів травматичної зброї, незважаючи на те, що в продажу вона знаходиться майже 2 роки. Причин тому конкретних немає, травматичний пістолет МР-353 цілком надійне і якісне зброї зі своїми плюсами і мінусами, тому можна тільки припускати, чому цей пістолет не подобається споживачеві. Швидше за все виною тому, що ця зброя не помічають, стало те, що зовні пістолет виглядає зовсім не вражаюче, немає в ньому нічого примітного, крім того, що виконаний він на базі спортивного пістолета Вікінг, який в свою чергу зроблений на базі пістолета Яригіна. Зброя це маловідоме в широких колах, тому швидше за все через це за його травматичним варіантом і не шикуються черги, як за тим же Макарич.\nЯкщо проводити аналогію між Макаричєв МР-79-13Т і МР-353, то перше, що потрібно відзначити, це те, що і перший і другий пістолет харчуються патронами .45 Rubber, а моделей травматичної зброї під ці боєприпаси не так багато. Цей боєприпас для самооборони дійсно дуже хороший, однак результат стрільби цими патронами виглядає не так вражаюче як тими ж 9 мм РА. Там де десятиміліметрового кулька патрона 9 мм РА залишить акуратне отвір, кулька діаметром 13 міліметрів патрона .45 Rubber залишить вм’ятину, хоча сила удару може бути навіть вище, ніж у десятиміліметрового кульки. Вся справа в тому, що площі при зіткненні кулі з метою різні, а значить, удар кулі .45 краще розподіляється по більшій площі. Іншими словами, там, де куля 9 мм РА проб’є одяг і увійде в м’які тканини нападника, .45 Rubber залишить синяк, хоча вдарить з такою ж силою.\nАналогія між травматичним пістолетом МР-79-13Т і МР-353 проводяться не тільки через використовуваних в них боєприпасів. Конструкція стовбура травматичного пістолета МР-353 повністю повторює стовбур МР-79-13Т, в стовбурі так само є два вваренними «зуба» для того щоб виключити можливість стрільби твердої кулею, а магазин всього шестизарядний. Іншими словами, характеристики МР-353 і МР-79-13Т практично ідентичні, якби не кілька моментів, які на перший погляд незначні. Так рукоятка МР-353 значно ширшим і довшим, що в нашому випадку тільки в плюс, коли для людей зі стандартною рукою це був би мінус в зброю. Крім того буквально з перших тижнів продажів цього пістолета ходять чутки, що магазин зброї буде змінений на дворядний більшої місткості. Однак, як тоді, так і зараз, використовуються однорядні шестизарядні магазини, хоча в рукояті можна розмістити і дворядний, і навіть шахта магазина зроблена широкої саме з таким розрахунком. Другою особливістю МР-353 є те, що в ньому широко використовуються полімери, що має полегшувати зброю. На практиці ж це позначилося незначно, так зброя важить 830 грам, що більш ніж на 100 грам важче МР-79-13Т, але назад же в контексті зброї самооборони для людей великої комплекції це не можна вважати значним мінусом.\nЯкщо говорити про результативність стрільби з МР-353 при самообороні, то тут потрібно особливо відзначити те, що ймовірність відкритих поранень дуже невелика, при цьому ефективність попадання цілком достатня для самооборони. Для розважальної стрільби ця зброя вже підходить менше. Причина тому дуже середня точність пістолета, плюс ще й менший руйнівний ефект при попаданні в ціль, на що власники травматичних пістолетів, під патрони меншого калібру, зазвичай і вказують, кажучи про те, що їхня зброя краще.\nКрім переваг в зручності поводження зі зброєю для людини з великими долонями, травматичний пістолет МР-353 так само зручний і в обслуговуванні. У його конструкції відсутні будь-які дрібні деталі, до яких буде важко підібратися під час чищення та змащення пістолета, а значить ця зброя, незважаючи на те, що в ньому є свої недоліки, більше за інших підходить для людей великої комплекції.\nТаким чином, можна зробити висновок, що не тільки великі моделі травматики можуть бути придатними для людини, який виділяється своєю статурою. При бажанні можна підібрати щось і з бесствольного зброї і навіть з револьверів, які на даний момент можна перерахувати по пальцях. Зрозуміло, що описане зброю в цих двох статтях це ще далеко не все що можна вибрати, наприклад багато варіанти травматики стають цілком зручними після зміни рукояті, інші ж, як описані вище цілком зручні спочатку, так би мовити «в базовій комплектації». Головне при виборі звертати увагу на те, наскільки зброя зручно лежить в руці і наскільки воно буде комфортним при щоденному носінні. Краще витратити на вибір зброї зайва година, змусивши продавця побігати, ніж купити за п’ять хвилин і задаватися потім питанням, чому саме ця зброя, а не щось більш зручне і ефективне.


Потап ніжно привітав дружину з першою річницею весілля - WONA.com.ua\nавтор Сергій Пишкін\t опубліковано Тра 23, 2020\nТак, рівно рік тому, після тривалого роману, який закохані приховували від оточуючих, Потап та Настя Каменських нарешті одружилися.\nУ першу річницю шлюбу, український репер Олексій Потапенко ніжно привітав свою дружину. Чоловік був лаконічний та публічно подякував Насті за перший рік життя разом.\nУ своєму фотоблозі Потапенко оприлюднив чорно-білу світлину, на якій закохані позували під весільною аркою де перед цим давали одне одному обітниці. Дружина постала у білосніжній сукні, яка подчеркнула її стрункість, а Олексій вдягнув розкішний костюм кремового кольору.\nЗ огляду на те, скільки прихильники подружжя чекали їх весілля, звісно, допис співака майже підірвав мережу. Лише за декілька годин чорно-біла фотографія назбирала 140 тисяч уподобань та більше 600 щирих та приємних компліментів.\nЗауважимо, що за словами Потапа, у них з дружиною є романтична традиція в шлюбі. Коли вони святкують знакові дати, то дарують одне одному творчі подарунки. Можливо, найближчим часом репер оприлюднить нову пісню.\nНастя КаменськихОлексій ПотапенкоРічниця шлюбу\n“Часто зустрічаюся з цим”: Джамала відверто розповіла…


ВІД НАС ПОЇХАВ «РЕВІЗОР»\n«Ревізор» - у Кам’янці. Така інформація з неофіційних джерел надійшла до нашої редакції у вівторок зранку. Навколо рейтингової передачі «Нового каналу» крутиться чимало пліток. Одні вважають її замовною та необ’єктивною, інші свято вірять, що це еталон якості та правдивості. Провести ревізію популярної телепрограми та поспостерігати за роботою знімальної групи «Ревізора» вирішили журналісти «ПОДОЛЯНИНА».\nДеякі власники місцевих закладів харчування трохи напружені - чекають на перевірку, інші ж ошелешені візитом прискіпливої Олі ФРЕЙМУТ: «Були в нас півгодини тому. Влетіли - ні добридень, ні до побачення. Познімали й так само швидко зникли, навіть не подякували», - повідомили нам у «Мрії козака». В якому напрямку зникли й де були до цього - невідомо. В тому, що наші заклади не були попереджені про перевірку, ми переконались. Залишилось розкусити логіку, якою керуються перевіряючі при виборі об’єктів ревізії. Здогадатися було неважко - акцентувати увагу мали б на Старому місті, оскільки саме воно приваблює гостей і туристів Кам’янця-Подільського. Виявилось - такої ж думки телевізійні ревізори.\nЗа годину великий срібний автобус із київськими номерами з’явився біля кав’ярні «Кава від поліцмейстра». Нічого проти нашого спостереження ревізори не мали. Отож, камера, мотор, поїхали…\nМаленьке приміщення кав’ярні, облаштоване старими фотографіями та раритетними дрібничками, одразу впало в око зірковій блондинці. А от круті сходи, що ведуть на другий поверх, видались їй дещо незручними. Однак бажання «бути на висоті» таки взяло гору. Вмостившись на верхньому ярусі кав’ярні, Оля замовила каву з корицею та тістечко, звернула увагу на павутинку в кутку та традиційною білою рукавичкою пройшлася «запиленими місцями». Не оминуло пильне око критиків кухні й туалету. Поки велась перевірка, власник закладу відверто нервував, намагався розповісти історію свого дитяти і навіть попросив змінити формат передачі саме під нього, адже це не звичайне кафе, а кав’ярня-музей, де основна увага зосереджена на антуражі. Однак експерти щодо цього мали своє компетентне рішення, приймати яке вирушили в підвальне приміщення кав’ярні. Декілька хвилин за зачиненими дверима добряче полоскотали нерви всьому обслуговуючому персоналу.\nНарешті довгоочікувана кульмінація - виклик власника й оголошення вироку: або пан, або пропав. У нашому випадку - не пропав. Бурхливі оплески, усмішки і така бажана рекомендація від «Ревізора» в руках власника кав’ярні, - цього не очікували навіть ми. Чим керуються під час своєї роботи ревізори та які сюрпризи підготував їм Кам’янець, розповіла нам в ексклюзивному інтерв’ю Оля ФРЕЙМУТ.\n- Олю, скільки взагалі міст України Ви відвідали з цією програмою? Напевно, для Вас така робота - як відпочинок?\n- «Ревізор» бачив близько тридцяти міст, і в кожному - приблизно по десять закладів. Уявіть собі, вже триста були нами ревізовані. Це не відпочинок, а, швидше, стиль життя, робота і, звичайно, досвід, хоча не завжди приємний. Не думайте, що ми з командою ходимо по ресторанчиках та об’їдаємося. Наші люди навпаки - худнуть. Чесно скажу, що не завжди є де поїсти і поспати. Після цієї програми, напевно, станемо мудрішими й досвідченішими.\n- Які основні критерії бере до уваги «Ревізор», коли вирішує, чи давати відзнаку?\n- У нас шість важливих критеріїв. Ідеальними мають бути екстер’єр, інтер’єр, чистота, обслуговування, ціни. А також заклад повинен бути особливим. Якщо якийсь із критеріїв «шкутильгає» - нагороди не буде! Ми поставили дуже високу планку. Отримати відзнаку - все одно, що закінчити університет із червоним дипломом.\n- А чи проходили Ви певне навчання, аби знати, як правильно оцінити заклад, адже це теж потребує професіоналізму?\n- Акцентую на тому, що я не експерт, а, насамперед, мама і вибагливий споживач. Але в команді «Ревізора» працюють редактори і продюсери, які постійно штудіюють вимоги до ресторанного бізнесу. І перед кожною програмою вони допомагають мені. Ми все добре знаємо, в тому числі - при якій температурі та в яких банячках повинні зберігатися м’яско-ковбаски, як повинен поводитися офіціант, навіть як він має пахнути... У нас із собою комп’ютер, є Інтернет. Інколи ми по ходу з’ясовуємо певні речі на сайтах провідних готельєрів і рестораторів світу. Також усі ми багато подорожуємо і зупиняємося в дорогих п’ятизіркових готелях, аби переймати досвід і показувати українцям. В Україні немає подібних курсів, які б навчили цього. Ми взяли на себе піонерство і робимо це першими.\n- Можливо, спостерігали, як змінюється ставлення людей до того чи іншого закладу, який Ви ревізували? Відвідувачі спілкуються про це з Вами на форумах?\n- Нам постійно пишуть. У нас найбільша «квартира» на Фейсбуці - близько 29 тис. людей. Після програми з кожним закладом щось відбувається. В деяких стає більше відвідувачів. До прикладу, в Івано-Франківському ресторані «Франко» багато людей почали замовляти такий самий салат, який їли ми, і так само рівненько нарізаний хлібчик. В одному з готелів Луганська пропонують соціальний номер, в якому був «Ревізор». Це їхня фішка тепер. А деякі заклади харчування зачинилися. Тобто, зміни є. До речі, незрозуміло чому, але в багатьох закладах офіціанти почали носити білі рукавички.\n- Ми знаємо, що Ви вже побували в декількох кам’янецьких готелях та закладах харчування. То як же їхні власники зустріли «Ревізора»? Адже, судячи з передач, не завжди до Вас ставляться привітно.\n- До Кам’янця-Подільського ми їхали з намірами показати його. Дочекалися теплої погоди, бо нам здалося, що весна пасує Вашому місту, яке має бути зеленим, яскравим і барвистим.\nАби тримати інтригу, не будемо розповідати, які саме заклади тут відвідали. Звичайно, сприймають нас по-різному. Деякі навіть зачинилися на санітарний день. І тут усе зрозуміло. Але відмінність міста в тому, що й проблемні заклади зустрічають нас із усмішками. Помітно, що у Вас люди навчені працювати з туристами - принаймні усміхатися вміють усі. До речі, за цілий день ми і сміялися, і плакали. У Вас дуже низькі стелі та мода щось на них вішати, і наш високий на зріст оператор Сашенька отримав нові травми. Ми думаємо купити йому шолома.\n- Сьогодні власник одного із кам’янецьких закладів, якому Ви, до речі, дали рекомендацію, запропонував «Ревізору» зробити певні зміни у форматі передачі. Чи прислухаєтеся до цього?\n- Він просто налякався. Ми звикли до такої реакції. Люди або затуляють руками камеру, або стверджують, що ми несправедливі, мовляв, хоч би дали губи підмалювати. А цей власник вирішив одразу захищатися, і це добре - всі бачать, що програма дійсно спонтанна, і ми падаємо як сніг на голову. Але реакція людей не впливає на рішення «Ревізора». Ми все одно десятьма парами очей дивимося і приймаємо рішення. Нас цікавлять не власники, а самі заклади і ставлення до відвідувачів.\nА от журналістів «ПОДОЛЯНИНА» зацікавило, як власники місцевих кафе та готелів відреагували на візит контролерів чистоти та якості, і чи вдалось ще комусь зарекомендувати себе на всю Україну. Ми з’ясували, що столичних гостей зустрічали готелі «Ксенія», «Клеопатра», «Reikartz» (колишній «Амадеус»), «Гетьман», стейк-хаус «Лондон», фаст-фуд «Chicken-Hut» та кафе «Мрія козака».\n- У нас «Ревізору» дуже сподобалось, адже все чистеньке, біленьке. Щоправда рекомендації ми не отримали, бо відчувався запах фарби та лаку через поточний ремонт, який розпочали перед початком турсезону, - розповідає власниця «Ксенії» Галина ЛОКАЙ.\nА от стейк-хаус «Лондон» ревізори не лише облюбували, а й рекомендували завітати сюди іншим, хоча й добряче перед тим похазяйнували.\n- Не приховаю, що перше враження було негативним. Мені не подобається, коли до мене в хату хтось вдирається, лазить по каструлях, дивиться, чи шафа на своєму місці, - зізнається співвласник «Лондону» Георгій ТЕЛЯТИЦЬКИЙ. До того ж Оля ФРЕЙМУТ примусила його викинути емальований посуд, котрому, на її погляд, немає місця на кухні такого закладу.\n- Я зробив це не зі своєї ініціативи, а був, так би мовити, в процесі й не міг вчинити інакше, бо ж на мене дивились камери, - сміється Георгій Антонович. - Уявіть, на очах у всіх людей несу я ті ковшики, не розуміючи, куди і навіщо, доки вона не підвела мене до урни і не запропонувала їх викинути. Що я радо і зробив. Жодного жалю з цього приводу не виникло.\nБільше того, після вручення відзнаки «Ревізора» Георгій ТЕЛЯТИЦЬКИЙ змінив свою думку про передачу:\n- Незважаючи на пережиті неприємні моменти, в цьому є великий позитив. Коли люди працюють і нічого не бояться - це дуже погано. Такі несподівані ревізії покращують рівень закладів, стимулюють до розвитку.\nЯкщо телевізійні камери додали Георгію Антоновичу ентузіазму та прагнення до вдосконалення, то кам’янчанам, для яких це все, власне, й робиться, вдалось ці поривання зрубати в корені. Пасхальна композиція «Святковий кошик із писанками», котру щороку вивішують біля закладу, була розтрощена вщент невідомими підлітками вже наступного дня...\nПройшов ревізію з відзнакою й готель «Клеопатра», котрий майже останнім потрапив під приціл контролерів. За словами власниці готелю Оксани ДАРЧУК, гості особливо відзначили надзвичайну чистоту в закладі.\nРешту подробиць і вражень «Ревізора» від кам’янецької сфери обслуговування дивіться на «Новому каналі».\nАвтор: Ганна РОГОЖИНСЬКА / Тетяна ДИКА


Найбільше товарів Черкащина експортувала до Польщі та Італії | Про все – Черкаські новини. Життя міста Черкаси та Черкаської області\nЗовнішня торгівля є важливим напрямком співпраці підприємств Черкаської області з країнами ЄС. За січень–червень 2018 року до країн Європейського Союзу спрямовано 28,5 % експорту усіх товарів. Найбільше експортувалися товари до Польщі – 21,3%, Італії – 16,9%, Німеччини – 9,4%, Угорщини – 6,3%, Франції – 6,2%.\nПорівняно із відповідним періодом попереднього року збільшився експорт майже усіх основних товарних груп. Найбільшу частку у товарній структурі експорту до країн ЄС займали продукти рослинного походження – 25,1%, готові харчові продукти, жири та олії тваринного або рослинного походження – по 19,2%, деревина і вироби з деревини – 10,9%.\n17 лютого 2014, 09:01\nБоксер із Черкащини у видовищному бою вдруге переміг у складі “Українсь...\nБез фальсифікацій та маніпуляцій: у Черкасах презентували платформу, яка захи...\n18 вересня 2015, 22:57\nЧигиринця, який воює на передовій, розшукує військкомат за ухилення від призо...


У Херсоні перекинувся автомобіль, який перевозив виборчі бюлетені - новини ZIK.UA\nНовини » Події понеділок, 22 липня, 2019, 10:54 Читать эту новость на русском\nСьогодні близько 6 ранку в Херсоні перекинувся автомобіль, який перевозив виборчі бюлетені. Постраждала поліцейська\nЯк повідомляють, у «Фольксваген-Транспортер», який перевозив бюлетені, врізалася «Славута». Від удару мікроавтобус перекинувся.\nБюлетені не пошкодили. Поліція встановлює всі обставини ДТП.\nКрім того, через інцидент незначні пошкодження отримала поліцейська.\nЧитайте також: Супрун перелічила кілька базових правил допомоги при ДТП.\nЗагострення конфлікту Вірменія-Азербайджан, розшифровка чорних скриньок Ан-26 та дата прийняття бюджету-2021: Головне за 28 вересня понеділок, 28 вересня, 2020, 18:15 Нове карантинне зонування по Україні: Що заборонено "червоним", а що – "зеленим" понеділок, 28 вересня, 2020, 10:40 Авіакатастрофа на Харківщині, загострення конфлікту у Нагірному Карабасі та нове карантинне зонування: Головне за вихідні понеділок, 28 вересня, 2020, 10:15 Хто постраждав найбільше і що робити далі: В ООН відзвітували про коронавірус в Україні пʼятниця, 25 вересня, 2020, 14:20