Цього листа я виношував не один рік. Точніше, не листа, а бажання. Не знаю, чи вірно вибрав адресата, та маю надію, що так. Мені 42 роки, не жонатий, не судимий, середньостатистичний українець, скажімо. Поет, пишу вірші, маю книгу свою і трохи публікацій. Це так, до картини образу. Маю сильне бажання і розуміння того, що прийшов час для того, щоби посвятити себе Богові. Хочу піти в монастир. Читав, що можна так. Та хотілося б поспілкуватися з людьми, які зможуть допомогти мені у втіленні цього бажання.\nПрошу Вас, допоможіть!\nДорогий Ігорю, дуже добрий намір маєте! Я є світський священик, тому якусь слушну пораду, щодо монашого чину запропонувати мені важко Вам. Раджу відвідати різні монастирі, придивитися до їх життя, все як слід зважити, а відтак і вступити туди, де більше Вам сподобалось. Нехай щастить.\nМені 18 років, у мене зараз проблеми з вибором. Я хочу стати простим монахом. Через те, що спокій я находжу тільки через молитву і Бога. Мені причиняли стільки душевного болю батьки, рідні, друзі, дівчина. Я просто хотів всім допомагати, а від інших допомоги не відчував... І підтримки теж. Я постійно чую: «Знову все через тебе». Я просто вже не розумію і заплутуюсь в собі. Кожен день, коли я слухаю службу чи просто молюсь, я починаю відчувати легкість і спокій. Тому я задумався піти в монахи, щоб присвятити життя Богу.\nДата - Tuesday, 14 Apr 2020, 14:23:40\nДуже добрий намір, Бог Тобі нехай допоможе здійснити його. Дивись наживо Святу Літургію щоденно о 8:00, фейсбук-сторінка о. Михайло Шелемба.\nОтець, мені 31 рік, все життя склалося не так, як хотілося. Розлучення, АТО, я не можу знайти своє місце в суспільстві. Я заплутався. Хочу спробувати хоч якось загладити свою вину перед Богом і собою. Що потрібно, щоб прийняли в монастир?\nДата - Sunday, 29 Dec 2019, 22:28:25\nДорогий Васильку, найперше, потрібно до сповіді, а відтак попроситися в монастир. Думаю, приймуть.\nСкажіть, будь ласка, як вчинити в такій ситуації? Мені 16 років, я хочу стати священиком, в мене є дівчина, але в мене є бажання піти служити Богу в монастир. І я не знаю, як їй це сказати, щоб не причинити болю, і чи взагалі варто робити такий крок? Дуже люблю ходити до церкви і молитися, хочу йти за Христом і служити Йому в монастирі. Порадьте, будь ласка, як мені бути?\nДата - Tuesday, 07 May 2019, 09:12:36\nДуже гарне бажання маєш, Ігорку. У Твої 16 ще не все можеш свідомо і, головне, правильно спланувати щодо майбутнього життя, тому постарайся спочатку здобути освіту, дівчині відверто сказати за свої покликові почуття, а відтак воно саме собою налагодиться так, як того хоче Бог.\nМене звуть Максим, мені 18 років.\nДовгий час мене турбує питання - є деяке бажання піти в монастир, але не можу наважитися, тому що думаю, як воно може відбитися на мою подальшу кар'єру в житті, і як сприймуть мене мої рідні. Знаю, що мої думки уже не є правильними, якщо я думаю так, але всередині мене є те покликання, те бажання. Порадьте, що робити?\nДата - Saturday, 20 Oct 2018, 19:28:35\nДорогий Максимку, 18 років - це є прекрасний вік, але ще не є достатнім, щоб прийняти таке відповідальне рішення на все життя, а тому потрібно придивлятись з боку на життя в монастирі, бо воно не є подібним до світського. Практикуй свою віру, багато молись, щоб провадив Тебе Бог дорогою до Неба, а вже після, як відчуєш, що це правдивий поклик Божий, спробуй спочатку рік прожити у монастирі, потім три, а відтак побачиш, чи воно Твоє.\nШановний о.Михайло, підкажіть, будь ласка, чи існують вікові обмеження для бажаючого прийняти чернецтво в Унівській Лаврі, а саме - до якого віку чоловік може вступити в цей монастир? На жаль, сайт Лаври не працює, а всі інші не відповідають. Дякую.\nДата - Wednesday, 14 Jun 2017, 15:57:20\nДорогий Сергію, думаю, що вікових обмежень не існує.\nОтче підкажіть, будь ласка, мені. Мене звати Ігор, мені 31 рік, дуже сильний потяг маю до священства, не знаю, що зі мною відбувається. Переважно снились сни, що мене висвячують на священика. Бувало таке, що і сам відправляв Службу Божу, але зараз це перестало вже снитися. І мене сильно тягне щось в монастир, і я не знаю, як мені поступити, чи ще приймуть мене туди. Буває деколи така сильна туга, що біжу зразу до церкви і мені помало стає легше. Підкажіть, будь ласка, що маю робити?\nДата - Tuesday, 10 Oct 2017, 19:48:31\nПотрібно попроситися в якийсь монастир та спробувати один рік монастирського життя, а відтак приймати відповідне рішення.\nДорогий Отче! Мене звати Людмила, мені 19 років. Я дуже хочу стати монашкою. Що для цого треба зробити?\nДорога Людмилко, дуже добрий маєш намір, а тому найперше мусиш вибрати собі монаший чин, згромадження, яке Тобі найбільш до вподоби. Відтак у кожному монастирі є ігуменя, з нею переговорити, а там вона про все розповість. У кожному згромадженні свої правила.\nДуже люблю Бога і хочу Йому служити. З дитинства мала думки щодо того, щоб піти в монастир, та більше думала, що в старості це зроблю. Дуже хочу вийти заміж і мати сім'ю, та не виходить. Завжди, коли зустрічаю людину і думаю, що зможу побудувати сім'ю, щось не складається. В голову все частіше приходить думка про те, що, можливо, Бог хоче, щоб я стала черницею. Та я цього не хочу, дуже не хочу і опираюся руками і ногами. Думка про те, що я можу вести таке життя, дуже мене гнітить. Скажіть, будь ласка, чи для того, щоб бути черницею, має бути бажання, воно ж не може керуватись страхом, правда?\nДата - Tuesday, 28 Mar 2017, 13:37:40\nДорога Іринко, для чернецтва повинен бути Божий поклик, так само як і до священства, бо служити Богу - це не влаштуватися на роботу, мало попрацювати, а потім щось не сподобається - поміняти роботу, вийти заміж, а потім побачила іншого й поміняла чоловіка. Приймати обіти - це дуже серйозна справа і потрібно все як слід зважити.\nДорогий Отче! Мене звати Роман.\nМені зараз 14 років. Я хочу стати священиком. У сусідньому селі був один священик, але його покинула дружина, і він став монахом. Кожного разу, як його бачу, то з його обличчя сяє невимовна радість, а коли благословляє мене, то аж сльози на очі навертаются... Я також хочу бути священиком-монахом, бо вважаю, що цей шлях є праведнішим.\nХочу бути в Українському Афоні - Манявському скиті на Івано-Франківщині. Це дуже гарний православний монастир. Але батьки не схвалюють мого рішення. Мій тато - священик. Мабуть, це він прищепив мені любов до Бога, до Церкви. Мене тягне до Церкви, а коли немає можливості відвідати Дім Божий, то дуже сумую. В моєму селі є дві церкви. В тих церквах служить мій тато. Каже, що я теж буду тут служити, але щоб мати цю парафію, мушу одружитись. Але я хочу вибрати аскетичний шлях. Монаший подвиг. Тому мушу піти в монастир за покликом. Одного разу сниться мені сон. Дивлюсь на ікону Тайної Вечері, а Ісус стоїть і молиться. Раптом під час молитви Ісус простягає до мене руку і ніби кличе взяти Його ярмо любе і тягар легкий. Цілу ніч я плакав і вирішив стати монахом. Вже вибрав собі покровителя - Священномученика КИПРІЯНА.\nАле мої батьки хочуть, щоб я одружився, обзавівся сім'єю, але вони не розуміють, що моє серце хоче бути з Богом. Моя мама каже: "Хочеш піти в монастир? А про нас з батьком ти подумав? Хто нам склянку води подасть? Порушуєш 4-ту заповідь Божу".\nЯ не знаю, що мені робити? Я шаную батька і матір. Але спираюсь лише на слова Господні: "Хто любить батьків більше ніж Мене, той Мене не достойний".\nПідкажіть, Отче, що робити?\nПочекай, дорогий Романку, до 15 років, а там може приймеш інше рішення.\nСлава Ісусу Христу! Хотіла у Вас запитати, моя сестра хоче йти в монастир, а я її не те щоб відговорювала, просто я звикла, що вона завжди з нами, а як уявлю, що вже не зможу кожен день її бачити, то так тяжко і сумно робиться на душі. І хочу запитати, чи можна монахиням приїжджати до рідного дому, як часто і на скільки часу?\nДата - Thursday, 28 Jul 2016, 13:15:55\nДумаю, що можна. Як часто й на скільки - не знаю, бо у різних чинах є різні правила.\nСлава Ісусу Христу, отче Михайле.\nПрочитала я багато запитань на Вашому сайті і відповідей на ці запитання і бачу, скільки сумнівів у людей, які обирають свій шлях (монашество чи світське життя), кожен боїться не помилитися. І у мене були подібні сумніви років 15 тому, і мені хотілось почути, що ж Бог хоче сказати. Почути — почула, але, на жаль, тоді не зрозуміла. От і живу зараз не своїм, чужим життям. Ні, я не жалію, що зроблено - те зроблено... У мене сім'я, чоловік, двоє чудесних діток (моя радість і моя гордість). Я знаю, що повинна їх виховати, поставити на ноги, допомогти визначитись в житті, влаштувати особисте життя... А що далі? Чи зможу я хоча б тоді присвятити своє життя Богові? Чи не буде це надто пізно? Чи не має якихось вікових обмежень чи інших обставин в моєму випадку для вступу в монаший стан? Дякую за мудрі поради і за те, що чуєте інших, а не просто слухаєте...\nДата - Wednesday, 22 Jun 2016, 14:02:22\nДорога Наталочко, думаю, що добре зрозумів Вашого листа, а тому моя відповідь така: 15 років тому Ви добре зрозуміла Божу волю і живете саме тим життям, яке є до вподоби Божої, а саме: "Бог Творець створив їх чоловіком і жінкою", кажете, що маєте чоловіка! А його Вам Творець створив. Маєте чудесних діток - Ваша радість і гордість, а Творець сказав: "любіться і плодіться". Наталочко, Ви виконала саме Божий задум що до жінки. Гадаєте, у монастирі Ви б більше принесла користі на славу Божу. Не знаю! Бути доброю жінкою, бути доброю мамою, і в той самий час бути доброю практикуючою християнкою, - не так вже й легко, але саме це надзвичайно високо цінить Бог, бо така Його воля, щодо продовження роду людського. Всі ці риси потрібно утримати, живучи у світі між всякими спокусами, а не замкнутись у монастирі. Обмежень немає, але Вас Бог покликав служити Йому саме у такий спосіб, яким живете. Нехай щастить! Радію за Вас і Вашу родину! Бог любить Вас!\nОтче, що робити? Хочу в монастир, але рідні мене не розуміють.\nДата - Thursday, 12 May 2016, 10:55:36\nАндрійку, рідним потрібно довести своїм життям та поведінкою, що Тебе і насправді кличе Бог до монастиря.\nСлава Ісусу Христу! Дуже прошу Вашої поради! Я одружена, ще нема року, колись хотіла піти в монастир, і зараз це бажання відновилося. Відчуваю сильну тугу. За яких умов я можу піти в монастир, що тоді буде з чоловіком, чи він може ще одружитись? Дуже чекаю відповіді! Дякую.\nДата - Wednesday, 30 Mar 2016, 20:40:18\nЗа умови, що ви обоє погоджуєтесь добровільно на такий вчинок, Ви можете піти в монастир, але чоловік, якщо ви в шлюбі, одружуватись не може.\nОтче, потребую Вашої поради, розради, адже я ніколи не наважувалась поговорити зі священиком на дійсно тривожні теми. Я люблю ходити на піші прощі, і от на останній з них я відчула неповоротні зміни, я вийшла з відпустового місця іншою людиною. А найголовніше - я сильно відчула, що Отець кличе мене до монашого життя. Мене переповнювала впевненість і неземне щастя! На тих крилах радості я пролітала десь зо півроку, здавалося, що все радіє зі мною. :) Та я і далі не відкривала цього нікому, така от у мене проблема, хоч на знайомства й розмови я відкрита людина. І все було б непогано, але якось на реколекціях до мене підійшов познайомитися хлопець. Я не противилася цьому, потім ми обмінялися телефонами, згодом і гуляти пішли, а тепер він пропонує стати хлопцем і дівчиною... Виявилося, що він семінарист... Він добрий, завжди підбадьорює мене... І все ніби добре, я переконую себе, що то я собі наплела ту думку про монастир... Але все ж радість моя короткочасна... Не минає і дня, щоб я не згадувала цей прекрасний час, коли я мріяла про монаше життя... Я не знаю, що маю робити... І це не дає мені спокою...\nДата - Tuesday, 29 Mar 2016, 21:58:57\nДорога Терезко, це дуже добре, що Ти хочеш поради. Моя порада Тобі така, а там собі все як слід порозважай і прийми одне, але правильне рішення. Бути в монастирі і служити Богу є дуже добре і досить легка є ця справа - займатися справою, котру Ти любиш, відійти від світських справ і так все життя. Бути жінкою священика є зовсім інша справа й набагато важча. Там прийдеться народжувати діток, виховувати їх - бути мамою. Майже так само, як священик, їй потрібно переносити всі священицькі служіння й дуже часто зазнавати невдячність від тих, кому служиш. Всім не вгодиш. В народі кажуть, що ще такий не вродився, щоб усім вгодив. Бути жінкою священика - це так само служити Богу. Бажаю Тобі, дитино, щоб Ти і направду стала Святою Терезкою! Нехай щастить.\nБлагословіть! Я - черниця (рясофорна черниця) в Православній Церкві. Зрозуміла, що хочу приєднатися до Греко-Католицької Церкви, бути в однодумності з Вселенською Церквою. Що мені для цього потрібно?\nДата - Tuesday, 24 Nov 2015, 04:38:17\nВам потрібно просто піти в любий, котрий Вам до вподоби, монастир і сказати про свій намір, а там вже підкажуть, як бути далі.\nСлава Ісусу Христу! Скажіть, будь ласка, чи можу я бути хрещеною мамою і після цього стати черницею?\nДата - Thursday, 23 Jul 2015, 09:32:15\nДорога Анночко, якщо Вас запросять батьки дитинки стати духовною мамою для своєї дитинки, то Ви нею після Тайни Хрещення станете, але після Божого поклику до чернечого життя, чи зможете його присвятити на славу Божу - це вже залежить виключно від Вас.\nУ мене є бажання піти в монастир, але є і сумніви до цього. Мої батьки не можуть зрозуміти мого поклику серця, і я не хочу зробити їм боляче...\nПорадьте молитву за покликання.\nДата - Thursday, 16 Jul 2015, 09:54:10\n"Да будет воля Твоя, Отче". Молитва "Отче наш".\nМене звати Мирослава, мені 14 років. Ходжу до 9 класу. Також ходжу вже три роки до церкви. Ми з подругою просто пішли в церкву, щоб подивитися на нового священика, саме тоді нас матушка забрала в крилас. Багато людей з церкви каже, що це все моє. З часом я це почала розуміти. Я читаю в церкві, і це в мене виходить... Подруги казали, що це моє, й казали, щоб я ставала Матушкою. Я почала цікавитися усім церковним і натрапила на монахинь. Це мене дуже зацікавило... Були думки, щоб стати монахинею, але в майбутньому я хотіла мати сім'ю, дітей. Якщо я піду в монастир, то цього всього не буде. Але мене туди тягне. Що робити, підкажіть...\nДата - Wednesday, 29 Apr 2015, 14:08:30\nДорога Мирославко, намірення - і одне, і друге, дуже гарні, а тому в тебе є ще час добре зважити про все й прийняти єдино правильне рішення. Божого Тобі +Благословіння.\nОтче, мене звати Світлана, мені 17 років, скільки себе пом'ятаю, я завжди горнулася до Бога.\nЯ Йому дуже вдячна за все, що Він подає мені. А дуже вдячна за покликання до чернечого життя. Уже майже рік я є аспіранткою в Сестер служебниць НДМ, з вересня йду на кандидатуру. Дуже Вас прошу про молитву, щоб я була вірною Богові до кінця.\nДата - Tuesday, 28 Apr 2015, 07:21:55\nДорога сестро Світлано, нехай +Благословить Тебе Господь, пошле Тобі обільні свої ласки. Буду пам'ятати на Тебе в молитвах.\nСлава Ісусу Христу! Чи є в Україні місце, де можна жити аскетичним життям серед аскетів? Хочу розпізнати своє покликання і спробувати аскетичне життя. Чи є там терміни перебування? Якщо потрібно, то скільки це буде коштувати? Дякую!\nДата - Wednesday, 28 Jan 2015, 13:52:19\nУ вас, Анатоліє, матеріальне мислення про Бога. Бог матеріальної плати не потребує, бо все те, що ми би Йому хотіли заплатити, й так є Його, Бог все створив і всім управляє. Бог потребує нашої любові та всіх людських дій на прославу Бога, Його любити, Йому служити. Подібному аскетичному життю можна віддатися у монастирях, а чинів є дуже багато - один аскетичніший за інший, а тому порадьтеся зі своїм священиком, і він, знаючи Вас, порадить відповідний монаший чин, а там є і свій дочасний, або вічний термін перебування.\nПостараюся якомога стисло:)\nМені 16. Я шукала себе у різноманітних середовищах, жила зовсім нехристиянським життям. Згодом зневірилася у житті, почувалася непотрібною, виникли думки про самогубство. Поклик серця мене привів на християнський курс, де я вперше "особисто познайомилася" з Богом, відчула Його любов :)\nОсь уже минув рік від мого навернення. Зараз я свідома християнка, хоч можливо й є певні питання. Активно служу в церкві, розвиваюся у спільноті, яка й витягла мене із депресії та повернула жагу до життя. Відчуваю сильний поклик до монашого життя. Відчуваю, що Бог кличе мене віддати своє життя для слави Його та служінню ближнім! Зараз якраз цей важкий період вибору свого майбутнього... І мені важко обрати професію, адже мене полонить думка про монаший шлях. Я розумію, що це важка дорога, доведеться багатьма речима пожертвувати, думаю, я готова! Все ж в серці закрадаються сумніви: а чи справді це мій шлях, чи я подужаю... Також, наслухавшись про не зовсім чисте життя Церкви, я взагалі маю великий страх. А ще я єдина дитина у неповній, але не бідній сім'ї, батьки мають на мене великі плани, впевнена, що виникнуть певні непорозуміння... В мене немає поки духівника, з яким порадитися, на жаль. Тому звертаюсь сюди )) Підкажіть, будь ласка, як перевірити правдивість своїх відчуттів? Чи є можливість пожити у монастирі, аби спробувати? Думаю, щодо поступлення в УКУ, там можливо буде більша можливість пізнання себе...\nP.S. Дуже вдячна Вам за цей сайт! Це справді блага справа.\nДата - Tuesday, 13 Jan 2015, 14:29:04\nДорога Анночко, дуже добрий намір визріває у Твоїх планах, і також дуже правильна дискусія проходить у Твоєму серці. Це дуже добре! Видно - маєш порядне виховання! Це тішить. У Церкві так само бувають різні випадки і навіть такі, котрі не рекламують Її. Саме тому я тішуся тим, що перед тим, як віддатися на служіння Богу, Ти все зважуєш, а як воно буде??? Якби всі так поступали, гадаю, випадків, про котрі Ти не зовсім доброї гадки, було б менше, або взагалі їх не було б. Батьків потрібно слухати, але якщо голос поклику все дужчає, не потрібно від нього ховатися, а потихеньку готувати до цього батьків. У Твоєму наміренні обов'язково потрібний духівник, і це краще буде той, котрий знає Тебе та родину.\nМене останнім часом дуже турбує питання монашого покликання. Дуже часто я почала думати про це, але маю певний страх. Скажіть, як правильно зрозуміти своє покликання?\nДата - Tuesday, 13 Jan 2015, 13:33:28\nДорога Юстинко, у цьому питанні Вам допоможе священик, що служить у тому храмі, куди ходите на Святу Літургію. Він підкаже, як правильно вибрати чин і т.д.\nЗдравствуйте, я хочу стать монахом, мне всего 17 лет, что мне делать?\nДата - Wednesday, 07 Jan 2015, 20:36:30\nДорогий Давидку, Тобі і личить стати монахом, бо носиш ім'я святої людини, котра написала 150 дуже гарних псалмів. Щоб стати монахом, найперше потрібно дуже багато молитися, а відтак Бог підкаже, до котрого чину монашого віддати своє життя.\nСлава Ісусу Христу, отче! Мені 19 років, я хочу піти до монастиря, але батьки проти того, щоб я ішла. Ще в мене є сестричка, сестричці 7 місяців. Не знаю, що робити, люблю допомагати при церкві, кожен день є на Службі Божій, молюся, причащаюсь і не тільки. Про покликання до монашого стану думала ще з 4-го класу, коли ще вчилась в школі. Що мені робити? Порадьте, отче... З нетерпінням буду чекати відповіді...\nДата - Wednesday, 06 Aug 2014, 11:41:59\nДорога Оксанко, батьків, звичайно, потрібно слухатися, але якщо Ти відчуваєш правдивий поклик Божий до служіння в монастирі, то той поклик переможе. Все повинно відбуватися виключно з доброї волі, без всяких побічних причин. Причина ОДНА - служити Богу!\nХристос Воскрес! Отче, в скільки років можна стати монахинею!? І що потрібно знати і робити для цього?\nДата - Tuesday, 27 May 2014, 08:51:46\nЗ виповненням повноліття, потрібно знати молитися, а що потрібно робити, скажуть у монастирі.\nНапишіть, будь ласка, які потрібно поетапно зробити кроки, щоб піти в монастир?\nДата - Wednesday, 02 Apr 2014, 13:53:51\nНайперше потрібно, щоб Твій священик рекомендував це зробити. Відтак потрібно собі вибрати монаший чин і добре зважити собі всі "за" і "проти", та, звичайно, багато молитись.\nСлава Ісусу Христу! Останнім часом мені дуже важко... Я не впевнена, що йду правильним і шляхом і не знаю, чи правильно роблю! Справа в тому, що про монаше життя я задумувалась давно, ще будучи підлітком, пізніше відкинула ці думки, оскільки в мене з'явився хлопець, який пішов в семінарію (тоді я вирішила, що це знак, що ВІН пішов, а не я, що мені з ним треба пов'язати своє життя, яке буде пов'язане і з Богом)... Та час йде... З хлопцем я зустрічаюсь вже більше 3-х років. І в 2013 році, коли я ходила пішою прощею до Унева, мої думки щодо монашества знову з новою силою захопили мене. Я люблю свого хлопця і одного разу, коли я сказала йому про свої можливі наміри, він дуже важко це пережив, важко сприйняв... Після цього я знов відкинула своє бажання... Ще одна важлива деталь: мені не подобається спеціальність, яку я вибрала, я не бачу свого майбутнього економістом, де завжди крутяться гроші, брехня, обман, бажання збагачення... Мені подобається заходити в церкву, молитись, розмовляти з Богом, слухати повчання священиків... Я вільна там, мені легко, дуже добре і тягне зайти до церкви в вільні хвилини. Я хочу бути доброю до ближніх, хочу їм допомогти, хочу не бути заздрісною, не піддаватись спокусам... І часто в мене було бажання підійти до сестер-монахинь, порадитись, запитати... Але я боюсь... Чи це справді моє, чи це лише стан піднесення? Знаю, що батьки не сприймуть мого вибору, знаю, якщо я піду в монастир, то хлопець більше не одружиться (знаю, що він любить мене), знаю, що його батьки зненавидять мене за це... Тож чи варто стати щасливою в своєму покликанні, переступивши через щастя інших? Я не знаю, я заплуталась і дуже прошу Вашої поради. З нетерпінням чекатиму відповіді.\nДата - Tuesday, 18 Mar 2014, 06:50:03\nСлава навіки Богу! Дорога Наталочко, дуже добрий намір маєш, а головне, що Ти відчуваєш поклик Божий. Мусиш перемогти свій страх і звернутись до сестер-монахинь, щоб вони розповіли Тобі більш докладно про життя в монастирі, а головне, про всі труднощі, з котрими приходиться вести життя в монастирі. З боку воно може здаватись дуже гарним, а головне - легким, та насправді воно не зовсім так. Бути жінкою священика - це значить нести з ним всі священичі хрести, що також з боку здається дуже легко. Відтак, зваживши всі за і проти, Ти, надіюсь, приймеш саме таке рішення служити Богу, до котрого Він Тебе й кличе.\nДуже дякую за відповідь, за пораду... Напевно, я все ж наважусь підійти і поговорити з сестрами... Найбільше, що мене стримує, це мій хлопець. Я боюсь, як він це переживе і дуже не хочу, щоб він залишився сам... Я хочу, щоб він був щасливим, знайшовши мені заміну! А ще боюсь, як переживе моя мама... В неї проблеми зі здоров'ям, і я боюсь їй щось говорити таке, що змусило б її хвилюватись (це, в свою чергу, може привести до серйозних ускладнень). Але я знаю одне, точніше, ставлю собі питання: чи пішла б я в монастир, якби в мене не було хлопця, і якби мама не була б проти?.. І знаю, що ПІШЛА б!!! Важко жити в постійній боротьбі з собою і зі своїми думками... Щиро дякую... Мені зараз дуже важлива підтримка.\nСлава Ісусу Христу. Отче, я вагався, перш ніж написати, але вирішив написати... Я вірю в Бога, та до церкви не ходжу, тому що в нас в селі до церкви ходять, тільки щоб похизуватись новим одягом, а я не є заможним, щоб гарно одягатися. Іноді йду в сусіднє село, щоб посповідатися. Бог створив мене не дуже вродливим, тому важко знайти другу половинку, а якщо й почну спілкуватись з кимось, то невдовзі мій характер все псує. Вирішив - якщо не одружуся до 23 років, то стану монахом. Та ми з другом пообіцяли собі, що будемо кумами. Чи можна монахів кликати за кума? Чи можу я стати монахом? Що потрібно робити, щоб стати монахом? Та я ще не твердо вирішив щодо монашого життя, тому якщо є якісь молитви для того, щоб знайти другу половинку, то які?\nДата - Wednesday, 05 Mar 2014, 18:24:42\nСлава навіки Богу! Дорогий Сергійку, все, що Ти написав, на превеликий жаль, має місце у нашому житті. Віру свою потрібно підкріплювати справами, котрі будуть свідчити про віру. Бог, творячи кожну людину, уклав у неї щось своєрідне і неповторне, а головне - уклав у неї Свій образ і подобу, та дав дар життя, і за це все потрібно постійно дякувати Йому. Не падай у відчай, бо Творець створив і Тобі другу половинку саме по Тобі і по твоїм характерові. Прийде час, і Ти її зустрінеш, а молись з наміром, щоб Бог у особливий спосіб її Тобі показав. Те, що Ти не ходиш в селі у церкву, є не зовсім добре, бо щоб піти до монастиря, кандидат мусить мати від місцевого священика певну характеристику-рекомендацію. Монах може бути хресним батьком, а відтак кумом. Монаше життя є досить таки своєрідне, це життя зовсім відірване від життя світського, а тому перед тим, як на таке наважитись, потрібно дуже добре все зважити.\nВ мене багато раз виникали роздуми податися в монастир. Я не часто відвідую церкву, та коли я там - це прекрасне відчуття, цілісність якась. В житті мені здається, що я не найшла в свої 17 років призначення. Це як якийсь тупик, коли ти хочеш займатись любимою справою, а в тебе її нема. Коли хочеш провести час з друзями, та їх нема, коли твоя сім'я завжди зайнята :) І ще й відчуття, що ти не дуже хороша людина, і коли ти б пішла в монастир, ти змогла змінитися, стати кращою. А ще є параноя, що не знайду чоловіка, друзів, роботи, а, підучи в монастир, тебе буде це менш всього хвилювати, в тебе буде лише одне призначення. Є багато плюсів і мінусів. Тому і виникають думки, а раптом моє покликання - бути монахинею, а я знехтую ним?..\nДата - Tuesday, 11 Feb 2014, 18:43:05\nСлава навіки Богу! Віддати своє життя служінню Богу є дуже відповідальним. Але перед тим, як на такий поступок рішитись, потрібно дуже добре все зважити і в монастир приймають по рекомендації священика, а тому потрібно порадитись зі своїм священиком.\nОтче, мене звати Таня, мені 19 років, на даний момент я навчаюсь в університеті. Але подальше життя я не уявляю зовсім. Піти в монастир я задумалась місяць назад, про це я не повідомляла нікому. Я хочу присвятити своє життя Господу. Не знаю, як мені вирішити це з батьками. Вони мене не зрозуміють, і при цьому вони будуть оперуватись до навчання в університеті, як я зможу його покинути? Але я дуже хочу піти в монастир. Я не уявляю себе в міському житті. Я боюся, що я не знайду свого місця в ньому. Допоможіть мені у цьому вирішенні. Дякую. Слава Ісусу Христу.\nДорога Тетянко, дуже гарний намір назрів у Твоєму житті, бо служити Тому, від Кого все і абсолютно все залежить, є дуже і дуже велично, але в той самий час дуже відповідально.\nГадаю, буде дуже добре закінчити університет, отримати диплом, бо Богу так само потрібні дипломовані слуги. За той час старайся багато молитись і проси Бога, щоб Його поклик до Тебе не згасав. Почни практикувати свою віру, часто приймай активну участь у святій Літургії, не пропусти жодної неділі і свята, щоб не вислухати Літургію, приступай до Тайни покаяння, кожної Літургії причащайся і у такий спосіб почни сама себе випробовувати, немов у чернечому житті. Про це абсолютно нікому не говори і якщо на протязі року і більше Ти не відчуєш послаблення наміру піти до монастиря, з Тебе станеться добра сестричка, а потім будеш рости у своєму монашому чині. Придивляйся до монаших згромаджень і вибери собі таке, яке буде більше до вподоби.\nСправа в тім, що це моє бажання було задля втечі від мирського життя. Я на прірві. Я розчарувалася в своєму існуванні. Я переосмислила і усвідомила, що я робила все життя лиш одні помилки. Я не зможу далі навчатись, бо все, що я робила до цього, я робила просто так, без жодної мети. Я мало знаю світ. Я не впевнена, що зможу самостійно існувати в ньому. Я лиш буду тягарем своїм батькам. Моє бажання піти в монастир аргументовано моїм бажанням спокутування моїх гріхів, і знайти прощення Господа, і молитви за своїх близьких. Допоможіть мені. Я мало знаю Біблію. Я хочу повернути віру. Я не хочу скоювати найбільший гріх. Допоможіть мені. Що мені робити? Слава Ісусу Христу.\nРаз така справа, з цим питанням потрібно звернутись до священика, висповідатись і просити, щоб дав рекомендацію до монастиря.\nЯ хочу у Вас запитати поради. Я ніяк не можу справитись зі своїми думками про смерть і про своє неправильне життя... Я то вхожду в моменти розпачу, то набуваю протилежного ставлення, тобто - як є, так є, і далі починаю робити гріхи, що думками, що ділами... Я не можу себе контролювати, я не можу віднайти в собі людяність і нормативне ставлення - як до оточуючих, так і до всього... Я входжу в стан задоволення певними моментами від такого свого поводження, і це мене дуже лякає... Я хочу позбутись цього, але зараз мої думки лиш націлені на самовбивство, я хочу зникнути, щоб не завдавати ще більше проблем. Але знаю, що це непоправне рішення, і воно ніяк не вирішить моїх проблем... Адже я зроблю ще гірше... Я хочу у Вас запитати, чи можна звернутися в монастир, щоб спокутувати свої гріхи, віднайти Віру, відкрити серце для Бога. Чи це правильно - шукати спасіння таким шляхом, бо знаю, що я не зможу далі перебувати в мирському житті, знаючи, що я все це робила??? Чи були такі випадки за Ваше існування, чи це тільки я така???\nДля того, щоб спасти душу, не обов'язково йти в монастир, і в такий спосіб відійти від світу, від спокус, від думок і тому подібного, бо у монастирі є свої спокуси і може ще гірші, але спробувати можна. За спасіння Вашої душі бореться Ангел - Ваш хоронитель, але інколи злий дух вхитряється достукатись до Вашого серця, і тоді й приходять на думку все те, що мучить Вас.\nСлава Ісусу Христу! Останнім часом я постійно думаю про монастир. Мені 27 років, куди краще піти і з ким порадитись?\nДата - Wednesday, 28 Aug 2013, 22:51:20\nДорога сестричко Наталю, в першу чергу, Тобі потрібно порадитись з твоїм священиком, він, знаючи Тебе, порадить Тобі саме те, що буде Тобі більше підходити. +Нехай Бог благословить!\nМене звуть Інна, мені 22 роки, не заміжня, дітей немає. В цьому році закінчила університет, але за останній рік зрозуміла, що життя наше - це як іспит, який ми здаємо Господу на витримку, віру й терпіння. Моє життя нічого не варте, але моя душа належить Творцю, і тому я вирішила не занапащувати її в цьому світі. Я збираюсь піти в монахині. Підкажіть, як це правильно зробити?\nДорога Інночко, Ти дуже добре розважаєш над людським життям. Ти маєш рацію, що якщо запропастити душу, то життя наше нічого не вартує. Те, що Ти хочеш податись у монаше життя, є дуже похвально, але спочатку мусиш собі вибрати монаший чин, бо їх є багато, і вони різняться між собою за Уставом. Приглянься до життя різних сестричок, і котрі Тобі будуть більше до вподоби, ось туди і піди.\nОтче, зараз я почала задумуватись, чи іти мені в монашки, чи ні. З одного боку, я хочу присвятити повністю своє життя Богу, а з іншого, я хочу мати чоловіка і дітей. От я завжди складаю собі плюси і мінуси, і не знаю, що вирішити. Просто проблема в тому, що я не знаю, чи є у мене покликання, чи ні. Я навіть не знаю, як це визначити, чи б могли Ви мені допомогти і щось порадити?\nВ мене друг іде в монастир, він казав, що я маю покликання, закликав мене, і я майже готова, а майже ні. Таке відчуття, що я стою зараз на роздоріжжі і маю вибрати, в який бік піти, і від цього залежить моє подальше життя. Тому поки я стою на місці.\nЗараз важливий етап у моєму житті - вступ в училище, яке я мріяла, а потім згодом в вищий заклад, але тепер я не знаю, чи дійсно мені це потрібно. Я боюсь втратити покликання і водночас боюсь, якщо я піду у монастир і в мене не буде покликання втратити час. Я не знаю, що робити. З нетерпінням чекаю відповіді. Наперед велике Вам спасибі. Надіюсь, Ви мені допоможете.\nДорога Софійко, Ти мусиш у цей час не поспішати, а направду все дуже добре зважити, бо саме від цього кроку залежатиме все Твоє життя, але і служіння Богу. Якщо Бог і направду кличе Тебе до служіння, то Він ніколи не поміняє свого плану, а це значить, що Ти не втратиш ніколи того Його поклику. Потрібно розуміти і те, що Бог кличе нас собі для служіння у різний спосіб. Кожна стать жіночого роду, це є потенційна мама, співпрацівниця з Творцем у продовженні роду людського, а це вже є прямий поклик Божий. Якщо Твій друг іде у монастир і каже Тобі, щоб і Ти наслідувала його приклад, це ще не значить, що то є Божий поклик. Інший друг Тобі порадить зовсім протилежне і так само може стверджувати, що так хоче Бог.\nДобре подумай, Софійко, і прийми таке рішення, яке б відповідало значенню Твого імені. Молись і нехай Тобі Бог дасть добру і мудру гадку.\nМене звуть Наталія. Мені 24 роки. Я відчуваю поклик до монашого життя, проте батьки мене не відпускають до служіння Богові у монастир. Я Вас дуже прошу, випросіть у Бога таку милість для мене, щоб батьки з легкістю відпустили мене у монастир. Відчуваю багато любові до Бога, прагну Йому служити, моя віра і бажання кріпнуть з кожним днем, але дома кожного разу переживаю істерики, скандали, погрози зі сторони батьків. Папа мій почав через те випивати. Я намагалась потушити цей вогник в душі, але він з кожним разом запалюється все сильніше.\nВам дуже дякую, що вислухали мене!\nДата - Thursday, 25 Apr 2013, 08:07:33\nДорога Наталія, Ісус каже, що той, хто хоче бути з Ним, нехай бере на себе свій хрест і йде слідом за Ним. Нам збоку здається, що служити Богу, це щось на зразок вічного свята, без спокус, без хвороби, без переживання і так далі. Насправді воно не зовсім так, бо служити Богу - це велике і страшне навіть самим небесним силам, це кожноденне носіння того хреста, котрий ми добровільно беремо на себе і йдемо за Ісусом. Те, що Тебе вдома не розуміють, чому Ти хочеш піти в монастир, напевно вже і є ознакою носіння того хреста, котрий Ти збираєшся взяти на себе і слідувати за Христом. Батьків потрібно переконати у правильності твого вибору. Молись, і якщо насправді Тебе Бог покликав, батьки зрозуміють!\nЧи можливо після церковного шлюбу вступити до монастиря? Чи досить для того тільки згоди подруга, чи обов’язково, щоб обоє з подружжя приймали постриг?\nДата - Thursday, 07 Feb 2013, 11:45:22\nМожливо, для того потрібна обоюдна згода подругів.\nОтче, мене вже багато років болить душа. В мене така ситуація в житті, порадьте мені, будь ласка, щось, або просто вислухайте.\nНа даний час мені 33 роки, в мене є чоловік і двоє дітей. Коли мені було десь 18 років, в мене було велике бажання піти в монастир. На той час я зустрічалася з моїм теперішнім чоловіком. Це були зустрічі, переповнені болю для мене, постійні сльози через нього, нестерпні душевні муки, які він мені спричиняв своїм відношенням до мене. Я не знаю, що це було, але чим більше він мені причиняв болю, тим більше я його любила, я молилася день і ніч, зі сльозами, з проханнями за нього, за нас, і одночасно я відчувала, як Господь Бог кличе мене до себе. Я жила, як між двох вогнів. Я часто спілкувалася з монахинями, бувала в монастирях, і всі вони мені говорили, що в мене - покликання від Господа іти в монастир. Останній раз я пішла в монастир, залишилася там на два дні і вирішила для себе, що іду в монастир. Настоятелька мене відпустила додому сказати про це батькам, та батьки і слухати не хотіли, мама озлобилась на мене, потім почала плакати, мені було дуже тяжко в таких умовах зробити цей крок, і я залишилась вдома, не пішла. Продовжувала зустрічатися з моїм теперішнім чоловіком, плакати і страждати. Потім ми одружилися, виїхали жити за кордон, взяли шлюб, народилося двоє діточок. В шлюбі ми уже 10 років. І весь цей час я мучуся думками про монаше життя. І плачу постійно. Чоловік так само мене мучить морально, при дітях принижує, обзиває. Не розуміє моєї любові до Господа. А я Його так люблю, і тільки Він один мене чує і Матір Його Пресвята. І тільки в молитві до Нього я знаходжу розраду. Про монастир не перестаю мріяти, знаю, що не можу тепер вже здійснити свою мрію, бо втратила той дорогоцінний шанс і в той роковий момент вибрала не Господа, а чоловіка свого сьогоднішнього, можливо, за це і накликала на себе кару і тепер мушу мучитися. Молю Господа, щоб дав покликання моїм дітям. Знаю, що це надзвичайно великий дар для мене і для них, і я, найгірша з усіх грішних людей, не заслуговую на це, але в молитвах ніколи не перестану просити про це Ісуса і Марію, Матір нашу. Може Бог колись простить мені те, що я зрадила Його, Пресвятого, А Він чекав на мене. Душа болить від цього дуже сильно, і з цим я живу кожний мій день. З чоловіком у нас дуже складні стосунки. Він ненавидить те, що я люблю Господа. Він обзиває ці мої почуття самими непристойними словами, каже, що я погано впливаю на дітей через це, що не живу, як всі нормальні люди... Це так боляче чути... В нас майже немає супружньої близькості, я не хочу, хоча знаю, що це гріх з мого боку, але так тяжко це перетворити на механічний процес, якого хоче мій чоловік. В цьому має бути Любов і повага, а коли є одна ненависть з його боку, то як можна? Це тяжко для мене зрозуміти. Я хотіла піти від чоловіка, він мене відпускає і дітей також відпускає, правда, розвід не дає, але він мені і не потрібен, розвід, що це змінить? Туга за Богом залишиться все одно, а в монастир я піти вже тепер не можу і думаю, що з мого боку буде гріхом розбивати сім'ю, якою би вона не була. Діти плачуть разом зі мною. Вчора донечка молилася за мене тоді, коли після чоловікових колючих слів я плакала на кухні. Я відчула її молитву, від якої мені одразу стало так легко і спокійно, а вона потім мені сказала, що під час молитви вона відчула, що вона одна, а довкола її огортає щось велике і їй так легко і спокійно. Вона відчула Благодать Святого Духа? Я правильно зрозуміла, Отче? А їй тільки 7 років. Я так за неї зраділа. Це самий більший дар, який може отримати людина. І це прекрасно.\nМені хотілося б так багато розказати ще подробиць, але не хочу обтяжувати Вас, Отче. Я Вам щиро вдячна, що прочитали мого листа. Якщо буде воля Божа на те, і якщо Ви захочете якось прокоментувати написане мною, я буду вдячна. Якщо ж ні, я все рівно щиро вдячна Вам за те, що прочитали це. Нехай Господь Бог Вам і всім нам посилає свою Благодать, бо це - самий більший дар, якого тільки може просити людина.\nДата - Tuesday, 23 Oct 2012, 19:41:18\nСлава навіки Богу! Дорога Русланко, щиро вдячний за такого змістовного листа.\nДорога сестричко, уявіть собі свою родину маленьким монастирем, де чоловік є настоятелем, а ви з дітьми - простими монахинями, які повинні виконувати послух точно так, як це робиться у монастирі. У монастирі є свої правила, де кожна сестричка має виконувати свою працю, тож нехай у вашій родині буде Вам на втіху маленький монастир. Зробіть свою родину взірцем християнської родини. Може, саме такого послуху від Вас чекає Отець Небесний, може, саме для того Він Вас покликав бути Йому послушною, як це зробила Пречиста Діва Марія. Ви ж нічого не втратила, а, навпаки, дістала від Бога те, що отримує кожна жінка і більше. Розважте у молитві і Ви відчуєте, як Святий Дух про все Вам дасть зрозуміти. Піти у монастир, закритись у келії і молитовно служити Богу є дуже похвально, але набагато більше служити Йому саме у такий спосіб, у який Він покликав саме Вас!\n+ Божого Вам благословіння!\nДорогий отче, прошу у Вас поради, я заплуталась і не знаю, що мені робити. Моє серце мені підказує, щоб я йшла в монашество, а розум додає сумнівів. Мені 21 рік, зараз навчаюсь на заочному відділенні, економічна спеціальність, але ця професія не дає мені ніякої радості. Я все частіше замислююсь над тим, щоб присвятити своє життя Богові, але на кого залишу батьків на старості років?.. Була у Гошеві на нічних чуваннях і так мені там було добре, що не хотілось повертатись додому.... Я розумію всю серйозність цього кроку, тому сумніваюсь... Прошу Вас, отче, мені щось порадити. Вибачайте, що потурбувала.\nДата - Wednesday, 08 Aug 2012, 07:39:35\nСлава навіки Богу! Дорога Русланко, радію за Тебе, що серце Тобі підказує, що місце Твоє у великій нашій родині Святої Матері Церкви. Прочитай Матея: 6:19-21, Матея: 10:37-39. Моя також Тобі така відповідь на Твоє запитання. + Нехай Бог Тебе благословить!\nЯкщо я не дуже навчаюсь в школі, чи маю я змогу вчитись в семінарії?\nДата - Wednesday, 28 Mar 2012, 12:49:16\nЩо в людей неможливо, то у Бога все можливо.\nЧи кожний новик в монастирі має свою келію?\nДата - Wednesday, 28 Mar 2012, 12:45:06\nОтче Михайле, я хочу стати священиком, а іноді - монахом. Що мені порадите? З нетерпінням чекаю відповіді... Дякую!!!\nДата - Wednesday, 28 Mar 2012, 12:40:49\nСлава Ісусу Христу! Молодець, Олег, що бажаєш взяти на себе хрест служіння Богу і людям. Зроби так: спочатку поступи на теологію, а там потрібно вчитись довго, а за той час сам відчуєш, чи зможеш бути монахом.\nСлава Ісусу Христу. Дуже рада, що знайшла цей сайт. Відчуваю велику потребу поділитись з кимось своїми переживанями і отримати добру пораду. Важко довіритись близьким, бо боюсь, що мене не зрозуміють. До того ж сама не впевнена в собі. Вже декілька років відчуваю, що повинна присвятити своє життя Богові і піти в монастир. Тільки в земних турботах часто сумніваюсь в цьому. Тільки приходячи до храму, відчуваю велику тугу за Христом і хочу завжди бути там. І, бачачи часом монахинь, моє серце дуже болить, чому я не з ними, чому я не така, як вони? Боюсь помилитись, бо хоча планую своє подальше житття, відчуваю, що колись все-таки буду в монастирі. В мене є хлопець, який згодом хоче зі мною створити сім'ю, і я не хочу робити йому боляче. Ще мені цікаво, чи людина без покликання зможе добре провадти монаше життя? Я дуже не хочу помилитись в своїх внутрішніх почуттях. Допоможіть визначитись, чи справді я не помиляюсь? Мені потрібен тільки перший поштовх. Рада, що змогла викласти тут свої думки, які мене турбують. Дякую Вам за таку можливість.\nДата - Tuesday, 21 Feb 2012, 18:35:46\nСлава навіки Богу! Дорога Наталочко, ці Тайни, - як Тайна чернецтва, так і Тайна подружжя, в житті людини можуть бути тільки один раз, а тому перед тим, як прийняти тверде рішення і її прийняти, потрібно сім раз відміряти, а один раз її прийняти. Тайна чернецтва приймається не відразу, а приймається декілька раз: на один рік, потім на три, а відтак складаються вічні обіти. Тайна подружжя береться раз і на все життя. Радий за Тебе, Наталочко, але добре мусиш все зважити і тільки так прийняти відповідне рішення. +Нехай благословить Тебе Бог!\nНапишіть, будь ласка, чи можна прийняти постриг на певний період (2-3 роки) для визначення свого призначення?\nДата - Wednesday, 30 Nov 2011, 21:26:23\nСаме так і приймається - спочатку декілька раз приймається терміном на один рік, а потім на три роки і тільки так на все.\nБатюшка, что такое "ставрофорный протоиерей" и "схимонах"?\nЧем «белое» духовенство отличается от «чёрного»? Какие дополнительные обязанности на себя берут монахи?\nДата - Tuesday, 18 Oct 2011, 16:21:09\nРадий нашій зустрічі, п.Глеб, у павутинні Інтернету! Надіюсь, наші спілкування будуть носити позитивний та плідний характер.\nСтаврофорний протоієрей - це священичий титул, або ієрейська нагорода, як вираз подяки за ревне служіння в розбудову живої Христової Церкви.\nЧим відрізняється «біле» духовенство від «чорного», - поняття не маю, але думаю, що кольором.\nМонаше життя - це життя, повністю віддане служінню Богу. У різних монаших чинах є різні свої монаші устави, але головне, що монах при прийнятті вічних обітів відрікається від всього світського, він може мати собі їжі тільки на один день і одежі тільки один комплект. Є ще багато і інших у них правил, але про них можуть докладно розповісти тільки монахи, бо вони між собою різняться.\nВідчуваю покликання. Звернувся до ігумена, він сказав, що не має часу, а потім не брав слухавки. Як себе далі поводити?\nДата - Wednesday, 07 Sep 2011, 13:10:22\nЯкщо покликання від Бога, Бог Вас вибрав і покликав, - ідіть за Ним, а Він все устроїть так, що ігумен і час знайде, і слухавку візьме. "Царство Боже потрібно силою брати", - каже Господь.\nЯ хочу піти в монастир, мене ніхто не розуміє, мені важко жити, хоча мені всього 19. Як сказати батькам?\nДата - Tuesday, 19 Jul 2011, 23:26:13\nТочно так, як написала у листі, потрібно сказати і батькам.\nСлава Ісусу Христу! Дорогий Отче, хочу задати Вам питання: якщо в мене щось було з хлопцем, чи можу я стати монахом?\nДата - Thursday, 23 Jun 2011, 16:39:50\nСлава навіки Богу! Дорогий Ігор, стати монахом, в принципі, Ти можеш, але якщо в Тебе є такий нахил, і, будучи монахом, він почне прогресувати, то може статися, борони Боже, великий скандал і згіршення для багатьох.\nСлава Ісусу Христу! Отче, скажіть, будь-ласка, чи може чоловік стати монахом, якщо в мирському житті він має жінку і дітей, і якщо так, то які для цього умови? Дякую.\nДата - Wednesday, 01 Jun 2011, 10:14:18\nСлава навіки Богу! Дорогий Іванку, а дітей Ти на кого залишиш, хто їх буде в люди виводити, чи Ти хочеш їх поміж людей пустити? Краще такому чоловікові, котрий має жінку і дітей, жити благочестивим життям, максимально наближеним до монашого, у своїй родині, та в такий спосіб виховувати діток бути порядними практикуючими християнами. Гадаю, що таке рішення буде більш до вподоби Богу.\nАле, якщо у родині є взаїмне, не вимушене, погодження, без будь-якого ущербу для кожного члена сім'ї, з наміром віддатися повністю служінню Богу, вмерти для світу і воскреснути для служіння Богу, то такий варіант можливий.\nОтче, потребую духівника, вже кілька років, як хочу піти в монастир, але не знаю, як це зробити. Допоможіть.\nДата - Tuesday, 25 Jan 2011, 00:34:14\nДорогий Іванку! Зробити це дуже легко й просто. Ти знаєш хоч за один монастир, де він знаходиться? Знаєш! Чудово! Ось збирайся і піди туди, послухай Літургію, послухай проповідь, зроби так декілька раз, приступи до Тайни покаяння, приступи до Святого Причастя. Поцікався від братчиків-монахів, як вони там проживають, чим займаються. Відвідай декілька монастирів, бо вони є різних чинів і так само собі про все порозпитай, а потім все зваж, зможеш все життя служити тільки Богу і в монастирі чи ні, а коли твердо вирішиш, що хочеш іти на службу Богу саме у той монастир, тоді вже гадаю Тобі не знадобиться запитувати у священиків, як піти в монастир.\nОтче, прошу Вас поточнити, чи є на сьогодні в практиці Католицької церкви монашество в миру? Через окремі обставини мого сьогоднішнього життя (догляд за батьками) я не маю можливості вступити в монастир, але вже й тепер намагаюсь жити за монастирським уставом. Мені говорив мій духівник, що є таке поняття монашества в миру, однак, не зміг пояснити його правомірності на сьогоднішній день. Очікую на Вашу відповідь, дякую.\nДата - Tuesday, 11 Jan 2011, 14:12:09\nСлавімо Його! Кожний монах чи монахиня повинні бути приписані до якогось конкретного монашого чину і конкретного монастиря. Такий порядок, а в миру кожна людина повинна жити в рамках християнської моралі, що інколи їй здається, мов вона провадить життя, немов у монастирі. А монашество в миру практикувалось за часів підпілля.\nМені 23 роки, я помалу починаю втрачати душу, бо появилось багато проблем - я їх можу вирішити, але тоді прийдеться йти по трупам. Тому, щоб такого не робити, хочу піти в монастир і стати монахом, або бути просто послушником біля храму! Скажіть, будь ласка, як я можу стати монахом або послушником, куди треба звернутися? І чи можу я ним взагалі стати, якщо мені зараз 23 роки?\nДата - Thursday, 06 Jan 2011, 03:35:05\nОлексій, по трупам ходити не потрібно, бо це незручно, а той, хто з мечем грає, той від меча погибає. Про це варто пам'ятати. Дорога в монастир відкрита для кожного, потрібно лише піти до монастиря і звернутися з проханням до ігумена, а він все вирішить.\nЦе ж не у всі монастирі приймуть людину. От, наприклад, про Крехівський монастир, Манявський, Почаївську лавру - до кого там можна звернутися?..\nДата - Thursday, 06 Jan 2011, 17:25:12\nВ кожному монастирі є ігумен, ось до нього й потрібно звертатися, але я повинен застерегти, що там для новачків є час випробування.\nЯк стати монахом? Дуже хочу.\nДата - Tuesday, 21 Dec 2010, 17:43:27\nНавідатися до бажаного монастиря і заявити про своє бажання.\nСлава Ісусу Христу! Я дуже рада, що знайшла цю сторінку! Мені часом треба з кимось поговорити, а я не маю з ким. Мене завжди цікавило питання, як людина має зрозуміти, що їй слід стати монахом чи монахинею? Якщо можете, то розкажіть, як це сталося з Вами. Буду дуже вдячна. Дякую.\nДата - Friday, 29 Oct 2010, 22:39:48\nСлава навіки Богу! Дорога п. Надія, дякую Вам за Вашу цікавість. На Ваше запитання відповісти коротко неможливо, бо, скажімо, якби таке запитання було адресоване ап. Петрові, то там відповідь проста - Ісус зустрів рибалку Симона і сказав до нього: "Залишай свій рибацький промисел, ходи за Мною і Я зроблю з тебе ловця людських душ" - ось таким був поклик Божий до Петра. В наш час це також дуже просто відбувається і часто-густо його пояснити не зовсім просто, бо такий поклик потрібно відчувати душевно, відчувати своїм внутрішнім світом. Довгий час моя наука, як і у багатьох моїх олтарних братів, була в глибокому підпіллі і ми навіть не зналися між собою, що ми є студентами, такі часи були і вимагали такої конспірації. Після виходу з підпілля, кінець 80-х початок 90-х, про моє навчання стало відомо, бо вже почалося семінарійне життя. Тоді приходили кореспонденти і так само цікавились, як так сталося, що в житті я вирішив так круто звернути з світської кар'єри? Наскільки це було можливо, я старався пояснити їм, але в ті часи вони просто написали у своїх газетах: "Як це сталося - не знаю". Пригадую, прочитав у газеті про мій поклик наш духівник, і він довгий час на цій відповіді будував свої духовні повчання для семінаристів. Якщо відверто, то я і сьогодні не можу це пояснити, вроді все в нас було, світську освіту, і я, і жінка маємо, хорошу перспективну роботу так само, прекрасних трьох синочків, але щось, не в матеріальному плані, весь час не вистачало. Недарма Слово Боже каже, що Божі плани дуже високо, а людські - дуже низько, а тому Божі плани важко даються до розуміння. Бог покликав мене до своєї Ниви, через взірцеве життя репресованих священиків, їх просту, але глибокої віри розповідь про Бога. Бог послав мені у свій час Професора, Доктора Теології, який залишив родину - маленьких дітей і мусив відпрацювати на підняття економіки союзу в Сибіру довгі роки, але жодного нарікання за те від нього не було чути. Так ось, через різні такі знаки Божого поклику, я пішов, як той митар Матей, взявши на себе свій хрест, за Ісусом трудитися на Його Ниву, і тоді все стало на свої місця, порожнина, де все щось не вистачало - заповнилась.\nПрислуховуйтесь своїм серцем і душею, і обов'язково почуєте голос Божого поклику. Нехай щастить!!!\nЯ перечитала много Ваших ответов, над многими порассуждала, но один мне больше всего запомнился, где Вам задали вопрос о духовной жизни. Прошу Вас ответить и мне. После просмотра фильма "Кароль. Человек, ставший Папой", я очень хочу стать сестрой в костеле, но мои родители против. Как мне поступить? Просто я сердцем и душой понимаю, что это мой истинный путь в жизни.\nДата - Wednesday, 27 Oct 2010, 18:15:32\nНаталочко, Ваш намір дуже Богуугодний. Бачите, які Божі путі не зрозумілі людині. За часів земної месійної діяльності Ісуса Христа було багато законовчителів, філософів, талановитих людей, багатих матеріально, побожних рабинів, але Ісус Христос покликав собі за учнів і апостолів простих рибалок. Чому так? Бо Бог дивиться не на людський розум, багатство, красномовство та багато інших людських рис, а дивиться і цінить: "...дух сокрушенний, серце сокрушенне і смиренне" Пс.50:19. Цінить віру, котра кожній людині допомагає. Якось апостоли погордилися тим, що вони є учнями Ісуса, бо і сатана їм підкорявся, коли вони призивали ім'я Ісуса Христа, але Христос їх застеріг: "не ви Мене вибрали, а я вибрав вас...", а тому, що Христос є таким і сьогодні, яким Він був 2000 років тому і вічно таким є, Він продовжує собі звати послідовників і сьогодні. І те, що Ви серцем і душею розумієте і буде тим самим Божим покликом, яким Він покликав апостолів: "іди за мною". Так Ісус покликав був і Кароля Войтилу, що стався Папою. Радійте тому, що й Вас Ісус зове йти за ним, відрікайтеся самої себе, беріть на себе свій хрест і йдіть дорогою Христа. Обільних Вам Божих ласк.\nЧим відрізняється монах з целібатом і без целібату?\nДата - Tuesday, 13 Jul 2010, 16:42:13\nЙой, любий братику Тарасе, Ти таке смішне запитав. Та нічим не відрізняються, бо монахи всі целібати. Монахів без целібату просто не існує в природі.\nНа протязі останніх півроку я почав дуже багато думати про вибір стану, і особливо про монаший стан. В мене бувають такі хвилини, що я дуже сильно цього хочу, хочу покинути все і піти служити Богу.\nМені 26 років. Приблизно 9 років назад я познайомився на прощі з деякими монахами, і ми переписувалися, вони до мене приїжджали додому, запрошували на реколекції. Мама була в Італії. Батько був дуже проти того, щоб я з ними контактував, і я з часом перестав з ними спілкуватися. На той час я не думав про те, щоб стати монхом, і говорив татові, що вони тільки запрошують мене на реколекції, але тато не позволив.\nПівтора роки тому я познайомився з дівчиною, з якою я хотів одружитися. Але коли я запропонував їй це, то вона мені сказала, що вона вже 6 років хоче вступити до монастиря, але їй забороняють батьки, і вона не планує одружуватися, а чому зі мною почала зустрічатися - сама не знає. Мені було важко, але я сказав їй, що я її розумію. Дякую Богу, що через неї я почав навертатися.\nЯ розповів це моїм батькам. Вони особливо нічого не говорили. Вони і так хочуть мене на іншій одружити. Але подружнього життя я не хочу. Я про це батькам ще не говорив. Я думаю, що відповідь буде негативна з їхньої сторони, хоча я не маю права підозрювати, але в мене є страх, особливо щодо реакції батька. Він буває дуже "вибуховий".\nНа сповіді я говорив священику, він казав "молися, молися, ...".\nХотів би Вашої поради. Можливо, все ж таки наважитися і сказати про це батькам?\nДата - Monday, 05 Jul 2010, 18:26:58\nСлава навіки Богу! Анрійку, братику дорогий, батьків звичайно потрібно любити й поважати їх думку, але мушу тобі сказати: якщо тебе захочуть силоміць на комусь оженити, тоді мушу тобі сказати, що таке подружжя не є важним. Спробуй так - мусиш все відверто розповісти батькам, підбери момент, коли батько буде в доброму гуморі, добре підготуйся до того, як Ти це розкажеш. Розкажи їм про свої наміри, але до тих пір мусиш собі вибрати, до котрого чину монашого хотів би вступити, а тоді спробуй так: спробуй свої сили й поклик, - спочатку один рік, потім два. І якщо відчуєш, що воно є саме для Тебе, буду радий за співбрата. Нехай щастить. З Богом!\nСлава Ісусу Христу! Отче, чи можливе створення третього монашого чину при звичайній парафіяльній церкві з отцем Парохом на чолі?\nДата - Sunday, 30 May 2010, 10:49:23\nСлава навіки Богу! Можливо, якщо отець Парох є єромонах.


З історії села Кошів - Все про Кошів та Погреби - Історія Тимошні - Каталог статей - Tetiy\nДавно стоїть старий Кошів\nНад Россю голубою\nДе верболіз густий поріс,\nТополя в золоті над шляхом\nДрімають стомлені поля\nЛоскоче ніздрі подорожнім\nТривожним запахом рілля\nСело Кошів розташоване на річці Рось, за 18 км., від районного центру м. Тетіїв, та за 12 км., від залізничної станції Кашперівка.\nВ селі до наших днів збереглося кілька курганів та залишки військового табору часів Київської Русі. Звідси й назва «Кош» - татарською мовою означає стан, табір. Відповідно наявним документам село відоме з 1629 року.\nСело Кошів межує на заході з Борщагівкою, Погребищенського району, Вінницької області, на півночі з селом Мармуліївка, Володарського району, на сході з селом Погреби , а на півдні з селом Бурківці Тетіївського району.\nВ східній та західній частині села збереглися земляні кургани, на одному з них знаходиться пам’ятник. На даному місці у 1703 році було страчено Іскру та Кочубея. У липні 1908 року на честь 200 річчя з дня їх страти було встановлено гранітний обеліск.\nНа надгробній плиті у Києво-Печерській лаврі де поховані Іскра та Кочубей значиться:\n«Року 1708 июля 15 дня посечена среди обозу войскового на Борщаговка и Кошевом благородный Василий Кочубей и Иван Искра, полковник Полтавский.»\nОбраз Кочубея змалював О.С.Пушкін у поемі «Полтава».\nЗемлі села Кошів у ХVI ст.. належали польським магнатам Острозьким. Життя селян було дуже важким, панщину на той час відробляли по 4-5 днів на тиждень. Після ліквідації кріпосного права у 1861 році, становище селян не змінилося. Селяни організовували повстання, тікали у Херсонську губернію на заробітки.\nУ 1900 році в селі Кошів нараховувалося 220 дворів, 1867 жителів, 1822 десятини землі, з яких поміщику належало 868 десятин. Церкві належало 38 десятин, селянам 916. В цілому село належало генерал-майору Трепову Ф.Ф.\nУ 1905 році земля переходить у руки віце-адмірала Литвинова. Орендатором земель був Яблонський а керуючим Турчинський. Вони звільнили безпідставно 4 строкових робітники. В знак протесту виник страйк. Організатори страйку були Марко Юхимович Бондар, Сергій Матвійович Ратушний, Г.К. Захарченко. Страйк був жорстоко придушений, а звільнені робітники були поновлені на роботі.\nПриблизно у 1905-1907 роках у селі було завешено будівництво церкви. Першим настоятелем церкви був Р.Д. Балушок. Довгий час за радянської влади приміщення церкви використовувалося як складське. Після проведеної реставрації ікон (іконописець Балушок Яків Денисович), та приміщення церкви, з 1993 року у храмі по сьогоднішній день проводяться богослужіння.\nОсвіта у Кошеві почала розвиватися з 1918 року. Це була двох класно церковно-приходська школа. Кількість учнів не перевищувала 20 осіб. За переказами старожилів школа розміщувалася у будинку який належав графині Броніцькій. З 1925 року двохкласну школу було переведено у школу 1-4 класів, а у 1937 році було організовано семирічну школу.\nУ травні 1929 року в селі Кошів було організовано колгосп ім.. Манільського. Першим керівником господарства був Дорошенко Йосип Андрійович.\nДаних щодо кількості загиблих у період голодомору 1932-1933 років не збереглося.\n17 вересня 1941 року село Кошів було окуповане німецько-фашистськими загарбниками, а 31 грудня 1943 року звільнене від окупації. На полях боїв у період Великої Вітчизняної Війни загинуло 85 осіб.\nЖителю села Бондару Антону Пилиповичу було присвоєно високе звання Героя Радянського Союзу з врученням йому зірки героя. Крім цього Бондар А.П. був нагороджений орденами Леніна та Червоної Зірки, а також рядом інших медалей. Всього у селі було нагороджено орденами та медалями 45 осіб.\nУчасниками бойових дій у Республіці Афганістан були такі мешканці села:\nГрабовенко Сергій Іванович\nМоскаленко Олег Анатолійович\nОсочинський В’ячеслав Андрійович\nДуріцький Володимир Іванович\nЗахарченко Микола Йосипович.\nНа даний час на території села функціонують: школа, ФАП, дитячий садок, будинок культури, церква, сільська рада, сільськогосподарське підприємство ТАК «Агро», відділення зв’язку.\nКошівській сільській раді підпорядковано два населених пункти:\n- село Кошів (286 дворів, 630 – осіб населення);\n- село Погреби (175 дворів, 238 – осіб населення).\nГоловою села на даний час обрано Рублівського Олександра Всеволодовича.\nКатегория: Все про Кошів та Погреби | Добавил: SovaVest (09.11.2009)\nПросмотров: 5782 | Рейтинг: 3.5/6


У серпні прогнозується посилення спеки. Лікарі пропонують збільшити кількість вживання рідини впродовж дня - ЄВРОПЕЙСЬКА УКРАЇНА - Портал чесних новини-Єдина Країна - | Українські новини | 03-Сер-2010\nГоловна » 2010 » Серпень » 3 » У серпні прогнозується посилення спеки. Лікарі пропонують збільшити кількість вживання рідини впродовж дня\n2010 » Серпень » 3\nЗа прогнозами фахівців, у серпні прогнозується посилення спеки. Тому лікарі радять вжити певні заходи попередження несприятливого впливу на організм високих температур та сонячного опромінення – як працюючим, так і тим, хто відпочиває.\nЗокрема, головний кардіолог МОЗ України Юрій Сіренко порадив збільшити кількість вживання рідини впродовж дня. Люди похилого віку повинні часто пити, не очікуючи на відчуття спраги. Особливо пильно необхідно стежити за вживанням води людьми, які не можуть обслуговувати себе самостійно. До таких належать лежачі хворі, пацієнти зі зниженою розумовою функцією, діти. Вживати необхідно чисту воду, уникати напоїв, які містять алкоголь, в тому числі пива. Рекомендована овочева дієта.\nЛюди з підвищеною чутливістю до спеки мають перебувати в прохолодних приміщеннях протягом часу, коли сонце перебуває у своїй найбільш активній фазі з 12:00 до 16:00. Одяг потрібно обирати з натуральних матеріалів вільного крою, на відкритому сонці носити головні убори, обмежити фізичну активність, частіше влаштовувати водні процедури. Хворим, які приймають ліки, необхідно проконсультуватись з лікарем. В період літньої спеки небезпечно вживати нейролептики, сечогінні та деякі інші препарати.\nТеґі: вода, медицина, поради, спека


«У селах є перспективи для творчості, але немає кому ходити до клубів» | новини Володимир | -Місто Вечірнє\n«У селах є перспективи для творчості, але немає кому ходити до клубів»\nОпубліковано admin 27/11/2017 - 07:11\nТакими міркуваннями ділиться завідуюча клубом села Володимирівка Наталія Сидорук.\nКлуб села Володимирівка займає невелику кімнату двоповерхової будівлі, де знаходяться місцевий ФАП та магазин. Будівля на перший погляд сучасна, але не можуть не дивувати сходи, які ведуть на другий поверх: широкі, з міцного дерева. Такі нині можна побачити хіба що у старовинних храмах. Виявляється, приміщення колись належало місцевому поміщику, і вже в постреволюційну епоху його переобладнали на сучасний лад. Клуб, що розміщений на другому поверсі, не опалюється. Протікає дах. Добре, що виділено калорифер, який і обігріває кімнату. І все ж тут відчувається благодатна аура, бо, як би пафосно це не звучало, а клуб у селі – це храм культури.\n-Основні відвідувачі клубу – діти, - розповідає Наталія Сидорук. – Вони і є учасниками художньої самодіяльності. У нас діє дитячий вокальний колектив «Калинонька», який бере незмінну участь як у сільських, так і в районних заходах. Колектив має численні грамоти і подяки, займав на районних оглядах призові місця.\nНаталія Сидорук народилася 1978 року у Володимирівці в селянській родині. Після закінчення середньої школи навчалася у ПТУ №23, де здобула освіту майстра сільського будівництва. Та працювати за фахом не довелося. Декілька років тому жінці запропонували очолити клуб у рідному селі. Наталія Валентинівна погодилась, оскільки з юних літ плекала любов до народної творчості. У пані Наталії в сім’ї усі творчі. Соломоплетінням займається мама Тетяна Шостакевич. В її умілих руках народжуються цілі «архітектурні» ансамблі: церкви, старовинні українські оселі. Найбільше хобі пані Наталії – оригамі. Ось тут жінка дає волю своїй фантазії та натхненню. Але останнім часом разом з дочкою Світланою захопилася створенням оздоб з бісеру. Сказати, що вироби гарні, це не сказати нічого. Перед вишуканістю оздоб не встоїть жодна жінка, яка обожнює прикраси. За розповідями Наталії Валентинівни, донька ще в початкових класах навчилася вишивати хрестиком. І неодноразово брала участь у шкільних виставках та конкурсах дитячої творчості. Навчаючись у східноєвропейському університеті, Світлана почала вдосконалювати свої творчі навички та освоювати нові технології. Біля доньки захопилася бісероплетінням і матуся.\n-У Володимирівці багато талановитих людей, - продовжує розповідь Наталія Сидорук. – У нас проживає чудова вишивальниця Інна Козак. Гарні вірші складає Володимир Козловський. Місцевим художником і оздоблювачем сцени під час заходів стала Ліза Погибєлова. Художню школу відвідує Діана Луцюк. В районному конкурсі «Малюнок на асфальті» дівчинка здобула перше місце. Ораторськими здібностями володіють сестри Анастасія та Ольга Легкобит. Це незмінні ведучі наших виступів.\nРаптом обличчя завідувачки клубу хмурніє. Відчувається, що в душі жінки заворушився прихований біль.\n-У селах є всі перспективи для творчості. Тут багато здібних, талановитих людей. Практично у кожному можна відкрити якусь цікавинку, дар. Але до клубу, окрім дітей, яких з кожним роком меншає, немає кому ходити. Велику роль у цьому плані відіграє відтік населення. Люди, в основному молоді, то на заробітках, то весь час їздять у Польщу. Більшість замкнулися в собі, живуть лише власними обмеженими інтересами. Вже закрили в селі початкову школу. На черзі, мабуть, клуб та бібліотека.\nПобоювання пані Наталії можна зрозуміти. Те, що її непокоїть, – проблема більшості сіл нашого району. На зміну клубам, які ще півстоліття тому були осередками культурного життя на селі, економічні умови запропонували рутину обивательського існування, обмеженого телевізорами та Інтернетом. Люди перестають спілкуватися, забувають одне про одного. А поряд – в’яне чийсь талант, чиїсь унікальні здібності. Притуплюється наша генетична пам’ять, безслідно зникають народні ремесла, забуваються імена талановитих майстрів. Поки вони ще з нами, про них потрібно знати. І для цього має бути на селі культура. Та й у Володимирівці ще не все так погано. Місцеві одноосібники піклуються про спортивну молодь, бо в селі створюється штучне футбольне поле.


Як створити вигляд "дівчинки VSCO" за допомогою VSCO та інших програм для фільтрування\nНа сьогоднішній день ви, напевно, чули про феномен “VSCO Girl” - тенденція, яка, здавалося б, з’явилася з нізвідки протягом весни та літа 2019 року. Якщо ні, то ось 411: “Дівчина VSCO” - жінка Gen Z хто віддає перевагу особливому способу одягатися та говорити поряд з деякими конкретними продуктами та обладнанням, що проектують унікальний стиль.\nМи продовжуватимемо розповідати вам, як саме можна досягти цього особливого стилю, оскільки справжні дівчата VSCO у прямому ефірі вже деякий час роблять ці почесті. Тут ми зупинимося на ще одній улюбленій програмі VSCO Girl: програма для фотографій VSCO, яка об’єднує все це - звичайно, для The Gram. Завдяки простим інструментам редагування на основі фільтрів, такі програми, як VSCO, пропонують безліч унікальних стилів для нанесення на ваші фотографії та дозволяють зробити це за кілька швидких натискань.\nНезалежно від того, чи прагнете ви дівчиною VSCO, чи просто мочите ноги за допомогою редагування фотографій, ось все, що вам потрібно знати про освоєння VSCO, та деякі альтернативні програми, які ви можете розглянути.\nЩо таке VSCO?\nVSCO (скорочення від Visual Supply Company, що базується в Окленді, штат Каліфорнія, і вимовляється як «Visco») - це популярний додаток для фотографій для iOS та Android, запущений у 2011 році, який прославився своїми фільмографічними попередньо встановленими фільтрами. Існує також аспект соціальних медіа, але додаток виривається із типової структури таких платформ під тиском завдяки новому та не загрожуючому підходу до селфі, соціальних медіа та фотографії - і багато хто до нього стикається.\nVSCO висвітлює дві речі: чудові фотографії на основі фільтрів, які дозволяють створювати прекрасні портрети себе, сім'ї та друзів, а також спокійну, несудиму присутність у соціальних мережах, яка уникає конкурсу популярності під тиском "лайки", штучних налаштувань та суджень. У стрічці VSCO ви подаєте свою фотографічну вдячність, стежачи за цим фотографом - жодних вподобань та коментарів. Хоча VSCO продовжує орієнтуватись на молодіжний ринок у своєму недавньому аналоговому фільтрі для Snapchat, VSCO призначений не лише для дівчат VSCO.\nДля творчих фотографів будь-якого віку та статі, які знімають портрети себе чи інших, VSCO може допомогти вам почати створювати чудові образи. Тепер, для допитливих VSCO, ось нижча частина програми, яку можна використовувати як на iPhone, так і на iPad, а також на різних пристроях Android.\nПерше, з чим ви стикаєтесь при запуску VSCO на будь-якій платформі, - це стрічка користувача, де з’являється величезна різноманітність фотографічних стилів та об’єктів. Швидкий прокручування відкриває величезний набір об’єктів, пейзажів та фотоконцептуального мистецтва - і так, селфі та портрети. Вкладка Discover, яка розбита на такі категорії, як Вода, Людство, Сонце і Тінь, Жадоба Пристрастей, Стиль та Одиночне, дозволяє обрати образи, з яких Ви хочете черпати натхнення для власного стилю, що з’являється. Ви навіть можете поділитися своїми фотографіями для курації VSCO.\nVSCO випускається у безкоштовній версії разом із підписками вартістю 5 доларів на місяць або 20 доларів на рік. Безкоштовний VSCO надає вам 15 пресетів, тоді як підписка пропонує більше 200. Підписка також розблоковує розширені інструменти редагування, такі як HSL, межі, редагування відео, виклики та поради щодо фотографії, як найкраще користуватися програмою. Пресети ідентифікуються за допомогою загадкових комбінацій букв-цифр - живий фільтр C1 видається особливо улюбленим натовпом VSCO Girl.\nВи можете переглянути попередній перегляд кожного фільтра в сітці - до трьох на рядок - і класифікувати їх за вибраним, нещодавнім, для цієї фотографії, теплим, прохолодним, яскравим, чорно-білим та ін., Тому вам не доведеться перебирати сотні варіацій, щоб знайти правильний вигляд. Навіть якщо ви не виділили грошей на підписку, VSCO показує попередній перегляд усіх фільтрів і навіть дозволяє їх коригувати, щоб переконатися, що якщо ви вирішите заплатити за програму, ви точно знаєте, що отримуєте. Ви також можете записатися на безкоштовну семиденну пробну версію.\nЯкщо ви дійсно хочете створити альтернативні вигляди для своїх фотографій, 15 попередньо встановлених налаштувань не збираються вирізати це. Хоча безкоштовні пресети поєднуються з комбінаціями цифр, багато платних пресетів названі на честь певних історичних фільмів та плівкових фільмів. Наприклад, KT32 - це плівка Kodak T-MAX 3200, тоді як KU4 - Kodak GC / Ultramax400. Інші бренди фільмів, представлені в колекції VSCO, - Fuji, Agfa та Ilford. Отже, у додатку VSCO теж проводять урок історії - хоч і тонко.\nОсь як розпочати роботу з безкоштовною версією:\nЗапустіть VSCO із піктограми на мобільному пристрої.\nТоркніться піктограми Studio (тієї, що знаходиться посередині), а потім торкніться знака "Плюс" у верхньому правому куті, щоб імпортувати фотографію у VSCO з вашої камери або галереї.\nТоркніться фотографії, над якою ви хочете працювати, а потім натисніть кнопку Редагувати (друга зліва), щоб перейти до попередньо встановленого модуля. Натисніть кнопку Попередньо встановлені, щоб отримати параметри перегляду: Усі попередньо встановлені налаштування розташовані внизу екрана, набори з трьох, чотирьох або одного перегляду фотографії.\nВи можете застосувати попередньо встановлену настройку відразу, або по черзі, торкнувшись кнопки Редагувати, щоб отримати доступ до інструментів редагування на основі повзунка, таких як Експозиція, Контраст, Налаштування, Різкість, Насиченість, Баланс білого та інші звичні настройки, перш ніж застосовувати пресети.\nЗастосувати пресети - ви можете переглянути своє зображення із застосованими зразками пресетів. Ви можете негайно застосувати будь-який вільний фільтр. Також з’являться пресети, доступні за передплатою, щоб ви могли бачити, як вони виглядатимуть, але ви не зможете застосувати їх, поки не підпишетесь.\nСтворюйте власні попередньо задані рецепти. Третя кнопка внизу дозволяє абонентам створювати власні попередньо встановлені редагування для збереження та застосування до майбутніх фотографій.\nЗберігайте та діліться у власній соціальній стрічці VSCO, створюйте журнал, публікуйте в Instagram або зберігайте у своєму рулоні камери.\nVSCO - це швидкий і простий мобільний додаток, який пропонує щедру безкоштовну версію, але якщо ви маєте намір створити унікальні та красиві попередньо встановлені фотографії, передплата стане в нагоді. Але поспішати нікуди. Ви все ще можете застосовувати різноманітні редагування, а також регулювати інтенсивність фільтрів, щоб отримати багато унікальних ефектів.\nХоча VSCO цього року набуває все більшої популярності, частково через шум VSCO Girl, це не єдиний гравець у грі. Заздалегідь встановлені мобільні фоторедактори, такі як RNI, CameraBag та інші, пропонують безліч варіантів цієї теми.\nRNI (Really Nice Images) - це фільморедактор на основі фільмів, який має на меті імітувати вигляд аналогового фільму для ваших цифрових зображень. Він робить це, оцифровуючи аналогові слайди та негативи, а потім вбудовуючи профілі в додаток для мобільних шутерів. Він відтворює справжню витонченість плівки, чітку точність, поділ кольорів, відтінки шкіри та текстуру зерна. Він містить негативні, слайди, миттєві, чорно-білі та старовинні категорії та пропонує безкоштовні фільтри для плівки з додатковими пакетами фільтрів, які ви можете придбати пізніше.\nТакож є безліч інструментів коригування зображення, що дозволяють обрізати та обертати, змінювати яскравість, контрастність та колір, підсилювати тіні та світлі місця або додавати віньєтку або реальну плівку. Він навіть підтримує фотографії RAW. Закінчивши редагувати свої фотографії, ви можете поділитися ними з Instagram, Facebook або Twitter безпосередньо з програми. RNI доступний лише для iPhone, але App Apk доступний для Android, якщо ви кмітливі і хочете достатньо завантажити його на пристрій Android.\nCameraBag Mobile 3 - це ще одна альтернатива, яка розміщує фільтри у вертикально прокручуваному списку на всю ширину, який ви можете легко прокручувати та переглядати, як буде виглядати ваша фотографія з кожним застосованим фільтром. Ви можете скласти фільтри, призначивши фільтр базовим, щоб наступні фільтри базувались на ефекті базового фільтра, а не лише на оригінальній фотографії. Кнопки зірочки та стрілки сортують ваші фільтри, тому ваші улюблені образи завжди відображаються у верхній частині списку. Процес починається заново з кожним фото. CameraBag також пропонує традиційні засоби редагування для обрізки, експозиції, тіней, півтонів, світлих тонів та іншого, в комплекті з регулюванням повзунка. Коли вас влаштовує остаточне редагування, ви можете використовувати додаток, щоб ділитися безпосередньо з акаунтами в соціальних мережах. Він доступний лише для iPhone.\nНезалежно від того, чи є ви початківною дівчиною VSCO, чи просто мочите ноги за допомогою редагування фотографій, редагування фотографій на основі фільтру може взяти будь-який портрет, пейзаж або абстрактну тему та оживити її завдяки альтернативному духу історичного фільму, старовинного забарвлення, або ретельно нанесене зерно, серед інших змін. Який би додаток чи естетику ви не вибрали, ви обов’язково зробите фотографії на новий рівень за допомогою цих програм на основі фільтрів.


Народний депутат України, обраний від Херсонщини Ігор Колихаєв нагадав, що 16 січня Президент України відкликав поданий раніше до Верховної Ради законопроект№2598 «Про внесення змін до Конституції України (щодо децентралізації влади)» з метою доопрацювання.\nТепер ми маємо ситуацію, коли для схвалення законопроекту треба кілька етапів голосування, а під час фінального ухвалення знадобляться триста голосів на його підтримку. Реформа з децентралізації розпочалась ще у 2014 році. Я згоден з тим, що вона потрібна Україні.\nЯ не буду зупинятись на перевагах, чи суттєвих змінах, які пропонуються новим законопроектом. Хочу лише зауважити, що новий для України інститут префектів значно посилює вплив Президента держави на органи місцевого самоврядування. Це прямо суперечить самій ідеї децентралізації.\nМи можемо отримати в особах префектів фактично президентських «смотрящих» на місцях. Крім цього, префект з такими повноваженнями, які закладені у законопроекті, фактично підмінятиме багато діючих контролюючих органів, дублюючи їх функції. Я проти такого неефективного державного управління.\nВідсутність у документі чітких положень про регулювання економічної децентралізації, яка і є головним показником спроможності громад до сталого розвитку, роблять законопроект неповноцінним.\nГоловна мета децентралізації – економічно спроможні громади, однак механізм, завдяки якому громади досягатимуть самодостатності в документі не прописаний, - резюмував свій аналіз ситуації Ігор КОЛИХАЄВ.


«ДніпроАвіа» слідом за «АероСвіт» припинила обслуговування пасажирів | Велика Епоха\n«ДніпроАвіа» слідом за «АероСвіт» припинила обслуговування пасажирів\nАвіакомпанія «Дніпроавіа» з 8 січня припинила обслуговування пасажирів і закрила продаж квитків на своєму сайті.\nВідповідне оголошення оприлюднене на сайті компанії, де просять з усіх питань звертатися в їх контактний центр.\n«ДніпроАвіа», що входить в альянс «Української авіаційної групи», здійснювала рейси в країни Європи, СНД та Близького Сходу.\nНа думку низки українських ЗМІ, проблема дніпропетровського підприємства, до складу якого входить і аеропорт Дніпропетровська, криється в протистоянні, яке розгорнулося між кланами олігархів. Один з його учасників ― мільярдер Ігор Коломойський, який володіє «ДніпроАвіа», «АероСвіт», «ДонбасАвіа», «МАУ» та «Windrose», пише «Кореспондент».\nРаніше, 20 грудня 2012 року, під Дніпропетровськом було зареєстровано нову авіаційну компанію «АвіаДніпро», керівником якої став Сергій Ткаченко.\nНагадаємо, з нового року систематично переривалося виконання рейсів авіакомпаній «АероСвіт» (київська) та «ДонбасАеро» (донецька). «АероСвіт» заявила про своє банкрутство 29 грудня 2012 року.


Шукайте індекс Укрпошти за адресою Кременчук 20 - місто Кременчук - Полтавська область - Україна. Ми регулярно оновлюємо дані з надійних джерел і працюємо над поліпшенням якості наданої інформації.\nДодавайте індекс Кременчук 20 у вибрані. Просто клікніть по знайденому індексу Кременчук 20 і він буде показаний на головній сторінці сайту!\nКременчук 20 індекс Укрпошти 39620\nДізнатися свій поштовий індекс, або знайти свій будинок на карті. Кременчук 20 і поштові індекси до ваших послуг.\nВи переглядаєте: Поштові індекси України. Поштові індекси міст і індекс за адресою Кременчук 20.\nДаний сайт містить не тільки поштовий індекс Кременчук 20 - він заповнений іншими речами, втому числі і складніших.\nПотрібно уточнити свій вибір, щоб отримати індекс Кременчук 20, місто Кременчук, Полтавська область, адреси поштових відділень, вулиці на карті.


Як форматувати флешку під NTFS\nNTFS - сучасна файлова система (ФС). З її допомогою запис на носії інформації здійснюється значно швидше і надійніше. Для перетворення носія інформації в NTFS ви можете скористатися стандартними засобами операційних систем від Microsoft або завантажити утиліти, здатні зробити зміну формату зберігання даних.\n1. Встановіть флешку в комп 'ютер і дочекайтеся її визначення в системі. Потім перейдіть у меню "Пуск" - "Комп 'ютер". Клацніть на назві носія інформації правою клавішею миші, щоб з 'явитися контекстне меню. У списку, що з 'явиться, виберіть "Форматувати".\n2. У діалоговому вікні налаштуйте необхідні параметри для форматування. У спадному списку "Файлова система" виберіть NTFS. Розмір кластера змінювати не обов 'язково. У полі "Мітка тому" вкажіть назву для вашої флешки, яку буде змінено у процесі перетворення ФС.\n3. У меню "Способи форматування" виберіть або зніміть галочку з пункту "Швидке (очищення змісту)". Якщо ви приберете мітку, програма форматування зробить повне перетворення ФС носія інформації, тобто запустить повне очищення, яке безповоротно вилучить всі ваші дані. Швидке форматування відрізняється тим, що після нього у вас буде шанс відновити дані. Швидке форматування займає всього кілька секунд. Повне перетворення може зайняти досить тривалий проміжок часу.\n4. Після створення всіх налаштувань натисніть "Почати" і дочекайтеся виконання операції. Якщо на екрані не з 'явиться жодних повідомлень про помилки, операція пройшла успішно і перетворення було зроблено.\n5. Для форматування флешки в NTFS ви також можете скористатися сторонніми утилітами. Так, HP USB Disk Storage Oneat Tool дозволить провести потрібну процедуру за допомогою відповідної функції. Звантажте HPUSBFW і розпакуйте її в будь-яку директорію за допомогою WinRAR, після чого запустіть файл HPUSBFW.exe.\n6. У вікні, що з "явиться, виберіть вашу флешку зі спадного списку полів Device. У розділі File System введіть NTFS. Щоб увімкнути швидке форматування, поставте галочку в поле Quick Oneat, а потім натисніть Start. Підтвердіть операцію і дочекайтеся закінчення конвертування.


ВТА-60/30-53 - vostok.dp.ua | Купити Вага торгова ВТА-60/30-53\nВага торгова ВТА-60/30-53\nТоргова вага зі стійкою ВТА-60/30-53 має двосторонню світлодіодну індикацію. НГЗ — 30 кг. Дискретність — 2/5/10 г. Розмір платформи — 220х340 мм.\nОптова 3 477,00 грн\nПроста в експлуатації та функціональна торгова вага зі стійкою ВТА-60/30-53 призначена для підприємств роздрібної торгівлі та громадського харчування. Зможе швидко визначити масу товару та розрахувати його вартість.\nВага для торгівлі має пластиковий корпус. Зверху встановлена вагова платформа з харчової нержавіючої сталі. На вертикальній нержавіючій стійці розміщується великий двосторонній світлодіодний дисплей — для продавця та покупця, які інформують про ціну, вагу та вартість товару. Стійка може зніматися під час транспортування ваги.\nПрацює вага від мережі змінного струму 220 В. Зручність в експлуатації забезпечує мембранна клавіатура. Індикатор горизонтального рівня, розташований на передній панелі, дозволяє контролювати правильність встановлення ваги, що гарантує точність показань зважування.\nВага торгова ВТА-60/30-53 обладнана інтерфейсом RS-232 для підключення до чекодрукуючого принтера, касового апарату або комп’ютера для автоматизації результатів зважування.\nОбчислення сумарної вартості декількох зважених товарів.\nОбчислення вартості штучного товару та додавання її у сумарну вартість.\nПам’ять цін прямої (15 товарів) та непрямої адресації (100 товарів).\nЗа додаткову плату вагу можна укомплектувати прозорим чохлом для захисту пилу та вологи.\nвід 10 до 40\nПридбати вагу торгову ВТА-60/30-53 ви можете, відправивши замовлення з сайту, зателефонувавши (056) 720-90-37, (095) 470-65-11, (067) 384-69-83 або відправивши запит на електронну пошту: vostok@pkf.dp.ua.\nКупуючи вагу торгову ВТА-60/30-53 у компанії «Восток», ви отримуєте якісний сервісний супровід, гарантійне обслуговування, інформаційну та консультативну підтримку.\nВаги торгові електронні


Королі полів: кому на селі жити добре? - Агро-Інвест\nГоловна / Новини / Королі полів: кому на селі жити добре?\nКоролі полів: кому на селі жити добре?\nГоворячи про переваги, які відкриваються перед інвесторами і власниками паїв після запуску ринку землі, ми не повинні забувати і про тих, хто чинить опір прийнятим законом на місцях. Згадайте, хто найактивніше протестував проти земельної реформи, вводячи в оману робітничий клас і залякуючи людей праці різними інформаційними небилицями. Основна маса – фермери середньої руки, керівники сільгосппідприємств, які давно розбагатіли на довірливих жителів сіл, ОТГ, райцентрах.\nВідразу обмовимося – далеко не про всіх аграріїв середньої та вищої ланки йтиметься. Безумовно, серед них є законослухняні громадяни, що чесно виплачують податки і пайову частку селянам. Ці люди знають, що таке “соціальна відповідальність” бізнесу. Вони беруть активну участь у розвитку громади. Заробляючи самі вони при цьому не прирікають на жебрацьке існування сотні своїх земляків.\nАле чим далі від обласного центру, тим сміливіше і десь навіть нахабніше стають глави агрофірм. На жаль, і в 21-му столітті в Україні є цілі райони, де не ловить телефонний зв’язок, не проведений інтернет. Основне джерело інформації – чутки і “страшилки”, які запускаються “господарем села”, тобто місцевим сільгоспмагнатом, про проблеми ринку землі. Протягом десятиліть селяни в якості пайовий частки від таких “королів полів” отримували по 3-4 мішка зерна, щоб прогодувати худобу, мішок не самого якісного борошна і п’ять літрів соняшникової олії. Раз на рік. День видачі пайової частки в більшості сіл України – справжнє свято. Свято зі сльозами на очах, так і хочеться додати. Жителі глибинки впевнені, що “пан” з ними до кінця чесний і, зрозуміло, вдячні йому за такі “подарунки”. Тільки це зовсім не подарунки, а лише частина того, що законно належить людям, які здають свою землю в оренду. Простим роботягам рідко показують договори, за якими вони віддавали свої землі в оренду агропідприємству. Проблема і в самій психології наших співвітчизників. Повторимося – вони вдячні навіть цьому. Вони шкодують фермера, постійно (з його слів) принижуємого державою, який страждає від негоди і несправедливості банківської системи. А якщо орендар ще й дві лампочки вкрутить в ліхтарі на головній площі громади і з панського плеча виділить гроші на асфальтування 200 метрів дороги, то він вже недоторканний авторитет. Без нього не вирішується жодне питання. Навіть якщо це питання слабо відноситься до сільського господарства. А те, що більшу частину часу цей фермер проводить на курортах і раз на півроку змінює машину – ну так заслужив, впевнена співчуваюча від щирого серця публіка.\nІ ось цей земельний авторитет “рятує” рідне село від “іноземного капіталіста” або великого агро-холдингу, які ось-ось “за безцінь заберуть землю”. Сам фермер готовий викупити пай за 600-700 доларів. Люди-то не знають, що ринкова ціна істотно перевищує 1000 доларів за гектар.\nВласне, одне із завдань земельного агентства “Агро-інвест” – роз’яснити власникам паїв, які хочуть продати свої гектари, але з різних причин проживають в інформаційному вакуумі, їх права та ситуацію на ринку. Реальну ситуацію, а не ту, що протягом довгого часу малював їм орендар.


Служба безпеки України радить українцям не користуватись російськими соцмережами для безпеки особистих даних. Причина – з 1 серпня у Росії набирає чинності новий антитерористичний закон, що надає повне право на отримання Федеральній службі безпеки РФ практично всіх особистих даних користувачів інтернет-ресурсів, як громадян Росії так й іноземців.\nСпецслужби матимуть право на отримання логінів і електронних адрес користувачів, списки їхніх контактів. Також власники поштових серверів, блог-хостингів,форумів і соцмереж будуть зобов'язані надавати на першу ж вимогу представників російських державних структур відомості про кількість, обсяги і адресатів переданих повідомлень. Наявну у веб-середовищі інформацію про українські події ФСБ може використовувати на шкоду інтересам національної безпеки України.\nТож СБУ звертається рекомендує утриматися від використання інтернет-ресурсів російської доменної зони. В першу чергу це стосується соцмереж та поштових скриньок.\nСписок російських ресурсів:


Режим готується захищати себе\nВолодимир Зеленський 5 серпня призначив заступником глави Офіса президента 37-річного Олега Татарова. Відповідатиме за правоохоронний напрямок.\nДо 2014-го був начальником Головного слідчого управління МВС. Курирував кримінальні провадження стосовно Тетяни Чорновол, Автомайдану й активістів. Міліціонери не застосовували зброї, майданівці самі стріляли у своїх, заявляв. Після Революції гідності та люстрації став адвокатом. Співпрацював з Андрієм Портновим, який відповідав за судову сферу в адміністрації Януковича. Захищав ексголову Апеляційного суду Криму Валерія Чорнобука, якого підозрюють у державній зраді. Закликав кримських суддів брати громадянство РФ і працювати за російськими законами.\n— Ми всі жили за часів Януковича, але деякі люди побігли з ним, — сказав 42-річний Володимир Зеленський. — Багато залишилися нормальними, не зрадили України. Це несправедливо — всіх, хто очолював різні управління за Януковича, вважати старою владою.\n— Це призначення — сигнал як для проукраїнського табору, так і для любителів Росії, — говорить політолог Віктор Бобиренко, 49 років.\n— Перші переконалися, що режим Зеленського антиукраїнський. Другі зрозуміли, що можуть піднімати голову. Що влада чекає на них у своїх лавах, можуть повертатися і штовхати Україну в російські обійми.\nНавряд Зеленський свідомо обирав токсичну фігуру. Він легко піддається маніпуляціям. Йому це кадрове рішення нав'язали. Головна риса президента — повинен мати стратегічне мислення. Друга — вміти знаходити й розставляти кадри. Таких умінь у Зеленського нема. Тому кадри йому нашіптують фаворити. Цього разу сказали: це професіонал.\nРежим готується захищати себе. Хтось Зеленському вклав у вуха, що Татаров може оборонити його від вулиці. Але в нього не вийшло 2014 року, не вийде й зараз.\nСаме по собі призначення не стане причиною масштабних протестів. Але одне нашаровується на друге. Чаша народного терпіння переповниться й виллється в ще один Майдан. Країною керують реваншисти. Це може призвести до національної катастрофи.\n— Татаров був надійним виконавцем завдань Москви, спрямованих на силове придушення Майдану, — каже політолог Михайло Басараб, 43 роки. — Очевидно, його призначили, щоб остаточно перетворити систему слідчих органів на репресивну машину. Вже Генпрокуратуру й Державне бюро розслідувань використовують для переслідування опонентів режиму Зеленського.


Лорен Сторм - Кінобаза\nДата народження: 2 січня 1987 (35 років)\nCorrecting Christmas (2014) актор у ролі Samantha 0.0 5.7\nКіноБаза: 0.0 (0) IMDb: 5.7 (1146)\nMunger Road (2011) актор у ролі Rachael Donahue 0.0 4.5\nактор у ролі Rachael Donahue\nКіноБаза: 0.0 (0) IMDb: 4.5 (1550)\nСусідка по кімнаті (2011) актор у ролі Maria's Girlfriend ✓ укр. аудіо 3.8 4.8\nактор у ролі Maria's Girlfriend\nКіноБаза: 3.8 (8) IMDb: 4.8 (37989)\nThe Inner Circle (2009) актор у ролі Rachel Dugan 0.0 7.0\nактор у ролі Rachel Dugan\nДо смерті красива (2009—2014) актор у ролі Jenny Hanson ✓ укр. аудіо 3.3 7.4\nактор у ролі Jenny Hanson\nБет Купер, я кохаю тебе (2009) актор у ролі Treece ✓ укр. аудіо 5.2 5.3\nактор у ролі Treece\nКіноБаза: 5.2 (5) IMDb: 5.3 (34514)\nЯк стати крутим (2009) актор у ролі Amy ✓ укр. аудіо 4.3 5.5\nКіноБаза: 4.3 (3) IMDb: 5.5 (3702)\nWhore (2008) актор у ролі Lauren 0.0 5.0\nПлан гри (2007) актор у ролі Nanny Cindy ✓ укр. аудіо 7.6 6.1\nактор у ролі Nanny Cindy\nFlight 29 Down: The Hotel Tango (2007) актор у ролі Taylor 0.0 7.4\nMrs. Harris (2005) актор у ролі Favorite Madeira Student 0.0 6.0\nактор у ролі Favorite Madeira Student\nЗагублені на острові (2005—2007) актор у ролі Taylor ✓ укр. аудіо 0.0 7.3\nGame Box 1.0 (2004) актор у ролі Waitress Pamela 0.0 4.4\nактор у ролі Waitress Pamela\nДжоан з Аркадії (2003—2005) актор у ролі Lori ✓ укр. аудіо 6.0 7.0\nТриматись до кінця (2002—2006) актор у ролі Kaitlin ✓ укр. аудіо 0.0 7.6\nCSI: Маямі (2002—2012) актор у ролі Cameron ✓ укр. аудіо 6.8 6.4\nFillmore! (2002—2006) актор у ролі Alexis Bixbee 0.0 7.9\nактор у ролі Alexis Bixbee\n24 (2001—2014) актор у ролі Jenna ✓ укр. аудіо 6.7 8.4\nBoston Public (2000—2005) актор у ролі Donna Stuart 0.0 7.3\nактор у ролі Donna Stuart\nМалкольм у центрі уваги (2000—2006) актор у ролі Laurie ✓ укр. аудіо 7.4 8.0\nСьоме небо (1996—2007) актор у ролі Christina Davies ✓ укр. аудіо 0.0 5.1\nактор у ролі Christina Davies\nMy Eleventh (2014) актор 0.0 5.3\nThe Legend of Resurrection Mary (2021) актор у ролі Erica 0.0 0.0


У чому феномен найрозумнішого шахіста планети: 3 головні правила Магнуса Карлсена - Новини спорту - Спорт 24\nУ чому феномен найрозумнішого шахіста планети: 3 головні правила Магнуса Карлсена\n11:02, 28 серпня - Читать новость на русском\nКарлсен Магнус уже тривалий час незмінно є найрозумнішим на планеті. Щоправда, із однією поправкою – якщо це гра у шахи. У світі чорно-білих клітинок і математичних розрахунків Магнусу Карлсену просто немає рівних.\nТе, наскільки норвежець опанував таємні закутки власного мозку, дуже показово характеризує його шаховий поєдинок проти ще одного генія сучасності. Знаменитому засновнику Microsoft Біллу Гейтсу Карлсен поставив мат всього лише за 9 ходів. У чому феномен розумової роботи Магнуса Карлсена і чи є у його меню щось таке, що може допомогти стати кмітливішими та прокачати свій мозок – читайте у матеріалі 24 каналу.\nЦікаво Як Мессі вдається залишатися найкращим футболістом планети: секрети успіху і здорового тіла\nНа щастя, норвезький шахіст не належить до людей, які пильно оберігають секрети свого успіху. Без таланту тут, звісно, не обійшлося, адже уже в 19-річному віці хлопець очолив світовий шаховий рейтинг, що раніше не вдавалося нікому з легендарних гросмейстерів. Щоправда, одна лише феноменальна пам'ять навряд чи могла забезпечити Карлсену таку перевагу над суперниками.\nТреба побороти втому перед грою\nСекрет його успіху – у вмінні тривалий час бути зібраним та сконцентрованим.\nШахові партії виграють та програють у фінальний час гри завдяки помилкам опонентів, викликаних втомою,\n– сказав Магнус.\nТож не так кмітливість, як витривалість мозку стає головною. Норвежець зумів підкріпити свій талант цим надважливим компонентом. Для цього у знаменитого шахіста є 3 прості правила.\nПравило №1. Їжа, яка живить мозок\nПерше з правил – у раціоні харчування обов'язково повинна бути їжа, яка живить мозок. Карлсен часто їздить на турніри із особистим шеф-кухарем, який ретельно стежить за тим, що потрапляє на тарілку чемпіону світу з шахів. Меню норвежця переважно вегетаріанське, утім, зовсім від м'яса він все ж не відмовляється.\nГоловне джерело білка у раціоні шахіста – жирні види риби: зазвичай це лосось та форель. Такий вибір Карлсен пояснив тим, що мозок людини на 60% складається із жирів. Компенсувати їх втрату під час розумової роботи потрібно елементами, які дуже схожі за складом із жирними кислотами мозку. Тож OMEGA-3, яким багаті насамперед жирні види риби, – саме те, що потрібно.\nВідтак, для покращення пам'яті та роботи мозку – сміливо треба збільшити кількість риби у раціоні. Ще один варіант поживних білків для шахіста – яєчний омлет, який Карлсен достатньо часто їсть безпосередньо перед поєдинками.\nРиба – головна в раціоні шахіста / Фото chefmarket\nЩо ще вживає шахіст\nЩодо вуглеводів, то добрий запас енергії шахісту забезпечує паста. Як заправка до салатів у норвежця – оливкова або кокосова олія. До списку продуктів, які регулярно вживає Карлсен, входять також:\nГрецький горіх – найефективніший спосіб покращити процес мислення. Вони є у раціоні усіх шахістів. Горіхи – просто відмінне джерело жирів, антиоксидантів та вітамінів групи Е.\nГрецький горіх є дуже важливим для розумової діяльності / Фото lhealth\nЩодо десерту у Магнуса Карлсена усе просто – зелений чай із чорним шоколадом. Варто наголосити, що особливо корисний для мозку саме темний шоколад, тобто той, у якому високий вміст какао. Уся справа у наявності у шоколаді антиоксиданту – флаванолу. Саме він допомагає покращити кровопостачання у мозку та збільшує працездатність.\nНа столі у чемпіона світу з шахів часто можна побачити апельсиновий сік, який він розбавляє водою. Для покращення розумової роботи важливий вітамін С, який чудово впливає на активацію мозку. Ще одне джерело для норвежця – корейська кімчі. Європейський її відповідник – більш звична для наших широт квашена капуста. Вона також присутня у раціоні Карлсена. Також дуже важливою у його раціоні є чорниця. Її ягоди покращують кровопостачання, що надважливо для роботи мозку.\nДо теми Раціон Шварценеггера: як харчується американський Термінатор\nСекрет – у жувальній гумці\nОкрім цього, у Магнуса Карлсена є свій маленький секрет, як покращити концентрацію у стресові моменти. Норвежець під час партій для цього іноді використовує звичайну жувальну гумку. Такий лайфхак, звісно, не зробить людину розумнішою, однак дослідження вчених все ж показали, що жувальна гумка справді може покращити когнітивні функції людини. Зокрема, жування гумки активує роботу відразу кількох ділянок кори головного мозку.\nПравило №2. Регулярні фізичні вправи впливають на пам'ять\nМагнус Карлсен тренує пам'ять та підтримує себе у хорошому тонусі завдяки регулярним фізичним вправам. Насамперед йдеться про кардіонавантаження. Вони збільшують приток крові до мозку людини.\nМагнус Карлсен / Фото regnum\nУ норвежця є відразу кілька улюблених видів кардіотренувань. Карлсен полюбляє біг, однак не без успіху грає у баскетбол та футбол. При цьому, він дозовано робить це навіть під час великих шахових турнірів, які забирають величезну кількість сил та енергії.\nЧитайте також Бездоганне тіло у 60: секрет схуднення Мішель Пфайффер без виснажливих тренувань\nПравило №3. Відпочинок – обов'язково\nАби не перегоріти емоційно та зберегти мозок від стресів, у Карлсена є 3 правило, якого він, як і 2 попередніх, дотримується беззастережно. І звучить воно так: "Ніколи не забувайте про відпочинок". Один із факторів феноменальної роботи мозку норвежця – він чудово відчуває, коли потрібно приділити увагу відновленню сил. І Магнус робить це не лише між іграми, а й під час самих поєдинків.\nПерерва у роботі – чудовий спосіб повернути свіжість думок та відновити концентрацію, яку важко тривалий час підтримувати навіть чемпіонам цієї справи.\nОт уже впродовж 7 років Магнус Карлсен незмінно залишається королем шахів. Справа тут не у одному лише таланті норвежця. Дисципліна в усьому, що стосується власного життя, харчування та відпочинку, постійні пошуки нових лайфхаків допомогли Карлсену стати справжнім генієм у своїй професії. І у шаховому світі наразі не видно суперника, який зміг би перевершити досягнення норвезького чемпіона.\nСпорт Поради Шахи Зірки на тарілці


На Хмельниччині померли 4 жінки з Covid-19 : 25:10:2020 - vsim.ua\nКількість виявлених випадків коронавірусного захворювання в області знову зросла.\nНа жаль, летальних випадків теж стало більше.\nУ Хмельницькій області зареєстровано 283 нових випадки коронавірусного захворювання:\n39 - м. Славута\n25 - Старосинявський район\nТаким чином загалом в області зафіксували уже 14 609 лабораторно підтверджених випадків COVID-19. З них 547 - діти, 1071 - медпрацівники, 841 - працівники освіти.\nНа лікуванні нині перебуває 8 714 осіб: 862 лікується стаціонарно, 7 852 амбулаторно.\nЗагалом в області одужало 5 623 особи (38,5% від підтверджених випадків).\nКількість летальних випадків внаслідок ускладнень через COVID-19 в області - 272. Як повідомляють в ОДА, сьогодні, 25 жовтня, було зареєстровано 4 нових летальних випадки:\n1 - м. Старокостянтинів (жінка, 71 рік)\n1 - Білогірський район (жінка, 80 років)\n1 - Полонський район (жінка, 68 років)\n1 - Ярмолинецький район (жінка, 78 років).


Ольга Харлан на Різдво була в Нью-Йорку, а вдома втратила коханого пса - Новини Миколаєва\nГоловна Люди Ольга Харлан на Різдво була в Нью-Йорку, а вдома втратила коханого пса\nОльга Харлан на Різдво була в Нью-Йорку, а вдома втратила коханого пса\nОлімпійська чемпіонка Ольга Харлан нарешті змогла потрапити до Нью-Йорка як туристка.\nОлімпійська чемпіонка Ольга Харлан нарешті потрапила до Нью-Йорка\nТам побувала зі своїм коханим – Луїджі Самеле, теж шаблістом дворазовим срібним олімпійським медалістом.\nДля мене Нью-Йорк – унікальне місто. І я люблю його за шаленство, різноманітність, свободу.\nВихованка миколаївської школи фехтування неодноразово виступала у Нью-Йорку, але тепер вирішила просто погуляти мегаполісом.\n– Для мене Нью-Йорк – унікальне місто. І я люблю його за шаленство, різноманітність, свободу. Вперше насолоджувалися ним як туристи. Відкрили для себе багато чого нового, подивилися на нього з іншого боку та зрозуміли, що це місто прекрасне», – поділилася враженнями 31-річна зірка спорту.\nА після католицького Різдва Олю чекала неприємна звістка з дому: помер її улюблений пес. «Не стало Верошки… Він був з нами десять років найдобрішим, найрозумнішим і найсмішнішим собакою. Як каже моя мама: “Він як людина в собачому образі”. Він усе розумів…»