ДОСЛІДЖЕННЯ: ВПЛИВ ІМУННОЇ СИСТЕМИ НА НАШІ СОЦІАЛЬНІ НАВИЧКИ - НАТУРОПАТ ПРАКТИКА - 2022\nДослідження: Вплив імунної системи на наші соціальні навички\nЧи впливає наша імунна система на певні процеси в нашому мозку? Дослідники виявили, що наша імунна система може впливати на нашу соціальну поведінку і навіть впливати на соціальний дефіцит при неврологічних захворюваннях. (Зображення: Тетяна Шепелева / fotolia.com)\nНаша імунна система впливає на соціальну поведінку та неврологічні захворювання\nЧи існує зв’язок між нашою імунною системою та соціальним дефіцитом? Зараз дослідники виявили, що погано функціонуюча імунна система може бути причиною соціального дефіциту при неврологічних захворюваннях, таких як розлади аутистичного спектру та шизофренія.\nВчені з Медичної школи Університету Массачусетсу та Університету Вірджинії у своєму новому дослідженні виявили, що наша імунна система може впливати на нашу соціальну поведінку. Результати можуть сприяти глибшому розумінню соціальної дисфункції при аутизмі та шизофренії. Результати свого нового дослідження лікарі опублікували в журналі "Nature".\nСигнали з боку імунної системи безпосередньо впливають на соціальну поведінку\nКоманда експертів розробила та застосувала новий підхід до системної біології, який вивчав складний діалог між сигналізацією імунної системи та функціями мозку. Вченим вдалося визначити, що передача сигналів імунної системи безпосередньо впливала на соціальну поведінку мишей та інших випробуваних тварин.\nНовий метод покращує розуміння\nЗавдяки новому біологічному підходу тепер можна краще зрозуміти складний діалог між нашою імунною системою та нашим мозком, говорить Ян Сю з Медичної школи Університету Массачусетсу. Дослідники змогли проаналізувати сигнатури канонічних імунних сигналів, використовуючи новий метод. Лікарі виявили прихований зв'язок між імунною сигналізацією та соціальними функціями мозку.\nІнтерферонова гамма (IFN-γ) сприяє соціальним функціям мозку\nЗдавалося, певна речовина відіграє несподівано важливу роль у зв'язку з цим, глікопротеїн, який називається інтерферон-гамма (IFN-γ), секретується імунними клітинами і, схоже, сприяє соціальним функціям мозку.\nБлокування IFN-γ викликає гіперактивність та нетипову соціальну поведінку\nЯкщо білок IFN-γ блокується в мозку мишей, ці тварини стають гіперактивними та демонструють нетипову соціальну поведінку. Експерти зазначають, що відновлення так званого білка IFN-γ призводить до нормальної активності мозку та соціальної поведінки. Результати можуть відкрити нові терапевтичні підходи до лікування таких захворювань, як аутимус та шизофренія, у майбутньому, пояснює д-р. Володимир Литвак з Медичної школи Університету Массачусетсу.\nМозок та імунна система не працюють окремо один від одного\nДовгий час передбачалося, що наш мозок і так звана адаптивна імунна система діють окремо один від одного, пояснюють медичні працівники. Джонатан Кіпніс з Університету Вірджинії пояснює, що нові результати не тільки демонструють тісну взаємодію, але й деякі способи поведінки розвинулись як реакція імунної системи на різні патогени.\nНова технологія відкриває абсолютно нові методи обстеження\nЯ твердо впевнений, що хтось може використовувати нашу нову технологію як шаблон для вивчення участі різних імунних компонентів у різних дисфункціях мозку, додає д-р. - додав Литвак. (як)\nТеги: Голова Хвороби Халл Торс\nЧому розумні люди носять окуляри? Короткозорість наслідок інтелекту\n4,5 мільйони людей мають вікову дегенерацію жовтої плями\nЗменште стрес за допомогою правильного харчування\nДослідник: Ті, хто сприймає ці 5 правил близько до серця, продовжать своє життя на 10 років\nХронічний синусит: запалені пазухи є поширеним захворюванням у Європі\nНетримання сечі: мало пити - це не рішення\nМасове вживання антибіотиків: можливі мільйони смертей від мультирезистентних мікробів\nПідліткове ожиріння збільшує ризик утворення тромбів\nПітливість, ритм серця, запаморочення: Мільйони німців бояться стоматологів\nCopyright 2022 https://thebossofmylife.com Дослідження: Вплив імунної системи на наші соціальні навички


Революція у Венесуелі: опозиція обрала президентом Хуана Гуайдо замість Ніколаса Мадуро\nРеволюція у Венесуелі: опозиція обрала нового президента\nГолова парламенту Венесуели і лідер опозиції Хуан Гуайдо оголосив себе новим президентом замість Ніколаса Мадуро.\nЯк передає Associated Press, його підтримала Національна асамблея, призначивши "перехідним" главою держави. Гуайдо приніс присягу під час опозиційного мітингу в районі Чакао в Каракасі.\nПрезидент США Дональд Трамп уже визнав Гуайдо лідером Венесуели, повідомили в Білому домі. Трамп також заявив, що буде використовувати всі економічні й дипломатичні інструменти для "відновлення демократії у Венесуелі".\nГенеральний секретар Організації американських держав Луїс Альмагро заявив, що також визнає Гуайдо президентом Венесуели.\nПізніше Гуайдо визнали ще 9 країн: Аргентина, Парагвай, Колумбія, Канада, Бразилія, Чилі, Еквадор, Коста-Ріка і Гватемала.\nУ той же час Росія заявила, що визнає тільки Ніколаса Мадуро.\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, у столиці Венесуели Каракасі в середу, 23 січня, тисячі людей вийшли на протести проти президента Ніколаса Мадуро. Вони не визнають результат виборів, у результаті яких Мадуро був обраний главою держави на другий шестирічний термін.


У Конотопі поліцейське авто на пішохідному переході збило десятирічного хлопчика - Резонанс-Інфо\nУ Конотопі поліцейське авто на пішохідному переході збило десятирічного хлопчика\n08:00, 08-06-2019 Події, Суспільство, Трагедії\nУвечері п’ятниці, 7 червня, у Конотопі на Сумщині поліцейське авто збило 10-річного хлопчика. Він живий, але перебуває в лікарні в дуже тяжкому стані. Начальника місцевої поліції вже відсторонили від роботи. А водія авто затримали в порядку статті 208 Кримінально-процесуального кодексу.\nВерсія аварії від Сумської обласної поліції така: “Автомобіль місцевого відділення поліції, рухаючись проїзною частиною, за попередньою інформацією, скоїв наїзд на 10-річного хлопчика. Поліцейський-водій негайно викликав “швидку” і до приїзду медиків надавав дитині першу домедичну допомогу. Наразі на місці події працюють керівник ГУНП в області, представники підрозділу внутрішньої безпеки, кадрового апарату, провідні фахівці Слідчого управління ГУНП в області, слідчо-оперативна група Конотопського відділу поліції. Працівники ДБР зʼясовують обставини та причини аварії. Дитина доставлена до лікарні, де їй надається вся необхідна допомога, працівники поліції також допомагають потерпілому хлопчику ліками. За словами начальника ГУНП області Миколи Лушпієнка, подія буде розслідувана об’єктивно та неупереджено. Керівництво поліції Сумщини готове надати повне сприяння й усю необхідну допомогу працівникам ДБР у розслідуванні даної події”.\nКолишній мер Конотопа Артем Семеніхін стверджує, що “авто начальника поліції на пішохідному переході збило 10-річного хлопчика (в іншому пості в соцмережі він стверджує, що авто їхало на великій швидкості). Дитина у важкому стані. Душа рветься на шматки, адже я протягом своєї каденції мінімум чотири рази виносив на голосування депутатів питання виділення коштів на встановлення саме на цьому місці світлофора. Мене вже майже рік немає при владі, а світлофора досі немає”.\nЧитайте також У Львові викрили бордель з “особливим послугами”, там вилучили найнеочікуваніші предмети\nЗгодом Семеніхін уточнив, що “стан хлопчика, якого збило авто начальника поліції Конотопа, стабільний. Операція завершена. Довелося видалити селезінку. Зараз роблять КТ головного мозку фахівці з міста Суми”.\n“Водій, який працює у Конотопському відділі поліції, на службовому авто здійснив наїзд на 10-річного хлопчика, що рухався пішохідним переходом на вул. Успенсько-Троїцькій. Дитина госпіталізована. За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження за ч. 2 ст. 286 КК України. Слідство проводять слідчі ДБР під процесуальним керівництвом прокуратури Сумської області. Водій пройшов освідування, він тверезий. Наразі він затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Тривають слідчі дії”, – зазначила Науменко.\n“За кермом був водій. Сержант поліції. Штатний водій даного автомобіля. Після зіткнення надав першу медичну допомогу. Якщо є провина працівника поліції, відповідати буде за законом”, — розповів телеканалу “Контакт” начальник Сумської обласної поліції Микола Лушпієнко.\nPrevious Post:Пушилін заговорив про зустріч із Зеленським: що відомо\nNext Post:Оcь кoго нe мoжна брати в хресні ні в якому разі: важливі моменти хрещення прo якi треба пам’ятати зaвжди\nТільки актуальні події | Rezonans.сс © 2022 Всього 73979 переглядів.


POSTUP/BRAMA - Ґарджєніце: світло в снігах\nҐарджєніце: світло в снігах\nФестиваль “Україна – Польща – Європа гучно завершився заключним фестином, чи, як кажуть поляки, “зґромадзенєм”, а його щасливі учасники (і господарі, і гості) повернулися до своїх щоденних справ: хто до голосових і пластичних занять, хто до прядіння куделі та доїння корів (адже таку нелегку справу не можна довго залишати на чоловіків), а хто до записування вражень від незвичайного, почасти магічного місця, яким є Ґарджєніце, – село, де двадцять п’ять років тому оселився дивовижний театр Влодзімєжа Станєвського й, узявши собі на щит назву села, прославив його по цілому світу.\nҐарджєніце мусили мати в собі якийсь магнетизм, про який самі селяни могли й не знати. А от ті дивні актори (чи, може, йоги, як їх спочатку охрестили в селі), напевно, відчували, що в цьому захованому від центральних магістралей і міського шуму місці живуть дива. І свої міфи. Наприклад, про апельсинові дерева, що за давніх королівсько-шляхетських часів засипали ніжним цвітом алеї до замку в Ґарджєніце. Або про будівничого, який, закладаючи фундамент театру, знайшов золоту римську монету – й одразу ж таємничо зник. Багато бувальщин ниточка по ниточці снувалися за склянкою гарячого чаю дивовижними фестивальними вечорами.\nОсередок театральних практик “Ґарджєніце”, в якому час від часу відбуваються “Метаморфози” (а один чоловік розповідав, що після цієї вистави з ним сталася справжня метаморфоза, переродження) як магнітом притягує до себе цікавих людей. Так він одного разу, понад десять років тому, притягнув молоду акторку й співачку зі Львова Мар’яну Садовську. І головним чином через Мар’яну, яка має величезний репертуар пісень, зібраних у різних куточках України, полинули в Ґарджєніце українське слово й українська пісня. А вслід за піснею поїхали до Польщі – як гості фестивалю – співучі українці: спершу з Буковини, а цього року і з полтавського та поліських сіл. Побачити і почути, як співає Мар’яна Садовська, як усім єством віддається мелодії, ритму, сюжету пісні, як вона творить із кожного пісенного твору міні-виставу, можна було у суботу, 1 грудня, на її концерті, який так і називався “Пісні, яких я навчилася в Україні”. І в той час, як Мар’яна творила на сцені незвичайну феєрію звуку та емоцій, чимало глядачів крадькома втирали сльози.\nПопри розмаїття програми, фестивальне життя роїлося довкола співачок із Полісся і полтавської Крячківки. Мальовниче село Крячківку знають далеко за Полтавою, та й за Україною, бо тут зберігає традицію автентичного співу дивовижний ансамбль “Древо”, який має власну неповторну тембральну палітру. Пісні полтавчан – епічні, часто з химерними і трагічними сюжетами. До старовинних пісень і ритуалів співаки з Крячківки додають власні твори, що опираються на традицію. Незвичайні музичні ходи особливо привабили захоплену всім прадавнім театральну студійну молодь, яка з радістю навчалася особливостей співу разом зі жінками з ансамблю “Древо” на своєрідних творчих семінарах під час фестивалю.\nЯкщо “Древо” уже встигло поконцертувати, то для поліщуків концерти в Польщі були першим у житті виступом перед публікою. А почалося все з Мар’яни. Так і співали би лишень у стінах власних домівок своїх невідь-звідки, з яких поганських глибин узятих пісень голосисті жінки з Лісового, Сварицевичів та Зелені, якби одного разу на порозі баби Ганни Чудинович не з’явилася Мар’яна Садовська. Баба Ганна вельми здивувалася, побачивши тендітну дівчину з наплічником, яка подолала бозна-скільки кілометрів, аби... послухати, як баба співає. Ото вже вона наспівалася, сивенька і спрацьована, молодій усміхненій гості – і сама, і з подругами. Але щоб їхати кудись із рідного села, та й не те що у район, а куди-куди – до Польщі! – про таке ніхто із селянок і не мріяв. А от сталося – і Польщу побачили, і молодих поляків (казали баба Ганна, що культурні дуже, бо “пани – то пани”).\nОкрім самого фестивалю, відбулася одна вельми важлива справа: на польському радіо був здійснений запис компакт-диску з унікальними піснями від ансамблю “Древо” та співачок з Полісся. Дивувалися всі, звідки в наших жінок сила береться. До пізнього вечора переспівували полтавчани поліщуків, а поліщуки – полтавчан, а вранці поїхали на запис. А ввечері – знову концерт.\nБагато яких див було на фестивалі. Від самого початку – від дива української ікони XIV-XIX ст. Холмської та Перемиської єпархій на виставці, організованій Монікою Кубат у пивницях однієї з найстаріших камениць Любліна, – до дива взаєморозуміння і взаємопроникнення: чи то на презентації книги Тараса Прохаська “Інші дні Анни”, що вийшла у польському видавництві “Чарне”, чи то під час лекцій, прочитаних мистецтвознавцями Мирославом Отковичем зі Львова та Ярославом Ґємзою з Ланьцута, чи на творчій лабораторії Юрія Іллєнка.\nОстаннього дня фестивалю затишна зала театру “Ґарджєніце” вщерть наповнилася музичною стихією. Обрядові календарні, весільні, погребальні – яких тільки пісень не переспівано того вечора. Ті голоси – сильні, відкриті, що якось зовсім не так, як у звичайних людей, вириваються з грудей, так, ніби проривають простір у прагненні вийти в інший вимір, – і таки виходять. І потужним потоком звуку відхиляється завіса у світ міфів і легенд, первісних інстинктів, чистих почуттів. А потім зникла межа сцени, що розділяла господарів, гостей і публіку, й почалися запальні танці.\nЕнергетика й емоції вихлюпнули за край, і будинок театру “Ґарджєніце” підхопило потужним потоком і, немов велетенський зореліт, підняло у нічне зимове небо. І лише той, хто, втомившись від танцю, прихилився до темного вікна, побачив, як віддаляється земля, і, ще не встигнувши здивуватись, упізнав у маленькій світляній точці Ґарджєніце – світло в снігах.


У Вінницькій області дорожники розпочали аварійний ремонт :: Служба автомобільних доріг у Вінницькій області\n» Прес-центр » новини » У Вінницькій області дорожники розпочали аварійний ремонт\n11.02.2019 версiя для друку\nУ Вінницькій області дорожники розпочали аварійний ремонт\nновиниремонт дорігпоточний середній ремонтліквідація ямковостіексплуатаційне утриманнязбереження дорігстатті\nПричин виникнення деформацій є багато. Через брак фінансування впродовж минулих 10 -20 років порушено міжремонтні строки робіт по збереженню доріг; значне збільшення інтенсивності руху, перевантаження великовагового транспорту, зношеність покриття, вплив погодних умов – це сукупність чинників через які дороги знаходяться на 80 відсотків в поганому стані. Ще однією важливою причиною сьогоднішнього стану доріг, є відсутність чіткого плану дій впродовж років незалежності. Ремонти, що проводились були хаотичними та керувались лише принципом аварійності ділянки.\nЗ 2017 року Укравтодором розроблену чітку стратегію ремонту доріг за маршрутним принципом та прийнято ряд важливих реформ для системного фінансування проектів. Для порівняння за 5 років з 2012 до 2017 року в області було відремонтовано поточним середнім ремонтом 56,1 км, а за період з 2017 по 2019 роки відновлено понад 220 км.\nТак на дорогах, що не ремонтувались роками, після попереднього обстеження виявлено понад 400 тисяч м2 ямковості. Це дороги міжнародного, національного, регіонального та територіального значення.\nНа сьогоднішній день головним завданням є забезпечення проїзду. Для цього, на замовлення Служби доріг, виконується аварійний ремонт, найбільш зруйнованих ділянок. Щоденно в області працюють від 15 до 20 бригад. Станом на 11 лютого відремонтовано близько 4000 м2 покриття. В місцях, де необхідні більш потужні ремонти картами, наразі працюють із щебеневими сумішами, до настання сприятливих погодних умов. Коли середньодобова температура сягне позначки 5-10 градусів тепла, в області розпочнуться масштабні ремонти автошляхів.


Комаровський розповів, як збити температуру при безпорадності ліків. Politeka\n6 січня, 01:48\nДоктор Комаровський розповів, що робити, якщо жарознижуючі препарати не допомагають\nУкраїнський педіатр Євген Комаровський опублікував на своїй сторінці в Instagram відео, що присвячено його передачі “Школа доктора Комаровського”. У цьому фрагменті передачі він відповідає на питання “що робити, якщо жарознижуючє не збиває температуру у дитини?”.\n“Перш за все варто подумати: “а чи є нам чим потіти?”. Це головне питання. У більшості випадків неефективність жарознижуючих – це дефіцит рідини в організмі”, – сказав Комаровський.\nДругий же причиною може бути те, що батьки дали лікарський препарат у незручній лікарській формі.\n“Наприклад, свічка. Вона при температурі більше 38,5 ° C просто лежить в попі і нікуди не всмоктується. Тобто потрібна рідка лікарська форма у великому обсязі води”, – пояснює доктор.\nТакож він зазначив, що якщо організм не зневоднений, а жарознижуючі все так же не діють, то це тривожний дзвіночок і вам необхідно звернутися за лікарською допомогою.\n«Відсутність ефекту від жарознижуючих засобів – один з чинників, які зумовлюють необхідність звернення за лікарською допомогою. Тобто, якщо жарознижуючі допомагають – можете спокійно чекати, але, якщо не допомагають – давайте метушитися», – пише Комаровський.\nЛікар додав, що при споживанні лікарських препаратів, якими б хорошими вони не були, не варто очікувати швидкого одужання.\n«Якщо було 39,0 С, а стало 38,5 З після жарознижуючого, то вже добре», – підкреслив лікар.\nЗазначимо, раніше Євген Комаровський розповів, коли при невисокій температурі потрібно дати жарознижуючі.\nЗнаменитий педіатр Євген Комаровський знову поспішає до вас на допомогу з докладним описом невідкладної допомоги при кашлі, на який не діють ліки. Доктор Комаровський описав в своєму телеграм-каналі що необхідно зробити, щоб полегшити дихання пацієнта, якого замучив завзятий кашель.\nТеги: Евгений Комаровский , лекарства , температура


27 Січня 2021, 06:24:45\nСторінок: 1 ... 76 77  Вниз\nАвтор Тема: Чи будемо ми господарями в себе вдома? А чи не хворе у нас суспільство? Чи відчуваємо МИ себе УКРАЇНЦЯМИ? (Прочитано 345381 раз)\n« Прочитано #1540 : 29 Листопада 2020, 23:41:28 »\nЦитата: Tad від 29 Листопада 2020, 13:33:27\nТреба ділитись і звільнятись . Бойки від гуцулів , лейони від лемків Зато місцевих князьків буде\nдумаю що якраз для кацапів це буде на всі 146% більш ніж актуально . І більш ніж впевнений що ти Таде ще й будеш брати активну участь в поділі кацапії .А як лише кацапія здохне - то всі проблеми армян чи інших країн вирішаться самі собою досить швидко .\n« Прочитано #1541 : 09 Грудня 2020, 17:14:28 »\n« Прочитано #1542 : 15 Грудня 2020, 20:57:30 »\nОсь, чому я вважаю, що Пероксид має рацію!!!\n« Останнє редагування: 15 Грудня 2020, 21:04:18 від yurko »\n« Прочитано #1543 : 16 Грудня 2020, 08:22:35 »\n"Вiдповидальнiсть за наслiдки неправильних рiшеннь , прийнятих на найвищлму рiвнi , нестиме все населення"\nСаме за це стояв святий Майдан ! За те як тепер вiльно дихати стало\n« Прочитано #1544 : 16 Грудня 2020, 14:55:11 »\nщось тебе Таде уже починає клинити . Невже там так на тебе мороз впливає ? ЧИ ти вважаєш що рюцкє ваньки уже так "вільно дихають" що навіть можуть розказати іншим як треба дихати ?\n« Прочитано #1545 : 22 Грудня 2020, 15:04:51 »\nСкандал на Закарпатті: як місцеві мешканці взяли в облогу прикордонний підрозділ, Кордон.UA\n« Прочитано #1546 : 05 Січня 2021, 22:10:42 »\nХоч він і ... але доволі розумний ...\nтому цікаво послухати\n« Прочитано #1547 : 06 Січня 2021, 14:50:13 »\n« Прочитано #1548 : 06 Січня 2021, 17:37:42 »\nНу тепер ти розумієш , чому треба триматись подальше від сраної кацапії і якомога скоріше вводити стандарти ЄС ?\n« Прочитано #1549 : 07 Січня 2021, 18:06:19 »\nКАЛУШ курортне місто\n« Прочитано #1550 : 07 Січня 2021, 18:47:31 »\nКАЛУШ курортне місто ?\nЯ щось прогавив ?\nСторінок: 1 ... 76 77  Нагору


На Гагаріна у Чернівцях автомобілі стоять з порізаними шинами | Новини\nНа Гагаріна у Чернівцях автомобілі стоять з порізаними шинами\n09:33, 5 вересня 2018 р.\n4 вересня приблизно о 19.00 на цій ділянці дороги поруч з тротуаром припаркувались чотири легкові автомобілі, які постраждали через аварійну вибоїну.\nПоблизу кожної з машин стояли запаски. У автівок - щонайменше по одному пробитому колесу. Автомобілю "Ніссан" не пощастило ще більше - обидва правих колеса легковика під час руху проїхались по гострій частині бруківки, яка буквально проколола шини, пише molbuk.ua\n#Чернівці #вибоїна #автомобіль


Без права на забуття | Борова\nHome→Новости→Без права на забуття\n← Організували. провели. перемогли!\nвечір, центр села… →\nКнига під такою назвою незабаром вийде у світ. У ній розповідається про Голодомор 1932-1933 років на Фастівщині. Це – не історична минувшина, а незагоєна рана всенародної Пам’яті і Скорботи у наших серцях.\nУкраїна тоді була моргом просто неба. Хрестів не ставили, бо не встигали. До реєстраційних книг імен не вносили, бо не було сили в живих. Однак мільйони тих людей не розчинились ані в часі, ні в просторі. Багато імен стають відомими. Стіна, що відділяла від поколінь правду про жахи Великого голоду, стає тоншою.\nКожне свідчення людей, які пережили Голодомор, кожен факт з архівних матеріалів дають право зробити висновок, що це була велика трагедія українського народу. Це – енциклопедія горя і смутку. Це – наш біль, це – наша пам’ять. Цей біль Голодомору болить не тільки тим, хто пережив страшні часи, а й молодшому поколінню.\nПам’ять невмируща. Хоч би як не нищилася вона впродовж багатьох років, ми не забули. Бо не маємо права на забуття. Від імені тисяч людей-мучеників сьогодні говорять вони – ті, хто вижив. Їхні розповіді омиті сльозами. Ці спогади важко читати. А ще важче через багато років уявити той жах.\nОчевидці тих подій не пам’ятають, чи була того року весна, чи прилітали до людських осель лелеки, чи співали солов’ї… Туга огорнула їхні душі. Не забувається їм те пекло, коли тихо помирали старі і хворі. Трупи померлих залишалися лежати між живими, байдужими вже до всього.\nЗа різними оцінками, від Голодомору в страшних муках відійшли з життя мільйони людей. Щодня помирало 25 тисяч, щогодини – 1000, щохвилини – 17. Тільки в нашому місті та районі протягом 1932-1933 років померли понад 4300 осіб.\nОсновні причини голоду – колективізація, ліквідація куркульства як класу, насильницька політика хлібозаготівель. Селяни не хотіли добровільно йти в колгоспи, і у них силоміць забирали все – і землю, і худобу, і реманент. Непокірних, більш-менш заможних, виселяли до Сибіру, по дорозі до якого багато з них гинули. Ціна такої колективізації виявилася жахливою: сотні тисяч депортованих людей, мільйони загублених життів.\nНа Фастівщині віддзеркалювалося все, що діялося в масштабах України.\nРозкуркулили діда Степана Антоновича Півня із села Червона Мотовилівка та трьох братів із села Кищинці – Федора, Прокопа і Василя Грищенків за те, що їхні хати були вкриті залізом. У тих таки Кищинцях розкуркулили діда Лук’яна з бабою Федоскою (у них було восьмеро дітей), сім’ю Савки Дейнеги; Назара Басок, Полікарпа Грегуля, Мусія Нестеренка, які мали млина. Жінка останнього, звали її Одаркою, сама з дитям пішла на кладовище і там чекала на смерть. Її знайшли на трупах з малесеньким мертвим дитятком, яке тримало в ротику сосок груді.\nУ цьому селі побили Саву Мороза буцімто за те, що не здавав хліба, якого в нього давно вже не було. Закрили його в коморі, тільки через добу випустили, і він помер наступного дня. Талимона Кадькаленка, Ореста з п’ятьма дітьми, Полікарпа Грегуля вигнали із власних хат. Останній втік у Бучу, але його знайшли і посадили у в’язницю.\nТаке страхіття творилося і в інших селах Фастівщини. Розкуркулили діда Ольги Миколаївни Філоненко і вигнали з дому (с. Борова); діда Івана Олексійовича Сапури із Томашівки вислали в Сибір, разом із ним забрали і Кузьму Гульоватого, батька Наталії Кузьмівни Беркун (с. Ярошівка); сусіда Михайла Павловича Чернухи (с. Мотслобідка) та батька Явдохи Танасівни Шарай (с. Королівка) вигнали з хат і вислали за межі України.\nСкільки було їх, таких вигнанців? Важко сказати. А може, хто й підраховував, точно підраховував, бо це ж показники темпів колективізації! Це – показники роботи “активістів”! Чим більше розкуркулено, тим менше “ворогів народу” залишиться. Це все робили “активісти” тоталітарної системи, їм надавалося право робити з людьми що завгодно. Це вони складали списки, кого розкуркулити, кого вислати до Сибіру, в кого все забрати до зернини, винести з хати навіть варену їжу. Замість того, щоб рятувати селян від голоду, вони залишали їх віч-на-віч з голодною смертю.\nЩе одним із надзвичайних методів “боротьби” за виконання хлібозаготівель стало занесення на “чорну дошку” тих колгоспів, які особливо відставали у виконанні планів. Селяни Фастівщини теж цього боялися, бо рішення про занесення на “чорну дошку” супроводжувалися припиненням постачання у село будь-яких товарів, навіть мила, солі, гасу. До того ж, на колгоспи накладалися грошові штрафи, у них забирали худобу, їхні трудівники позбавлялися навіть надії на якусь допомогу.\nВ газеті “Більшовицька будова” №16 за 24 січня 1932 року наводиться перелік сіл, які занесені на “чорну дошку”: Велика Офірна, Кадлубиця, Мала Офірна, Мала Снітинка, Дмитрівка, Веприк, Королівка, Велика Снітинка, Томашівка, Хвастівець, Червона, Волиця, Снігурівка, Заріччя, Півні, Пришивальня, Дорогинка, Оленівка, Дідовщина, Паляниченці, Ярошівка, Триліси, Бортники, Кищинці. Заносились на “чорну дошку” і голови сільрад, які “ганебно зривали хлібозаготівлі” в районі.\nСеляни голодували. Катастрофічно не вистачало хліба. У Москві про це знали. Не могли не знати! Досить згадати хоча б лист (а їх було три) до Сталіна, який підписали 234 жителі фастівської Снігурівки. Люди благали про допомогу, бо їхні діти пухли від голоду. Ще один документ – анонімний лист із Фастова до ЦК ВКП(б): “Наши рабочие и колхозники не имеют ни куска хлеба и даже есть такие, что не имея ничего, с голода пухнут. Лошади в колхозах дохнут, а люди делят и едят, что и приводит к массовому заболеванию. Спрашивается, почему в Воронеже, Анновке, Москве, Кубани, Тифлисе, Крыму есть хлеб дешевый, сколько угодно и какой угодно, а на Украине нет? В настоящее время невозможно проводить на деревнях действительную политику Ленинской партии большевиков. Политическое настроение крестьян – невозможное, а это угрожает крепости сплоченности тыла в случае войны”.\n“Я бачив, що в Росії пуд хліба 10 крб., а на Україні – 80 крб. – і немає, – згадується в іншому анонімному листі з Фастова, надісланому до ЦК ВКП(б) – і всі їдуть в Росію. У нас, коли в колгоспника буде 10 фунтів, так забирають. Зараз колгоспники мають поганий погляд на колгоспне будівництво. Я робив у колгоспі рік на тракторі і маю 250 трудоднів, а одержав 12 пудів хліба і більше нічого. Як можна прожити? Я обірваний, голодний, мені навіть соромно про це Вам писати, бо я – людина молода, маю 19 років”.\nНавіть ці свідчення очевидців дають впевненість у тому, що Голодомор був штучно зорганізований. Бо чим інакше можна пояснити садистську і планомірну жорстокість, з якою діяла машина терору і нищення – тоталітарний режим Сталіна та його оточення?\nВимирали не тільки від фізичного виснаження, епідемій, канібалізму, а й гинули від смертних вироків. Тисячі людей було засуджено відповідно до закону, названого у народі “законом про п’ять колосків”. Хто їх підніме в полі, аби не померти з голоду, тому розстріл чи ув’язнення з конфіскацією всього майна. Ув’язнили Ольгу Ігнатенко з Дорогинки. Два роки концтаборів отримала і Марфа Красун, бо несла жменьку тих зловісних колосків для дітей. Їх у неї було четверо, і всі вони померли з голоду…\nТрагічно закінчилася доля маленького зовсім хлопчика, до того ж німого, із села Волиця. Його сім’я дуже голодувала. Не маючи по кілька днів ані крихти в роті, він був змушений красти, аби хоч чимось закропити душу. Ходив він до сусідів – Ніни Яківни Островської (Сергієнко), вона була тоді маленькою дівчинкою – і хапав нишком із казанка дрібнюсіньку картоплю. І гарячу їв. Так один, другий раз… З’їв якось кілька картоплин, встиг тільки охнути – і помер.\nГолод гнав селян у пошуках їжі в різні міста та за межі України. Очевидці тих подій повідомляють, що із Королівки виїхала майже половина людей, залишилися тільки немічні, які не могли рухатись. Їздили селяни й міняти одяг на харчі, але не завжди ті поїздки були успішними. Так, аби врятувати сім’ю від голоду, мама Явдохи Теофанівни Дейнеги (с. Кищинці) взяла із собою кілька хусток і батькового кожуха, щоб виміняти за них трохи зерна. А коли поверталася додому, міліціонери на станції пограбували її – забрали все борошно, залишили тільки висівки.\nУ Фастові теж був голод, але не такий страшний, як у селах. Продуктів майже не було. Люди харчувалися бідно. Не набагато краще жилося й робітникам. Проте вони отримували хоча б мізерні пайки хліба. Щомісячне постачання хлібом робітників Фастова 1933 року зменшилося порівняно з вереснем 1932 року із 442 до 161 тонн. Приїжджі, виснажені і знекровлені, поступово вимирали, хоч їх і годували в їдальнях якоюсь “баландою”. На вулицях траплялися моторошні сцени: люди поспішали у своїх справах, а на землі лежали знесилені голодом діти й дорослі. Часто на них майже не звертали уваги.\nГолодні українці не мали змоги виїжджати не тільки за межі СРСР, а й до інших радянських республік, оскільки на всіх шляхах стояли так звані загороджувальні загони НКВС. Не дозволяли селянам їхати за хлібом навіть у Київ! Мешканців села немовби прив’язали до населених пунктів, позбавили будь-яких засобів існування. Виїзд із колгоспів під будь-яким приводом був суворо заборонений. А заклик до виходу з колгоспу прирівнювали до державного злочину.\nВзимку й особливо навесні 1933 року у нашому районі, довідуємося із “Записки по прямому проводу Київського обласного відділу ДПУ голові ДПУ УРСР про кількість голодуючих районів та населених пунктів області й надання продовольчої допомоги населенню на 1 березня 1933 року”, голод охопив 21 населений пункт, 950 голодних сімей, голодувало 1391 чоловік дорослого населення, голодувало 2649 дітей, 103 хворих, було 22 опухлих, 60 померло, навіть зафіксований один випадок трупоїдства.\nСумні події 1933 року яскраво відтворено у листі дипломата з Харкова – консула С.Граденіго від 31 травня 1933 року. Він повідомив Королівську амбасаду Італії в Москві про жахливі факти голодомору в Україні. Ось про що він писав тоді: “На базарі вранці 21 травня мертвих поскидали, як купи шмаття, у болото з людського гною. Вранці 23-го я їх нарахував уже 51. Одна дитина ссала молоко з грудей мертвої матері, з посірілим обличчям. Перед консульством міститься міліційний відділ: кожної хвилини чуються розпачливі крики: “Не хочу йти до бараків смерті, залиште мене вмирати в мирі!” Опухлих перевозять товарним поїздом у поле і залишають їх за 50-60 кілометрів від міста, щоб там помирали, ніким не бачені. Коли приїздять на місце, де їх скидають, то викопують великі ями і витягають з вагонів усіх мертвих. Пильно не дбають, щоб не звертати завеликої уваги на дрібниці, і часто можна побачити, як кинутий у яму оживає й рухається в останньому прояві життя…”\nГолодомор також відбувався в басейні річки Волга та на території Північного Кавказу, але такі наслідки і масштаби, як в Україні, він мав лише в місцевостях, де проживали етнічні українці.\nЗнаємо, що від голоду вимирали не тільки сім’ями, а й вулицями і цілими селами. А завезені в такі села російські селяни (читайте роман Василя Гроссмана “Все течет”), згрібши і спаливши рештки людей, не витримували цього рознесеного над чорноземом запаху смерті й поверталися додому, бо їм вчувався плач жінок, збожеволілих від голоду, змішаний з криком і сміхом стогін вимерлих сіл…\nДзвін пережитої трагедії долинув і до нашого покоління. І ми, почувши цей дзвін, не маємо права його забути.\nВолодимир Сухенко, старший науковий співробітник Фастівського державного краєзнавчого музею, член Національної спілки краєзнавців України\n“1933 рік був страшнішим для мене, ніж роки воєнного лихоліття, – згадує Євдокія Анатолівна Миронко з Оленівки. – Мої батьки вступили до колгоспу в 1930 році. Той рік називали стовідсотковим. У 1932 році на нашу сім’ю було накладено, як тоді говорили, “тверде завдання” зі здачі хліба державі. Батько віддав хліба стільки, скільки вимагали. Після цього було вдруге накладено “тверде завдання”. Батько змушений був віддати весь хліб. На початку січня 1933 року знову послідувало “тверде завдання” – вже третє. Але віддавати не було чого. Настав чорний день. До нас прибула бригада так званих “активістів” із села та району. Вони забрали у нас буквально все: останні рештки хліба, навіть картоплю, буряки й квасолю. Забрали і корову. Сім’я наша – з дев’яти душ: батько, мати, дід і баба, п’ятеро дітей, і їсти нам буквально нічого не залишилося. “Активісти” очистили і перерили увесь наш двір і забрали батька з собою кудись на цілий місяць. Повернувся він постарілим, слабим. Якщо спочатку ще якось перебивалися з їжею, то пізніше мати почала запарювати просяну полову, і ми її їли, а потім кричали, бо дуже боліли животи. Навесні стало легше, бо почав рости бур’ян: кропива, лобода. Мати варила цей бур’ян. Їли ми і цвіт акації.\nУ травні помер батько. Слідом за ним – дід і баба. Ховали їх без домовини, кидали в яму по кілька тіл, бо не було кому ями копати…\nВосени 1932 року на городі у нас було посіяно трошки жита. Це нас і врятувало: мати зрізала колосочки, коли вони почали наливатися, виминала зерно, розтирала камінцями, бо забрали в нас ступу, і варила куліш. Спасибі цьому кулішу…”\n“Апогею зубожіння селян досягло в 1932-1933 роках. Кожен рятувався, як міг, – згадує очевидець Голодомору Ольга Опанасівна Онищенко. – Поїли худобу, птицю, собак, кішок, ворон і горобців. Зі ставків повитягали коріння, яке мололи чи товкли разом із просяною або гречаною половою, і пекли балабушки. Я, вже пухла з голоду, пробувала їх їсти, але не змогла… Але дехто їв і таке. Серед зими і ближче до весни люди стали масово “поправлятися”. В селі не було, крім активістів, жодної людини, в якої б не пухли ноги. У багатьох обличчя спочатку були, як у скелетів, а потім стали блищати від пухлини. А потім з’явилися перші мерці…\nМоя сусідка Марія, молода матір, відчуваючи, що за день-два вона вже нічим не зможе допомогти двом своїм діткам, взяла маленьку Катрю на руки, а Павлика за руку і пішла, ледве посуваючи пухлими ногами, на залізничну станцію Фастів. У залі чекання ніхто милості не подавав, там дітей і пухлих голодуючих було повно. Голодні діти не плакали, а тихенько скиглили, і вона вирішила їх лишити: може, хтось змилується, забере. Прилаштувала малечу на пероні, а сама кілька разів відходила, спостерігала здалеку і знову в нестямі поверталася. Нарешті, переступаючи через колію, впала і втратила свідомість. Скільки пролежала в забутті – не пам’ятає. Коли надвечір її привела до тями якась єврейка, дітей на пероні вже не було. Усвідомивши це, Марія з радості чи жалю знову втратила свідомість… Потім та жінка допомогла їй дістатися до Києва і влаштувала в своїх знайомих служницею. Так вона вижила. А дітей своїх до самої смерті шукала і не знайшла”.\n“Це був десь квітень-травень 1933 року, – пригадує свідок голодомору Надія Миколаївна Ночник з Фастова. – На залізничній станції зупинився ешелон, двері відкрили люди в червоних картузах. З відкритих вагонів виповзали люди – це були чоловіки і молоді хлопці, жінки і діти. Вони ледве йшли вулицею Фастівською (тепер Якубовського), але вони знали, куди йшли: в радгосп “Червоний Гвардієць”, бо їм сказали, що там дадуть роботу й їжу. Звідки були ці люди, ніхто не знав. Вони були голодні, їли все, що могли: листя, клей на деревах, навіть траву, яка тільки починала проростати. Підійшли до нашого двору два чоловіки. Один із них просив їсти. Я зайшла в хату, мати для нього насипала в тарілку супу, я взяла ложку і понесла. Я тільки наблизилась, як він схватив цю тарілку і за хвилину випив суп, йому навіть не потрібна була ложка. Але люди, які їли, і ті, що навіть не їли, всі померли через півгодини. Вони лежали, напевне, дня три мертві… Викопали яму і скидали туди трупи. Коли їх закопали, то земля ще ворушилася, бо не всі люди повмирали”.


субота, 08 серпня 2020, 21:22\nСтворення при Кабінеті міністрів постійної Комісії з розшуку зниклих безвісти дасть змогу сформувати реєстр таких осіб за категоріями та вирішить питання діяльності пошукових груп.\nНа цьому наголосив координатор робочої групи з питань зниклих безвісти на Донбасі та військових і цивільних заручників (полонених) Микола Колесник на першому після тривалої перерви її засіданні, повідомляє Офіс Президента.\nНаголошувалося, що на засіданні цієї комісії мають бути присутні родичі зниклих безвісти.\nУповноважений Верховної Ради з прав людини Людмила Денісова розповіла, що на засіданні урядового комітету під головуванням віцепрем'єр-міністра – міністра з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій Олексія Резнікова погоджено постанову уряду про створення та склад комісії, і відповідне рішення може бути ухвалене найближчим часом. Омбудсмен також наголосила на вирішенні питання функціонування секретаріату комісії.\nУчасники засідання обговорили також законопроєкт "Про соціальний і правовий захист осіб, позбавлених свободи внаслідок збройної агресії проти України". Цей документ, зокрема, врегульовує питання виплат особам, визволеним з полону.\nРадник керівника Офісу Президента Михайло Подоляк зазначив, що пропозиції до законопроєкту треба опрацювати за участю представників профільних міністерств і комітетів ВР.\nГолова Консультативної ради у справах ветеранів війни, сімей загиблих (померлих) захисників України Сергій Куніцин запевнив у готовності до співпраці з урядом, омбудсменом, родичами зниклих безвісти та полонених. "Ми готові допомагати вам по всіх напрямках. Готові співпрацювати, допомагати вам по проєктах законів", – сказав він.\nЧитайте також: Родичі полонених, зниклих безвісти та політв'язнів Кремля прийшли на Банкову\nКуніцин також запропонував створити при обласних та районних державних адміністраціях консультативні ради у справах ветеранів війни за участю родичів полонених та зниклих безвісти.\nУчасники засідання домовилися проводити зустрічі раз на два тижні з запрошенням представників уряду та парламенту. На кожному засіданні розглядатиметься актуальна тема, яка стосується діяльності робочої групи.\nНа зустрічі, що відбулася в Офісі Президента, також були присутні родичі полонених та зниклих безвісти, визволені з полону представники кримськотатарського народу, представники громадських організацій.\nДонбас Зниклі безвісти Офіс Президента


Страница: 8. Курсовая по теме Вірусний гипатит С.\nрази), що змінюються періодами їхньої нормалізації. У період клінічно виражених симптомів захворювання хворий відзначає стомлюваність, млявість, нездужання, зниження працездатності, поганий сон, почуття ваги в правому підребер'ї. У 40-45% випадків реєструють внепечіночну прояву захворювання.\nВважають доведеним, що змішана кріоглобулінемия асоційовано з хронічним гепатитом С. Вона реєструється в 42-96% випадків, а в 10-42% має клінічні прояви: слабість, артралгія пурпуру, синдром Рейно, артеріальна гіпертонія, поразка бруньок. До складу кріопреципітата можуть входити РНК ВГС, антитіла до білок кодованих структурною і неструктурною частиною геному ВГС.\nУ якості інших внепечіночних проявів хронічної ВГС-инфекции розглядають: ендокринні (гіпертиреоз, гипотиреоз, тиреоидит Хашимото); гематологічні (ідеопатична тромбоцитопенія, неходжкінская В-лимфома, апластична анемія та ін. ); поразка слинних залоз і око (лімфоцитарний сіалоаденит, виразки роговиці, увеіт); шкірні (пізня шкірна Порфирія, червоний плоский лишай, вузлувата еритема та ін. ); нейромишечні і суглобні (міопатичний синдром, синдром Гійена-Барре й ін.\n); ниркові (гломерулонефрит); автоімунні (вузликовий періартерііт). У більшості випадків внепечінкові прояви реєструються в пацієнтів, схильних до аутоімунних реакцій. В даний час також прийнято вважати інфікування вірусом гепатиту С причиною розвитку гепатоклітиної карциноми [Львов, 1997].\nРідким ускладненням гострого гепатиту С є фульмінантний гепатит при ретроспективних дослідженнях знайшли, що в хворих фульмінантним гепатитом у вік вище 50 років є незалежним прогностичним фактором [Hoofnagle, 1995]. Вірусний Гепатит С часто приводить до хронічного захворювання печінки, і принаймні в 50% хворих розвивається хронічний гепатит. У тих, у кого виникає хронічний гепатит, у 20 - 60% (дані залежать від тривалості спостереження) розвивається .\nэтическая беседа Время и календарь Расчет источника электропитания с бестрансформаторным входом технологический цикл работы оборудования общее Право собственности общие положения виды правовое регулирование дисертация на тему словесные методы в доу боб доул объявление виагра тв Кризис трех лет его характеристика и значение измерительные приборы весы Организация инженерно-технических изысканий способы курения гашиша чпхдхвеяйюъ пхрнпхйю Первая помощь при воздействии низких температур Порядок организации подготовки и выпуска литературы в образовательных учреждениях МВД Росси Понятие свободы Свобода и ответственность личности в обществе реферат по физкультуре 3 класс шпаргалки на английском языке по теории фонетики эволюция региональных структур в россии Государственные пособия гражданам имеющим детей русских поговорок и пословиц


Зернотрейдери виграли, оператори річкового флоту програли. Починаємо серію публікацій про те як саме виглядатиме нова реальність річкового ринку після набуття чинності нового закону у 2022-му році.\nПісля того, як 3-го грудня 2020 року Верховна Рада ухвалила Закон «Про внутрішній водний транспорт», ті учасники ринку, яких не задовольняють його ключові норми (а це «Нібулон» та всі основні оператори річкового флоту) все ж-таки мали надію на те, що Президент України не підпише документ. Втім якраз «під ялинку» Президент поклав підписаний закон.\nВідтак, на те, аби працювати за існуючих умов, не притираючись бортами з флотом під іноземним прапором, який таки допустили до роботи у каботажі, українським судновласникам лишився лише один рік. Адже чинності закон набирає вже з 1 січня 2022 року.\nПід час жвавого обговорення документу ще на рівні законопроекту учасники нарад у стінах Верховної Ради, профільного міністерства тощо, розповідали, що є варіант, що іноземний флот не з’явиться на українських річках упродовж трьох років. Проте, у прикінцевих положеннях такої «щедрості» з боку законодавців так ніхто і не дочекався. Порадувати українських судновласників може хіба що те, що зайва (принаймні, з їхньої точки зору) бюрократична тяганина не торкнеться їх аж до 31 грудня 2035 року. Саме до цієї дати дозволили не отримувати свідоцтво судна внутрішнього плавання тим судам, які внесені до Державного суднового реєстру України ще до набрання чинності закону і мають класифікаційне свідоцтво.\nЩо ми побачимо за цей рік, який лишився до набуття чинності закону? Зовні на ринку річкової логістики суттєвих змін, напевно, не буде. Компанії, які працюють на ринку річкових перевезень, можуть готуватися до того, аби виводити флот з-під українського прапору під більш зручний. Такі тенденції однозначно будуть, хоча процес не буде таким масовим та швидким. Більш того, засилля іноземного прапору на Дніпрі у 2022 році теж не варто очікувати. Хоча хтось з українських гравців однозначно вже цього року приглядатиме річковий флот, який можна узяти для роботи на внутрішніх водних шляхах України.\nЗа час відсутності «річкового» закону логістика вибудовувалася відповідно до ринкових реалій. Поступово формувалися тісні зв’язки великих зернотрейдерів і компаній, які будували власний річковий флот та інфраструктуру. Трейдерів не влаштовувала ані нестабільність «вільних стрілків», які могли перевезти твоє зерно, а могли і піти на більш вигідний на конкретний момент ринок. Так само, як і не влаштовувала їх залежність від основного гравця, який міг перевезти зерно річкою і нарощував потужність – від «Нібулону». Та поступово вони вибудовували тісні зв’язки з компаніями, які розвивали свій річковий флот, отримавши таким чином ключових й надійних річкових перевізників. Зв’язки ці теж не будуть рватися швидко лише тому, що Рада прийняла профільний законопроект, який надав більше переваг іноземному флоту, аніж українському.\nТа навіть маючи надійного партнера-перевізника, конкуренція між судновласниками вигідна для кожного із великих зернотрейдерів, які й доносили це як до авторів законопроекту, так і до тих, хто голосував за нього. Власне, трейдери без власного річкового флоту виступали за допуску іноземного прапору на річку ще тоді, коли флоту було ще недостатньо і системно вкладався у його будівництво один лише «Нібулон». За той час, як законопроєкт у тих чи інших варіаціях проходив голосування у різних складах Верховної Ради, деякі компанії стали інвестувати у будівництво річкового флоту та купувати і модернізувати вживаний флот з Європи. Нині ж, особливо зважаючи на неурожай уздовж Дніпра, дефіциту флоту на ринку не відчувається. Закон має вплинути на вартість послуг на перевезення річкою. Так само, як раніше розвиток портової інфраструктури призвів до того, що вартість перевалки суттєво зменшилася.\nРаніше намітився тренд до збільшення річкового флоту. «Агровіста» восени 2020 року отримала нову баржу, яка може перевозити відразу 6000 тонн. Подібний флот будуватиме і «Нібулон», відповідно до його плану розвитку. Намір будувати великі баржі озвучували також «Укррічфлот» та «Грейн-Трансшипмент». Бо це дає конкурентні переваги: коли цей флот доповнюється меншим, який використовується для довантаження великої баржі у інших точках, а не на самому лише річковому терміналі, де завантажена основна партія. Власне, на цьому ринку виграватимуть ті компанії, які мають не лише свій флот, але й власні термінали та автопарк («Нібулон», «Агровіста», «Грейн-Трансшипмент», «Аскет-Шиппінг» та інші). І надалі, гадаю, ми будемо спостерігати втілення більш ефективних логістичних рішень.\nПід час «Річкового Форуму 2021», який відбудеться у березні в Києві, організатори обіцяють присвятити обговоренню нового річкового закону та створеної ним нової реальності на ринку окрему дискусійну панель. Тож, запрошуємо всіх відвідати наш Форум. Точна дата та місце проведення буде оголошена наприкінці січня.


КБ «Луч» та «Радіонікс» провели чергові пуски ракет з модернізованого ЗРК С-125М «Печора»\nВітчизняна компанія «Радіонікс» та Державне підприємство «Державне Київське конструкторське бюро «Луч», провели пуски ракет з модернізованого ЗРК C-125М «Печора».\nПро це повідомляє прес-служба КБ «Луч».\nВ ракеті 5В27Д-М2 встановлюється активна радіолокаційна головка самонаведення. На початковій ділянці, ракета рухається по аеробалістичній траєкторії, такий політ ракети істотно збільшує дальню межу зони ураження ЗРК C-125М.\nДальня межа зони ураження з новими ракетами, становить 40 км, максимальна висота зони поразки - 25 км. Це вже не перші успішні пуски нових ракет, попередні стрільби були проведені у жовні минулого року.\nмітки: відео, зрк, луч, ппо, радіонікс, С-125


СКАЧАТЬ РЕФЕРАТ Методика загальної оцінки стану підприємств на ринку за даними фінанансової звітності Бухгалтерский учет Экономика и Финансы рефераты курсовые дипломы контрольные сочинения доклады\nЕЛЕМЕНТИ ОПЕРАЦІЙНИХ ВИТРАТ Найменування показника Код рядка За звітний період За попередній період 1 2 3 4 Матеріальні затрати 230 Витрати на оплату праці 240 Відрахування на соціальні заходи 250 Амортизація 260 Інші операційні витрати 270 Разом 280 III. РОЗРАХУНОК ПОКАЗНИКІВ ПРИБУТКОВОСТІ АКЦІЙ Назва статті Код рядка За звітний період За попередній період 1 2 3 4 Середньорічна кількість простих акцій 300 Скоригована середньорічна кількість простих акцій 310 Чистий прибуток, що припадає на одну просту акцію 320 Скоригований чистий прибуток, що припадає на одну просту акцію 330 Дивіденди на одну просту акцію 340 Керівник Головний бухгалтер Додаток 3. Форма Звіту про рух грошових коштів Звіт про рух грошових коштівза 20 р. Форма 3 Код за ДКУД 1801004 Стаття Код За звітний період За попередній період Надходження Видаток Надходження Видаток 1 2 3 4 5 6 I. Рух коштів у результаті операційної діяльності Прибуток (збиток) від звичайної діяльності до оподаткування 010 Коригування на: амортизацію необоротних активів 020 X X збільшення (зменшення) забезпечень 030 збиток (прибуток) від нереалізованих курсових різниць 040 збиток (прибуток) від неопераційної діяльності 050 Витрати на сплату відсотків 060 X X Прибуток (збиток) від операційної діяльності до зміни в чистих оборотних активах 070 Зменшення (збільшення): оборотних активів 080 витрат майбутніх періодів 090 Збільшення (зменшення): поточних зобов'язань 100 доходів майбутніх періодів 110 Грошові кошти від операційної діяльності 120 Сплачені: відсотки 130 X X податки на прибуток 140 X X Чистий рух коштів до надзвичайних подій 150 Рух коштів від надзвичайних подій 160 Чистий рух коштів від операційної діяльності 170 II. Рух коштів у результаті інвестиційної діяльності Реалізація: фінансових інвестицій 180 X X необоротних активів 190 X X майнових комплексів 200 Отримані: відсотки 210 X X дивіденди 220 X X Інші надходження 230 X X Придбання: фінансових інвестицій 240 X X необоротних активів 250 X X майнових комплексів 260 X X Інші платежі 270 X X Чистий рух коштів до надзвичайних подій 280 Рух коштів від надзвичайних подій 290 Чистий рух коштів від інвестиційної діяльності 300 III. Рух коштів у результаті фінансової діяльності Надходження власного капіталу 310 X X Отримані позики 320 X X Інші надходження 330 X X Погашення позик 340 X X Сплачені дивіденди 350 X X 1 2 3 4 5 6 Інші платежі 360 X X Чистий рух коштів до надзвичайних подій 370 Рух коштів від надзвичайних подій 380 Чистий рух коштів від фінансової діяльності 390 Чистий рух коштів за звітний період 400 Залишок коштів на початок року 410 X X Вплив зміни валютних курсів на залишок коштів 420 Залишок коштів на кінець року 430 X X Керівник Головний бухгалтер Додаток 4. Форма Звіту про власний капітал ЗВІТпро власний капіталза 20 р. Форма 4 Код за ДКУД 1801005 Стаття Код Статут-ний капітал Пайо-вий капітал Додат-ковий вкладе-ний капітал Інший додат-ковий капітал Резерв-ний капітал Нерозпо-ділений прибуток Неопла-чений капітал Вилу-чений капітал Разом 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Залишок на початок року 010 Коригування: Зміна облікової політики 020 Виправлення помилок 030 Інші зміни 040 Скоригований залишок на початок року 050 Переоцінка активів: Дооцінка основних засобів 060 Уцінка основних засобів 070 Дооцінка незавершеного будівництва 080 Уцінка незавершеного будівництва 090 Дооцінка нематеріальних активів 100 Уцінка нематеріальних активів 110 120 Чистий прибуток (збиток) за звітний період 130 Розподіл прибутку: Виплати власникам (дивіденди) 140 Спрямування прибутку до статутного капіталу 150 Відрахування до Резервного капіталу 160 170 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Внески учасників: Внески до капіталу 180 Погашення заборгованості з капіталу 190 200 Вилучення капіталу: Викуп акцій (часток) 210 Перепродаж викуплених акцій (часток) 220 Анулювання викуплених акцій (часток) 230 Вилучення частки в капіталі 240 Зменшення номінальної вартості акцій 250 Інші зміни в капіталі: Списання невідшкодованих збитків 260 Безкоштовно отримані активи 270 280 Разом змін в капіталі 290 Залишок на кінець року 300 Керівник Головний бухгалтер\nНеймовірно підскочили ціни, процвітала спекуляція. За таких обставин будь-яка іскра, впавши на вогненебезпечний грунт, могла миттєво перетворитися на гігантську пожежу. Врешті так воно й сталося. Розпочатий 17 лютого на Путилівському заводі страйк був швидко підхоплений робітниками інших підприємств Петрограда. Більшовики, вміло використовуючи ситуацію, що склалася на 23 лютого — Міжнародний день жінки — робітниці, спрямували масове невдоволення у русло загального політичного страйку, впевнено вели його по висхідній лінії, невпинно стимулюючи боротьбу трудящих висуненням революційних лозунгів та особистим прикладом у битвах на передовій лінії, на вирішальних ділянках протиборства. Вони також здійснили енергійні кроки щодо залучення на свій бік військ та озброєння народу. Коли на світанку 27 лютого учбова команда Волинського полку (він був сформований переважно із українських бранців) відмовилася коритися офіцерам і стала в ряди повсталих, це відбило не лише глибоку ненависть до війни, її зачинщиків, а й назріваюче усвідомлення ролі армії, солдатської маси в суспільному житті\nНа рівень рентабельності галузі впливатиме наявність у ній низькорентабельних і збиткових підприємств. В даній дипломній роботі розглянуто рентабельність виробничо- комерційної фірми "Консалекс", яка створена в січні 1997 р. По організаційно-правовій формі - це товариство з обмеженою відповідальністю. ТОВ ВКФ "Консалекс" є комерційною організацією, мета діяльності якої є отримання прибутку шляхом виробничо-комерційної діяльності. Це мале підприємство займається виготовленням консервів на орендованих лініях. ТОВ ВКФ "Консалекс" працює в селищі Кохнівка Кременчуцького району. Виробнича структура управління складається з: Генерального директора: 1. Виконавчий директор. - замісник виконавчого директора: o по технологічним питанням – головний інженер; інженер механік, інженер по технологічному обладнанню, ремонтно- інструментальний відділ; відділ контролю якості. o по виробництву – технолог; рибо роздільний відділ; фасовочний відділ; автоскладальне відділення. o по загальним питанням – складський відділ; транспортний відділ, підсобне господарство; канцелярія: - головний бухгалтер: o бухгалтер o бухгалтер касир.\nДана програма досить проста і зручна у використанні, а тому буде зрозуміла будь-якому користувачу. 3 Аналіз методів рішення задачі Роботу над поставленим переді мною завданням, я розпочав з вибору середовища програмування. Адже потрібно було врахувати всі нюанси обробки інформації, яка має великі розміри. Фактично обробка такого виду інформації є не що іншим, як робота з базою даних. Під базою даних (БД) розуміється велика кількість однорідних даних, організованих певним чином, що відносяться до деякої предметної області і зберігаються на комп'ютерних носіях. БД створюються за необхідністю обробки великих об'єктів однорідних даних. Таких як: списки абітурієнтів, співробітників підприємств (анкетні дані), пропозиція товарів на ринку, облік товарів на складах і т.д. Робота в БД містить у собі такі етапи: - створення структури БД; - введення даних; - редагування структури і даних; - пошук інформації в БД; - оформлення звітів. У Access БД – файл, містить дані у вигляді однієї чи декількох таблиць. Таблиця в БД складається з рядків (записів) і стовпців (полів). Запис містить інформацію про один елемент БД: людину, книгу, одиницю продукції і т.д. і складається з полів, що формують структуру запису .\nДопоміжними є такі документи, в яких викладена думка окремих осіб з економічних питань і явиш, що відбуваються на підприємстві. За даними первинних документів можна зробити висновки про нестачі, порушення, зловживання, розміри матеріального збитку. Дані зведених документів дають можливість зробити умовно точний висновок. Неофіційні і допоміжні документи доказового значення не мають. Але їх можна з успіхом використовувати при виборі напрямків контролю, в оцінці виявлених фактів і у визначенні рівня вини окремих працівників у допущених порушеннях. За змістом письмові докази поділяються на розпорядчі і довідково-інформаційні. Розпорядчі документи містять відомості владно-вольового характеру. Це, наприклад, первинні документи, оголошення про випуск акцій, накази тощо. До довідково-інформаційних належать різного роду довідки, листи, звіти, акти перевірок, протоколи засідань, акти технічного огляду тощо. За формою вони поділяються на прості і нотаріально-завірені. За джерелами докази поділяються на дані, сформовані під контролем аудиторів, адміністрації підприємства, третіх осіб. Найбільшу довіру у аудитора викликають дані, одержані в результаті власного дослідження.


Реферат: "Толокнянка звичайна (ведмеже вушко)"\nГоловна - Різне - Медичні наукиТолокнянка звичайна (ведмеже вушко)\nДізнатися ціну →Додати в закладкиДетальна інформація про роботуВитягСхожі роботиОригінальна роботаВитяг з роботиТолокнянка звичайна (ведмеже вушко)Arctostaphylos uva-ursi (L.) Spreng.Родовое назва — від грецького «arktos» — ведмідь і «staphyle» — виноградна пензель, чи гроно; також латинське uva — виноградна долоню й ursus — ведмідь. Таким чином, і видове і родове назва однаково — ведмежий виноград. Це обумовлена тим, що ведмеді нібито охоче поїдають плоды.Вечнозеленый багаторічний розпростертий сланкий гіллястий кустарничек заввишки 25−130 див. Листя чергові, темно-зелені, злегка блискучі, шкірясті, цельнокрайные, продолговатояйцевидные, довжиною 12−26 мм, шириною 4−9 мм, з сітчастим жилкованием.Цветки розоватые, довжиною 5−6 мм, пониклые, зібрані в короткі верхушечные, малоцветковые, поникающие пензля. Філіжанка залишається при плоді, пятираздельная, з широкоокруглыми зубцями. Вінце кувшинчатый, з пятизубчатым отгибом, всередині покритий жорсткими волосками. Тичинок 10. Плід — червона пятисемянная мучнистая шаровидная ягода діаметром 6−8 мм.Цветет у травні, плодоносить у липні - сентябре.Произрастает у частині Росії, Сибіру, Далекому Сході, серед стосів Кавказу. Зростає переважно в соснових сухих борах, в листяних лісах, на відкритих піщаних місцях, приморських скелях, в заростях кедрової стланика на щебнистых обнажениях альпійського пояса.Заготавливают листя, і пагони навесні, до цвітіння (квітень — липень), потім восени, під час повного дозрівання плодів (вересень — жовтень). І тому зрізають серпами чи ножами невеликі облиственные гілочки. Зривати листя з рослин повністю не слід, оскільки гілки выдергиваются з українським корінням, що веде до знищення заростей. Сушать цілі гілки під навісами чи сушарках, горищах, розкладаючи шаром 5−7 див. Листя відділяють від стебел чи повністю використовують паростки. Термін зберігання 5 лет.Основные діючі речовини — фенологликозиды, головні їх — арбутин (8−15%) і метиларбутин.Листья містять також понад 30−35% гидролизуемых дубильних речовин пирогалловой групи (галлотаннины, эллаготаннины), вільну галловую кислоту — 6%, эллаговую кислоту, вільний гідрохінон, урсоловую кислоту (0,4−0,8%). З іншого боку, містять флавоноїди у вільному вигляді й як глікозидів, гиперозид, кверцетин, кверцитрин і изокверцитрин, мироцитрин і мироцетин, хінну і мурашину кислоти, небагато ефірного масла.Препараты рослини надають антисептичний дію головним чином мочевыделительной системі. Антисептичний дію зумовлено гидрохиноном, що утворюється в організмі під час гідролізі арбутина і выделяющимся з сечею. Завдяки цьому сечові шляху «відмиваються» від продуктів запалення разом із тим знезаражуються. Сеча набуває зелений чи темно-зелений колір. Препарати рослини надають і сечогінний действие.Толокнянку застосовують також за циститах.Отвар листя мучниці готують з розрахунку 10 р листя на 200 мл води. Листя подрібнюють до 0,3−0,5 мм, заливають водою кімнатної температури, кип’ятять 15−30 мін та проціджують. Приймають по їдальні ложці 3−5 разів у день. Відвар бережуть у прохолодній месте.Настой листя мучниці готують ж, як відвар, але заливають киплячій водою, кип’ятять 5−10 мін та наполягають 40 хв. Приймають по 1/3−½ склянки 3−5 разів у день еды.При прийомі великих доз можливі блювота, нудота, пронос та інші побічні явища. Відвари і настої мають неприємний вкус.***Описание рослини. Мучниця — вічнозелене рослина сімейства вересковых. Її називають полукустарником, чагарником, але найчастіше кустарничком. Толокнянку також слід зарахувати до стланцам (сланким деревах і чагарникам). Багаторічні стебла довжиною до 3 м вкриті темно-бурої корою, легко що відшаровується. Молоді галузі зелені чи зеленовато-бурые, мелкоопушенные. Листя чергові, шкірясті, товсті, голі, цельнокрайние, від обратнояйцевид-ных до обратноузкояйцевидных, довжиною 0,8−4,4 див і завширшки 0,2−1,6 див. Квіти у кількості 1−7 на кінцях гілок зібрані в короткі поникающие пензля; на коротких цветоножках; філіжанка маленька, 5-раз-дельная, залишається при плоді, с. короткореснитчаты-ми по краях, округлими зубцями; вінце блідо-рожевий, спайнолепестный, кувшинчатый, довжиною 5−6 мм, з 5-зубчатым отгибом. Плод-несколько лрилюснутая костянка, червона, ягодообразная, з борошнистої м’якоттю, діаметром 6−8 мм, з п’ятьма кісточками. Розмножується переважно вегетативно.Цветет в мае-июне. Плоди дозрівають у липні- августе.Лекарственным сировиною є листя, і молоді облиственные пагони толокнянки.Места проживання. Поширення. Мучниця обыкновенная-широко поширене рослина. У нашій країні росте у лісовій зоні європейській частині, на Уралі, у Західній та Східної Сибіру, Далекому Сході. У європейській частини й Сибіру мучниця зростає у сухих изреженных сосняках з лишайниками, вереском, рідше з брусницями та чорницями, в модринових лісах на піщаних бідних по складу грунтах, в березрво-лиственничных редколесьях; зустрічається на відкритих місцях: вирубках, гарах, приморських дюнах, кам’янистих осипи в альпійському поясі, в лишайниковой тундрі; Далекому Востоке--среди заростей кедрової стланика.Толокнянка звичайна характеризується дуже широкої екологічної амплітудою. По жаростійкості вона поступається рослинам з Сахари, а потенційна морозостійкість листя мучниці з арктичною зони сягає - 70° З. Мучниця дуже нерозбірлива щодо механічного складу і кислотності грунтів та рівня грунтових вод. Добре росте, і при достатньому зволоженні й за умов крайньої сухості. Підвищена вогкість повітря разом із дуже низькими зимовими температурами чинить негативний впливом геть життєвість мучниці. Позитивно чинним до зростання та розвитку мучниці чинником є світло. У лісах європейській частині країни запаси мучниці різко падають зі збільшенням сомкнутости крон.Заготовка і якість сировини. Листя і пагони заготовляють навесні (на початок цвітіння) і восени (після дозрівання плодів). У проміжки між тими термінами заготівлі проводити не можна: у мучниці бурхливо приростають пагони нинішнього року молоді листя, які чорніють при сушінню, роблять сировину нестандартним. У будинку Центральної Якутії сезонний при-роет закінчується зазвичай до дозрівання плодів, але осінню заготівлю сировини годі було починати раніше середини серпня, позаяк у цьому регіоні дочти щорічно спостерігається вторинний приріст, що завершується до середини серпня. У європейській частини країни весняні заготівлі рекомендується проводити з кінця квітня незалежності до середини червня, осенние-с кінця, серпня незалежності до середини жовтня. На сході початок весняних і закінчення осінніх заготовок можуть визначатися термінами сходу чи встановлення снігової покрова.Основной метод заготівлі листя- карбування закорінених втеч — рекомендується для заростей першої категорії, представлених невеликими несомкнутыми куртинами з довгими периферійними гілками. У цьому довгим ножем, чи мотикою обрубують близько 75% площі куртини, залишаючи її центральну частина. Гілки обтрушують, пов’язують в пучки, сушать на свіжому повітрі під навісами чи горищах з хорошою вентиляцією. Висохлі листя обмолачивают, вибирають вручну домішки і стебла і просівають через сито видалення механічних і мінеральних примесей.Побеги можна заготовлювати в заростях другої категорії, де мучниця утворює суцільні килимові зарості. Верхушечные пагони ножицями, секатором чи спеціальними машинами зрізають на деякому рівні від поверхні грунту, залишаючи частина втеч поновлення. Зрізані пагони транспортують до місцеві сушіння, сортують, видаляючи домішки, і сушать надворі під навісами чи сушарках з примусової тягою за нормальної температури 60−90° С.Для успішного відновлення запасів мучниці в заростях першої категорії на заході ареалу повторну заготівлю слід проводити до ніж 4−6-й рік, залежно від родючості грунту. У заростях другої категорії при срезании верхушечных втеч повторні заготівлі слід проводити через 5−7 років; термін регенерації заростей збільшується з погіршенням грунтово-кліматичних условий.Сырье «Ліст мучниці» є сумішшю ламаних і суцільних листя довжиною не менш 1 див, шириною щонайменше 0,5 див. Листя з верхньої боку зелені чи червонуваті (при осінньому зборі), з нижньої світліші, блискучі, з вдавленными жилками. Запах відсутня; смак сильновяжущий, гіркуватий. Дробленое сировину представляє суміш шматочків різної форми розміром від 1 до 8 мм. Числові показники: арбутина щонайменше 6%; вологи трохи більше 12%; листя, втратили нормальну забарвлення, трохи більше 3%; інших частин мучниці і отмерших листя трохи більше 4%; органічної домішки трохи більше 0,5%; мінеральної трохи більше 0,5%. Для незбираного сировини: подрібнених частин, проходять крізь сито з діаметром отворів 3 мм, трохи більше 3%. Для дробленого сировини: частинок, проходять крізь сито з діаметром отворів 0,5 мм, трохи більше 10%,Сырье «Втечі мучниці» є сумішшю суцільних і зламаних втеч, листя" стебел, рідше бутонів і плодів. Стебла слабоветвистые, округлі, в верхню частину зеленкуваті, ми інколи з червонуватим відтінком, у нижній — красновато-бурые, одревесневшие, довжиною до 5 див. Листя чергові, ко-роткочерешковые, шкірясті щільні, довжиною щонайменше 1 див, шириною щонайменше 0,4 див, з верхньої боку сірувато-зелені чи темно-зелені (при осінньому зборі іноді червонуваті), блискучі. Бутони округлі чи овальні, зелені чи рожево-білі, довжиною до 5 мм. Плоди кулевидні, зеленувато- чи красноват тогбурые, діаметром до 8 мм, борошнисті, з п’ятьма кісточками. Запах відсутня. Смак в’язкий, гіркуватий. На сировину припустимо зміст: арбутина щонайменше 6%; вологи трохи більше 12%; золи загальної трохи більше 5%; золи, нерозчинною в 10%-ном розчині соляної кислоти, трохи більше 2%; побурілих листя трохи більше 3%; стебел вгдругих частин мучниці (бутонів, плодів) трохи більше 20%; подрібнених частин, проходять крізь сито з діаметром отворів 3 мм, трохи більше 3%; органічної і мінеральної домішки лише по 0,5%.Упаковывают сировину у мішки масою до 20 кг чи тюки до 45 кг і бережуть у сухих, провітрюваних приміщеннях. Термін придатності сировини 5 лет.Химический склад. Листя мучниці містять арбутин, метиларбутйн, вільний гідрохінон (у сумі 8−16%, іноді до 25%), дубильні речовини пирогалловой групи (30−35%), галловую (6%), эллаговую, хінну, урсоловую (0,4−0,8%), мурашину і інші кислоти, эллагоТанин, галлотанин, ефірну олію (0,01%), уваол, гиперозид, кверцетин, изокверцетин, мирицитрин, мирицетин, вітамін З (256−629 мг%). Зміст основної діючої вещества-арбутина протягом сезону мінливо. Мінімальна ньому в листі посідає фазу зростання молодих побегов-8−10%, залежно від місця произрастания.Применение до медицини. Листя мучниці широко застосовують у вигляді відвару, настою, екстракту як дезінфікуючий і сечогінний засіб при запальних захворюваннях сечового музыря і сечових шляхів (при пиелитах, циститах, уретритах). Лікувальний дію обумовлюється гидрохиноном, що утворюється в організмі хворого при гідролізі арбутина і метиларбутйна. Лікувальний ефект посилюється дією дубильних речовин і продуктів їх гідролізу. Листя мучниці входять до складу мочегонных зборів (чаїв). У окремих випадках прийому великих доз мучниці з’являються функціональні зміни у вигляді нудоти, блювоти, проносу.Список литературыДля підготовки даної роботи було використані матеріали із російського сайту internetПоказати\nПохожие работыНазваниеТипОсновные принципи психології здоров'яРефератРевматоидный артритРефератДЭНС-ТЕРАПИЯ як і його сучасний метод лікування медицинеРефератЭффективность і безпека цетиризина (Летизена) в хворих на алергічний ринітРефератЭкзаменационные тести по шкірним хворобам 4 курсРефератПервичная пика правої гомілки, эритематозно-геморрагическая форма, середній мірі тяжестиРефератСальмонеллезРефератШизофрения в ранньому дитячому возрастеРефератИстория хвороби-рожеві угриРефератБиология гемостазуРеферат


Любомльська центральна районна бібліотек - Городно\nThursday, 30.06.2022, 06:30\nБібліотекар Макарук Надія Михайлівна\nСело Городно розкинулось у мальовничій лісовій місцевості в оточенні трьох невеличких озер :сільське, Озерце, Панське.\nПерша історична згадка про село датується 1487 роком. Тоді у селі була збудована церква святого Луки, яка нині є державним архітектурним пам’ятником. Біля церкви була побудована велика попова хата.\nВ лютому 1951 році на сесії сільської ради було вирішено одну кімнату попової хати виділити під бібліотеку. Першим бібліотекарем став молодий хлопець ентузіаст Поліщук Олексій Григорович. Пропрацював він менше року, тому що отримав повістку в армію. Книгозбірня розпочала з 30 примірників художньої літератури. Читачів на той час було біля 40 чоловік. Улюбленими письменниками були Руданський, Старицький, Кропивницький, Гоголь.\nНаступним бібліотекар став завідуючий сільським клубом Оксентюк Ггригорій Стахович, а у 1952 році Омелянюк Віра Павлівна, яка працювала до 1960 року.\nБібліотеку в кінці 1951 року було переведено в приміщення сільської ради в якій виділили дві невеличкі кімнати.\nБібліотека до 1955 року комплектувалася в основному художньою літературою, багато було книг для дітей. Але з 1955 – почала одержувати ще й галузеву літературу.\nНаселення в селі весь час більшало, і бібліотека уже почала обслуговувати 800 читачів (в тому числі – 246 учнів). Книжковий фонд зріс уже до 8930 примірників книг.\nНевпізнанно змінилося село. Справжнім святом для мешканців села у 1970 році було відкриття нового двохповерхового сільського будинку культури, побудованого на кошти колгоспу. Для бібліотеки виділили дві великі світлі кімнати площею 50м².\nУ 70-х роках бібліотека обслуговувала приблизно 700 читачів. В було створено систематичну і краєзнавчу картотеку. Для дітей розробили алфавітний і систематичний каталог. Проводилась інформаційна, довідково-бібліографічна робота та різноманітні масові заходи.\nГарна бібліотека в с.Городно, велика, світла. Вона має одну з найкращих матеріально-технічних баз.\nНа даний час в бібліотеці працює Макарук Надія Михайлівна. Книжковий фонд нараховує 3 850 примірників. Бібліотека обслуговує в середньому 450 користувачів, з них - 90 дітей.\nЧитачем Городненської бібліотеки є Владика Варфоломій – Архієпископ Рівненсько-Острозький. Він ще з шкільних років цікавиться краєзнавчою і природничо-науковою, історичною літературою. У 2004 році він подарував 80 примірників книг, в тому числі літературу для дітей.\nУ бібліотеці постійно організовуються різноманітні книжкові виставки, полички, перегляди нової літератури, презентації книг, літературно-мистецькі вечори, та інше.\nБібліотека бере участь в районних святах, в обласних конкурсах. Тісна співпраця з школою, сільським будинком культури та іншими установами, ще більше популяризують бібліотеку серед населення.\nВ книгарні діють такі постійні виставки:\n«Волинь, мій рідний краю, душі священне джерело»\n«Село моє, для мене ти єдине», та інші.


3 поширені помилки при виконанні "планки", і як їх виправити - vsyachyna.com\nYou Are Here:→Спорт і фітнес→Зниження ваги→3 поширені помилки при виконанні “планки”, і як їх виправити\n3 поширені помилки при виконанні “планки”, і як їх виправити\n“Планка” – це унікальна вправа, яке одночасно залучає до роботи м’язи преса, спини, стегон і рук. Саме тому її часто включають в найрізноманітніші тренування, а також пропонують різні її варіанти.\nНовачкам слід почати з більш простих варіантів, які дозволять поступово перейти до правильних і більш складним. Наприклад, ви можете почати робити “планку”, спираючись на стілець, а також утримувати позицію всього кілька секунд, постійно збільшуючи цей час.\nНезважаючи на це, виконання даної вправи має деякі особливості, і, якщо робити його неправильно, “планка” не приносить того позитивного ефекту, на який вона розрахована. Нижче представлені найбільш поширені помилки при виконанні даної вправи, а також дані практичні поради, які допоможуть вам оптимальним чином усунути кожну конкретну помилку.\nПомилка 1: вигинання спини\nЯкщо ви не включаєте в роботу м’язи преса, ваші руки почнуть дуже швидко втомлюватися від надмірного навантаження. У такій ситуації природним чином ви починаєте вигинати спину, що створює додаткове навантаження на ваш хребет і не приносить належного ефекту.\nЯк виправити? Для того щоб поліпшити ситуацію, стежте за тим, щоб ваші плечі були прямими і відкритими, а також за тим, щоб долоні були широко розставлені. Як тільки ви розширюєте плечі, це забираєте навантаження з нижньої частини тіла, що допомагає залучити до процесу м’язи преса.\nПомилка 2: опускання стегон\nЯк тільки м’язи преса і рук втомлюються, ви починаєте повільно опускати свої стегна. Це призводить до того, що м’язи преса стають менш втягнутими в роботу, тоді як навантаження на нижню частину тіла збільшується.\nЯк виправити? Для того щоб утримати правильну позицію, спробуйте трохи підняти сідниці. Також, щоб утримати баланс, спробуйте трохи ширше розставити ноги. При виконанні вправи не забувайте ритмічно дихати.\nПомилка 3: погляд вперед або вгору\nЦе найпоширеніша помилка. В цьому випадку, замість того щоб дивитися в підлогу, ви починаєте закидати голову і дивитися в стелю або ж прямо перед собою. Це створює велике навантаження на шию і руйнує всю позицію.\nЯк виправити? Контролюйте свій погляд. Дивитися потрібно в підлогу, тоді ваша шия буде перебувати на одному рівні з іншим тілом. Також можна спробувати трохи витягнути підборіддя, щоб він не виявився у вас на грудях. Положення шиї особливо важливо в тих випадках, коли ви утримуєте “планку” більше однієї хвилини.


Як протикорабельні ракети можуть вирішити морську битву України, - Der Spiegel | ЦЕНТР.ТВ\nНовини » Події » Як протикорабельні ракети можуть вирішити морську битву України, - Der Spiegel\n19:30, 26 травня 2022\nЗа даними США, Данія поставить Україні протикорабельні ракети «Гарпун». Це може бути використано для захисту узбережжя, заявив у понеділок міністр оборони США Ллойд Остін. Доставка є частиною серії нових пакетів допомоги, які близько 20 країн, включаючи Італію, Грецію, Норвегію та Польщу, пообіцяли на віртуальній конференції.\nАмериканський виробник Boeing описує «Гарпун» як «найуспішнішу протикорабельну ракету в світі». Компанія і її попередник McDonnell Douglas, який вона взяла під контроль у 1997 році, поставили 7000 ракет з 1977 року і, армії більш ніж 30 країн використовують цю технологію. Військово-морський флот Німеччини також має її, але тепер замінив «Гарпун» на Naval Strike Missile від норвезької компанії Kongsberg.\nУ Данії, після одного з перших застосувань ракети, була придумана інша назва: «Хоппла-ракета». Тому що 6 вересня 1982 року морський офіцер на фрегаті «Педер Скрам» у південному Каттегаті випадково випустив ракету, яка після польоту на 34 кілометри влучила в зону відпочинку на головному датському острові Зеландія.\nПовністю зруйновано чотири хатини, 130 пошкоджено. Два розслідування прийшли до висновку, що причиною аварії стали як експлуатаційна, так і конструктивна помилка. McDonnell Douglas сплатив збитки. Такі промахи можливі завдяки конструкції, повідомили в Данії.\nНа щастя, на Зеландії ніхто не постраждав. Пізніше «Гарпун» випадково вбив принаймні один раз - коли американський винищувач обстріляв індійське вантажне судно в Тихому океані, але то було переважно навмисне. Іран використав його, щоб потопити іракський ракетний катер у 1980-х роках, як і Сполучені Штати кілька разів з Лівії та іранський фрегат.\nРаптова атака з подібним виробом радянського виробництва дала поштовх до швидкої розробки технології для ВМС США: у 1967 році Єгипет потопив ізраїльський есмінець «Ейлат» трьома ракетами «Стікс» з відстані 31 кілометра від порту Порт-Саїд.\nЩо робить «Гарпун»\nРакети «Гарпун» можуть запускатися з військових кораблів, з підводних човнів, з літаків і з землі. Крилаті ракети довжиною близько чотирьох метрів летять, керовані GPS, на малій висоті над водою і майже зі швидкістю звуку доставляють свої боєголовки вагою близько 220 кілограмів до цілі . Boeing вказує дальність дії як «понад 67 морських миль» (124 кілометри), до 220 кілометрів. Великі військові кораблі, такі як фрегати або есмінці, іноді тонуть після одного попадання "Гарпуна".\n40-річна система постійно розвивалася і продається донині. У 2020 році Boeing виграв замовлення ВМС США на 3,2 мільярда доларів на постачання систем «Гарпун» Саудівській Аравії та шести іншим країнам . Індія також замовила таку зброю.\nЩо з цього отримує Україна\nУкраїна зараз, очевидно, вперше отримує західну зброю такої дальності. У квітні президент України Володимир Зеленський вже попросив Португалію надати ракети «Гарпун». Міністр оборони США Ллойд Остін заявив, що «особливо вдячний Данії». Його обіцянка «допоможе Україні захистити своє узбережжя».\nНеофіційно американські офіційні особи заявили, що кілька інших країн також хочуть постачати «Гарпуни» в Україну. Але, боячись російських санкцій у разі попадання, жоден з них не хотів бути першим – поки не виступили датчани.\nПорти Одеси та Миколаєва, які досі перебувають під контролем України, заблоковані російськими кораблями. ВМС росії продовжують обстрілювати узбережжя з Чорного моря.\nУкраїна дійсно має протикорабельні ракети типу «Нептун» власної розробки з дальністю дії 300 кілометрів і в квітні змогла потопити ними російський крейсер «москва». Але їх запас невеликий.\nТом Карако з Центру стратегічних і міжнародних досліджень і керівник дослідження протиракетної оборони називає анонсовану доставку «Гарпун» «важливим і виваженим кроком для підвищення можливостей та інтенсивності операцій українців проти росіян». Данські ракети «поставлять під загрозу цінні російські кораблі в Чорному морі та в інших місцях». Однак, зауважив Карако, Україні потрібно буде надавати дані з інших країн, щоб навести гарпуни до мети.\nОбсяг поставки незрозумілий\nЦя мета – розірвати російську блокаду українських портів, що принесе користь решті світу, вивільнивши на світовий ринок дуже необхідні українські зернові партії.\nЯкщо в Україні буде достатньо «Гарпунів», російським кораблям доведеться триматися подалі, сказав ZDF експерт із морського флоту Гудзонського інституту Браян Кларк. «Їм ніде сховатися в Чорному морі.» За його оцінками, від 12 до 24 ракет «Гарпун» було б достатньо, щоб зняти морську блокаду.\nПроте, скільки ракет пропонують данці, поки невідомо. Як тільки російські кораблі відступлять, Україна може почати розмінування перед входами в порт. Тільки коли міни знешкодять, шлях для зернових вантажів знову стане вільним.\nДержсекретар США заявив, що підтримка Китаєм путіна «повинна викликати тривогу», - CNN\nКоли і як може закінчитися війна в Україні? - The Economist\nлукашенко вирішив створити «Південне оперативне командування» біля кордону з Україною


А мама в пельмені кидає шматочок сала, – сверлить Діма над вухом. – І лаврушку ще додає.\nТак, навіть пельмені його дружина Ліка не в змозі приготувати, як треба, і так у всьому: мама то, мама це.\n– А мама на простирадла гумки по кутах нашила, щоб вони не задирались. – Діма тут як тут, коли Ліка починає заправляти вранці ліжко і поправляє задерши вночі куточок.\n– Ну, а я – НЕ нашила! – роздратовано відгукується Ліка.\nВона вже трохи звикла до всіх цих зауважень, і вони її вже не зачіпають так як раніше. Навіть навчилася одному прийому – глибоко вдихнути і не дихати, і дорахувати до 10.\nЛіка заскочила після роботи в магазин і тепер тягне важкі пакети з продуктами додому. А на порозі чоловік, тут же вивуджує з пакета гель для душу:\n– А чому ти не взяла з цитрусовим ароматом? Мама завжди такий бере, дуже бадьорить, знаєш, не те що ось цей, з лавандою, від нього взагалі заснути можна. Мама завжди каже – лаванда…\nДалі Ліка вже не слухає, вона дорахувала до 10 і тепер вона думками в красивому місці з водоспадом, де навколо тропічний ліс, ось вона пірнає в озеро, виринає біля водоспаду, відкриває очі і бачить… Свекруха, яка посміхаючись простягає їй цитрусовий гель для душу …\nБр-р… Ліка струшує головою, це Діма тягне до неї бутилку гелю для душу і тикаючи пальцем до складу щось віщає про те, що цей гель може викликати випадання волосся, так мама говорить.\n– Ну залиш цей гель мені. -каже Ліка, виходячи з трансу. – Я їм буду ноги і пахви мити, щоб волосся не було.\nВона вже і сарказму навчилася, за той час, що вони з Дімою разом. Але Діма жарт не оцінили, щось буркнув і став розбирати сумки.\n– О, а що за масло нове? Ти таке вже брала раніше? – чути з кухні. – Мама завжди бере то, з червоною смужкою і коровою, смачне, а що ти його не взяла, як зазвичай?\n– А то, що воно все «з коровою», це масло, і все масляне, і все смачне, якщо це не спред. – Стомлено відгукується дружина, знімаючи черевики і пальто.\n«А що мене з ним тримає щось взагалі? Штамп? Весь час мама, мама, мама…. Я-то думала, що ми одружимося, станемо жити разом і ця його звичка при кожному випадку мені маму свою в приклад ставити, пройде!»- розмірковує Ліка.\nВона все частіше думає про те, що не ту людину вибрала, і все більше він у неї викликає огиду, особливо коли про маму свою каже.\nА це трапляється по сто разів на дню. Вони давно з’їхали від батьків, але таке відчуття, що свекруха з ними переїхала. І це ніби назавжди.\nЛіка намагається гнати від себе всі ці думки. «Ну колись же повинен хлопчик вирости!» – втішає вона сама себе.\n«Подруги геть скаржаться – підозрюють чоловіків у зрадах, у кого-то чоловік п’є, кого-то б’є, а у мене всього лише до мами прив’язаний більше, ніж хотілося б».\nВранці Ліка збирається на роботу:\n– Дім, я спізнююся, штани твої в шафі на другій полиці, і кава собі сам сьогодні звари.\n– А штани пом’яті? Як я в них піду, у мене сьогодні зустріч! – Відгукується з ванної Діма.\n– Ну погладь сам, я поспішаю, спізнюся на роботу!\n– А мама завжди з вечора мені сорочки та штани гладила.\n– Так що ж ти на мамі своєї тоді не одружився! – В серцях вигукує Ліка, обувшісь і вискочивши з квартири. Краєм вуха чує з ванної розсерджений «Чого???» чоловіка, перед тим як закрити вхідні двері.\nУвечері буде в гіршому випадку сварка. У кращому – Діма образиться і кілька днів від нього не буде чутно ні слова. А значить у Ліки непередбаченувана відпустка від «мами».\n← ЛЮДИ ПОВАЖАЛИ ВОЛОДЮ ЗА ЗОЛОТІ РУКИ, РОЗУМ, ПРИВІТНІСТЬ І ЩИРІСТЬ. ЧЕРЕЗ РІК У ХЛОПЦЯ БУВ СВІЙ БУДИНОК. ОХ, І БАГАТО ДІВОК ЗАГЛЯДАЛОСЯ НА ТАКОГО ПАРУБКА, А ВІН ДО ВСІХ БУВ БАЙДУЖИМ. ПОКИ НЕ ЗУСТРІВ ДАРИНУ. ІМ’Я У НЕЇ НЕЗВИЧНЕ І САМА БУЛА ЖІНОЧКОЮ З ХАРАКТЕРОМ. МАМА ЦЕЙ ШЛЮБ НЕ СХВАЛЮВАЛА. І НЕ ТОМУ, ЩО ДАРИНА РОЗЛУЧЕНА І ВЖЕ МАЛА СИНА. НАДТО ПАНСЬКУВАТОЮ ТА БУЛА. МАТЕРИНСЬКЕ СЕРЦЕ ВІДЧУВАЛО, ЩО НЕ ЛЮБИТЬ ВОНА ЇЇ СИНА\n– Я ОСТАННІЙ РАЗ ТЕБЕ ПИТАЮ, БУДЕШ МЕНІ КВАРТИРУ ЗАЛИШАТИ? – МАЙЖЕ ПРОКРИЧАВ В ОБЛИЧЧЯ МАТЕРІ ЧОЛОВІК, – ПОДУМАЙ ГАРНЕНЬКО, ЯКЩО ПЕРЕПИШЕШ ЇЇ НА ЛЮДКУ, НЕ ДЗВОНИ МЕНІ БІЛЬШЕ! →\nУляну Супрун с мужем “вышвырнули” из такси: водитель испугался\nAdmin Комментарии к записи Уляну Супрун с мужем “вышвырнули” из такси: водитель испугался отключены\nAdmin Комментарии к записи — Забираєш? – Олена встала з ліжка і пішла на зятя з таким обличчям, що той почав відступати. – Ти їм хто? Де ти був усі ці роки? Втік? Та ти хоч пам’ятаєш, як їх звуть! Знаєш хоч щось про те, як доглядати молодшого? Геть, – ревіла на ввесь дім, аж люди позбігались, – геть звідси. Вона через тебе, через те, що ти тоді утік на той світ так рано пішла отключены\nДанилко купил еще одну квартиру на Крещатике за 350 тыс. долларов – СМИ\nAdmin Комментарии к записи Данилко купил еще одну квартиру на Крещатике за 350 тыс. долларов – СМИ отключены


Тріска – ОБУХІВМІСЬКВТОРРЕСУРСИ\nПідприємство “Обуховгорвторресурси” реалізовує дерев’яну тріску.\nТріска – напівфабрикат, який отримують шляхом подрібнення деревної сировини.\nДерев’яна тріска має безліч застосувань і дозволяє ефективно вирішити питання подрібнення відходів деревообробки.\nТріску використовують як біопаливо в мобільних теплових станціях, газогенераторах, водонагріваючих котлах, в лініях для виробництва паливних брикетів, пелет, гранул; для виробництва ДСП, ДВП, цементно-стружкових плит, деревинно-полімерних матеріалів; для копчення; для одержання біологічно-активних речовин; декорування садів і парків; мульчування грунтів; для отримання компосту.\nДерев’яні гранули (пелети) – це пресована тирса, на вид яка являє собою пресовані циліндри. Пелети переробляються з висушених залишків відходів лісопереробного виробництва.\nВиробництво дерев’яних гранул (пелет) в Україні тільки починає розвиватися. Однак той факт, що тарифи на газ за останній час сильно зросли, попит на опалювальну техніку, що працює на пелетах, збільшується з кожним днем. Україна має великий потенціал для виробництва паливних деревних гранул (пелет), так як на її території існує великий запас лісових ресурсів. Вже на сьогоднішній день в Україні існує ряд заводів з виробництва пелет, які постачають дерев’яні гранули не тільки по території нашої країни, а й на процвітаючий європейський ринок так як в Європі цей вид палива користується великою популярністю.\nПаливні брикети – екологічно чисте паливо з сухої тирси всіх порід деревини а також інших рослинних відходів.\nБрикети не включають в себе ніяких шкідливих речовин і домішок.\nПерероблена в брикет сировина значно зменшується в об’ємі, що дозволяє в кілька разів знизити витрати на зберігання і транспортування.\nБрикети виробляються із залишків будь-яких деревообробних виробництв. Під великим тиском, без додавання будь-яких кліючих матеріалів вони спресовуються в тверді брикети. Завдяки своїй товщині, горіння брикету можна порівняти з вугіллям, враховуючи також, що після нього залишається набагато менше золи. Баланс CO2 залишається незмінним, оскільки згораючи, брикет виділяє стільки СО2 в атмосферу, скільки переробляє через фотосинтез молоде дерево.


Приватизоване житло 2020 - скільки разів можна, як оформити у власність, чи можна, соціальне, прописати людини, наслідки, службове, розділ, муніципальне\nПрограма, що дозволяє приватизувати житло, діє в РФ вже більше 25 років і неодноразово продовжувалася. Громадяни, які проживають у комунальних квартирах на підставі договорів соцнайма, мають право оформити їх у власність шляхом приватизації.\nПід приватизацією розуміється процедура переведення нерухомості з муніципального та державного фонду у приватне володіння. Договір соцнайма житла дає право на проведення даного процесу. У приватизації кожний громадянин бере участь добровільно і на безоплатній основі.\nЯкщо мало місце переоформлення муніципальної власності у приватну примусу, то така угода може бути оскаржена в судовому порядку.\nБагато хто цікавиться, скільки разів можна приватизувати житло? За правилами, кожен дорослий громадянин може взяти участь у такій процедурі 1 раз.\nНеповнолітні діти, які беруть участь у приватизації разом із батьками, по досягненню повноліття можуть реалізувати своє право на процедуру повторно.\nВажливі аспекти приватизації житлового фонду, включаючи порядок, правила та основні умови проведення процедури відображені в Цивільному і Житловому кодексах РФ.\nПроцедура додатково регулюється ФЗ № 1541-1 «ПРО приватизацію...».\nПриватизоване житло ‒ це житлова нерухомість, що належить власнику, фізичній особі. Іноді в угоді беруть участь кілька людей, в такому випадку має місце часткова власність, де кожен учасник має певною часткою.\nВласник може на законних підставах продати або обміняти приватизоване житло, адже він отримує повноцінне право розпорядження квартирою. Можна бути впевненим в тому, що з такої нерухомості не виселять господаря навіть при піврічний несплату комунальних послуг, на відміну від муніципального житла.\nВідмінності від неприватизованого\nДо неприватизированному житла належить нерухомість, що входить до складу муніципального або державного житлового фонду в РФ. Вона належить владі, а лише мешканці мають право на проживання.\nДо неприватизированному житла відносять гуртожитку, службові та муніципальні квартири, комуналки та іншу нерухомість. Однак далеко не всю таку нерухомість дозволяється переводити в приватні володіння.\nОсновні відмінності приватизованого від неприватизованого житла:\nправо розпорядження нерухомим майном;\nнеможливість виселення власника;\nПерш ніж ініціювати процедуру, варто розібратися, хто має право на приватизацію. Такою можливістю володіє той, на кого оформлений договір соцнайма. Також взяти участь у приватизації можуть всі зареєстровані в квартирі особи.\nВід імені дітей виступають батьки або опікуни. Дорослі громадяни можуть особисто брати участь у процедурі або провести її через представника на підставі довіреності.\nЯкщо громадянин має право на приватизацію, але не бере участь у ній, то він повинен оформити письмову відмову і завірити його у нотаріуса. Згоди сусідів в комуналці на приватизацію питати не обов'язково.\nСоціальне житло ‒ це нерухомість, право власності на яку залишається у муніципалітету або держави. Можливість приватизувати таку житлоплощу є, однак для цього необхідно заручитися згодою власника квадратних метрів.\nВідмова у приватизації заявник має право оскаржити в суді.\nСлужбове житло найчастіше виділяється громадянам зі спеціалізованого житлового фонду. При цьому угода про наймання оформляється на період трудової діяльності працівника в конкретній компанії. Після завершення трудового контракту працівник зобов'язаний з'їхати з подібного житла.\nСлужбове житло також можна перевести в приватну власність з згоди власника такої нерухомості. Однак у цьому випадку процедура приватизації вимагає спершу списати таке приміщення спеціалізованого житлового фонду та перевести в муніципальний. Потім приватизація проводиться за стандартною схемою.\nНе всі службове житло можна перевести в приватні володіння. Наприклад, квартири в закритих військових містечках приватизувати не вийде.\nЯк в загальному випадку виглядає порядок дій при приватизації:\nЗбір необхідних паперів для проведення процедури.\nОформлення кадастрового, а також технічного паспорта.\nОтримання виписки з Реєстру нерухомості.\nОформлення, а також підписання договору про приватизацію нерухомості.\nРеєстрація папери в ЕГРН.\nДля проведення процедури приватизації в 2020 році будуть потрібні наступні папери:\nордер на вселення/договір соцнайма;\nособовий рахунок на житло;\nвиписка з ЕГРН на нерухомість;\nвиписка з ЕГРН за формою № 3;\nдовідка з БТІ, форма № 2;\nксерокопії паспортів/свідоцтв про народження учасників приватизації;\nвідмови від небажаючих брати участь у процедурі;\nдовіреності для тих, хто діє через представника.\nНа різних етапах приватизації можуть знадобитися додаткові папери. Наприклад, якщо на руках у заявника немає кадастрового і технічного паспортів, то для їх оформлення необхідно разом з договором соцнайма, паспортом і випискою з будинкової книги надати квиток про сплату держмита.\nНаслідки прописки людини\nМешканці приватизованої нерухомості оформляють стандартну прописку в Управлінні з питань міграції. При цьому проживають у неприватизованій нерухомості також можуть зареєструватися за конкретною адресою.\nЗаконодавство в РФ обіцяє зареєстрованим громадянам захист від їх виселення з муніципального житла у разі дотримання всіх зобов'язань, прописаних в угоді про оренду.\nПереваги приватизованої квартири:\nЖитло належить власнику, а значить його можна використовувати в якості джерела доходу, наприклад, здаючи в оренду.\nНемає необхідності оплачувати викупну вартість, оскільки приватизація є безкоштовною.\nМожна проводити перепланування за погодженням з житловими органами та БТІ.\nНедоліки приватизованої квартири:\nПотрібні нести збільшені витрати на утримання нерухомості, куди входить капремонт і квартплата.\nНеобхідно сплачувати податок на нерухомість, який становить 0,1-2% від її кадастрової ціни.\nШвидше за все, приватизоване житло буде володіти високим відсотком зносу. Не варто розраховувати, що муніципальні квартири знаходяться в елітних будинках.\nПриватизація має як свої переваги, так і недоліки. Тому кожен бажаючий взяти участь у подібній процедурі повинен самостійно зважити їх для себе і вирішити, що для нього вигідніше: проживати в муніципальному або приватизоване житло.\nНа відео про приватизацію нерухомості


До охорони бурштину залучають "Світязь" | Новини\nДо охорони бурштину залучають "Світязь"\n08:00, 17 травня 2016 р.\nВолонтер Марина Шеремет повідомила, що спеціальну роту “Світязь” вивели з зони АТО.\n“Підрозділ Світязь вивели з зони АТО. Чому? Тому що наші керманичі вирішили, що професіонали, які пройшли Ілловайськ, Вуглегірськ, повинні охороняти бурштин. Дивна річ, але бурштин зараз важливіший, ніж спокій на Сході. Отакі справи. Хлопці засмучені таким рішенням, але нічого не вдієш, їх обов’язок виконувати накази”, – повідомила вона.\nЕкс-керівник “Світязя” Сергій Козак відреагував на рішення керівництва лаконічно: “Ми виходимо… Дякую усім небайдужим, що допомагали нам, підтримували. Вибачайте, якщо щось не так. Ми готові СЛУЖИТИ. Слава УКРАЇНІ!”\nАТО бурштин "Світязь"


«Лісоповал» у міському парку культури та відпочинку (Фото) | «Медіа-центр»: телестудія «Тясмин», радіо FM «Тясмин»\n«Лісоповал» у міському парку культури та відпочинку (Фото)\n25 Січня 2018, 10:20 Сміла\nНегода похазяйнувала не лише на вулицях міста, але й у міському парку культури та відпочинку. Якщо у верхній частині зеленої зони постраждалих дерев небагато, то у «Долині озер» навіть дерева-велетні не витримали – розчахнулися, завалилися. Загалом тут повалилося та суттєво постраждало близько 20 дерев. Чому їх не прибирають ми поцікавилися у екологів та відділі культури.\nМіський парк знаходиться на балансі відділу культури. Тут пояснили, для того щоб прибрати наслідки погодного лісоповалу потрібна ціла процедура, адже парк – природоохоронна зона і щоб спиляти тут хоч гілку, мають бути дозволи від екологічних служб. Просто викликати машину і взятися за спилювання працівники парку не мають законного права. Від міських екологів такий дозвіл вже є. 22 січня було проведено обстеження і видані відповідні ордери, складені акти на видалення повалених дерев. Залишилось отримати дозвіл ще й від обласних екологів. Їх чекають у Смілі наступного тижня.


ТЦ Метрополіс | iKiev.ua — цікавий Київ\nНазва магазину: Торговий центр «Метрополіс»\nАдреса: м Київ, ст.метро Оболонь, вул. Малиновського, 12\nОренда: (044) 247-56-63, 247-56-64\nвід метро Оболонь 50 м\nвід метро Мінська 1,164 км\nвід метро Петрівка 1,749 км\nПроїхати до ТЦ Метрополіс можна також наземним транспортом — маршруткою № 14, № 35 до зупинки «Вулиця Маршала Малиновського».\nІсторія торгового центру «Метрополіс»\nТоргово розважальний центр «Метрополіс» — багатофункціональний центр європейського рівня, розташований на Оболоні. Сьогодні в ТЦ «Метрополіс» представлена велика кількість фірмових магазинів, багато з яких вперше вийшли на український ринок, розважальна зона, кінотеатр.\nТорговий центр Метрополіс побудований в 2005 році, являє собою чотирьох поверховий будинок, площею 33 000 квадратних метрів половину з яких займають магазини. У торговому центрі знаходиться підземний паркокінг на 240 місць.\nВхід в торговий центр знаходиться прямо в підземному переході метро Оболонь. Схоже перевагу має торговий центр Олімпійський. Таке розташування дуже зручне для покупаетлей. Немає необхідності виходити на вулицю в дощ, сльоту або мороз, а можна відразу пройти в тепле і сухе місце і зробити покупки.\nНа першому поверсі торгово розважального центру Метрополіс знаходиться супермаркет Еко маркет і магазини з одягом. Другий і третій займають різні бутіки, магазини, кафе, ресторани швидкого харчування та дитяча ігрова кімната.\nНа четвертому поверсі знаходиться кінотеатр «Лінія Кіно».\nУ жовтні 2010 року в ТЦ Метрополіс провели реконструкцію, після чого стало набагато більше місця на якому розташувалися нові магазини. Магазинчики і салони в більшій частині невеликі, серед яких є досить цікаві торгові марки, які можна зустріти тільки в ТЦ Метрополіс.\nМагазини які, можна знайти в ТЦ Метрополіс\nУ ТЦ Метрополіс представлені бренди одягу, взуття та аксесуарів:\nЖіночий одяг: Dayi, Fitness, Girls town, Intrigue, Iremoda, IvOlga, Jet, Lafayete, Podium, Savage, Top Secret, Waggon, WOMAN’S, Чудові діви, Модні штучки, Модні штучки, Ніколь, Нінель\nЖіноча і чоловіча білизна: L’etude, К-маркет, Milavitsa\nВзуття: Familiare, Взуття, Планета взуття\nЧоловічий одяг: Clan, Denvil, Simoni, Street Fashion, De Vie, Filpuсci, Sorrento, VD One\nЖіночі вечірні наряди: Вікторія, Мадонна\nШкіргалантерея: Derby, валіза\nДитячі товари: Puledro, Дитячий супермаркет «Мішутка»\nЮвелірні прикраси, біжутерія: Біжутерія, Мережа ювелірних супермаркетів УКРЗОЛОТО, Місячне світло\nТакож в ТЦ Метрополіс представлено багато невеликих магазинів з прикрасами і аксесуарами.


«D-Мікс» ввів в експлуатацію завод із переробки олійних культур - AgroTimes\nЕлеватор 8 вересня 2016, 14:00\n«D-Мікс» ввів в експлуатацію завод із переробки олійних культур\nНовий завод з переробки олійних культур на базі підприємства ТзОВ «D-Мікс» запустили в селі Хильчиці Золочівського району Львівської області. Підприємство перероблятиме 50 тис. тонн олійних культур щороку. Його плановий товарообіг – 550 млн грн. на рік, повідомила прес-служба Львівської облдержадміністрації.\nВарто зазначити, що із відкриттям заводу додатково створено 45 робочих місць, а загалом на підприємстві вже працює 77 людей.\nЗасновник «D-Мікс» Федір Шопський підкреслив, що компанія планує розширення виробничих майданчиків вирощування птиці.\n«Також маємо намір збудувати новий цех із глибокої переробки м’яса птиці, побудувати лінію пакування готової продукції та інше», ‒ додав він.\nКомпанія «D-Мікс» виробляє широкий спектр кормів для сільськогосподарських тварині, займається вирощуванням та розведенням домашньої птиці, надає послуги очистки, сушки та зберігання сільгоспкультур на елеваторному комплексі, переробляє соняшник, ріпак та соєві боби.