Корисні поради на всі випадки життя » Бізнес » Як заробити на youtube?\nЯкщо ви чекаєте від youtube золотих гір, опустіться на грішну землю і усвідомте всім своїм розумом - перші кілька місяців (це в кращому випадку), вам доведеться тільки вкладати - сили, час, емоції. Ви будете знімати відео, редагувати його, вводити текст опису, шукати ключові слова - можливо, це окупитися, а може бути, і немає. Тому, якщо єдине, що вас цікавить у цьому виді діяльності - це як заробити на youtube, краще відразу відмовитися від цієї ідеї.\nВитримують боротьбу за глядачів і шанувальників тільки ті, хто дійсно має амбітними планами щодо власної популяризації у мережі. Доказом тому служать найпопулярніші відео-блогери самого популярного сайту, тобто, youtube.\nЯк заробляти з допомогою youtube - перший крок\nПро те, як заробляти з допомогою youtube вже не перший рік исписивается маса інтернет простору. Почнемо з поетапного усвідомлення процесу:\nСтворіть свій перший відео - ролик повинен бути авторським, завантажувати чужі відео заборонено.\nЗареєструйтеся на youtube і завантажте своє відео. Процедуру завантаження потрібно проводити часто - мінімум раз на тиждень. В цілому, для початку процесу заробітку на сайті вам потрібно завантажити 10-20 роликів.\nДалі ви подаєте заявку в партнерську програму youtube - період розгляду заявки може тривати від тижнів до місяців, але в цей період треба не переставати час від часу завантажувати відео. Адміністрація youtube в цей час перевіряє ваші ролики на автентичність, бо сайті несе відповідальність за те, що показує, а якщо ролики виявляться плагіатом, youtube буде відповідати перед своїми рекламодавцями - основним джерелом доходу Google (власника youtube).\nЦе перша стадія того, як заробити на youtube переглядах. Якщо перевірка пройдена, ви будете заробляти на рекламі, яка буде з'являтися у вашому відео, а точніше, на кількості людей, які клікнуть по цій рекламі.\nЯк заробити на каналі youtube - вартість\nYoutube сам заробляє на тій рекламі, що з'являється у вас в відео, тому, сайт зацікавлений у високій кількості переглядів.\nВи будете отримувати від 50-70% заробітку з реклами. Кожен клік від 005 до 1$. Тобто, для вас кожен клік по рекламі - це близько 0025 - 05$.\nРахуйте самі, скільки людей має натиснути на рекламну рядок, щоб ви заробили якусь суму.\nПісля цієї фрази, інтерес, як заробити на каналі youtube повинен був істотно впасти - а дарма!\nЯкщо ви не дивіться рекламу, це ще не означає, що її не дивляться інші. А ось підвищити відсоток переглядів реклами ми як раз то в силі!\nЯк заробити на youtube - підвищуємо перегляди\nЯкщо ваше відео буде про те, як правильно фарбувати волосся в домашніх умовах, значить, і реклама буде суміжної - наприклад, реклама фарб для волосся або магазину з перукарнями товарами.\nВідповідно, людина, який переглянув ваше відео мав би зацікавитися в рекламі.\nТе, наскільки легко зможуть ваше відео знайти люди, зацікавлені у фарбуванні волосся залежить від тегів, які вам потрібно вставляти при завантаженні відео.\nАле Google теж допомагає підвищити кількість релевантних переглядів (не забуваємо - він на цьому заробляє!). Компанія використовує транскрипцію, яку можна отримати з відео, місцезнаходження обличчя, яка переглядає ролик, а також cookies.\nЯк заробити грошей на youtube - правила гри\nДавши вам можливість заробляти, Google вимагає і дотримання домовленостей, які ми зазвичай не читаємо:\nне клікайте на свої оголошення - це називається клікфрод, за таке ваш аккаунт буде заблокований, а гроші , кровно зароблені, будуть заморожені назавжди;\nне використовуйте чужі відео - реакція сайту, як і у попередньому випадку;\nвносите поправки - це можна і потрібно робити, стежте за тим, яка реклама з'являється на вашому відео - якщо вона далека від теми ролика, виправте теги та опис.\nКвіткове серце своїми руками. Валентинка з атласних стрічок. Майстер клас\nПрозорі намисто своїми руками. Майстер клас\nЯк з youtube завантажити ролик\nЯк скачати відео з ютуба – YouTube різними способами


Безконтактний вимикач з розеткою Livolo, колір білий, скло (VL-C701/C7C1EU-PRO-11)\nБезконтактний вимикач з розеткою Livolo білий скло (VL-C701/C7C1EU-PRO-11)\nВ наявностіКод: VL-C701/C7C1EU-PRO-11\nБезконтактний настінний вимикач з розеткою, модель Livolo VL-C701/C7C1EU-PRO-11\nВмикайте світло без дотику до вимикача. Безконтактний вимикач світла VL-C701/C7C1EU-PRO-11 встановлюється замість звичайного настінного вимикача світла. Призначений для керування освітленням і має одну електричну розетку. Встановлюється замість звичайного настінного вимикача світла.\nРозмір вимикача 115*80 мм


Який повинен бути подарунок для чоловіка | Привіталка. Вибір Українців!\nЯкий повинен бути подарунок для чоловіка\nОпубліковано admin Втр, 03/03/2015 - 17:21\nПодарунки! Багато про що доводиться замислюватися, коли на порозі свято у близької людини. Тут в хід йде фантазія, згадуються переваги, враховуються смаки. Пригадується все те, що ви вже дарували і, якщо нічого не придумується, нарешті, приймається рішення ... ні-ні, ні в якому разі не треба питати «що тобі подарувати» або приречено купувати чергову побутову річ. Потрібно поглянути на проблему під іншим кутом! Якщо у чоловіка день народження, то йому необхідно буде подарувати листівки з днем народження, і звичайно ж подарунок. Листівка, є доповненням до подарунка.\nСьогодні ми поговоримо про чоловіків. Що подарувати суворому, аскетичному представнику чоловічої статі, щоб ваш подарунок був гідно оцінений?\nЦе може бути зовсім несподівана штучка, зроблена своїми руками - взимку шарф або теплі рукавички, пов'язані люблячими руками; футляр для окулярів, якщо чоловік носить окуляри.\nЦе може бути альбом з фотографіями і віршами до них. Такий подарунок, наприклад, підійде до ювілею.\nМожна зшити яскраву подушку в машину, трохи пошукавши ідеї на форумах Інтернету.\nСкажу чесно, що процес приготування подарунка буде дуже цікавим і для вас. Тут і передчуття свята, і захоплююче заняття.\nЗвичайно, не обов'язково виготовляти подарунок своїми руками, але однозначно - він не повинен бути повсякденним і черговим. Якщо у чоловіка зносилися черевики - не варто говорити: «Дорогий, давай купимо тобі на День народження дорогі черевики в бутіку». Нехай черевики купляться в звичайному режимі. А ось ошатний краватка або сорочка з якісного матеріалу, хороший одеколон, швидше за все, підійдуть.\nМожна дарувати те, що ваш чоловік сам би собі ніколи не дозволив купити. Золотий ланцюжок, годинник, дорогі запонки - трохи старомодно, але як елегантно! Він одягне їх, тим самим показавши, як йому припав до душі подарунок, та й вам буде не менш приємно.\nЯкщо Ваш чоловік хімік чи захоплюється хімію, можете підібрати потрібний йому хімічний елемент, наприклад стеарат цинка, який стане йому в пригоді\nЗгадаймо розповідь О. Генрі про те, як подружжя, які жили зовсім небагато, подарували - він їй - шпильку для волосся, вона йому - ланцюжок для годинника. Для цього вона обстригла волосся, продала їх і купила ланцюжок, а він продав годинник з тим, щоб піднести дружині шпильку.\n«Не доріг подарунок - дорого увагу» - говорить нам прислів'я. Цим твердженням не хочеться скасовувати всі думки на подарункову тему. Але дійсно - те почуття, яке ви докладаєте до дару, ваша любов - ось найдорожче.


Вступник повинен показати теоретичні знання української літературної мови – її словникового складу, звукової будови, морфології, синтаксису, стилістики і правил пунктуації, обов’язково наводячи при усній відповіді приклади. Йому також потрібно виявити належний рівень практичного володіння усним і письмовим мовленням, викладаючи думки логічно, послідовно, з використанням усього мовного багатства і дотриманням орфоепічних норм.\nЛексико-фразеологічний розбір слова:\n2. Лексичне значення (пряме чи переносне).\n3. Якщо значення переносне, то визначити вид перенесення.\n4. Дібрати словосполучення з цим словом.\n5. Дібрати синоніми до слова і довести доречність (чи недоречність) заміни аналізованого слова цим синонімом.\n6. Встановити походження слова.\n7. Вказати, яким є слово: загальновживаним, діалектним, професійним, термінологічним чи образним.\n8. Визначити, чи належить до активного словника чи до пасивного (застаріле слово або неологізм).\nЗвуки мови. Склад голосних української мови. Склад приголосних української мови. Дзвінкі й глухі приголосні. Тверді й м’які приголосні. Чергування голосних української мови, зокрема чергування О, Е з І.\nЧергування приголосних української мови:\nПодвоєння й подовження приголосних.\nВимова приголосних: а) звукосполучення ДЗ, ДЖ; б) вимова груп приголосних (уподібнення, спрощення), в) вимова м’яких приголосних; г) вимова подовжених і подвоєних приголосних. Правила вимови слів з апострофом. Ритміко-інтонаційне членування мовлення. Склад. Позначення звуків мовлення на письмі. Алфавіт. Співвідношення звуків і букв Я, Ю, Є, Ї, Щ та їх звукове значення. Букви Г, Ґ та їх звукове значення. Правопис ненаголошених голосних Е, И, О в коренях слів. Ненаголошені голосні, що не перевіряються наголосом. Позначення м’якості приголосних на письмі буквами Ь, Я, Ю, Є, І. Сполучення ЙО, ЬО. Правила вживання м’якого знака. Правила вживання апострофа. Правопис власних та загальних назв. Написання великої букви. Написання слів іншомовного походження. Основні правила переносу.\nПримітка. Вступник повинен вміти: визначати звуковий склад слова, розбивати слово на склади, ставити наголос відповідно до літературної норми.\nБудова слова. Основа слова і закінчення. Значущі частини слова: корінь, префікс, суфікс, закінчення. Словотвір. Твірні основи при словотворенні. Основа похідна й непохідна. Основні способи словотворення в українській мові: префіксальний, префіксально-суфіксальний, суфіксальний, безафіксний, складання слів або основ, перехід з однієї частини мови в іншу. Основні способи творення іменників, прикметників, дієслів. Складні слова. Способи їх творення. Сполучні голосні О, Е у складних словах. Написання складних слів разом і через дефіс. Творення і правопис складноскорочених слів. Зміни приголосних при творенні відносних прикметників за допомогою суфікса –СЬК–; вищого ступеня прикметників і прислівників за допомогою суфікса – Ш–; іменників за допомогою суфікса –СТВ–; іменників із суфіксом –ИН– від прикметників на –СЬК–, –ЦЬК–. Словотвірний аналіз слова.\nІменник як частина мови. Значення іменника, морфологічні ознаки, синтаксична роль. Назви власні та загальні, конкретні та абстрактні, назви істот і неістот. Рід іменників: чоловічий, жіночий, середній. Іменники спільного роду. Число іменників.\nІменники, що вживаються в обох формах числа. Іменники, що мають лише форму однини або лише форму множини. Відмінки іменників. Кількість і значення відмінків в українській мові (питання до конкретних відмінків). Типи відмін іменників. Перша відміна. Особливості вживання та написання відмінкових форм. Друга відміна. Особливості відмінювання іменників ІІ відміни. Відмінкові закінчення родового, давального, орудного відмінків однини. Особливості відмінювання іменників чоловічого роду з основою на -Р. Третя відміна іменників. Особливості відмінювання. Четверта відміна іменників. Особливості відмінювання. Відмінювання іменників, що мають лише форму множини. Невідмінювані іменники в українській мові. Написання і відмінювання чоловічих і жіночих прізвищ та імен по батькові. Морфологічний аналіз іменників за схемою: початкова форма, власна чи загальна назва, конкретна чи абстрактна, істота чи неістота, рід, число, відмінок, група, синтаксична роль.\nПрикметник як частина мови. Значення, морфологічні ознаки, синтаксична роль. Розряди прикметників за значенням: якісні, відносні та присвійні. Явища взаємопереходу прикметників з одного розряду в інший. Якісні прикметники. Ступені порівняння якісних прикметників: вищий і найвищий, способи їх творення (проста і складена форми). Повні й короткі форми якісних прикметників. Зміни приголосних при творенні вищого ступеня прикметників. Особливості відмінювання прикметників (тверда й м’яка група). Правопис: одна і дві букви -Н- у прикметниках. Правопис складних прикметників разом і через дефіс. Правопис українських прізвищ прикметникового типу. Морфологічний аналіз прикметників: початкова форма, розряд за значенням, ступінь порівняння (для якісних), рід, число, відмінок, група, синтаксична роль.\nЧислівник як частина мови: значення, морфологічні ознаки, синтаксична роль. Розряди числівників за значенням: кількісні (власне кількісні, дробові, збірні, неозначено-кількісні) і порядкові. Групи числівників за будовою: прості, складні, складені. Типи відмінювання кількісних числівників: 1) один, одна, одне, одні; 2) два, три, чотири; 3) від п’яти до двадцяти, тридцять, п’ятдесят, ... вісімдесят; 4) сорок, дев’яносто, сто; 5) двісті – дев’ятсот; 6) нуль, тисяча, мільйон, мільярд; 7) збірні; 8) дробові. Порядкові числівники, особливості їх відмінювання та написання. Морфологічний аналіз числівників: початкова форма, розряд за значенням, група за будовою, рід (для порядкових), відмінок, синтаксична роль.\nЗайменник як частина мови. Значення, морфологічні ознаки, синтаксична роль. Співвіднесеність займенників з іменниками, прикметниками і числівниками. Розряди займенників за значенням: особові, зворотний, присвійні, вказівні, означальні, питально-відносні, неозначені, заперечні. Особливості їх відмінювання. Неозначені і заперечні займенники, їх утворення. Написання разом і через дефіс. Написання займенників з прийменником. Морфологічний аналіз займенників: початкова форма, з якою частиною мови співвідносний, розряд за значенням, рід, число, відмінок, синтаксична роль.\nДієслово як частина мови. Значення дієслова. Його морфологічні ознаки і синтаксична роль. Форми дієслова. Безособові дієслова. Вид дієслова: доконаний і недоконаний. Творення видових форм. Час дієслова: теперішній, майбутній, минулий. Утворення форм майбутнього часу недоконаного виду. Способи дієслова: дійсний, умовний, наказовий. Творення форм умовного та наказового способу дієслів. Словозміна дієслів. І і II дієвідміни. Особові форми майбутнього складеного і складного часів дієслів недоконаного виду. Особові форми дієслів наказового способу. Родові і числові форми дієслів минулого часу. Чергування приголосних в особових формах дієслів теперішнього та простого майбутнього часу. Морфологічний аналіз дієслів: початкова форма, вид, час, спосіб, особа, рід, число, дієвідміна, синтаксична роль.\nДієприкметник як особлива форма дієслова. Значення, морфологічні ознаки, синтаксична роль. Активні та пасивні дієприкметники. Творення активних і пасивних дієприкметників теперішнього і минулого часу. Суфікси пасивних дієприкметників. Відмінювання дієприкметників. Безособові форми на -НО / -ТО. Правопис НЕ з дієприкметниками. Правопис -Н- у дієприкметниках та -НН- у прикметниках дієприкметникового походження. Дієприкметниковий зворот. Розділові знаки при дієприкметникових зворотах. Морфологічний аналіз: початкова форма, активний чи пасивний, від якого дієслова утворений, за допомогою якого суфікса утворений, вид, час, рід, число, відмінок, синтаксична роль.\nДієприслівник як особлива форма дієслова. Значення, морфологічні ознаки, синтаксична роль. Дієприслівники доконаного і недоконаного виду, їх творення. Дієприслівниковий зворот. Розділові знаки при звороті й одиничному дієприслівникові. Написання -И в кінці дієприслівників. НЕ з дієприслівниками. Морфологічний аналіз дієприслівників: вид, від якої основи дієслова утворений, за допомогою якого суфікса, синтаксична роль.\nПрислівник. Прислівник як частина мови. Значення, морфологічні особливості, синтаксична роль. Розряди прислівників за значенням: означальні (якісно-означальні, кількісно-означальні і способу дії) та обставинні (місця, часу, причини, мети). Ступені порівняння якісно-означальних прислівників: вищий і найвищий. Зміни приголосних при творенні вищого ступеня прислівників. Написання прислівників разом і через дефіс. Правопис прислівникових сполучень. -Н- і -НН- у прислівниках. НЕ і НІ з прислівниками. Морфологічний аналіз: розряд за значенням, ступінь порівняння (для якісно-означальних прислівників), синтаксична роль.\nПрийменник як службова частина мови. Групи прийменників за походженням: непохідні (первинні) і похідні (вторинні, утворені від інших слів). Групи прийменників за будовою: прості, складні і складені. Зв’язок прийменника з непрямими відмінками іменника. Написання похідних прийменників разом, окремо, через дефіс. Морфологічний аналіз прийменника: група за походженням, група за будовою, з якою відмінковою формою іменника вживається.\nСполучник як частина мови. Групи сполучників за значенням і синтаксичною роллю: сурядні (єднальні, розділові, протиставні) і підрядні (місця, часу, причини, умови, способу дії). Сполучні слова. Групи за вживанням: одиничні, парні, повторювані. Групи за будовою: прості, складні, складені. Написання сполучників разом і окремо. Розділові знаки при сполучниках. Морфологічний аналіз: сполучник, розряд за значенням і синтаксичною роллю, група за будовою. Синтаксична роль.\nЧастка як службова частина мови. Групи часток за значенням і вживанням: формотворчі, словотворчі, фразові. Написання часток разом, окремо, через дефіс. Морфологічний аналіз: частка, група за значенням і вживанням.\nВигук. Вигук як частина мови. Групи за походженням: первинні і похідні. Значення вигуків. Звуконаслідувальні слова. Розділові знаки при вигуках.\n4. СИНТАКСИС. ПУНКТУАЦІЯ\nЗавдання синтаксису та пунктуації. Словосполучення. Підрядний і сурядний зв’язок між словами. Головне і залежне слово в словосполученні. Типи словосполучень за способами вираження головного слова. Способи підрядного зв’язку слів у словосполученні: узгодження, керування, прилягання.\nРечення як основна синтаксична одиниця. Граматична основа речення. Порядок слів у реченні. Типи речень у сучасній українській мові. Типи речень за метою висловлювання: розповідні, питальні та спонукальні. Типи речень за емоційним забарвленням: окличні і неокличні. Типи речень за складом граматичної основи: двоскладні й односкладні. Типи речень за наявністю чи відсутністю другорядних членів: непоширені й поширені. Типи речень за наявністю необхідних членів речення: повні й неповні. Типи речень за будовою: прості й складні. Розділові знаки в кінці речення. Типи речень за наявністю чи відсутністю ускладнюючих засобів: неускладнені й ускладнені. Просте двоскладне речення. Підмет і присудок як головні члени двоскладного речення. Зв’язок присудка з підметом. Способи вираження підмета. Типи присудків: простий і складений (іменний і дієслівний). Способи вираження присудка. Основні функції компонентів складеного присудка: вираження граматичного значення присудка (функція допоміжної частини) та вираження основного лексичного значення присудка (функція основної частини – неозначеної форми дієслова чи іменної частини). Тире між підметом і присудком.\nДругорядні члени речення в двоскладному й односкладному реченні. Означення узгоджене й неузгоджене. Прикладка як різновид означення. Способи вираження означень. Написання непоширених прикладок через дефіс; прикладки, що беруться в лапки. Додаток прямий і непрямий. Способи вираження додатків. Типи обставин за значенням і способи їхнього вираження. Зв’язки другорядних членів речення як залежних слів з головними словами у словосполученні.\n2. Тип речення за емоційним забарвленням: окличне, неокличне.\n3. Тип речення за складом граматичної основи: двоскладне, односкладне (означено-особове, неозначено-особове, узагальнено-особове, безособове, називне).\n4. Тип речення за наявністю чи відсутністю другорядних членів: непоширене, поширене.\n5. Тип речення за наявністю необхідних членів речення: повне, неповне.\n6. Тип речення за наявністю чи відсутністю ускладнювальних засобів: неускладнені, ускладнені (однорідними членами, звертаннями, вставними словами, словосполученнями, реченнями, відокремленими членами).\n1. Тип речення за характером синтаксичних відношень і зв'язків між його частинами (складносурядне, складнопідрядне, безсполучникове, складне із сурядним і підрядним зв’язком, складне із сполучниковим і безсполучниковим зв’язком).\n2. Кількість частин-речень і характер відношень (смислових зв’язків) між ними.\n3. Способи вираження зв’язку між частинами: інтонація, сполучники чи сполучні слова.\n4. Аналіз кожної частини як простого речення.\n5. Розділові знаки в реченні.\nМетою іспиту є з’ясування рівня знань вступником історико-літературного, теоретичного матеріалу, передбачених програмами для середньої загальноосвітньої школи (К.: Рад. школа, 1990; К.: Перун,1998), на основі яких укладено цю програму.\nВступник повинен продемонструвати своє розуміння літературної епохи та її особливостей, знання художніх творів, навиків їх аналізу, вміння самостійно мислити. На іспит виносяться твори, виділені в тексті програми жирним шрифтом. Окрім того, особливістю екзамену для вступників до Київського університету імені Тараса Шевченка є оглядове залучення матеріалу, що в школах вивчається шляхом обов’язкового самостійного читання (це теж передбачено програмами).\nПоняття про основні жанри фольклору – думи, балади, історичні пісні, обрядові, родинно-побутові ліричні пісні, казки, загадки, прислів’я, приказки – їх роль і місце в духовному житті українського народу, характерні особливості художньої мови, своєрідність віршування. Подібне й відмінне в баладі, думі та історичній пісні.\nАфористичні жанри – прислів’я, приказки, загадки. Тематика.\nКазки про тварин (“Котик і півник”, “Коза-дереза”). Художні особливості.\n“Названий батько”. Моральні критерії казки. Національна специфіка тексту.\n“Мудра дівчина”. Художня специфіка. Особливість функції загадок у казці. Роль гротеску.\n“Про правду і кривду”. Моральний та соціальний конфлікти у казці. Засоби протиставлення персонажів.\nНайдавніший героїчний епос слов’ян, зокрема Київської Русі. Билини (старини) про Іллю Муромця, Добриню Никитича й Альошу Поповича. Поняття про синкретичне мистецтво.\nТеми й герої, творці та виконавці дум. Особливості виконання.\n“Дума про Самійла Кішку”. Художня трансформація історичного факту. Особливості композиції, характеротворення, художньої мови. Мотиви героїзації персонажів у думі.\n“Хмельницький і Барабаш”. Історична основа, художня ідея. Особливості композиції, характеротворення. Роль антитези в поетичній структурі думи.\n“Зажурилась Україна, бо нічим прожити…”. Історична основа, художня ідея. Особливості композиції, образності, віршування.\n“Ой був в Січі старий козак...”. Історична основа, художня ідея. Особливості композиції, характеротворення, художньої мови, віршування.\n“У неділю рано зілля копала...”. Характер конфлікту у пісні-баладі. Специфіка композиції, національний характер символів та мотивів. Мотиви балади в українській літературі.\n“Ой чиє ж то жито, чиї ж то покоси...”. Відгомін первісних вірувань. Засоби відтворення гостроти конфлікту, вираження народної моралі. Мотиви пісні в поезії Тараса Шевченка.\n“Як ще не було початку світа”. Дохристиянські уявлення наших предків про створення неба і землі. Образ міфічного дерева як осі Всесвіту. Трикратність. Особливості віршування.\n“Ой рано, рано кури запіли”. Відтворення дохристиянських вірувань. Архаїчні форми як свідчення давності української мови. Трикратність. Особливості віршування.\n“Ой пане господару, на твоїм двору” – християнізована колядка. Уславлення сільськогосподарської праці як богоугодної. Символічне значення образу дерева.\n“За сіньми, сіньми та за новими”. Величання селянської родини. Символіка образу жита. Особливості синтаксичних конструкцій.\nТеорія літератури. Роди та жанри, мотиви у фольклорі. Визначення жанру обрядового фольклору – колядок, щедрівок, веснянок, весільної поезії. Дума, історична пісня, лірична пісня, балада.\nТА ДАВНЯ УКРАЇНСЬКА ЛІТЕРАТУРА\nЗапровадження 988 р. християнства і засвоєння релігійної та світської літератури у перекладах старослов’янською мовою: біблійних книг, апокрифів, житійних повістей та оповідань, патериків, повістей про Троянську війну, Александра Македонського (“Александрія”), Варлаама і Іоасафа, афоризмів (“Бджола”).\nЛітописи як історико-художні тексти, їх зміст і форма. Лаврентіївський літописний звід (1377) і південноруський Іпатіївський (до 1425), що містять “Повість минулих літ”. Елементи художності в “Повісті минулих літ” – оповіді про засновників Києва, про смерть Олега, про помсту Ольги древлянам, про білгородський кисіль, про Кожум’яку.\nМоралізаторсько-повчальна література: “Слово про закон і благодать” Іларіона Київського, “Поучення” Володимира Мономаха.\nЗанепад української культури в період панування монголо-татар. Загарбання українських земель сусідніми державами. Усна народна творчість – оберіг духовних скарбів, неперервності художнього досвіду.\nПіднесення культури, літератури, науки, освіти в епоху Відродження. Поширення освіти, створення широкої мережі шкіл. Книговидавнича справа. Острозька Біблія – найвидатніша пам’ятка книгодрукування XVI ст.\nРозвиток полемічної літератури у зв’язку з Берестейською унією 1596 р.\nІван ВИШЕНСЬКИЙ. “Послання до єпископів”.\nБіографічні відомості. Огляд творчості.\n“Послання до єпископів”. Жанр, зміст, ідейна спрямованість, засоби творення сатиричного та комічного. І.Франко про І.Вишенського.\nТеорія літератури. Жанр послання.\nДля самостійного читання. “Писання до всіх, спільно в Лядській землі живущих”.\nПРОЗА. ЛІТОПИСИ XIII – XVIІІ ст.\n“Галицько-Волинський літопис”. Загальна характеристика. Запис під 1250 роком – “Поїздка князя Данила Романовича до хана Батия”. Стійкість і мужність князя Данила в обставинах смертельної небезпеки. Роль описів та діалогу. Оповідання про євшан-зілля.\n“Літопис Самовидця”. Запис під 1663 роком – “Чорна рада у Ніжині” (скорочено). Два ворожі табори – Сомка та Брюховецького. Згадка про полковника-попа Івана Шрама. Жорстока розправа Брюховецького і царського уряду над Сомком та його прихильниками.\n“Історія Русів” – своєрідний трактат про історичний розвиток України від давнини до другої половини XVIII ст. Обстоювання думки про те, що історія південно-східних слов’ян починається від Яфета (сина біблійного Ноя), родоначальника цих племен, а Київська Русь – першодержава українського народу. Центральні події літопису. Фрагмент “Хмельницький, Барабаш і рескрипт короля”. Оповідь про утиски й пограбування українського народу польською шляхтою та військом. Фрагмент “Прокламація гетьмана Мазепи”. Нехтування договорів між Україною та Московським царством. Натяк на безглузді мрії царя про підкорення світу.\nСтановлення й розвиток драматургії в давній українській літературі. Основні жанри. Історична драма (“Милість Божа...” невідомого автора, “Володимир” Ф. Прокоповича).\nІнтермедії соціального та побутового характеру. Вертепна драма (“Цар Ірод”).\nТеорія літератури. Поняття про історичну драму, інтермедію та вертепну драму. Класицизм.\nВиникнення і розвиток віршованої літератури. Найвидатніші представники. Художня спадщина Климентія Зіновієва та Івана Некрашевича. Історичні вірші (Касіян Сакович “Вірші на жалісний погреб шляхетного лицаря Петра Конашевича-Сагайдачного…”, анонімний “Висипався хміль із міха…”).\nМандровані дяки. Значення їх творчості для становлення силабо-тоніки та літературної мови на народній основі.\nТеорія літератури. Поняття про силабічне віршування, бурлеск і травестію.\nГригорій СКОВОРОДА. “Розмова, звана Алфавіт, чи Буквар світу” (уривок), “Всякому місту – звичай і права…”, “Ой пташино жовтобока…”, “Чистий можеш буть собою…”, “De libertate”, “Бджола і Шершень”, “Зозуля і Дрізд”, “Вдячний Еродій”.\nОгляд життя і творчості. Загальна характеристика філософських поглядів та естетичних засад.\nІдея спорідненої праці у філософському трактаті “Розмова, звана Алфавіт, чи Буквар світу”.\nЛірика. Збірка “Сад божественних пісень”. Тема та художні ідеї пісні 10-ї (“Всякому місту – звичай і права…”), її ритмічна своєрідність, засоби сатири, особливості мови. Алегорична і пряма мова пісні 18-ї (“Ой пташино жовтобока…”), її ритмічна своєрідність, фольклорна закоріненість. Тема та художні ідеї пісні 20-ї (“Чистий можеш буть собою…”), трансформація біблійних образів у дусі проповіді самопізнання та очищення від скверн. Роль риторичних вигуків і звертань.\nМотиви вольності та свободи у “De libertate”.\n“Байки Харківські”. Теоретичні погляди на байки та притчі в передмові до збірки. Художня трансформація філософських ідей у байках “Бджола і Шершень”, “Зозуля і Дрізд”.\nПритча “Вдячний Еродій”. Педагогічні погляди Г.Сковороди. Теми та художні ідеї притч.\nТеорія літератури. Бароко. Трактат, діалог, притча, байка.\nНОВА УКРАЇНСЬКА ЛІТЕРАТУРА.\nЛІТЕРАТУРА XIX – ПОЧАТКУ XX ст.\nСтановлення нової української літератури, її гуманістичний та демократичний характер. Зв’язок із фольклором та давньою літературою, з розвитком освіти, журналістики, фольклористики, театру. І.Котляревський як зачинатель нової української літератури. Роль “Енеїди”, “Наталки Полтавки” в її становленні. Мова нової української літератури.\nДіяльність “Руської трійці”. Творчість М.Шашкевича, І.Вагилевича, Я.Головацького. “Русалка Дністровая”.\nТворчість Г.Квітки-Основ’яненка, П.Гулака-Артемовського, Є.Гребінки.\nТ. Шевченко – основоположник нової української літератури.\nПетро ГУЛАК-АРТЕМОВСЬКИЙ. “Пан та Собака”, “Дві пташки в клітці”.\nОгляд життя і творчості П. Гулака-Артемовського.\n“Пан та Собака” – перша літературна віршована байка в новій українській літературі. Алегоричний зміст, сатиричне спрямування, художня досконалість байки.\n“Дві пташки в клітці”. Майстерність алегоричних образів у творі.\nТеорія літератури. Байка як жанр.\nОгляд життя і творчості письменника.\n“Енеїда”. Жанровий різновид. Проекція сюжету Вергілія на українську історію та сучасність. Розвиток давньоукраїнської бурлескової традиції. Неоднозначність персонажів. Елементи сатири.\n“Наталка Полтавка”. Зв’язок драматургії І. Котляревського з давньою українською драмою і новаторський характер п’єси. Особливості жанру “малоросійської опери”, провідні художні ідеї. Принцип групування персонажів, засоби характеротворення.\nДля самостійного читання. “Москаль-чарівник”. Перший водевіль нової української літератури. Національні характери у творі. Сценічна історія водевілю.\nТеорія літератури. Силабо-тонічне віршування. Травестія. Бурлеск. Алюзія. Вульгаризми. Мелодрама. Просвітницький реалізм. Водевіль.\nЄвген ГРЕБІНКА. “Човен”, “Ведмежий суд”, “Ячмінь”, “Пшениця”, “Лебідь і Гуси”.\n“Човен” – одна з перших романтичних балад в українській літературі. Алегоричний зміст. Романтична поетика. Вплив фольклору.\n“Ведмежий суд”. Алегоричність і афористичність назви. Фабула і мораль. Національне і загальнолюдське в байці.\n“Ячмінь”. Гуманістичний пафос, художня досконалість твору.\n“Пшениця”. Народне прислів’я про зерно і полову як основа моралі байки. Особливості фабули та композиції.\n“Лебідь і Гуси”. Викривальний пафос твору. Актуалізація принципів народної моралі.\nДля самостійного читання. “Горобці да Вишня”, “Будяк да Коноплиночка”, “Рибалка”, “Українська мелодія”.\nТеорія літератури. Романтизм.\nГригорій КВІТКА-ОСНОВ’ЯНЕНКО. “Маруся”, “Конотопська відьма”, “Сватання на Гончарівці”.\nПерший прозаїк нової української літератури. Вплив філософських ідей та літературної спадщини Г. Сковороди, І. Котляревського. Орієнтація на народне світобачення і принципи фольклорної поетики й водночас – на стилістику сентименталізму та реалістичну художню типізацію.\n“Маруся” – найпопулярніший із творів сентиментально-реалістичного характеру. Тема. Оцінка поведінки героїв з морально-етичного погляду. Гуманне ставлення до селянства: ідеалізація щирості родинних стосунків, християнської терплячості. Багатство етнографічного матеріалу, мови. Ліризм і драматизм. Художня трансформація просвітницьких ідей.\nБурлесковий твір “Конотопська відьма”. Образи сотника Забрьохи, писаря Пістряка, поміщика Халявського. Поєднання реального й фантастичного в повісті.\n“Сватання на Гончарівці”. Художні особливості драматургії Г.Квітки-Основ”яненка. Ознаки комічної опери, сатиричної комедії, водевілю у творі. Побутовість теми, любовний сюжет, соціальний конфлікт твору.\nДля самостійного читання: “Сердешна Оксана”, “Салдацький патрет”.\nТеорія літератури. Сентименталізм.\nТарас ШЕВЧЕНКО. “Причинна”, “Катерина”, “До Основ’яненка”, “Іван Підкова”, “Гамалія”, “Гайдамаки”, “Назар Стодоля”, “Розрита могила”, “Сон” (“У всякого своя доля...”), “Єретик”, “Великий льох”, “Наймичка”, “Кавказ”, “І мертвим, і живим…”, “Мені однаково, чи буду...”, “Садок вишневий коло хати…”, “Полякам”, “Іржавець”, “Варнак”, “У Бога за дверми лежала сокира...”, “І виріс я на чужині...”, “Не тополю високую...”, “І широкую долину...”, “Зацвіла в долині...”, “Художник”, “Неофіти”, “Доля”, “Муза”, Слава”, “Юродивий”, “Я не нездужаю, нівроку...”, “Ісаія. Глава 35”, “Молитва”, “Марія”.\nРанній період творчості (1838 – 1843 рр.).\n“Причинна”. Фольклорна основа балади. Ознаки романтизму. Ліричні відступи, їх види.\n“Катерина”. Жанр, проблематика, персонажі. Образ оповідача, стиль, ліричні відступи.\n“До Основ’яненка”. Жанр послання, ідейний зміст, роль риторичних фігур.\n“Іван Підкова”, “Гамалія”. Історична основа, жанр, сюжет і композиція, ідейний зміст. Романтичні образи козацьких ватажків.\n“Гайдамаки”. Історична основа, жанр, сюжет і композиція, героїко-трагічний пафос. Образи Яреми, Залізняка і Гонти.\n“Назар Стодоля”. Жанр. Природа конфлікту. Особливості сюжету та композиції. Характеристика персонажів. Ліризм і гумор у зображенні людських почуттів та стосунків.\nДругий період творчості (1843 – 1847 рр.).\n“Розрита могила”. Осуд колоніальної політики царизму в Україні. Авторська характеристика образу Б.Хмельницького.\n“Заповіт” як ідейно-естетичне кредо, передчуття майбутньої долі.\n“Сон” (“У всякого своя доля...”) – жанр, проблематика, ідейний зміст, засоби сатири, прийом сну, гротеск, роль умовності й фантастики.\n“Єретик”. Жанр, історична основа, персонажі, ідейний зміст, інакомовність.\n“Великий льох”. Жанр. Поєднання реального і містичного як засіб романтичного осягнення трагічних епізодів української історії. Оцінки державної діяльності Хмельницького та Мазепи. Своєрідність композиції. Роль епіграфа.\n“Наймичка”. Сюжет і композиція, проблематика, ідейний зміст. Гуманістичне звучання твору. Картини селянського побуту, обряди та звичаї, близькість до фольклору.\nПоема “Кавказ”, її ідейна спрямованість. Образ Прометея. Міф і дійсність. Роль іронії і сарказму.\n“І мертвим, і живим, і ненарожденним землякам моїм...”. Жанр, проблематика, ідейний зміст, особливості віршування, багатство емоційних інтонацій: саркастична інвектива, глузування, жаль і сум, картання, пересторога, благання обняти “найменшого брата”. Твір як заповіт нащадкам.\nТворчість періоду ув’язнення та заслання (1847 – 1857 рр.).\nОбставини створення циклу “В казематі”. Структура циклу. Тематична поліфонія, романтична символіка, фольклорні образи, посвята. Провідні мотиви віршів “Згадайте, братія моя…”, “Н. Костомарову”, “Чи ми ще зійдемося знову?”. Розпач і біль ліричного героя, пророча кінцівка твору “Мені однаково, чи буду...”. Тема самотності, розлуки з рідною землею (“Рано-вранці новобранці…”, “Ой одна я, одна…”). Фольклорна традиція (“Косар”). Туга за рідним краєм (“Садок вишневий коло хати…”, “В неволі тяжко, хоча й волі…”). Тема відступництва, зради. (“Не кидай матері!” – казали…”).\n“Іржавець”. Жанр. Художня трансформація трагічних подій історії. Образ Матері Божої, заступниці козацтва перед Всевишнім, сльози іржавецької ікони “в Криму за Украйну”, Божа кара Петрові й повернення запорожців – ідейний зміст такого розгортання сюжету.\n“Полякам” (“Ще як були ми козаками…”). Жанр, художні функції ідилічного зачину, контрасту, повторення фрази “іменем Христа” у протилежних значеннях, ідейний зміст, роль риторичних фігур. Заклик до єднання слов’янських народів.\n“Варнак”. Образ жертви й протестуючого месника. Монологічність оповіді як засіб відтворення психології бунтівника.\nОбставини написання вірша “У Бога за дверми лежала сокира…”, його притчевий зміст.\n“І виріс я на чужині...”. Жанр, тема та ідейно-художній зміст твору.\nІнтимна лірика: “Не тополю високую”, “І широкую долину...”, “Зацвіла в долині...”. Роль пейзажу, фольклорної стилізації.\nАвтобіографічність повісті “Художник”. Персонажі, композиція, форми оповіді. Повість “Музикант”.\nПоезія періоду після заслання (1857 – 1861 рр.).\nТворче піднесення у зв’язку зі звільненням. Написання у Нижньому Новгороді поеми “Неофіти”, фрагмента “Юродивий”, триптиха “Доля”, “Муза”, “Слава”; переосмислення біблійних мотивів та сюжетів.\n“Неофіти” – історична основа і художня фантазія, причини звернення до образів першохристиян, особливості сюжету і композиції, жанр, ідейний зміст.\nТриптих “Доля”, “Муза”, “Слава”. Вияв естетичних поглядів поета. Використання іронії. Роль і місце поетичного слова в житті автора.\n“Юродивий” як фрагмент незакінченого твору, його тема, реалії часу і алегоричний сенс, гіркі й справедливі докори та їх адресати. Роль риторичних звертань, стверджень, запитань і вигуків.\n“Я не нездужаю, нівроку...”. Жанр, тема, обставини написання, художня ідея. Оригінальність і фольклорна закоріненість порівняння, персоніфікації, епітетів та інших тропів.\n“Ісаія. Глава 35”. Вільний переспів (“подражаніє”) як засіб актуалізації біблійних текстів. Тема, ідейний зміст. Використання релігійної лексики, архаїзмів.\n“Молитва”. Тема, характерне поєднання протилежних мотивів, ідейний зміст. Своєрідність композиції, роль контрасту, риторичні звертання і повтори, засоби евфонії, церковнослов’янізми, афористичність.\n“Марія”. Жанр соціально-філософської поеми. Євангельські та апокрифічні сюжети. Трактування Шевченком релігійних легенд. Зв’язок поеми з фольклором, багатство мови.\nТ. Шевченко – видатний художник, цінність його малярської спадщини.\nТеорія літератури. Послання, стилізація, медитація, псалми, молитва, балада, пісня, ідилія, ліричний монолог як жанри лірики. Триптих. Містерія.\nПантелеймон КУЛІШ. “До кобзи”, “Рідне слово”, “Чорна рада”.\nОгляд життя і творчості. Участь у Кирило-Мефодіївському братстві. Стосунки з Т.Шевченком. Літературна, наукова, видавнича, культурницька діяльність.\nПоетична творчість, її романтичний характер, вплив фольклору (збірки “Досвітки”, “Дзвін”, “Хуторна поезія”).\nЗастосування П.Кулішем трискладових силабо-тонічних розмірів.\n“До кобзи” (збірка “Хуторна поезія”). Стан української культури. Роль поета. Алегоричність образу кобзи. Своєрідність строфічної та ритмічної будови вірша.\n“Рідне слово”. В чому сенс виразу “судити Україну рідне слово буде”? Засоби сатири, її адресати. Погляд у майбутнє. Роль риторичних звертань.\n“Чорна рада” – жанр і жанровий різновид твору, його джерела, тема, особливості сюжету і композиції, мови. Використання досвіду вітчизняних та зарубіжних авторів. Взаємопроникнення реалістичної та романтичної оповіді, поєднання персонажів, що мають історичних прототипів, і вигаданих.\nОцінка роману сучасниками та наступниками (Т.Шевченко, І.Франко).\nТеорія літератури. Поняття про роман-хроніку.\nМарко ВОВЧОК. “Козачка”, “Інститутка”.\nОгляд життя і творчості. “Народні оповідання” та повість “Кармелюк”, їх зв’язок із фольклором, антикріпосницька й гуманістична спрямованість.\n“Козачка”. Особливості композиції, багатство мови та образних засобів твору. Образ головної героїні.\n“Інститутка”. Жанр, тема, проблематика та її життєве підґрунтя. Художня майстерність у створенні образів-персонажів, їхні характеристики. Оповідна манера Марка Вовчка. Автор у творі. Роль пейзажів. Багатство мови, близькість її до народної. Засоби сатири.\nДля самостійного читання. Романтична повість-казка “Кармелюк”.\nТеорія літератури. Поняття про характер, єдність типового та індивідуального в ньому. Оповідання і повість як жанри епічного роду.\nЮрій ФЕДЬКОВИЧ. “Нива”, “Пречиста діво, радуйся, Маріє!”, “Три як рідні брати”.\nЗахоплення фольклором, творчістю Т. Шевченка.\n“Нива”. Алегоричний зміст, віршувальні особливості, своєрідність мови. Присвята Т.Шевченку.\n“Пречиста діво, радуйся, Маріє!” – релігійна основа твору. Сатирично-викривальний зміст. Панорама народного горя.\nПовісті та оповідання. “Три як рідні брати”. Тема, сюжет, композиція , художня ідея, оповідна манера.\nІ. Франко, Леся Українка про творчість письменника.\nІван НЕЧУЙ–ЛЕВИЦЬКИЙ. “Кайдашева сім’я”.\nОгляд життєвого і творчого шляху.\nВизначальні ознаки художнього стилю І. Нечуя-Левицького.\nТематика і проблематика ранніх творів (“Дві московки”), повісті “Микола Джеря”.\n“Кайдашева сім’я” – жанр, тема, ідейний зміст. Конкретно-історичне та загальнолюдське у творі. Своєрідність розгортання сюжету, композиція. Центральні персонажі. Типізація та індивідуалізація характерів персонажів. Картини побуту, їх значення для розуміння характерів героїв та вираження ідеї твору. Гумор і сатира. Майстерність описів, діалогів, багатство мови, змістова та мистецька виразність художніх деталей.\nТеорія літератури. Реалізм. Поняття про соціально-побутову повість, художню деталь.\nЛеонід ГЛІБОВ. “Мірошник”, “Вовк та Ягня”, “Шелестуни”, “Мальований Стовп”, “Журба”.\nЖиттєвий і творчий шлях Л. Глібова. Громадська, педагогічна та видавнича діяльність. Продовження байкарських традицій Г.Сковороди, П.Гулака-Артемовського, Є.Гребінки. Творче використання сюжетів байкарів світу (Езоп, Лафонтен, І. Крилов).\nГоловна тема байок дореформеного періоду.\n“Мірошник”. Фабула, мораль. Засоби гумору та сатири, мовна майстерність.\nМайстерність іронії, алегоричності в байці “Вовк та Ягня”. Фабула. Мораль. Роль діалогу, його особливості.\nФабула, мораль, алегоричний зміст байок пореформеного періоду “Шелестуни”, “Мальований Стовп”.\nЕлегія “Журба” – тема, особливості її розкриття, роль пейзажу, реальне і символічне наповнення образу річки, тональність.\nТеорія літератури. Жанрові особливості байки, елегії.\nПанас МИРНИЙ та Іван БІЛИК. “Хіба ревуть воли, як ясла повні?”.\nЖиттєвий і творчий шлях П.Рудченка (Панаса Мирного). Тематична і жанрова різноманітність творчості. Психологізм. Ранні твори письменника (“Лихий попутав”, “П’яниця”, “Лихі люди”).\nРоман Панаса Мирного та Івана Білика “Хіба ревуть воли, як ясла повні?”. Історія створення, джерела, проблематика. Своєрідність композиції. Багатство деталей побуту, різноманітність характерів, проникнення в суперечності доби, психологізм.\nОбраз Чіпки. Формування його характеру під впливом обставин. Фольклорне підґрунтя жіночих образів – Мотрі, Галі, Христі. Засоби типізації та індивідуалізації. Максим Гудзь, Грицько Чупруненко, пани Польські, земські діячі, простолюд.\nРоль художньої деталі (на конкретних прикладах). Нова ідейно-естетична функція картин природи. Алегоричний сенс назви.\nТеорія літератури. Епос як рід літератури. Роман як жанр епічного роду. Соціально-психологічний роман як жанровий різновид роману.\nМихайло СТАРИЦЬКИЙ. “До молоді”, “До України”, “Виклик”, “Не судилось” або “Талан”.\nЖиттєвий і творчий шлях, внесок в українське мистецтво і культуру.\n“Виклик”. Жанр, особливості віршування, роль пестливих слів, зв’язок із фольклором.\nТематика, жанрові особливості та художні ідеї віршів “До України”, “До молоді”, “Поклик до братів-слов’ян”. Особливості художньої форми.\n“Не судилось”. Жанр, тема, сюжет, композиція, персонажі, особливості характеротворення, художня ідея.\n“Талан”. Драма з життя української інтелігенції. Система образів. Прототип головної героїні. Тип конфлікту, провідні проблеми, життєва основа сюжету.\nТеорія літератури. Драма як рід літератури і драма як жанр. Соціально-психологічна драма – тематичний різновид жанру драми.\nІван КАРПЕНКО-КАРИЙ. “Хазяїн”, “Сава Чалий”.\nПерші драми і комедії, зумовленість їх конфлікту соціально-економічними відносинами часу (“Розумний і дурень”, “Сто тисяч”).\n“Хазяїн” – жанр, засоби сатири, центральний персонаж, психологічне вмотивування його вчинків, трагікомізм. Представники народницької інтелігенції. Мовні характеристики. Своєрідність монологів та діалогів. Значення ремарок.\nТрагедія на історичну тему “Сава Чалий”. Сюжет, композиція, ідейний зміст. Трагізм образу центрального персонажа. Образи гайдамаків. І.Франко про п’єсу.\nТеорія літератури. Комедія як жанр. Засоби зображення характеру в драматичному творі. Конфлікт. Трагедія.\nІван ФРАНКО. “Гімн”, “Гримить!”, “Гріє сонечко!”, “Земле, моя всеплодющая мати…”, “Ой ти, дівчино, з горіха зерня…”, “Чого являєшся мені у сні?..”, “Червона калино, чого в лузі гнешся?”, “Мойсей” (пролог), “Захар Беркут”, “Перехресні стежки”, “Украдене щастя”.\nПоезія. Багатство тематики, ідейно-естетична глибина, різноманітність форм.\n“З вершин і низин” – структура збірки, багатство тем, різноманітність жанрових форм.\n“Гімн”. Символічність образу духу. Роль риторичних вигуків, повторів. Особливості віршування. Популярність пісні (музика М. Лисенка).\nЦикл “Веснянки”. Зв’язок з фольклором. Алегоричний образ весни. Особливості віршування. “Гримить!”, “Гріє сонечко!”, “Земле, моя всеплодющая мати…”.\nЗбірка “Зів’яле листя”. Художня вмотивованість підзаголовка “Лірична драма”.\nАналіз взірців інтимної лірики – “Ой ти, дівчино, з горіха зерня…”, “Чого являєшся мені у сні?..”, “Червона калино, чого в лузі гнешся?”.\nПролог до поеми “Мойсей”, його ідейна і композиційна роль, строфічна будова (терцини). Стислий виклад біблійного сюжету та його художньої трансформації в поемі.\nТематична і жанрова багатоаспектність прози І. Франка. “Захар Беркут” – жанр, тема, сюжет, композиція, персонажі, художня ідея. “Перехресні стежки” – жанр, тема, сюжет, композиція, головні дійові особи, особливості характеротворення, оповідної манери, ідейно-художній зміст.\nДрама “Украдене щастя”. Фольклорні джерела. Психологічна майстерність автора. Театральна доля п’єси, її екранізація.\nТеорія літератури. Традиції і новаторство в художній літературі. Терцини.\nБорис ГРІНЧЕНКО. “Батько та дочка”, “Екзамен”, “Дзвоник”, “Без хліба”.\nЖиттєвий шлях. Багатогранність творчості.\nОсобливості “малої прози” письменника: сюжети, описи, мова, адресація. Реалістичний показ життя і побуту донецьких шахтарів у оповіданні “Батько та дочка”. Перехід від етнографічно-побутового до психологічного оповідання, в якому розкривається душевна драма людини (“Дзвоник”, “Без хліба”). “Екзамен” – оповідання про стару школу. Сатиричний образ “члена учіліщного совєта”.\nПросвітницька діяльність Б.Грінченка. “Словарь української мови”.\nТеорія літератури. Поняття про великі, середні й малі епічні форми. Характеристика малих епічних форм (оповідання, нарис, новела).\nПавло ГРАБОВСЬКИЙ. “До українців”, “До Русі-України”, “Я не співець чудовної природи”, “Швачка”, “Трудівниця”, цикл “Веснянки”, “До Н.К.С.”, “До матері”.\nЖиттєвий подвиг поета. Своєрідність стилю.\n“До українців”, “До Русі-України”. Жанр, тема, художні ідеї. Роль риторичних фігур.\n“Я не співець чудовної природи”. Естетичне кредо письменника. Принципи ідейності та народності мистецтва. Майстерне використання тропів. Прийом антитези.\n“Швачка”, “Трудівниця”. Центральні образи творів, особливості композиції та емоційної тональності віршів (сюжетність, поєднання ліричного і трагічного).\nЦикл “Веснянки”. Спорідненість із поетичним циклом І.Франка. Алегоричні та реалістичні образи в циклі. Діалог та антитеза у творах. Афористичність мови.\n“До Н.К.С.”. Інтимна лірика поета. Прийоми вираження почуттів ліричного героя. Автобіографізм поезії.\n“До матері”. Жанр ліричної сповіді. Вершина поетичної майстерності П.Грабовського.\nМихайло КОЦЮБИНСЬКИЙ. “Fata morgana”, “Intermezzo”, “Тіні забутих предків”.\n“Intermezzo” – жанр, символіка заголовка, особливості сюжету, композиції, роль пейзажу та внутрішнього монологу.\nНовела “Цвіт яблуні” – класика українського імпресіонізму.\n“Fata morgana”. Провідна ідея твору. Символіка назви. Своєрідність композиції. Роль художньої деталі. Поєднання реалістичних та імпресіоністичних способів відображення дійсності. Місце твору в контексті розвитку літературного процесу доби.\n“Тіні забутих предків”. Тема, сюжет, композиція, персонажі, особливості характеротворення. Романтичне забарвлення оповіді. Роль фольклорно-етнографічного матеріалу, діалектизмів. Особливості жанру твору.\nДля самостійного читання. “Для загального добра”, “Коні не винні”, “Подарунок на іменини”, “Він іде!”, “Під мінаретами” (на вибір).\nТеорія літератури. Індивідуальний стиль письменника. Поняття про імпресіонізм, ліричного героя та власне автора.\nЛеся УКРАЇНКА. “Contra spem spero”, “І все-таки до тебе думка лине...”, “І ти колись боролась, мов Ізраїль...”, “Стояла я і слухала весну...”, “Як я люблю оці години праці...”, “Дим”, “Напис в руїні”, “Лісова пісня”, “Одержима”, “Бояриня”, “Оргія”.\nЖиттєвий і творчий шлях. Багатогранність таланту.\n“Contra spem spero”. Тема, художня ідея, алегоричні деталі. Афористичність мови. Роль риторичних запитань і вигуків.\n“І все-таки до тебе думка лине...”. Своєрідність композиції. Афористичні вислови. Особливості віршування (різнорозмірний ямб). Риторичні звертання, засоби звукопису, їх зображувально-виражальна роль.\n“І ти колись боролась, мов Ізраїль...” – біблійні мотиви та образи у творі. Актуальність поезії. Особливості строфіки, ритміки. Доля твору.\n“Стояла я і слухала весну...”. Мотив пробудження природи і людських сподівань. Роль звукових та зорових художніх деталей. Поняття про персоніфікацію.\n“Як я люблю оці години праці...”. Поетизація творчого процесу. Роль натхнення. Алегоричний образ перелесника. Особливості організації ритмічної мови (білий вірш).\n“Дим”. Патріотичні мотиви. Сюжетна основа поезії. Використання гіперболи.\n“Напис в руїні”. Художня ідея. Особливості віршування. Інтонаційне багатство.\nОсобливості поетичного стилю і мови лірики Лесі Українки. Новаторство ритміки.\n“Давня казка”. Жанр, тема, ідея, особливості оповіді, віршування.\n“Лісова пісня”. Жанр і його різновид, сюжет і композиція, персонажі, оповідна манера, єдність реалій доби і міфопоетики. Драматургічна й віршувальна майстерність.\n“Одержима”. Специфіка жанру. Біблійна основа твору. Проблематика, центральні персонажі. Поняття про “драму ідей”.\n“Бояриня”. Тема, сюжет, час і місце дії, проблематика, центральні персонажі, художні ідеї.\n“Оргія”. Образ Антея. Мотив національної неволі. Гострота психологічного конфлікту. Високий патріотичний пафос твору.\nТеорія літератури. Драматична поема, драма-феєрія, неоромантизм.\nВасиль СТЕФАНИК. “Новина”, “Камінний хрест”, “Марія”, “Сини”.\n“Новина” – шедевр світової новелістики. Сюжет і композиція, засоби розкриття психічного стану персонажа, роль пейзажу та художніх деталей, мова.\n“Камінний хрест”. Життєва основа, єдність типового та індивідуального в образі Івана Дідуха. Камінний хрест як художня деталь і як символ. Психологічна майстерність, лаконізм і виразність мови, мистецтво деталі.\n“Марія”. Майстерність зображення внутрішнього світу героїні. Образ рідної землі у творі. Біблійні мотиви.\n“Сини”. Сюжет і композиція, персонажі, ідейний зміст, художня мова.\nОсобливості стилю письменника.\nТеорія літератури. Поняття про експресіонізм.\nВолодимир САМІЙЛЕНКО. “Україні”, “Українська мова”, “Патріоти”, “Вечірня пісня”.\n“Україні”. Патріотичні мотиви. Жанр, провідні ідеї, художня мова.\n“Українська мова (Пам’яті Т.Шевченка)”. Тема, ідея. Розгорнуте порівняння, риторично-заклична кінцівка твору, її адресати.\n“Патріоти”. Жанр, тема, ідея, засоби сатири. Роль протиставлення.\n“Вечірня пісня”. Особливості інтимної лірики поета. Пейзажні малюнки у творі. Ритмомелодика.\nТеорія літератури: сатира і гумор, іронія, порівняння просте і розгорнуте, антитеза.\nОльга КОБИЛЯНСЬКА. “Людина”, “Земля”.\nЖиттєвий і творчий шлях. Основні теми та мотиви. Особливості індивідуального стилю. Участь у феміністичному русі та його відлуння у художній творчості.\n“Людина”. Жанр, тема, сюжет, особливості композиції, роль публіцистичних матеріалів, мови.\n“Земля”. Жанр, одвічна загальнолюдська тема та її конкретизація. Прототипи і типи. Особливості сюжету, композиції, характеротворення, художньої мови.\nЗначення творчості О. Кобилянської для розвитку української художньої прози кінця ХІХ – початку XX ст.\nАрхип ТЕСЛЕНКО. “Страчене життя”.\nЖиттєвий і творчий шлях. Тематика і проблематика творчості. Індивідуальний стиль. Трагізм життєвої долі.\nМала проза письменника: “Школяр”, “Немає матусі”, “Поганяй до ями”.\n“Страчене життя”. Жанр твору. Життєва основа. Гострота соціального конфлікту. Тема, сюжетні колізії, система образів. Особливості характеротворення, художньої мови.\nСтепан ВАСИЛЬЧЕНКО. “Мужицька арихметика”, “Чайка” (“Мати”), “Талант”.\nЖиттєвий і творчий шлях письменника. Педагогічна діяльність. Особливості індивідуального стилю. Жанрове розмаїття творчості.\n“Мужицька арихметика”. Провідні проблеми та художні ідеї. Засоби вираження комічного. Роль художньої деталі.\n“Чайка” (“Мати”). Трагічний образ матері та її синів у творі. Особливості об’єктивно-епічної розповіді. Специфіка пейзажних малюнків. Роль образу Шевченка в поетиці новели, в композиційній структурі.\n“Талант”. Жанрова специфіка. Тема, ідея, характери. Роль описів у творі (пейзажі, портрети, інтер’єр).\nМикола ВОРОНИЙ. “Іванові Франкові”, “До моря”, “За Україну!”, “Євшан-зілля”, “Ти не моя!”, “Легенда”.\n“Іванові Франкові (Відповідь на його Посланіє)”. Твір як своєрідна естетична декларація. Її художнє втілення у вірші “До моря” за допомогою психологічного паралелізму.\n“За Україну!” – жанр, мотив, художня мова.\n“Євшан-зілля”. Літописне джерело, жанрові особливості, центральний образ-символ.\nІнтимна лірика. Наспівність (“Зорі-очі”), взаємопереплетення з громадянськими мотивами (“Ти не моя!”, “Чи зумієш?”).\n“Легенда” – жанр, мотив, художня ідея, стиль.\nОлександр ОЛЕСЬ. “З журбою радість обнялась…”, “Чари ночі”, “Замовкніть всі: великий час прийшов...”, “Айстри”, “О слово рідне! Орле скутий!”, “Моїй матері”.\nЖиттєвий і творчий шлях. Особливості стилю\nЛірика роздуму та почуттів (“З журбою радість обнялась…”, “Чари ночі”). Роль протиставлень, психологічного паралелізму, риторичних звертань, стверджень і вигуків. Мелодійність.\nГромадянська лірика (“Замовкніть всі: великий час прийшов...”), її алегоричність (“Айстри”, “Лебідь”). Роль антитези, символічного образу сонця.\nРиторико-публіцистичні вірші (“О слово рідне! Орле скутий!”, “Рідна мова в рідній школі!”).\nМотиви лірики еміграційного періоду (“Моїй матері”, “Коли я вмер – забув, не знаю…”, “О принесіть як не надію…”).\nВерсифікаційна майстерність, багатство риторичних фігур, музичність.\nТеорія літератури. Риторичні вигуки, запитання, звертання, ствердження.\nВолодимир ВИННИЧЕНКО. “Студент”, “Федько-халамидник”, “Кумедія з Костем”, “Між двох сил” або “Чорна Пантера і Білий Медвідь” (на вибір).\nЖиттєвий і творчий шлях. Діапазон літературної творчості.\n“Студент”. Тема, сюжет, ідейний зміст. Центральний образ: засоби психологізму, мовна характеристика.\n“Федько-халамидник”, “Кумедія з Костем”. Сюжет, художні ідеї, особливості розкриття дитячої психології.\nПідтекст, художні деталі в оповіданнях. Експресіоністська манера письма.\nДраматургія В.Винниченка. Інтелектуально-психологічна драма “Чорна Пантера і Білий Медвідь”, її світова слава. Психологічний конфлікт твору. Індивідуалізація характерів. Колізії мистецтва і життя у п’єсі.\n“Між двох сил”. Жанр, сюжет, композиційні особливості. Мікро- і макроконфлікти у творі. Трагізм образу головної героїні.\nНауково-фантастичний роман-утопія “Сонячна машина”. Загальна характеристика.\nПавло ТИЧИНА. “Ви знаєте, як липа шелестить...”, “Коли в твої очі дивлюся...”,”Я сказав тобі лиш слово...”, “Арфами, арфами...”, “Гей, вдарте в струни, кобзарі...”, “Золотий гомін”, “Пам’яті тридцяти”, “Скорбна мати”, “Хто ж це так із тебе насміяться смів?”, “До кого говорить?”, “Похорон друга”.\nАналіз творів інтимної лірики (“Ви знаєте, як липа шелестить...”, “Коли в твої очі дивлюся...”, “Я сказав тобі лиш слово...”).\nЗбірка “Сонячні кларнети”. Пориви юного духу, відчуття єдності з природою, її гармонією (“Гаї шумлять...”, “Ой не крийся, природо, не крийся...”, “Світає…”).\n“Арфами, арфами...” – гімн весняному оновленню. Образ ліричного героя, музичні, пісенні образи. Метафоризм.\nПроцеси національного відродження в Україні (1917 – 1920) та їх відгомін у віршах (“Гей, вдарте в струни, кобзарі...”, “Ой що в Софійському заграли дзвони, затремтіли...”).\n“Золотий гомін” – жанр, тема, ідея, особливості віршування.\n“Пам’яті тридцяти”. Осмислення національної трагедії. Доля твору в історії літератури.\nАналіз творів “Скорбна мати”, “Хто ж це так із тебе насміяться смів?”, “До кого говорить?”. Засоби символізму та імпресіонізму. Афористичність, застосування риторичних фігур.\n“Похорон друга” – жанр, тема, поєднання реального з уявним, оригінальність зорових і слухових деталей. Своєрідність строфічної будови. Трагічні та оптимістичні мотиви.\nПоетика й мова, особливості стилю П. Тичини, значення його творчості для розвитку української поезії.\nТеорія літератури. Системи віршування. Поняття про тонічне віршування. Звукове інструментування вірша. Символізм.\nМикола ЗЕРОВ. “Навсікая”, “Аргонавти”, “Pro domo”.\nМ.Зеров і “неокласики” (М.Рильський, М.Драй-Хмара, П.Филипович, Ю.Клен).\n“Навсікая” – уславлення краси як духовної гармонії.\n“Аргонавти” – культурологічна насиченість творів, яскравість візуальних образів.\n“Pro domo” – шляхетні та вічні орієнтири поета.\nМ.Зеров – перекладач (“Антологія римської поезії”).\nТеорія літератури. Сонет. Художній переклад. Європейський неокласицизм та українські “неокласики”.\nМаксим РИЛЬСЬКИЙ. “Яблука доспіли, яблука червоні!..”, “Ластівки літають, бо літається…”, “Шопен”, “Слово про рідну матір”, “Мова”, “Троянди й виноград”, “Діалог”.\nЗбірка “На білих островах” (1910). Зовнішнє наслідування символістів та його переборення в наступних творах.\nВірш “Яблука доспіли...”. Тема, художня ідея, засоби втілення, наспівність.\nЛіричний шедевр “Ластівки літають, бо літається…”. Роль риторичних вигуків і стверджень.\n“Шопен” (збірка “Літо”). Тема, художня ідея, засоби втілення.\n“Слово про рідну матір” (з однойменної збірки). Тема, художня ідея, особливості жанру (вірш-ораторія), трансформація образів фольклору та “Слова о полку Ігоревім”.\n“Мова” – тема, ідея, риторичні фігури.\n“Троянди й виноград” – тема, образи, декларативно-афористична кінцівка.\n“Діалог”. Полемічність, дидактичність, діалогічна форма, ідейний зміст.\nВолодимир СОСЮРА. “Білі акації будуть цвісти...”, “Так ніхто не кохав…”, “Коли потяг у даль загуркоче…”, “Любіть Україну”, “До брата”, “Мазепа”, “Я знаю силу слова”.\nРиси індивідуального стилю. Вплив символізму та імпресіонізму.\nІнтимна лірика В. Сосюри (“Білі акації будуть цвісти...”, “Так ніхто не кохав... ”, “Коли потяг у даль загуркоче…”).\n“Любіть Україну” – жанр, тема, ідея, риторичні фігури. Доля твору.\n“До брата” – жанр, тема, ідея, риторичні фігури.\n“Мазепа”. Жанр, історична основа, сюжет, композиція, ідейний зміст. Сучасне прочитання твору. Емоційна тональність викладу, роль риторичних фігур, вульгаризмів; риси романтизму.\n“Я знаю силу слова”. Призначення поета і поезії. Афористичність мови, особливості ритмомелодики.\nБогдан-Ігор АНТОНИЧ. “Автобіографія”, “Три перстені”, “Зелена Євангелія”, “Село”, “Вишні”, “Пісня про незнищенність матерії”, “Ротації”.\nОригінальне сприйняття ліричним героєм природи, захоплення вічною красою світу (“Зелена Євангелія”, “Село”, “Вишні”).\nПоетичне осмислення гармонійної єдності людини й природи, сонцепоклонські мотиви, трансформація фольклорних образів (“Автобіографія”, “Три перстені”,“Пісня про незнищенність матерії”).\nУрбаністичні мотиви, апокаліптичні візії (“Ротації”, “Балада провулка”).\nОсобливості індивідуального стилю Антонича, його новаторство, місце серед найвизначніших поетів світу.\nТеорія літератури. Сюрреалізм.\nГригорій КОСИНКА. “На золотих богів”, “За земельку”, “Змовини”, “Мати”, “В житах”.\n“На золотих богів”, – жанр, тема, сюжет, манера оповіді, художня ідея.\n“За земельку”, “Змовини” – спільність теми та відмінність її стильового опрацювання.\n“Мати”. Психологізм твору. Особливості змалювання образів. Провідна ідея.\n“В житах”. Лаконізм і психологічна насиченість оповіді. Неореалістичні та імпресіоністичні засоби зображення дійсності.\nХарактерні ознаки індивідуального стилю новеліста.\nОстап ВИШНЯ. “Моя автобіографія”, “Чукрен”, “Чухраїнці”, “Мисливські усмішки”.\n“Моя автобіографія” – оригінальність жанру гумористичної оповіді письменника про своє життя.\nГуморески “Чукрен”, “Чухраїнці”. Висміювання вад українського характеру та менталітету. Комедійність ситуацій, народний гумор, дотепність вислову, глибина думки.\nПопулярність Остапа Вишні, масові тиражі його творів. Арешт і заслання. Повернення до літературної діяльності в роки Другої світової війни. “Зенітка”.\n“Ярмарок” – жанрова своєрідність, оповідна манера, засоби комічного, мова.\nСвоєрідність гумору “Мисливських усмішок” (на конкретному прикладі).\nРоздуми про літературу і мистецтво (щоденник “Думи мої, думи мої…”).\nМикола ХВИЛЬОВИЙ. “Солонський Яр”, “Кіт у чоботях”, “Я (Романтика)”, “Мати”.\nЗбірка новел “Сині етюди”.\n“Солонський Яр” – жанр, тема, сюжет, композиція, оповідна манера.\n“Кіт у чоботях” – жанр, тема, сюжет, композиція, центральний персонаж, ідейний зміст.\n“Я (Романтика)”. Поєднання реалістичних, романтичних та імпресіоністичних засобів. Чому твір присвячено “Цвітові яблуні” М.Коцюбинського?\n“Мати” – жанр, тематика, особливості сюжету, композиції, головні персонажі, ідейний зміст.\nВалер’ян ПІДМОГИЛЬНИЙ. “Місто”.\nТрагізм життєвої долі письменника. Особливості індивідуального стилю.\n“Місто”. Зразок високохудожньої урбаністичної прози. Провідні проблеми, художні ідеї. Складність і неоднозначність образу головного героя.\nТеорія літератури. Екзистенціалізм.\nЮрій ЯНОВСЬКИЙ. “Майстер корабля” або “Чотири шаблі”, “Вершники” (окремі розділи).\n“Майстер корабля”. Новаторський характер твору. Сюжетна інтрига, символічність образів, умовність зображення.\nРомантичний характер творчості. Художнє новаторство роману “Чотири шаблі”.\n“Вершники”. Жанрова своєрідність, особливості сюжету, композиції, центральні персонажі, ідейний зміст, художня мова.\nТеорія літератури. Різноманітність стилів і жанрів літератури. Роман у новелах.\nМикола КУЛІШ. “Мина Мазайло”, “Патетична соната”.\n“Мина Мазайло” – жанр, тема, проблематика, сюжет, композиція, персонажі, ідейний зміст. Засоби творення комічного. Сценічна доля твору.\n“Патетична соната” – жанр, тема, проблематика, сюжет, композиція, персонажі, ідейний зміст.\nТеорія літератури. Жанрові різновиди драми: трагедія, комедія, власне драма, трагікомедія.\nІван КОЧЕРГА. “Свіччине весілля”, “Ярослав Мудрий”\n“Свіччине весілля”. Жанр, тема. Історична основа і художній домисел. Групування персонажів, засоби створення історичного колориту. Особливості композиції.\n“Ярослав Мудрий”. Жанр, тема, сюжет, образ Ярослава, його роль у композиції та ідейно-художньому змісті твору. Образи інших героїв.\nТеорія літератури. Драматична поема як жанр ліро-драми.\nОлександр ДОВЖЕНКО. “Україна в огні”, “Зачарована Десна”, “Щоденник”.\nОгляд життя і творчості. О.Довженко – видатний кінематографіст світу (фільми “Арсенал”, “Земля”, “Аероград” та інші).\nПоєднання реалістичних і романтичних засад, конкретно-історичного та вічного, національного й загальнолюдського у творчості.\n“Україна в огні” – жанр, тема, особливості сюжетно-композиційних вирішень, ідейно-художній зміст. Політичні звинувачення автора. Доля твору.\n“Зачарована Десна”. Жанр, сюжет, образ оповідача. Автобіографічність. Джерела становлення особистості митця та його таланту. Романтизм оповіді та реалізм побутових деталей.\n“Щоденник” – характер записів, їх роль як матеріалу для творів і як документа доби.\nТеорія літератури. Поняття про кінодраму та її жанри (кіноповість, кіноепопея, кінопоема).\nЮрій КЛЕН. “Сковорода”, “Беатріче”, “Терцини”\nЖиття і творчість. Звернення до класичних образів та форм віршування.\n“Сковорода” – жанр, образ мандрівного поета і філософа, художня ідея, мова.\nВелич кохання, духовної краси та чистоти (“Беатріче”). Осуд злочинств тоталітарного режиму в Україні – “Терцини”.\nЄвген МАЛАНЮК. “Біографія”, “Шевченко”, “Невичерпальність”.\nОбрази України і “малоросійства”, трагізм обставин і віра в непереможність народного духу (“Ісход”, “Голоси”).\n“Біографія”. Формування характеру і переконань митця-патріота.\nСвоєрідне бачення центрального образу у вірші “Шевченко”. Роль антитези.\n“Невичерпальність”. Оптимістичний характер поезії. Особливості віршування. Провідний мотив твору.\nУлас САМЧУК. “Марія”.\n“Марія” – жанр, тематика, проблематика, сюжет і композиція, центральні персонажі та їх характеристика. Біблійні образи і мотиви, їх роль. Індивідуальне й типове, національне, конкретно-історичне та загальнолюдське у творі\nНайвизначніший твір У. Самчука – роман-трилогія “Волинь” – епопея життя українського народу XX ст. Риси роману-хроніки.\nТеорія літератури. Роман-епопея.\nМикола БАЖАН. “Політ крізь бурю”.\nЖиттєвий і творчий шлях письменника, перекладача. Особливості ранньої творчості. Збірки “Різьблена тінь”, “Будівлі”. Жанрове багатство поезії.\n“Політ крізь бурю”. Ідеї патріотизму та засудження “культу особи” в поемі. Образ головної героїні. Морально-етичні колізії.\nДля самостійного читання. “Данило Галицький”.\nТеорія літератури. Необароко.\nІван БАГРЯНИЙ. “Тигролови” ,“Сад Гетсиманський”.\n“Тигролови” – своєрідність романної форми. Жанрові особливості, тематика і проблематика твору, характеристика образів.\n“Сад Гетсиманський” – жанр, тематика і проблематика, автобіографічна основа, центральні персонажі, засоби психологізму, індивідуалізації і типізації, ідейний зміст.\nІнші твори І. Багряного. Роман “Людина біжить над прірвою” – доля людини в антисвіті війни.\nВасиль БАРКА. “Жовтий князь”.\nЖиттєвий шлях письменника. Початок поетичної творчості. Збірки віршів “Шляхи” та “Цехи”, що зазнали критики за “ідеалістичний світогляд”.\nРоман “Жовтий князь”. Відтворення картин голодомору 1933 р., геноциду щодо українців. Життєва основа (особистий досвід автора, його рідних і земляків). Сюжет, центральні персонажі, їх групування, засоби психологізму, контрастування, типізації та індивідуалізації, роль художніх деталей, ідейний зміст.\nОлег ОЛЬЖИЧ. Збірка “Рінь”, “Триптих ”, “Галли”.\nЖиттєвий шлях і загибель у фашистському концтаборі.\nПоетичні збірки “Рінь”, “Вежі”, “Підзамчя”.\n“Триптих ”, “Галли”. Образ ліричного героя. Висока культура та самобутність образного мислення.\nОлена ТЕЛІГА. “Літо”, “Мужчинам”, “Вечірня пісня”, “Чоловікові”.\nЖиттєвий шлях, героїчна смерть.\nРомантичне звучання поезії. Продовження традицій Лесі Українки.\nСплав ліричної ніжності й твердості переконань у віршах: “Чоловікові”, “Літо”, “Мужчинам”, “Вечірня пісня”.\nСинтез трагедійного звучання і оптимістичної віри в майбутнє.\nАндрій МАЛИШКО. “Україно моя”, “Лист до гречки”, “Важкі вітри не випили роси…”, “Пісня про рушник”, “Пісня про вчительку”, “Стежина”.\n“Україно моя” – яскраві народні символи, неповторний образ Вітчизни.\n“Лист до гречки” – жанр, тема, сюжет, ідейно-художній зміст, роль риторичних звертань, оригінальність художніх деталей, несподівані словосполуки. Версифікаційні особливості.\n“Важкі вітри не випили роси…” – утвердження єдності поезії і людської праці.\nПісенна творчість А. Малишка (“Пісня про рушник”, “Пісня про вчительку”, “Стежина” та ін.). Фольклорне коріння, місткість образів-символів (рушник), художніх деталей.\nТеорія літератури. Жанрові різновиди ліричної поезії.\nМихайло СТЕЛЬМАХ. “Правда і кривда” або “Чотири броди”.\n“Правда і кривда” – тема, проблематика роману, засоби творення образів.\n“Чотири броди” – ліро-епічна розповідь про людей радянського села. Тематика, проблематика, персонажі, мова і стиль, ідеологічна запрограмованість.\nТвори про дитинство (“Гуси-лебеді летять”), для дітей (“У бобра добра багато” та ін.).\nОлесь ГОНЧАР. “Собор”.\n“Собор”. Жанр. Місце в літературному процесі, історія появи та “критики”. Тематика і проблематика, сюжет, оповідна манера, ідейний зміст. Образ собору як композиційного центру твору, його символічне значення. Персонажі, їх психологічні та морально-етичні характеристики. Філософізм твору.\nНовелістика. Для самостійного читання “Модри Камень”.\nПавло ЗАГРЕБЕЛЬНИЙ. “Диво” або “Роксолана”.\n“Диво” – жанр, тема, проблематика, сюжетні лінії, персонажі, поєднання часових площин, ідейний зміст.\n“Роксолана” – тематика і проблематика роману, характеристика образів. Історична основа роману.\nОлекса КОЛОМІЄЦЬ. “Дикий Ангел”.\n“Фараони” – жанр, тема, проблематика, сюжет, підтекст, прийом сну та його роль, засоби комічного, ідилічний фінал.\n“Дикий Ангел” – жанр, тема, проблематика, персонажі. Промовисте ім’я, його символіка. Майстерність діалогів і полілогів, гострота сюжету, реалістичність конфлікту та ідилічність його художнього розв’язання.\nЮрій МУШКЕТИК. “Суд”.\n“Суд” – жанр, тема, проблематика, персонажі, ідейний зміст.\nРоман “Яса”, інші твори історичної тематики.\nДмитро ПАВЛИЧКО. “Коли помер кривавий Торквемада...”, “О рідне слово, хто без тебе я?”, “Коли ми йшли удвох з тобою…”, “Два кольори”.\nВірш “Коли помер кривавий Торквемада…” – жанр, тема, фабула, інакомовний сенс твору, афористична кінцівка, художня ідея.\n“О рідне слово, хто без тебе я?” – тема, її риторичне вирішення, ідея.\n“Коли ми йшли удвох з тобою...” – тема, проблематика, ідейний зміст.\nПісенна творчість поета (“Дзвенить у зорях небо чисте...”, “Я стужився, мила, за тобою...”, “Два кольори” та ін.), її фольклорна закоріненість та своєрідність, ідейно-змістова глибина, художня мова, засоби милозвучності.\nЛіна КОСТЕНКО. “Мій перший вірш написаний в окопі…”, “Пастораль XX сторіччя”, “Тут обелісків ціла рота”, “Життя іде і все без коректур”, “Вже почалось, мабуть, майбутнє”, “Умирають майстри…”, “Світлий сонет”, “Розкажу тобі думку таємну...”, “Моя любове! Я перед тобою...”, “Маруся Чурай”.\nВідлуння війни та роздуми над трагічністю людської історії, ядерною примарою (“Мій перший вірш написаний в окопі…”, “Пастораль XX сторіччя”, “Тут обелісків ціла рота”).\nФілософські медитації (“Життя іде і все без коректур”, “Вже почалось, мабуть, майбутнє”).\n“Умирають майстри…” – проблема вічних духовних цінностей.\nІнтимна лірика (“Світлий сонет”, “Моя любове! Я перед тобою...”, “Розкажу тобі думку таємну...”).\n“Маруся Чурай” – жанр, тема, сюжет, інакомовний сенс твору, особливості композиції, оповідної манери, персонажі, засоби характеротворення, художня мова.\nТеорія літератури. Роман у віршах.\nВасиль СИМОНЕНКО. “Задивляюсь у твої зіниці...”, “Дума про щастя”, “Дід умер”, “Піч”, “Баба Онися”, “Лебеді материнства”, “Є в коханні і будні, і свята…”, “Казка про Дурила”.\n“Задивляюсь у твої зіниці…” (варіант: “Україно! П’ю твої зіниці…”) – художня ідея, риторичні звертання, вилучені цензурою строфи, їх ключове значення для вияву необхідної повноти змісту.\n“Дума про щастя” – жанр, проблематика, роль іронії, риторична кінцівка.\n“Дід умер”, “Піч”, “Баба Онися” – осмислення долі простої людини.\n“Лебеді материнства” – мотив, фольклорна основа. Фрагмент вірша як народна пісня.\n“Є в коханні і будні, і свята…” – своєрідність інтимної лірики.\n“Казка про Дурила”. Тема, проблематика, алегоричність, ідейний зміст, засоби сатири, оптимістична кінцівка.\nІван ДРАЧ. “Балада про соняшник”, “Етюд про хліб”, “Крила”, “Чорнобильська мадонна”.\nПоетизація явищ буденного життя (“Етюд про хліб”), синтез фольклорного та модерного світобачення (“Балада про соняшник”), притчевість, алегоричність віршів, зокрема й тих, що названі “баладами”, їх інакомовний художній зміст (“Крила”).\n“Чорнобильська мадонна” (уривки) – жанр, тема, проблематика, особливості сюжету, ідейний зміст.\nТеорія літератури. Притча.\nБорис ОЛІЙНИК. “Урок”, збірка “Сива ластівка”.\nТвори про людину й народ у війні проти фашизму (“Вибір”, “Урок”).\nПоетизація людей героїчного подвигу, історичної пам’яті, праці та народної моралі й етики. Образ жінки, матері, вітчизни (збірка “Сива ластівка”).\nГригір ТЮТЮННИК. “Оддавали Катрю”, “Зав’язь”, “Три зозулі з поклоном”.\nЖиття і творчість, провідні теми, персонажі.\n“Оддавали Катрю”, “Зав’язь”, “Три зозулі з поклоном”, – жанрова своєрідність кожного твору, тематика, персонажі, особливості сюжетно-композиційних вирішень, оповідної манери, художньої мови.\nВасиль СТУС. “Як добре те, що смерті не боюсь я…”, “За літописом Самовидця”, “Схились до мушлі спогадів – і слухай…”, “Наснилося, з розлуки наверзлося…”, “На колимськім морозі калина...”.\nДоля художньої спадщини – зарубіжні видання (“Зимові дерева”, “Свіча в свічаді”, “Палімпсести”). Поширення поезій у рукописах. Видання в Україні (“Дорога болю”, “Вікна в позапростір”, твори у 6-ти томах, 9-ти книгах).\nПроекція історії України на сучасність (“За літописом Самовидця”).\nПоезія як засіб “прямостояння” (“Як добре те, що смерті не боюсь я...”). Роль біблійних символів. Філософія життя і творчості (“Схились до мушлі спогадів – і слухай…”). Туга за рідними, за Україною, ствердження на стоїцизмі (“Наснилося, з розлуки наверзлося…”, “На колимськім морозі калина...”).\nТЕМИ ТВОРІВ, ПРОПОНОВАНИХ НА ЕКЗАМЕНАХ\n1. Роль і місце фольклору в духовному житті українського народу.\n2. Образ рідної землі в “Слові о полку Ігоревім”.\n3. Патріотичні мотиви в поемі І. П. Котляревського “Енеїда”.\n4. “Наталка Полтавка” І.П.Котляревського – “праматір українського народного театру” (І.Карпенко-Карий).\n5. Гуманістичні мотиви поетичних творів Т.Г.Шевченка.\n6. Поема “Кавказ” Т.Г.Шевченка – сатира на самодержавно-кріпосницький лад Росії.\n7. “Моє життя становить частину історії моєї Батьківщини” (Т.Г.Шевченко).\n8. Мої роздуми над “Кобзарем”.\n9. Образи ватажків народного руху в поемі Т.Г.Шевченка “Гайдамаки”.\n10. Етика сімейних стосунків (за повістю І.Квітки-Основ’яненка “Маруся”).\n11. Висвітлення історичних подій у романі П. Куліша “Чорна рада”.\n12. Мистецтво творення характерів у повісті Марка Вовчка “Інститутка”.\n13. Картини побуту в повісті І. Нечуя-Левицького “Кайдашева сім’я”.\n14. “Пропащі сили” в романі Панаса Мирного та Івана Білика “Хіба ревуть воли, як ясла повні?”.\n15. Образ “чумазого” в комедії І.Карпенка-Карого “Хазяїн”.\n16. Трагедія закоханого серця (за збіркою І.Франка “Зів’яле листя”).\n17. Одвічне прагнення народу до волі і щастя в ліриці І.Франка.\n18. Багатство характерів у повісті М.Коцюбинського “Fata morgana”.\n19. Образ рідного краю в ліриці Лесі Українки.\n20. Ідеали духовності в поетичному осягненні Лесі Українки (за драмою-феєрією “Лісова пісня”).\n21. “Ні! я жива! Я буду вічно жити! Я в серці маю те, що не вмирає” (Леся Українка).\n22. Прославлення мужності і сили людського духу в поезії Лесі Українки.\n23. Трагічне у творах Василя Стефаника.\n24. Оповідання В.Винниченка – зразок нової соціально-психологічної прози в українській літературі.\n25. Проблема цілісності натури і порядності людини в оповіданні В.Винниченка “Федько-халамидник”.\n26. Гармонія світу та дисонанси революційної і пореволюційної дійсності в ранній поезії П.Тичини.\n27. Морально-етичні та патріотичні мотиви в творах М.Вороного.\n28. Тема синівської любові до України у творі М.Рильського “Слово про рідну матір”.\n29. Краса людських почуттів в інтимній ліриці В.Сосюри.\n30. Розкриття колізій революції та громадянської війни у творах Г.Косинки “Політика”, “Гармонія”, “За земельку”.\n31. Відтворення драматизму громадянської війни в романі Ю.Яновського “Вершники”.\n32. Філософське осмислення подій і явищ минулого й сучасного в драмах І.Кочерги “Свіччине весілля” та “Ярослав Мудрий”.\n33. Оригінальність сатири і гумору Остапа Вишні.\n34. Моральна краса і духовна велич людини в кіноповісті О.Довженка “Зачарована Десна”.\n35. Осуд бездуховності, національного нігілізму в романі Олеся Гончара “Собор”.\n36. Патріотичні мотиви поезії В.Симоненка.\n37. Драматичні роздуми про співвідношення досягнень науково-технічного прогресу та духовності народу в поезії І.Драча.\n38. Проблема митця і народу в романі Ліни Костенко “Маруся Чурай”.\n39. Образ матері в поезії Б.Олійника.\n40. Уславлення духовного багатства людини і краси рідного краю в поезіях Д.Павличка.\nЗРАЗКИ “ВІЛЬНИХ” ТЕМ ПИСЬМОВОГО ІСПИТУ\n1. “Найбільше й найдорожче добро в кожного народу – це його мова” (Панас Мирний).\n2. “Не кидай плуга серед ниви,\nНе жалуй зерна на засів” (Богдан Лепкий).\n3. “Нема любові в світі\nНад матірну святу любов” (Іван Франко).\n4. “Україно! Світла моя муко!” (Василь Симоненко).\n5. “Шматок землі, ти звешся Україною.\nТи був до нас. Ти будеш після нас” (Ліна Костенко).\n6. “Що вберегли ми, що надбали,\nЩоб дітям в спадок передать” (Ліна Костенко).\n7. “Людина доти й людина, доки не втратила здатність бачити, крім потворностей життя, і його красу” (Олесь Гончар).\n8. “Щоб прийшло на землю сподіване щастя, треба великої праці” (Михайло Коцюбинський).\n9. “Любов до Батьківщини неможлива без любові до рідного слова” (Василь Сухомлинський).\n10. “Без мови рідної, юначе,\nЙ народу нашого нема” (Володимир Сосюра).\n11. “Життя таке коротке. Поспішайте творити добро” (Олександр Довженко).\n12. “Благословенна ти в віках,\nПечаль і радість, наша пісне”\n13. “Можна все на світі вибирати, сину,\nВибрати не можна тільки Батьківщину” (Василь Симоненко).\n14. “Краса душі, краса любові –\nНайвища на землі краса” (Володимир Сосюра).\n15. “Праця людини – окраса і слава,\nПраця людини – безсмертя її” (Василь Симоненко).\n16. “Любіть землю! Любіть працю на землі” (Олександр Довженко).\n17. “О рідне слово, хто без тебе я?” (Дмитро Павличко).\n18. “Слово наше рідне!\nЯк початок, як начало” (Павло Тичина).\n19. “Українська пісня – це бездонна душа українського народу, це його слава” (Олександр Довженко).\n20. “Краще в ріднім краї милім\nВ славі й шані пробувати” (Микола Вороний).\n21. “Народе мій, коли тобі проститься\nНа соловках, сибірах, магаданах” (Василь Стус).\n22. “Коли в людини є народ,\nТоді вона уже людина” (Ліна Костенко).\n23. “Народ мій є ! Народ мій завжди буде!\nНіхто не перекреслить мій народ!” (Василь Симоненко).\n24. “Хто зберіг любов до краю\nВ спогадах народу” (Олександр Олесь).\n25. “У щастя людського два рівних є крила:\nТроянди й виноград, красиве і корисне” (Максим Рильський).\n26. “Наша пісня, наша дума не вмре, не загине...” (Тарас Шевченко).\n27. “Лиш велика мета породжує великі характери” (Олександр Довженко).\n28. “О мово вкраїнська! Хто любить її.\nТой любить мою Україну” (Володимир Сосюра).\n29. “Рушієм і мірою життя є добро, а не зло, дружба, а не зненависть” (Олександр Довженко).\n30. “Благословенна щедрість! Все від неї –\nВід щедрості думок, сердець і рук” (Василь Симоненко).\n31. “Прекрасна людина в бою за Батьківщину… Але найсвітліша краса її в труді” (Олександр Довженко).\n32. “Як хто посіє в юності, так пожне в старості” (Григорій Сковорода).\n33. “Мужай, прекрасна наша мово,\nСеред прекрасних братніх мов!” (Максим Рильський).\n34. “Учітесь, читайте,\nЙ свого не цурайтесь” (Тарас Шевченко).\n35. “Тільки в праці життя і краса” (Володимир Сосюра).\n36. “Мені однаково, чи буду\nЯ жить в Україні, чи ні....\nПрисплять, лукаві...” (Тарас Шевченко).\n37. “3 усіх відомих природі глибин, мабуть, найбільша – глибина людської душі” (Олесь Гончар).\n38. “Українче, спізнай самого себе!” (Микола Куліш).\n39. “Свою силу поет вбачає у минулому свого народу” (Євген Маланюк).\n40. “Батько мій, удома сидячи, зумів знати п’ять мов, – а за се почесть єсть од інших народів” (Володимир Мономах).\nа) для вступників до Інституту філології та Інституту журналістики:\n1. Думи – жанр українського героїчного епосу. Тематика. Особливості образної системи, ритмомелодики.\n2. Художні ідеї та мотиви поезії Богдана-Ігоря Антонича.\n3. Безсполучникове складне речення. Розділові знаки в ньому.\n4. Аналіз речення: “Ціле літо дід Данило живе на пасіці в лісах, а увесь рік пахне вощиною, медом і травами; він має дуже гарні, що плачуть на морозі, очі, лагідну усмішку і трохи скорботні уста, на які не назбирувались ні злоба, ні погане слово” (Михайло Стельмах).\n1. Казематний цикл поезії Тараса Шевченка.\n2. Сонет Юрія Клена “Сковорода” – художнє осягнення філософських та естетичних ідей, способу життя видатного українського мислителя і поета.\n3. Дієприкметник як особлива форма дієслова.\n4. Аналіз речення: “Гляньте на людську юрбу й побачите, що не лише поважні, літні люди, а й ще зовсім юні вважають, що вони озброєні проти всіх нещасть; вони переконані, що, як окуляри їхнім очам, їм не потрібні чиїсь поради, одвічна мудрість людства” (Валерій Шевчук).\nб) для вступників на інші факультети гуманітарного профілю:\n1. “Собор” Олеся Гончара: проблематика, характери і обставини, символіка назви та образу собору, ідейний зміст.\n2. Особливості відмінювання і написання займенників.\n3. Аналіз речення: “Так, Роксолана зробила більше, ніж усі гетьмани України і наймогутніші армії Європи: вона остаточно і назавжди підірвала могутність Порти” (Сергій Плачинда).\n1. Драматургія Миколи Куліша (“Мина Мазайло”, “97” або “Патетична соната” – на вибір).\n2. Основні види підрядних речень.\n3. Аналіз речення: “Одесу видно по другий бік морської затоки, це місто обдував вітер трамонтан, і воно височіло на березі, мов кістяк старої шхуни, з якої знято паруси” (Юрій Яновський).\nв) для вступників на факультети природничого профілю:\n1. Художні особливості романів Юрія Яновського (“Вершники” або “Майстер корабля” – на вибір).\n2. Іменник як частина мови. Його значення, морфологічні ознаки, синтаксична роль.\n1. Загальнолюдська тематика і національний колорит байок Леоніда Глібова.\n2. Основні способи словотворення в українській мові.


MGID Блог 》MGID отримала нагороду “Найкраще загальне рішення AdTech у 2021” від MarTech Breakthrough Awards\nMGID отримала нагороду “Найкраще загальне рішення AdTech у 2021” від MarTech Breakthrough Awards\nMGID — глобальна платформа нативної реклами, оголосила, що її рішення контекстуального інтелекту Contextual Intelligence визнано "Найкращим загальним рішенням AdTech" компанією MarTech Breakthrough на щорічній церемонії нагород від MarTech Breakthrough Awards. Ця провідна організація з розвідки ринку визначає провідні компанії, технології та продукти у світовій індустрії маркетингу, продажів та рекламних технологій з 2017 р. Втретє, коли MarTech Breakthrough Awards оцінює чудові результати та ефективність продукту MGID.\nРішення MGID Contextual Intelligence для нативної реклами використовує алгоритми штучного інтелекту для оцінки статей за контекстом та настроями, а потім визначає та позначає вміст на основі власної таксономії вмісту MGID, що виходить далеко за межі стандартних рішень контекстного націлювання.\nКонтекстуальний інтелект від MGID надає маркетологам можливість охопити споживачів, коли вони найбільш готові до купівлі, розміщуючи оголошення відповідно до вмісту на будь-якій вебсторінці. Результатом є більш релевантний досвід користувача, гарантована безпека бренду та покращена ефективність кампанії.\n«Поштовх до відключення відстеження користувачів у веббраузерах та додатках у поєднанні з жорсткими правилами конфіденційності даних змусив рекламодавців та паблішерів шукати тактику, яка може забезпечити ефективні результати бізнесу без використання файлів cookie. Завдяки цьому контекстне націлювання знову опиняється в центрі уваги, — сказав Джеймс Джонсон, керуючий директор MarTech Breakthrough. — MGID — провідний новатор у цьому просторі, який працює над вдосконаленням контекстного націлювання, як життєздатного рекламного рішення у світі без файлів cookie.»\nЩороку нагороди MarTech Breakthrough Awards відзначають досконалість та визнають досягнення інновацій у ряді категорій маркетингу, продажів та рекламних технологій. Вони містять автоматизацію маркетингу, дослідження ринку та досвід клієнтів, AdTech, SalesTech, маркетингову аналітику, контентний та соціальний маркетинг, мобільний маркетинг та багато іншого. Цьогорічний конкурс зібрав понад 2850 номінацій з 17 різних країн світу.\n«Ми раді потрапити до списку переможців програми MarTech Breakthrough 2021 Awards. Наше рішення Contextual Intelligence забезпечує рівномірний обмін цінностями між рекламодавцем, паблішером та споживачем, — сказав Сергій Денисенко, генеральний директор MGID. — Рекламодавці можуть покращити безпеку бренду, бо вони мають можливість розміщувати відповідний контент перед потрібною аудиторією у належний час. Вони користуються більш гнучкими способами до націлювання рекламних оголошень, що призводить до кращої рентабельності інвестицій у рекламу. Паблішери, з іншого боку, можуть глибше зрозуміти інтереси та поведінку аудиторії, зберігаючи при цьому цінність рекламного ресурсу та збільшуючи середню CPM у світі без файлів cookie.»\nMarTech є частиною Tech Breakthrough, провідної платформи для аналізу та розпізнавання глобальних технологічних інновацій та лідерства. Програма MarTech Breakthrough Awards присвячена вшануванню досягнень маркетингових і рекламних tech-компаній, продуктів та людей. Щороку нагороди MarTech Breakthrough Awards приносять визнання досягненням компаній та продуктів, що здійснили прорив у сфері маркетингових технологій. Подія залучає тисячі учасників із різних галузей: автоматизація маркетингу, AdTech, SalesTech, маркетингова аналітика, CRM, контентний та соціальний маркетинг, вебсайти, SEM, мобільний маркетинг тощо.\nДля отримання додаткової інформації відвідайте MarTechBreakthrough.com.\n12 серп. 2021 р. • 3 хв читання


В росії думають про загальну мобілізацію – військовий експерт пояснив, що це значить – Українці Сьогодні\nYou are here: Home / Світ / В росії думають про загальну мобілізацію – військовий експерт пояснив, що це значить\nВ росії думають про загальну мобілізацію – військовий експерт пояснив, що це значить\nУ росії і досі так і не оголосили загальну мобілізацію, про яку всі говорять ще з початку повномасштабного вторгнення, її прогнозували багато військових експертів і не тільки. Схоже, що у кремлі зараз продумують сценарії.\nПро це 24 каналу розповів військовий експерт Олександр Мусієнко.\nЗа словами військового експерта, у рф триває часткова прихована мобілізація, попри те, що загальна публічно так вона і не оголошена.\nЩо саме зараз активно роблять у кремлі.\nНа думку Олександра Мусієнко, тією чи іншою мірою мобілізація триває, але прихована і, звісно ж, не на повну силу. У росії намагаються визначити кількість та думають над резервістами.\n“У кремлі придумують сценарії, у який спосіб можливо залучати резервістів. Навіть через сайти з пошуку робити пропонують службу за контрактом та зарплату. Хедхантери намагаються когось знайти (на війну – 24 канал)”, – зазначив Мусієнко.\nВін нагадав, що в інформпросторі ще в кінці березня – на початку квітня обговорювали, що росія може залучити майже 60 тисяч резервістів. Ця тема лунала, хоч зараз про це нічого чути й будь-які розвідки це не підтверджують.\nОднак бували випадки, що рф поповнювала резерв із Сирії чи Лівії, але “16 тисяч не було й не буде. Там зовсім інші цифри”, вважає військовий експерт.\n“Уже починають протестувати проти мобілізації”, – Мусієнко.\nЗагалом Мусієнко наголосив на тому, що теоретично путін може піти на повномасштабну мобілізацію, але вони побоюються того, що це викличе занадто багато питань.\nДоведеться відповідати. Вони ж кажуть, що “спецоперація” йде за планом. Цілі їх цілком досягнуті. Це постійно “годують” через пропагандистські рупори своєму населенню. Виникає запитання. А чого ж треба нові сили? Чому треба мобілізація?\nВійськовий експерт зазначив, що маленька брехня породжує велику недовіру і в країні окупантів це дуже добре розуміють. Саме тому навіть у зазомбованого російського суспільства, яке постійно під тиском, почне щось виникати, це призведе до недовіри. Можливо, почнуть більше горіти військкомати.\n“Дехто протестує, намагаючись підпалити військкомати. Таких випадків на місяць назбиралось із десяток. Можливо, це не так багато, але разом із тим це якраз пряме свідчення того, що є частина суспільства, яка починає протестувати якраз проти війни й мобілізації”, – пояснив війсбковий експерт.\nДо того ж Олександр Мусієнко додав, що фактично будь-який контрактник може відмовитися від війни в Україні й про це деякі в росармії вже дізналися давно. Є опція відмовитися, тому що це непередбачено контрактом і є такі, хто цим користається.\n“Крім того, є опція про відмову і в тих, кого призивають. Чому? Тому що це не війна. Це “спеціальна воєнна операція”. Значить вони можуть цим скористатись”, – розповів Мусієнко, відзначивши, що надходить усе більше випадків про те, що намагаються уникнути такої мобілізації та просто не з’являються за повістками.


Екологічний будинок. Частина 2\nГлавная » ❶ Статьи » Екологічний будинок. Частина 2\nЕкологічно чистий будинок майбутнього - уже сьогодні\nТермін "пасивний дім" з'явився в російській будівельному лексиконі всього кілька років тому. У пасивному будинку витрата енергії на опалення зводиться до мінімуму завдяки використанню внутрішніх джерел тепла, сучасних енергозберігаючих технологій і високоефективних теплоізоляційних матеріалів.\nТреба відзначити, концепція будівлі, що не потребує потужної системи опалення, вже знайшла в нашій країні благодатний грунт. Справді, низька енергоефективність існуючих будівель і величезні витрати енергоресурсів на опалення є для Росії джерелом безлічі економічних і соціальних проблем. Найбільш очевидна причина цього - тарифи на всі види енергоресурсів ростуть набагато швидше за доходи населення.\nУ зв'язку з цим завдання скорочення витрат на опалення стає все більш актуальною як для російських домовласників, так і для муніципальної влади. З іншого боку, концепція пасивного будинку приваблює ще й тим, що в ній закладена сильна природозберігаючих компонента. Завдяки розумному використанню внутрішніх джерел енергії та застосування екологічно чистих матеріалів пасивний будинок не несе небезпеки навколишньому середовищу та здоров'ю людини. Тобто ідея "пасивного будинку" розвивається на перетині зростання екологічної свідомості і цілком конкретного прагнення скоротити витрати. Але наскільки вона реалізовується у вітчизняних умовах?\nПасивний будинок - це, в першу чергу, комплексний підхід до енергозбереження житла. Більше 20 років тому американський дослідник Девід Opp розробив концепцію будівлі, що відповідає найвищим вимогам екологічності та енергоефективності. Основні складові пасивного будинку такі:\nзастосування матеріалів і конструкцій з максимальним опором теплопередачі для скорочення непродуктивних втрат тепла;\nорганізація припливно-витяжної вентиляції з застосуванням рекуператорів, що використовують тепло викидається повітря для обігріву, що надходить ззовні;\nвикористання природних джерел енергії для опалення та гарячого водопостачання (енергії сонця, вітру, термальних підземних джерел).\nГарною ілюстрацією пасивного будинку служить сонячне будинок, який відрізняє велика площа скління вікон з південної сторони і сонячні батареї на даху, акумулюючі енергію для господарсько-побутових потреб. Чому пасивний будинок обходиться без опалення? Це стає можливим завдяки раціональному використанню джерел тепла і енергії самого будинку і навколишньої його території. Джерел тепла в житловому будинку чимало - це кухонна плита, працюючі побутові електроприлади, лампи освітлення. Виділяють тепло люди і тварини.\nНаприклад, спокійно сидить людина має теплову потужність 120 ват. Сумарно ці тепловиділення досягають чималих величин, порівнянних з потужністю систем опалення. За вітчизняним будівельним нормативам рекомендується приймати внутрішні тепловиділення в житлових будинках на рівні 10 Вт / кв.м (проти 50-80 Вт / кв.м систем опалення), на практиці вони можуть бути і більше. Їх достатньо для "опалення" наших осель у період до досягнення середньодобовими температурами значення в 8 С, нижче якого включається система опалення.\nНайбільшим практичним досвідом реалізації проектів пасивних будинків мають країни Західної Європи, і в першу чергу, Німеччина. Саме тут був побудований перший в Європі пасивний будинок, відмітними ознаками якого були:\nбезперервна ізолююча оболонка будівлі з високоефективних теплоізоляційних матеріалів;\nсучасні віконні системи;\nмеханічна припливно-витяжна система вентиляції з рекуперацією тепла минає з приміщень повітря;\nгрунтовий теплообмінник для попереднього підігріву повітря з використанням тепла грунту.\nРічна витрата тепла такого будинку складає менше 15 кВтг / куб.м. Для порівняння, на опалення російських будинків потрібно до 300 кВтг / куб.м рік. На даний момент більше 4000 будинків по всій Німеччині визнані відповідними критеріями пасивного будинку. Одним з прикладів громадської споруди, побудованого як пасивний будинок, є будівля компанії Wagner und Co. Теплоізоляція фасадів і даху виконана з використанням високоефективних теплоізоляційних матеріалів, застосовано потрійне скління. Повітрообмін здійснюється вентиляційної установкою з рекуперацією тепла. Як джерела електричної та теплової енергії використовуються сонячні колектори, фотобатареї і міні-блокова ТЕЦ на газі.\nВід будинків з низьким енергоспоживанням (де за рахунок підвищеної теплоізоляції досягається економія витрат енергії) пасивний будинок еволюціонував в будинок додаткової енергії і навіть в будинок як джерело доходів - воістину чудеса енергозбереження! В даному випадку встановлені на будинку модулі сонячних батарей або колекторів виробляють більше енергії, ніж витрачають. "Надлишки" електрики надходять до місцевої електромережу. Енергоефективні будинки, по суті, стають європейським стандартом. У ряд ключових показників, що оцінюються при виборі житла, нарівні з ціною квадратного метра, увійшло питомий теплоспоживання. Часто, для кращого розуміння, кіловати на квадратний метр на рік переводять в цифри витрати палива.\nТак, наприклад, з'явився термін "трилітровий" будинок. На опалення 1 м2 площі такого будинку витрачається всього 3 л рідкого палива на рік. Це в 2,5 рази менше в порівнянні з діючими в Німеччині нормами енергоспоживання. Втілення в життя концепції пасивного будинку на російській землі стикається з низкою труднощів. Просте запозичення проектів і технічних рішень, реалізованих у Німеччині та країнах Скандинавії неможливо через велику різницю кліматичних умов. Тим не менше, окремі принципи енергозбереження реалізуються сьогодні в безлічі проектів по всій Росії.\nЯк приклад з вітчизняної практики можна привести експериментальний 16-поверховий будинок, побудований в московському районі Нікуліно. Система гарячого водопостачання в цій будівлі не залежить від центрального теплопостачання: її робота заснована на використанні низькопотенційного тепла грунту. В системі механічної вентиляції застосовується тепло витяжного повітря. У результаті витрата теплової енергії на потреби опалення, гарячого водопостачання та вентиляції такого будинку на третину менше, ніж у будинках типових серій.\nЕнергоефективні матеріали і конструкції в дії\nЯк було зазначено вище, одним з фундаментальних принципів "пасивного будинку" є використання матеріалів і технологій, радикально скорочують непродуктивні втрати тепла через огороджувальні конструкції (стіни та покрівлю). І пріоритет тут віддається спеціально розробленим і підібраним багатокомпонентним фасадним і покрівельним системам, одними з найважливіших компонентів яких є високоефективні теплоізоляційні матеріали. Для теплоізоляції стін найбільш ефективними і довговічними визнані системи зовнішнього утеплення будівлі. Це вентильовані навісні фасади і системи фасадного утеплення з штукатурним шаром. На даний момент розроблено чимало фасадних систем на основі таких сучасних теплоізоляційних матеріалів як кам'яна вата. У Росії адоптація подібних систем відбувається досить успішно - достатньо лише розрахувати необхідну товщину теплоізоляційного матеріалу для конкретних кліматичних умов.\nАле застосування сучасних систем фасадного утеплення не вирішує повністю проблему тепловтрат. Як вважають експерти, найбільш слабким в цьому сенсі ділянкою стіни є вікна - на них припадає близько 30-40% сумарних тепловтрат будинку. Тому в концепції пасивного будинку важливе місце займає використання віконних систем з високим рівнем теплозахисту. Сучасні світлопрозорі конструкції не тільки виготовляються з матеріалів з низькою теплопровідністю (у першу чергу, ПВХ - полівінілхлориду), а й конструктивно влаштовані так, щоб забезпечувати максимальну теплозахист.