Купальське свято у Гоголеве з оригінальними вишиванками, витинанками, авторськими вінками та ляльками – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Полтавщина > Купальське свято у Гоголеве з оригінальними вишиванками, витинанками, авторськими вінками та ляльками\n6 липня в с. Гоголево Гоголівської територіальної громади відбулося обласне фольклорне свято «Купальські ігри на батьківщині Миколи Гоголя». Працівники обласного Центру народної творчості та культурно-освітньої роботи Полтавської обласної ради долучилися до проведення свята, організувавши виставку творів майстрів народного мистецтва Полтавщини.\nПро це повідомляє пресцентр Комунальної установи «Обласний Центр народної творчості та культурно-освітньої роботи» Полтавської обласної ради.\nСюжети купальських легенд, чарівні квіти папороті, барви і красу українського літа відобразили у своїх творах майстри народного мистецтва та живопису – учасники виставки, яка цього дня відбулася під відкритим небом.\nМилував око декоративний розпис заслуженого майстра народної творчості України Євгена Пілюгіна, мальовані тарелі та кухлі Світлани Кравченко, живопис Марини Рожнятовської та Павла Черненка.\n– Сьогоднішній захід продемонстрував безперервність традицій українського мистецтва та глибинний зв’язок творчості сучасних майстрів з давньою культурою рідного краю, – зазначив Голова Полтавського обласного осередку Національної спілки майстрів народного мистецтва України Євген Пілюгін.\nТрадиційне вбрання українців – сорочку, що характеризується різноманітністю технік та вишуканістю орнаментики, успішно на святі продемонстрували майстри з міста Решетилівка. Серед них майстри, які вважаються носіями елемента нематеріальної культурної спадщини «Технологія виконання вишивки «білим по білому»: заслужений майстер народної творчості України Віра Забора, член Національної спілки майстрів народного мистецтва України Олена Коршунова, майстер художньої вишивки Марина Кісенко.\nРослинне килимарство та вишивку Полтавщини демонстрував колектив майстрів Решетилівської майстерні художніх промислів «Соломія» під керівництвом Сергія Колінченка.\nТакож багатий вибір вишиванок, рушників та сувенірної продукції представила фабрика народних художніх промислів України ТОВ «Леся Українка». А мистецтво художнього дереворізьблення на виставці під відкритим небом демонстрували майстри Юрій Панкевич та Сергій Тимошенко.\nРодзинкою куточку майстрів народного мистецтва став показ вбрання від Валентини Новікової та Наталії Давітян. Майстрині працюють в стилі етнодизайну, їхнє вбрання вдало поєднало традицію та сучасний стиль.\n– Свято «Купальські ігри» – надзвичайно гарний захід, адже це можливість не лише знаним майстрам продемонструвати свій високий професіоналізм та майстерність, а й платформа для студентів, які мають нагоду набути новий досвід, – зазначила декан факультету технологій та дизайну Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г.Короленка, доктор наук Валентина Титаренко. – Також це майданчик для ознайомлення з досягненнями факультету технологій та дизайну для молоді – наших майбутніх потенційних абітурієнтів.\nВсі ми знаємо, що невід’ємним атрибутом купальських гулянь є вінки з квітів та трав. Гостям свята запропонували приміряти та сфотографуватися в авторських вінках, виготовлених директором творчого культурно-освітнього центру «Артландія» Іриною Григоровою. Це викликало неабияку цікавість у присутніх, адже всі вінки додавали дівчатам привабливості та чарівності.\nНе оминули увагою майстри і тему купальських легенд. Особливо чітко розкрилася ця тема у витинанках, які привезла на свято членкиня Національної спілки майстрів народного мистецтва України Тетяна Ваценко.\n– Повертаючись до легенд і оповідок навколо свята Купала, хочеться згадати про Купальські обряди, що здавна супроводжували ляльки «Купайло» та «Марена», – розповіла завідуюча відділом Обласного центру народної творчості та культурно-освітньої роботи, заслужений майстер народної творчості України Наталія Свиридюк. – Тому доречною стала ідея провести на святі майстер-клас з виготовлення авторських вузлових та обрядових ляльок з природного матеріалу. Це стало справжнім моментом єднання творчості і мистецького запалу присутніх на святі гостей, адже саме сила мистецтва здатна об‘єднувати навколо себе спраглих до нового досвіду людей.\nУ рамках свята майстри народного мистецтва мали чудову нагоду відвідати садибу та парк у Національному музеї-заповіднику М.В. Гоголя, доторкнутися до історії та надихнутися творчістю поетичного та містичного Миколи Гоголя.\nВалюта Купівля Продаж USD26.8000027.20000EUR31.5000032.10000BTC32384.423435793.3100


Начальник Генерального штабу ЗС СРСР — Вікіпедія\nНачальник Генерального штабу ЗС СРСР — одна з вищих військових посад в Збройних Силах СРСР. Начальник Генштабу ЗС СРСР займав також посаду першого заступника Міністра оборони СРСР (з 1953).\n1 Повноваження начальника Генштабу\n2 Начальники Генерального штабу ЗС СРСР\n2.1 Начальники Всеросійського головного штабу Революційної військової ради Республіки\n2.2 Начальники Польового штабу Революційної військової ради Республіки\n2.3 Начальники Штабу РСЧА\n2.4 Начальники Генерального Штабу РСЧА\n2.5 Начальники Генерального Штабу Збройних Сил СРСР\nПовноваження начальника ГенштабуРедагувати\nОперативне управління Збройними силами;\nПереведення Збройних сил на організацію і склад воєнного часу і організація їх застосування;\nКоординація діяльності органів виконавчої влади, що здійснюють управління іншими військами і військовими формуваннями, з реалізації планів будівництва і розвитку інших військ і військових формувань;\nОрганізація перевірок бойової та мобілізаційної готовності Збройних сил, а також здійснення контролю за станом мобілізаційної готовності інших військ, військових формувань і органів;\nВнесення пропозицій про висновків міжнародних договорів з військових питань;\nЗатвердження положення про підрозділи, що входять в структуру Генерального штабу;\nНачальники Генерального штабу ЗС СРСРРедагувати\nНачальники Всеросійського головного штабу Революційної військової ради РеспублікиРедагувати\n(1873–1959) — Генерал-лейтенант російської імператорської армії. Брав участь у Першій світовій 1914–1918 і Громадянській війнах. У Червоній армії з січня 1918. З 8 травня по 2 серпня 1918 був першим начальником Всеросійського головного штабу Революційної військової ради Республіки. Заарештовувався ЧК (жовтень-листопад 1918). З 25 листопада 1918 року в системі Головархіву. Згодом перейшов на бік Білого руху, бився з більшовиками на півдні Росії та в Криму. Емігрував до Югославії, потім до Парижу, де помер у 1959 році. (8 травня — 2 серпня 1918)\n(1878–1938) — Генерал-лейтенант російської імператорської армії. Учасник Російсько-японської, Першої світової 1914–1918 і Громадянської війн. У Червоній армії з березня 1918. З серпня по жовтень 1918 був начальником Всеросійського головного штабу Революційної військової ради Республіки. Пізніше викладач у військовій академії РСЧА. Один з найвидатніших військових теоретиків свого часу. Автор видатної праці «Стратегія». Найвище військове звання в РСЧА комдив. Неодноразово заарештовувався. Засуджений за звинуваченням в участі у контрреволюційній організації, підготовці терористів. 29 липня 1938 розстріляний і похований на «Комунарці» (Московська область). Реабілітований у 1956. (2 серпня — 22 жовтня 1918)\n(1875–1939) — Генерал-майор російської імператорської армії. Учасник Російсько-японської, Першої світової 1914–1918 і Громадянської війн. У Червоній армії з березня 1918. З жовтня 1918 до лютого 1921 начальник Всеросійського головного штабу Революційної військової ради Республіки. З червня 1920 голова Військово-законодавчої ради за РВС Республіки та член Особливої ради при Головкомі. З 1925 в резерві РСЧА з відрядження для роботи в промисловості. Найвище військове звання в РСЧА комдив. Неодноразово заарештовувався. Засуджений за звинуваченням в участі у контрреволюційній терористичній організації. 3 березня 1939 розстріляний і похований на «Комунарці» (Московська область). Реабілітований у 1956. (22 жовтня 1918 — 10 лютого 1921)\nНачальники Польового штабу Революційної військової ради РеспублікиРедагувати\n(1875–1939) — Генерал-майор російської імператорської армії. З вересня по жовтень 1918 начальник Польового штабу Революційної військової ради Республіки. Неодноразово заарештовувався. Засуджений за звинуваченням в участі у контрреволюційній терористичної організації. 3 березня 1939 розстріляний і похований на «Комунарці» (Московська область). Реабілітований у 1956. (6 вересня — 21 жовтня 1918)\n(1878–1925) — Генерал-майор російської імператорської армії. Учасник Російсько-японської, Першої світової 1914–1918 і Громадянської війн. У Червоній армії з березня 1918. З жовтня 1918 до червня 1919 начальник Польового штабу Революційної військової ради Республіки. З вересня 1919 на викладацькій роботі у Військовій академії: викладач статистики та географії, потім завідувач кафедрою військової географії та служби Генерального штабу, професор. Автор ряду наукових праць. Неодноразово заарештовувався. Помер у Москві. (21 жовтня 1918 — 18 червня 1919)\n(1870–1956) — Генерал-майор російської імператорської армії і генерал-лейтенант Червоної армії. Учасник Першої світової і Громадянської війн. Першій генерал російської армії, що перейшов на бік більшовиків. У Червоній армії з лютого 1918. У червні-липні 1919 начальник Польового штабу Революційної військової ради. Потім працював у Військово-історичній комісії з дослідження і використання досвіду Першої світової війни. З 1920-го по 1934 перебував у розпорядженні РВС СРСР. У 1931 піддавався репресіям по так званій справі «Весна». З 1934 по 1937 перебував у резерві РСЧА. Автор низки наукових праць. Доктор військових та технічних наук, професор, письменник. Помер у Москві. (18 червня — 22 липня 1919)\n(1872–1933) — Генерал-майор російської імператорської армії. Учасник Першої світової і Громадянської війн. У Червоній армії з травня 1918 року. З 22 липня 1919 по 10 лютого 1921 начальник Польового штабу Революційної військової ради. У 1922–1924 роки за сумісництвом начальник Військової академії. У 1924–1925 роки перебував на посаді радника для особливо важливих доручень при РВС СРСР. З 1925 по 1933 начальник штабу і помічник командувача військами Українського військового округу. Помер у Харкові. (22 липня 1919 — 10 лютого 1921)\nНачальники Штабу РСЧАРедагувати\n(1872–1933) — Генерал-майор російської імператорської армії. З 10 лютого 1921 по квітень 1924 начальник Штабу РСЧА. З 1925 по 1933 начальник штабу і помічник командувача військами Українського військового округу. Помер у Харкові. (10 лютого 1921 — квітень 1924)\n(1885–1925) — Учасник революційного руху в Російській імперії у складі партії більшовиків. У Червоній армії з лютого 1918 року. Один з найвидатніших воєначальників Червоної армії під час Громадянської війни, військовий теоретик. З 26 січня до 31 жовтня 1925 Народний Комісар з військових та морських справ СРСР. З лютого 1922 до березня 1924 — заступник голови Раднаркому УСРР, одночасно працював застуником голови Української економічної ради. Керував боротьбою проти повстанського руху в Україні. З квітня 1924 до січня 1925 призначений начальником Штабу РСЧА і начальником Військової академії. З лютого 1925 — член Ради праці і оборони СРСР. Помер від пептичної виразки у Москві. (квітень 1924 — 26 січня 1925)\n(1881–1936) — Полковник російської імператорської армії і командарм 1-го рангу РСЧА. Учасник Першої світової і Громадянської війн. У Червоній армії з квітня 1918. З 14 березня 1918 по 28 серпня 1919 Народний Комісар з військових та морських справ РРФСР. З серпня 1918 — військовий керівник Західної ділянки загонів завіси. З серпня 1918 по липень 1919 командувач військами Східного фронту. Керував наступом Червоної армії на Волзі та Уралі. З липня 1919 по квітень 1924 — Головнокомандувач Збройними силами Республіки. У травні 1927 призначений заступником наркома з військових і морських справ. Теоретик військової історії та теорії військової справи. Помер у Москві. (26 січня — листопад 1925)\n(1893–1937) — Підпоручик російської імператорської армії і один з перших маршалів Радянського Союзу. Учасник Першої світової і Громадянської війн. У Червоній армії з березня 1918. З травня 1918 військовий комісар оборони Московського району, у червні — грудні командував 1-ю армією Східного фронту. У грудні 1918 — січні 1919 помічник командувача Південним фронтом, у січні — березні 1919 командувач 8-ю армією Південного фронту, з квітня по листопад — командувач 5-ю армією. У січні — квітні 1920 — командувач Кавказьким фронтом. У квітні 1920 — серпні 1921 під час радянсько-польської війни командував Західним фронтом, зазнав нищівну поразку під Варшавою. Керував придушенням Кронштадтського та Тамбовського повстань. Після Громадянської війни призначений начальником Військової академії РСЧА, з січня 1922 по квітень 1924 — командувач Західним фронтом. Помічник, а з листопада 1925 по травень 1928 начальник Штабу РСЧА, брав активну участь у проведенні військової реформи 1924–1925. З травня 1928 командувач військами Ленінградського військового округу. З 1931 заступник наркома по військових і морських справах і голови Реввійськради СРСР, начальник озброєнь РСЧА, з 1934 заступник наркома оборони, з 1936 перший заступник наркома оборони і начальник управління бойової підготовки. 11 травня 1937 був знятий з посади першого заступника наркома оборони і призначений командувати військами Приволзького військового округу. Згодом заарештований та засуджений за звинуваченням в участі у контрреволюційній організації за «справою Тухачевського». 12 червня 1937 розстріляний. Реабілітований у 1957. (листопад 1925 — травень 1928)\n5 Файл:B Shaposhnikov02.jpg Шапошников\n(1882–1945) — Полковник російської імператорської армії і Маршал Радянського Союзу. Учасник Першої світової і Громадянської війн. У Червоній армії з травня 1918. З жовтня 1919 працював у Польовому штабі Реввійськради Республіки. Брав участь у розробці планів операцій по розгрому Юденича, Денікіна, Польщі, Врангеля. У 1921–1925 перший помічник начальника штабу РСЧА. У 1925–1928 командував військами Ленінградського і Московського військових округів. З травня 1928 до червня 1931 начальник штабу РСЧА. У 1931-32 командувач військами Приволзького військового округу, в 1932-35 начальник і військовий комісар Військової академії ім. М. В. Фрунзе, в 1935-37 командувач військами Ленінградського військового округу. У 1937–1940 начальник Генштабу і заступник наркома оборони. З серпня 1940 по липень 1941 заступник наркома оборони. Під час німецько-радянської війни з липня 1941 по травень 1942 начальник Генштабу, з травня 1942 по червень 1943 заступник наркома оборони, в 1943–1945 начальник Вищої військової академії ім. К. Е. Ворошилова. Один з найвидатніших радянських військових теоретиків. Автор книги «Мозок армії». «Патріарх» Генерального штабу. Професор. Помер у Москві. (травень 1928 — червень 1931)\n(1883–1937) Маршал Радянського Союзу Полковник російської імператорської армії і один з перших маршалів Радянського Союзу. Учасник Першої світової і Громадянської війн. У Червоній армії з лютого 1918. З серпня 1918 командувач 9-ю армією, з грудня 1918 по травень 1919 — командувач 10-ю армією. З липня 1919 командувач 14-ю армією на Лівобережній Україні. В начале октября 1919 годаУ жовтні 1919 очолив Південний фронт, а у січні-грудні 1920р — і Південно-Західний Фронт. З січня 1921 — командувач військами Київського військового округу, з квітня — командувач військами Петроградського ВО, одночасно, з вересня 1921 по січень 1922 — командувач військами Західного Фронту. У 1922 — 1924 роках командував Кавказькою Червонопрапорною армією. З квітня 1924 по березень 1925 — командувач військами Українського військового округу. У 1925–1926 був військовим аташе в Китаї. З травня 1926 по травень 1927 — заступник начальника військово-промислового управління ВРНГ СРСР. У травні 1927 — квітні 1931 — командувач військами Білоруського військового округу. З червня 1931 по вересень 1935 — начальник Штабу РСЧА. (червень 1931 — вересень 1935)\nНачальники Генерального Штабу РСЧАРедагувати\n(1883–1937) Маршал Радянського Союзу Полковник російської імператорської армії і один з перших маршалів Радянського Союзу. З вересня 1935 по травень 1937 — начальник Генерального Штабу РСЧА. У травні 1937 призначений першим заступником наркома оборони СРСР. З січня 1938 — командувач військами Закавказького військового округу. Заарештовано 27 березня 1938 за звинуваченням у «шпигунстві, підготовці терористичних актів і участі в контрреволюційній організації» та засуджений до розстрілу. Розстріляний 23 лютого 1939. 14 березня 1956 реабілітований. (вересень 1935 — 10 травня 1937)\n2 Файл:B Shaposhnikov02.jpg Шапошников\n(1882–1945) Командарм першого рангу Полковник російської імператорської армії і Маршал Радянського Союзу. У 1937–1940 начальник Генштабу і заступник наркома оборони. З серпня 1940 по липень 1941 заступник наркома оборони. Під час німецько-радянської війни з липня 1941 по травень 1942 начальник Генштабу, з травня 1942 по червень 1943 заступник наркома оборони, в 1943–1945 начальник Вищої військової академії ім. К. Е. Ворошилова. Один з найвидатніших радянських військових теоретиків. Автор книги «Мозок армії». «Патріарх» Генерального штабу. Професор. Помер у Москві. (10 травня 1937 — серпень 1940)\n(1897–1968) Генерал армії Маршал Радянського Союзу, Герой Радянського Союзу. Учасник Громадянської війни. У Червоній армії з травня 1918 року. У Громадянську війну комісаром загону, помічником начальника штабу бригади та дивізії. Воював на Східному, Південному та Західному фронтах. У 1921 закінчив Військову академію РСЧА і призначений начальником штабу 1-ї Томської кавалерійської дивізії. З лютого 1923 — помічник начальника штабу 15-го стрілецького корпусу. З листопада 1923 — начальник штабу 9-ї Донської стрілецької дивізії. З червня 1924 по квітень 1932 служив у штабі Московського військового округу. З квітня 1930 командир і воєнком 14-ї стрілецької дивізії. З 1931 начальник штабу Московського військового округу, а з квітня 1932 — Білоруського військового округу. З грудня 1934 — начальник штабу Особливої Червонопрапорної Далекосхідної армії. У 1936–1937 військовий радник в Іспанії. З червня 1937 — заступник начальника Генерального штабу РСЧА. З вересня 1938 — командувач військами Приволзького військового округу. З січня 1939 — командувач військами Ленінградського військового округу. Під час радянсько-фінської війни 1939–1940 командував 7-ю армією. З червня 1940 — заступник народного комісара оборони СРСР. У серпні 1940 — січні 1941 — начальник Генерального штабу РСЧА, потім заступник Народного комісара оборони СРСР з бойової підготовки. 23 червня 1941 був заарештований за «участь у антирадянській військовій змовницькій організації». Утримувався в Лефортовській в'язниці. У вересні звільнений та призначений командувачем 7-ю армією, а з листопада 1941 командувач 4-ї окремої армії. З грудня 1941 командувач Волховського фронту, 33-ю армією та Карельського фронту. З березня 1945 командувач Приморською групою військ Далекосхідного фронту. У радянсько-японській війні командувач I-м Далекосхідним фронтом. Після війни командувач військами Приморського, Московського, Біломорського та Північного військових округів. У 1955–1956 начальник Вищих командних курсів «Вистріл». Помер у Москві. (серпень 1940 — січень 1941)\n(1896–1974) Генерал армії Унтер-офіцер російської імператорської армії і Маршал Радянського Союзу. Чотириразовий Герой Радянського Союзу. Учасник Першої світової і Громадянської війн. У Червоній армії з серпня 1918. У Громадянську війну воював на Східному, Західному та Південному фронтах. Восени 1920 закінчив Рязанські кавалерійські курси, призначений командиром взводу, потім ескадрону; в грудні 1920 — серпні 1921 брав участь у придушенні селянського повстання на Тамбовщині. З травня 1923 командир 39-го полку 7-ї Самарської кавалерійської дивізії. Потім був помічником інспектора кавалерії Червона армія, командиром 4-ї кавалерійської дивізії (1933–1937), 3-го і 6-го кавалерійських корпусів, з липня 1938 — заступник командувача БВО. З 5 червня 1939 командувач 1-ю армійською групою радянських військ у МНР, у серпні 1939 розгромили японську Квантунську армію на річці Халхін-Гол. З червня 1940 по січень 1941 командувач військами Київського особливого військового округу (КОВО).З 1 лютого 1941 до 29 липня 1941 начальник Генерального штабу РСЧА. 29 липня 1941 його було знято з посади Начальника Генерального штабу та призначено командувачем Резервним фронтом. З 26 серпня 1942 заступник Верховного Головнокомандувача, з 27 серпня 1942 — перший заступник народного комісара оборони, командував фронтами: Резервним, Ленінградським, Західним, 1-м Українським, 1-м Білоруським. Після війни з червня 1945 по 21 березня 1946 Головнокомандувач Групою радянських окупаційних військ у Німеччині та Головний начальник Радянської адміністрації з управління Радянською зоною окупованої Німеччини, з 21 березня по 3 червня 1946 — Головнокомандувач Сухопутними військами і заступник міністра Збройних Сил по сухопутних військах. Був знятий з цього посту і призначений на командування по 4 лютого 1948 — військами Одеського і по 16 березня 1953 — Уральського військових округів. З 16 березня 1953 по 9 лютого 1955 — Перший заступник міністра оборони СРСР. З лютого 1955 по жовтень 1957 — Міністр оборони СРСР. Керівник придушення угорського повстання. У березні 1958 звинувачений у прагненні до бонапартизму і звільнений у відставку. Помер у Москві. (січень 1941 — 29 липня 1941)\n(1882–1945) Маршал Радянського Союзу Полковник російської імператорської армії і Маршал Радянського Союзу. Під час німецько-радянської війни з липня 1941 по травень 1942 начальник Генштабу, з травня 1942 по червень 1943 заступник наркома оборони, в 1943–1945 начальник Вищої військової академії ім. К. Е. Ворошилова. Один з найвидатніших радянських військових теоретиків. Автор книги «Мозок армії». «Патріарх» Генерального штабу. Професор. Помер у Москві. (29 липня 1941 — 11 травня 1942)\n(1895–1977) Маршал Радянського Союзу Штабс-капітан російської імператорської армії і Маршал Радянського Союзу. Двічі Герой Радянського Союзу. Учасник Першої світової і Громадянської війн. У Червоній армії з квітня 1919. За часів Громадянської війни командував ротою, батальйоном, полком. Після війни начальник дивізійної школи, командир стрілецького полку, помічник начальника відділу Управління бойової підготовки РСЧА і начальник відділу бойової підготовки Приволзького військового округу. Закінчив Академію Генштабу (1937), служив в Генштабі — з травня 1940 заступник начальника, з серпня 1941 начальник Оперативного управління, заступник і перший заступник начальника Генштабу. З червня 1942 начальник Генштабу і заступник наркома оборони. У лютому 1945 введений в Ставку Верховного Головнокомандування і призначений командувачем 3-м Білоруським фронтом. У червні 1945 призначений Головнокомандувачем радянськими військами на Далекому Сході і керував ними в радянсько-японській війні. З 1946 начальник Генштабу і перший заступник міністра оборони, з 1949 міністр Збройних Сил СРСР, у 1950–1953 військовий міністр, в 1953–1957 перший заступник і заступник міністра оборони. Помер у Москві. (26 червня 1942 — лютий 1945)\n7 Файл:A I Antonov 02.jpg Антонов\n(1896–1962) Генерал армії Прапорщик російської імператорської армії і Генерал армії. Учасник Першої світової і Громадянської війн. У Червоній армії з квітня 1919. За часів Громадянської війни помічник начальника штабу дивізії (Південний фронт), начальник штабу бригади. Після війни на штабній роботі. З жовтня 1934 — начальник штабу дивізії Могилів-Ямпільського укріпленого району Українського військового округу; з серпня 1935 — начальник оперативного відділу штабу Харківського військового округу. З червня 1937 начальник штабу Московського військового округу. У 1931 закінчив Військову академію ім. М. В. Фрунзе, в 1933 — Оперативний факультет академії, а в 1937 — 1-й курс Академії Генштабу. У 1938–1941 старший викладач і заступник начальника кафедри загальної тактики Військової академії РСЧА. З березня 1941 заступник начальника штабу Київського Особливого військового округу, а з 24 червня 1941 начальник штабу округу, з 27 серпня 1941 — начальник штабу Південного фронту. З 28 липня по 3 серпня 1942 — начальник штабу Північно-Кавказького фронту; 3 вересня — 22 листопада — начальник штабу Чорноморської групи військ, 22 листопада — 14 грудня 1942 — начальник штабу військ Закавказького фронту. 14 грудня 1942 призначений начальником Оперативного управління Генштабу. З 20 травня 1943 перший заступник начальника Генштабу. З 17 лютого 1945 начальник Генерального штабу. У 1945 військовий представник Радянської делегації на Кримській і Потсдамській конференціях. З березня 1946 знову 1-й заступник начальника Генштабу. У 1948–1954 — 1-й заступник і командувач військами Закавказького військового округу. З квітня 1954 — 1-й заступник начальника Генштабу, а з травня 1955 одночасно начальник штабу Об'єднаних Збройних Сил Організації Варшавського договору. Помер у Москві. (17 лютого 1945 — 22 березня 1946)\nНачальники Генерального Штабу Збройних Сил СРСРРедагувати\n(1895–1977) Маршал Радянського Союзу Штабс-капітан російської імператорської армії і Маршал Радянського Союзу. Двічі Герой Радянського Союзу. З березня 1946 начальник Генштабу і перший заступник міністра оборони, з 1949 міністр Збройних Сил СРСР, у 1950–1953 військовий міністр, в 1953–1957 перший заступник і заступник міністра оборони. Помер у Москві. (22 березня 1946 — 12 листопада 1948)\n(1907–1976) Генерал армії Генерал армії. У Червоній армії з квітня 1919. У 1930 закінчив Севастопольську школу зенітної артилерії. У 1930–1931 командир взводу розвідки, в 1931–1932 командир і політрук батареї, в 1932–1933 начальник штабу артилерійського дивізіону, 1-й помічник начальника штабу зенітно-артилерійського полку. У 1933–1937 у Військовій академії моторизації і механізації РСЧА, з грудня 1937 — командир окремого навчального важкого танкового батальйону (Київський ВО). У 1938–1940 в Академії Генштабу РСЧА. З 1940 працював у Генштабі РСЧА на різних посадах. З квітня 1943 заступник начальника, з травня 1943 — начальник Оперативного управління ГШ, одночасно з лютого 1945 заступник начальника Генштабу. З 12 листопада 1948 по 17 червня 1952 заступник міністра Збройних Сил СРСР — начальник Генштабу. У червні 1952 — березні 1953 начальник штабу ГРВН, 1-й заступник начальника Генштабу, начальник штабу Західно-Сибірського (з 1956 — Сибірського) військового округу. 31 серпня 1956 — 28 жовтня 1957 начальник ГРУ — заступник начальника Генштабу ЗС СРСР з розвідки. У 1957–1959 перебував у розпорядженні Генштабу. Потім 1-й заступник командувача військами Приволзького, з червня 1961 — Закавказького ВО, з 6 липня 1962 — Начальник Головного штабу — 1-й заступник Головкома Сухопутних військ. З 1964 начальник Головного організаційно-мобілізаційного управління — заступник начальника Генштабу, з 3 серпня 1968 — начальник штабу ОЗС держав-учасників Варшавського Договору — 1-й заступник начальника Генштабу. Помер у Москві. (12 листопада 1948 — 17 червня 1952)\n(1897–1968) Маршал Радянського Союзу Маршал Радянського Союзу. Герой Радянського Союзу. У Червоній армії з лютого 1918. За часів Громадянської війни командир роти, помічник командира полку, командир полку, потім по червень 1919 — слухач Військової академії РСЧА, по грудень 1919 — старший помічник начальника штабу дивізії і командира бригади, по червень 1920 — слухач академії, по листопад 1920 — начальник штабу дивізії, по жовтень 1921 — знову слухач академії і по квітень 1922 — помічник начальника оперативного управління Туркестанського фронту, по жовтень 1926 — начальник штабу дивізії, по липень 1930 — начальник штабу стрілецького корпусу, по січень 1935 — командир стрілецької дивізії, по травень 1935 — заступник начальника штабу округу, по лютий 1941 — начальник штабу Уральського і Московського військових округів. З лютого 1941 заступник начальника Генерального штабу. У німецько-радянську війну — начальник штабу Західного фронту (липень 1941 — січень 1942 і травні 1942 — лютий 1943), начальник штабу військ Західного напрямку (липень-вересень 1941, лютий-травень 1942). З лютого 1943 — командувач Західним фронтом. З квітня 1944 — начальник штабу 1-го Українського фронту, з квітня 1945 — заступник командувача 1-м Білоруським фронтом. Після війни заступник, а з березня 1946 до березня 1949 Головнокомандувач Групою радянських окупаційних військ у Німеччині та Головний начальник Радянської адміністрації з управління Радянською зоною окупованої Німеччини. З березня 1949 1-й заступник військового міністра СРСР. З червня 1952 по квітень 1960 начальник Генерального штабу — 1-й заступник міністра оборони СРСР. Помер у Москві. (17 червня 1952 — квітень 1960)\n(1898–1972) Маршал Радянського Союзу Маршал Радянського Союзу. Двічі Герой Радянського Союзу. У Червоній армії з лютого 1918. За часів Громадянської війни командував артилерійською батареєю, був командиром артилерійського дивізіону, начальником артилерійського постачання стрілецької дивізії, помічником начальника штабу бригади з оперативної частини. В 1924 закінчив Харківські повторні курси комскладу, в 1928 — факультет постачання Військової академії імені М. В. Фрунзе, в 1933 — її оперативний факультет, у 1937 — Військову академію Генерального штабу. До 1925 у штабі стрілецької дивізії. У червні 1928 — листопаді 1932 на штабній роботі в Білоруському військовому окрузі. З липня 1933 по лютий 1936 начальник оперативного відділу штабу Білоруського військового округу. У лютому-жовтні 1936 командир стрілецького полку. Після академії з липня 1937 — начальник штабу Ленінградського військового округу. З травня 1938 — помічник начальника Генерального штабу РСЧА. З травня 1940 — начальник штабу Одеського військового округу. З липня 1941 — начальник штабу Головного командування військами Північно-Західного напрямку. З серпня 1941 — заступник начальника Головного управління Тилу Червоної Армії. З грудня 1941 року в посаді начальника штабу Калінінського (з грудня 1942), Резервного (з квітня 1943), Степового (з червня 1943), 2-го Українського (з жовтня 1943 по травень 1945) фронтів. З липня 1945 року — начальник штабу Забайкальського фронту. З жовтня 1945 — начальник Вищої військової академії. З січня 1949 — заступник начальника Генерального штабу з розвідки — начальник Головного розвідувального управління Генерального штабу. З липня 1952 — Головний інспектор Радянської Армії. З травня 1953 — командувач військами Ленінградського військового округу. З листопада 1957 — Головнокомандувач Групою радянських військ у Німеччині. З квітня 1960 — начальник Генерального штабу Збройних Сил СРСР. У березні 1963 понижений у посаді до начальника Військової академії Генерального штабу. В листопаді 1964 повторно призначений замість загиблого в авіаційній катастрофі С. С. Бірюзова начальником Генерального штабу Збройних Сил СРСР — першим заступником Міністра оборони СРСР. З вересня 1971 року — генеральний інспектор Групи генеральних інспекторів Міністерства оборони СРСР. Помер у Москві. (квітень 1960 — березень 1963)\n(1904–1964) Маршал Радянського Союзу Маршал Радянського Союзу. Герой Радянського Союзу. У Червоній армії з вересня 1922. Командир взводу (вересень 1926 — грудень 1929), командир роти (по червень 1930), начальник штабу навчального батальйону (по квітень 1932), командир батальйону (по червень 1934), начальник штабу стрілецької дивізії (жовтень 1937 — квітень 1938), начальник відділу в штабі Харківського військового округу (по серпень 1939). З серпня 1939 по квітень 1942 командир 132-ї стрілецької дивізії. Начальник штабу армії на Брянському фронті (з квітня по листопад 1942). З листопада 1942 по квітень 1943 — начальник штабу 2-ї гвардійської армії Сталінградського фронту. З квітня 1943 — начальник штабу Південного (згодом 4-го Українського) фронту. З жовтня 1944 — командувач 37-ю армією (по травень 1946) і головний військовий радник Болгарської армії. Після війни заступник Головнокомандувача Сухопутних військ з бойової підготовки (по червень 1946), заступник Головнокомандувача Південною групою військ і командувач 10-ї механізованої армією (по червень 1947), командувач військами Приморського військового округу (по травень 1953). Головнокомандувач Центральною групою військ (Австрія і Угорщина, 1953–1954), перший заступник Головнокомандувача військами ППО (1954–1955). У 1955–1962 Головнокомандувач військами ППО країни, одночасно заступник міністра оборони СРСР. З квітні 1962 Головнокомандувач Ракетних військ стратегічного призначення. У березні 1963 начальник Генерального штабу Збройних сил СРСР і перший заступник міністра оборони СРСР. Загинув в авіаційній катастрофі під Белградом (березень 1963 — жовтень 1964)\n(1898–1972) Маршал Радянського Союзу Маршал Радянського Союзу. Двічі Герой Радянського Союзу. В листопаді 1964 вдруге призначений замість загиблого в авіаційній катастрофі С. С. Бірюзова начальником Генерального штабу Збройних Сил СРСР — першим заступником Міністра оборони СРСР. З вересня 1971 року — генеральний інспектор Групи генеральних інспекторів Міністерства оборони СРСР. Помер у Москві. (листопад 1964 — вересень 1971)\n(1921–2013) Маршал Радянського Союзу Маршал Радянського Союзу. Герой Радянського Союзу. У Червоній армії з 1939. Під час німецько-радянської війни бився в танкових частинах на Південно-Західному, Калінінському, 1-му Прибалтійському і 2-му Білоруському фронтах, командував ротою, був начальником штабу батальйону, бригади. З жовтня 1945 по листопад 1957 був командиром батальйону, заступником командира полку, командиром полку, начальником штабу і командиром дивізії. У 1947 закінчив Вищу бронетанкову школу, в 1953 — Військову академію імені М. В. Фрунзе, а в 1959 — Військову академію Генерального штабу. У 1959–1961 заступник командувача армією в Білоруському військовому окрузі. У 1961–1962 старший групи радянських військових спеціалістів у Республіці Гана. У 1962–1964 був першим заступник командувача, а в 1964–1967 — командувачем 6-ю загальновійськовою армією Ленінградського військового округу. У 1967–1969 командував військами Київського військового округу, в 1969–1971 Головнокомандувач Групи радянських військ у Німеччині. З вересня 1971 по 1977 — начальник Генерального штабу Збройних Сил СРСР — 1-й заступник міністра оборони СРСР. З січня 1977 по січень 1989 перший заступник Міністра оборони СРСР — головнокомандувач Об'єднаними збройними силами держав — учасників Варшавського Договору. Помер у Москві. (вересень 1971 — 7 січня 1977)\n(1917–1994) Маршал Радянського Союзу Маршал Радянського Союзу. Герой Радянського Союзу. У Червоній армії з 1938. Під час німецько-радянської війни на посаді полкового інженера брав участь у боях на Західному фронті. У вересні 1941 — березні 1942 — старший інженер з фортифікації в інженерному управлінні Карельського фронту. Згодом полковий інженер у стрілецькій дивізії і бригадний інженер 61-ї морської стрілецької бригади. З грудня 1942 помічник начальника штабу інженерних військ 32-ї армії, а з серпня 1943 помічник начальника оперативного відділу штабу інженерних військ фронту. З травня 1944 дивізійний інженер 122-й стрілецької дивізії на Карельському, а з листопада — 2-му, потім 3-му Українському фронтах. Після війни в штабі інженерних військ армії Прикарпатського і в інженерному управлінні Приморського військових округів. З 1948 начальник відділу оперативного управління штабу Головнокомандувача військами Далекого Сходу. З 1953 заступник начальника управління, а з 1955 начальник управління — заступник начальника штабу Далекосхідного військового округу. З 1959 по закінченні Військової академії Генштабу командир мотострілецької дивізії в ГРВН. З грудня 1961 начальник штабу — заступник (з липня 1963 перший заступник) командувача військами Білоруського військового округу. З грудня 1965 командувач військами Приволзького військового округу. З квітня 1968 — перший заступник начальника Генерального штабу ЗС СРСР. З березня 1974 заступник міністра оборони СРСР, а з січня 1977 начальник Генерального штабу Збройних Сил — перший заступник міністра оборони СРСР. У 1984–1988 — Головнокомандувач військами Західного напрямку. З 1988 по 1991 — Генеральний інспектор Міністерства оборони, з січня по вересень 1992 — радник начальника Генерального штабу Об'єднаних Збройних Сил Співдружності незалежних держав, до 4 лютого 1994 — радник при міністрі оборони Російської Федерації. Помер у Москві. (7 січня 1977 — вересень 1984)\n(1923–1991) Маршал Радянського Союзу Маршал Радянського Союзу. Герой Радянського Союзу. У Червоній армії з 1940. Під час німецько-радянської війни у липні-грудні 1941 року брав участь у боях за Ленінград у складі об'єднаного стрілецького батальйону курсантів військово-морського училища. Закінчив Астраханське піхотне училище (1942) і Вищу офіцерську школу самохідної артилерії бронетанкових і механізованих військ (1945). З жовтня 1942 по лютий 1943 командир взводу морської піхоти, потім ад'ютант, начальник штабу батальйону. З липня 1944 командував батальйоном автоматників самохідно-артилерійської бригади. Воював на Ленінградському, Сталінградському, Південному та 4-му Українському фронтах. Після війни, з червня 1945 року був заступником командира, а потім командиром танкового батальйону, начальником штабу і командиром танкового полку (з липня 1952 по серпень 1955). З грудня 1957 заступник командира, начальник штабу, а з грудня 1960 командир танкової дивізії в Білоруському військовому окрузі. З квітня 1964 командир навчальної танкової дивізії. У 1952 закінчив Військову академію бронетанкових і механізованих військ і в 1967 Військову академію Генерального штабу ЗС СРСР. З липня 1967 по жовтень 1968 — начальник штабу 8-ї танкової армії. З жовтня 1968 по травень 1972 — командувач 7-ю танковою армією. З травня 1972 по березень 1974 начальник штабу — перший заступник командувача військами Далекосхідного військового округу. З березня 1974 по лютий 1979 начальник Головного оперативного управління (ГОУ) Генерального штабу ЗС СРСР — заступник начальника Генерального Штабу Збройних Сил СРСР. З лютого 1979 по вересень 1984 перший заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил СРСР. З вересня 1984 по грудень 1988 начальник Генерального штабу Збройних Сил СРСР — перший заступник міністра оборони СРСР. З 1988 року радник голови Президії Верховної Ради СРСР, з травня 1989 радник голови Верховної Ради СРСР. З березня 1990 радник Президента СРСР М. С. Горбачова з військових справ. Покінчив життя самогубством після провалу ДКНС. (вересень 1984 — грудень 1988)\n(з 1939) Генерал армії Генерал армії. У Радянській армії з 1958. З 1958 року — на строковій службі в танкових військах. Закінчив Далекосхідне танкове училище в 1962 році, після командував танковим взводом і танковою ротою в Групі радянських військ у Німеччині, танковою ротою в Прикарпатському військовому окрузі. У 1972 році закінчив Військову академію імені М. В. Фрунзе. З 1972 року — заступник командира танкового полку, начальник штабу — заступник командира танкового полку, командир танкового полку в Білоруському військовому окрузі. З 1976 року — заступник командира мотострілецької дивізії. З 5 квітня 1978 по 21 червня 1980 командир мотострілецької дивізії в Групі радянських військ у Німеччині. У 1982 році закінчив Військову академію Генерального штабу. З 1982 року — заступник командувача і командувач загальновійськовою армією в Далекосхідному військовому окрузі. З 1985 року — начальник штабу — перший заступник командувача військами Далекосхідного військового округу. З січня 1987 року — командувач військами Далекосхідного військового округу. З грудня 1988 року до 23 серпня 1991 — начальник Генерального штабу ЗС СРСР — перший заступник Міністра оборони СРСР. З вересня 1991 у відставці. (грудень 1988 — 23 серпня 1991)\n(з 1935) Генерал армії Генерал армії. У Радянській армії з 1954. З 1954 на строковій службі в артилерійському полку гірсько-стрілецької дивізії Туркестанського військового округу. У 1959 закінчив Рязанське артилерійське училище, залишений в ньому командиром взводу курсантів. У 1960 направлений до Ракетних військ стратегічного призначення СРСР, служив техніком в ракетній частини в Читинській області до 1964. У 1967 закінчив Військову академію імені М. В. Фрунзе, командир мотострілецького батальйону в Групі радянських військ у Німеччині. У серпні 1968 брав участь у вторгненні до Чехословаччини. З 1969 — начальник штабу, а з 1970 року — командир мотострілецького полку в Групі радянських військ у Німеччині. З 1973 командир навчальної мотострілецької дивізії в Ленінградському військовому окрузі. З 1975 — командир 26-го армійського корпусу в Архангельську. У 1979 закінчив Військову академію Генерального штабу. З 1979 — командувач 28-ї загальновійськової армії в Білоруському військовому окрузі. З жовтня 1981 — перший заступник командувача військами Ленінградського військового округу. З червня 1984 — командувач військами Середньоазіатського військового округу. З січня 1987 року — перший заступник начальника Генерального штабу ЗС СРСР. З лютого 1989 року — перший заступник начальника Генерального штабу ЗС СРСР — начальник штабу Об'єднаних Збройних Сил держав — учасниць Варшавського договору. З липня 1991 року — начальник Військової академії імені М. В. Фрунзе. 25 серпня 1991 після після провалу ДКНС був призначений начальником Генерального штабу ЗС СРСР. З березня 1994 у відставці. (25 серпня 1991 — 25 грудня 1991)\nКомандувачі військами фронтів за часів німецько-радянської війни\nКомандувачі радянських армій за часів німецько-радянської війни\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Начальник_Генерального_штабу_ЗС_СРСР&oldid=24312918\nОстаннє редагування: 25 січня 2019, 06:22\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 06:22, 25 січня 2019.


Мешканка Коломиї звинувачує секретаря міської ради у захопленні землі. ВІДЕО - Дзеркало Коломиї\nМешканка Коломиї звинувачує секретаря міської ради у захопленні землі. ВІДЕО\n15 Січ 2016, 07:46\nМешканка коломиї Ганна Негрич звинувачує секретаря Коломийської міської ради у захопленні землі. Любомир Жупанський натомість винним себе не вважає і показує усі необхідні документи. З цього приводу відкрито вже два кримінальні провадження. У ситуації пробували розібратися депутати, які створили для цього спеціальну комісію.\nмітки: земля, конфлікт\nКультура (1907) Авторські колонки (161) Дзеркало краю (32) Історія (88) Пишемо новини разом (34) Фото (648) Технології (244) Інтерв'ю (61) Туризм (397) Гроші (44) Відео (970) Афіша (267) Новини (18178) Статті (929) Спорт (747) Політика (1327) Історії успіху (46) Економіка (1160) Суспільство (9810) Кримінал (1041)


В Індії - великомасштабна аварія електромережі. 600 млн людей - без струму. Причина невідома — Тексти.org.ua\nПрямо зараз в Індії відбувається репетиція апокаліпсису. Без струму більше двох годин залишаються вся північ та схід країни, райони, де проживає 600 мільйонів людей. Більше ніж 500 потягів стоять на рейках. В Делі паралізовано метро, величезні пробки на вулицях.\nНа вулиці столиці додатково виведені 4000 поліцейських.\nШпиталі звернулися до уряду із закликом негайно просити про імпорт енергії з Бутану. Міністерство енергетики обіцяє (третє) відновити електрику протягом двох годин.\nДекілька разові спроби запустити мережу провалилися.\nПроблеми із електрикою в масштабах усієї країни виникають вже другий день поспіль.\nБлизько 13-15 (за київським часом) частково відновлено роботу електромережі у столиці Індії, Делі.\n03:42 Більшість сервісів у Делі відновлено, 100% північно-східної, 35% східної, 45% північної зон відновлено.\nНа ранок середи в Індії відновили роботу близько 95% усіх електромереж. Таким чином найбільше вимкнення в історії країни закінчилося.


Тимошенко написала лист лідерам ЄНП - Korrespondent.net\nТимошенко написала лист лідерам ЄНП\n1 березня 2012, 18:55\nНа саміті ЄНП для Тимошенко залишили порожнє крісло\nЕкс-прем'єр України Юлія Тимошенко написала лідерам Європейської народної партії (ЄНП) лист, який було роздано всім учасникам саміту цієї політичної сили.\nЯк повідомив в інтерв'ю українським журналістам заступник голови партії Батьківщина Григорій Немиря, Тимошенко написала цей лист "власноруч", і його перекладений варіант розданий всім лідерам Європейського Союзу, які є членами ЄНП.\n"Президент Мартенс (президент ЄНП Вільфред Мартенс) у своєму виступі процитував останній параграф листа, у якому йшлося про важливість зусиль, спрямованих на збереження України на європейському шляху", - повідомив український політик.\nЗа його словами, у листі також згадується Угода про асоціацію, яку Тимошенко назвала "опорою" для європейського майбутнього України.\n"Угода не може бути підписана і ратифікована, доки лідери опозиції перебувають у в'язниці. Тому Тимошенко звернулася до лідерів ЄС зі своїм баченням пріоритетів, перший серед яких - зробити все можливе, щоб після зміни внутрішньої ситуації в Україні процес вступу у силу цього документа був розблокований", - розповів про деякі положення листа Немиря.\nКрім того, у ньому згадується ситуація з екс-головою МВС України Юрієм Луценком та колишнім в.о. міністра оборони України Валерієм Іващенком. "Вони у резолюції (ЄНП) називаються політичними в'язнями", - підкреслив заступник голови партії Батьківщина.\nДругою темою, яку підняла Тимошенко, стала тема виборів. "Мова йшла про звернення до лідерів ЄС, щоб процес виборів був предметом моніторингу на всіх можливих рівнях", - уточнює Немиря.\nЗа його словами, питання про політичну ситуацію в Україні було одним із перших питань порядку денного саміту ЄНП. "У кімнаті, де проходить саміт, для Тимошенко залишено порожнє крісло з табличкою з її ім'ям, плакатом з її зображенням за ґратами і слоганом Україні - волю", - описує обстановку саміту український політик.\nУ Брюсселі в рамках саміту перебуває також дочка екс-прем'єра Євгенія Тимошенко. "Деякі з учасників саміту висловили бажання з нею поспілкуватися", - повідомив Немиря.\nНагадаємо, що ЄНП заявляє, що угода про партнерство та асоціацію між Україною і ЄС не повинна бути підписана і ратифікована, доки лідери української опозиції перебувають за ґратами і не можуть взяти участі у виборах.\nТЕГИ: Юлия Тимошенко, Україна-ЄС, саміт, ЄНП


Монтаж та обслуговування систем Опалення та Кондиціювання\n- котли - кондиціонери - водяна тепла підлога -\nКомпанія “Кліматхом” з 2008 року успішно працює в сфері налагодження комфорту. Основними сферами нашої діяльності є встановлення, обслуговування та ремонт кондиціонерів, професійний монтаж теплої водяної підлоги та встановлення систем опалення у приватних будинках та котеджах. Працюємо в Києві і Київській області. Наші досвідчені висококваліфіковані співробітники здійснюють цілий ряд заходів по ремонту кліматичної техніки та встановлення систем опалення.\nВідмінною особливістю компанії став високий рівень теоретичної та практичної підготовки, знань, умінь і навичок. Наш ремонт та встановлення обладнання завжди проводяться якісно і на високому професійному рівні. При роботі використовуємо найсучасніший інструмент та якісне обладнання.\nСервісне обслуговування кліматичної техніки (кондиціонерів) необхідно проводити до двох разів на рік, так як навколишнє середовище може чинити негативний вплив на його роботу системи. Ви помічали, що кондиціонер завжди ламається в самий невідповідний момент, коли нестерпно жарко за вікном? Щоби так не траплялось, краще робити вчасно профілактичні роботи. Цим самим ви зможете елементарно захистити свою техніку від несподіваних поламок. Завжди до ваших послуг – професійні спеціалісти “Climatehom” (Кліматхом).\nВстановлення, сервіс та ремонт кондиціонерів


До Ужгорода з’їжджаються учасники "Ерделівських читань" / май / 2017 / Новини / UZHGOROD.in - Закарпатський інформаційно-діловий портал\n10 травня 2017 19:02 79151360 0152834\nЗ 11 по 13 травня у краї вчергове проходитиме Міжнародна науково-практична конференція "Ерделівські читання".\nУже сьогодні учасники з’їжджаються до Ужгорода, знайомляться з мистецькими цікавинками міста і комунікують. Завтра ж, 11 травня, на базі рекреаційного центру в с. Барвінок на Ужгородщині відбудеться урочисте відкриття конференції. Там впродовж двох днів триватимуть пленарні засідання за чотирма секціями: "Мистецтвознавство та культура", "Педагогіка й мистецька освіта", "Актуальні проблеми образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва і дизайну", "Сучасний художній процес".\nУ завершальний день, 13 травня, гостям запропонують поїздку в с. Колочава на Міжгірщину для ознайомлення з дерев’яними церквами Закарпаття. Між тим, у рамках конференції учасники активно долучаться до низки творчих презентацій у галереях і музеях Ужгорода.\nТеги: дослідники, "Ерделівські читання", міжнародна конференція, Закарпаття


Зовнішня Оздоблення Газобетону / Отделка Квартиры\nOtdelka Голос Будівництво через шлакоблоків AEROC\n1939 споруди. г.Рига\nБудівельні газобетонні блоки AEROC - гідрофільний матеріал з високою паропроникністю і розвиненою системою закритих пір.При розпилюванні масиву на окремі блоки, розкриті пори опиняються на поверхні.\nЯкщо стіну з блоків AEROC залишити без зовнішнього оздоблення, то зважені в повітрі пилові частинки осядуть на розвиненій поверхні блоків, а пряме попадання атмосферних опадів призведе до намокання зовнішніх шарів.\nЗовнішня обробка газобетонних стін не повинна перешкоджати дифузії водяної пари з приміщень назовні.Тому, для зовнішнього оздоблення не підходить обштукатурювання цементно-піщаним розчином, облицювання пінополістирольними плитами, забарвлення пленкообразующими фарбами.\n1.Будь-які навісні вентильовані фасади з облицюванням декоративними панелями, сайдингом, вагонкою;\n2. Облицювання лицьовою цеглою з обов'язковим залишенням повітряного (бажано вентильованого) зазору 30-40 мм.між цеглою і кладкою з блоків AEROC;\n4.Затирання швів між блоками з подальшим забарвленням фактурними паропроникними фарбами.\nПри бажанні додатково утеплити зовнішні газобетонні стіни, як ефективного утеплювача рекомендуємо використовувати плити з базальтового волокна.\nОбражати зовнішні стіни štukaturnymi smesâmi\n1Перед тим, як приступити до оздоблювальних робіт, заповніть вм'ятини і відколи на поверхні кладки розчином для кладки блоків AEROC.\n3. Щіткою видаліть утворилася пил.\nСкільки коштує дачний будинок побудувати - Південний Федеральний\nДля зовнішньої обробки будинку застосовуються цегла, сайдинг, забарвлення, фасадна штукатурка і плитка, що імітує кладку з природного каменю.- Готовий .. Замовники воліють зводити будинки з газобетонних або керамзитобетонних блоків з подальшим облицюванням цеглою.


Зарплата на Тернопільщині залишається найнижчою в Україні, при цьому людям боргують мільйони | Новини\nЗарплата на Тернопільщині залишається найнижчою в Україні, при цьому людям боргують мільйони\nPівень зарплати на Тернопільщині залишається найнижчим в Україні.\nУ 2014 році в області спостерігалось зростання середньомісячної заробітної плати, але доволі мізерне – на 7,1% (по державі – 5,9%).\nУ період січня-грудня 2014 року середньомісячний розмір заробітної плати склав 2527 гривень (по Україні – 3476 гривень), збільшення у порівнянні з січнем-груднем 2013 року становило якихось 168 гривень, по державі – 211 гривень.\nВраховуючи розмір інфляції цей показник є відверто смішним.\nЯк повідомили сьогодні під час колегії ОДА, найбільший розмір заробітної плати спостерігався в Тернополі – 2789 гривень, Чорткові – 2718 гривень, у Тернопільському та Чортківському районах відповідно 2647 та 2610 гривень.\nНайнижчий рівень оплати праці зафіксовано у Підгаєцькому, Монастириському, Зборівському, Збаразькому, Заліщицькому районах – від 2053 до 2227 гривень, що відносно середньообласного показника складає від 81,2 до 88,1%.\nПо галузях економіки найвищий розмір середньої зарплати у січні-грудні 2014 року спостерігався у працівників фінансової та страхової діяльності – 4254 гривні, державного управління й оборони, обов’язкового соціального страхування – 3209 гривень, промисловості – 2734 гривні, транспорту,\nскладського господарства, поштової та кур’єрської діяльності – 2686 гривень, інформації та телекомунікації – 2685 гривень, оптової та роздрібної торгівлі, ремонту автотранспортних засобів і мотоциклів – 2631 гривня, професійної, наукової та технічної діяльності – 2593 гривні, освіти – 2504 гривні.\nНайнижчий – у працівників з надання інших видів послуг – 1479 гривень, та тимчасового розміщування харчування – 1476 гривень.\nЗгідно з статистичними даними, станом на 1 січня 2015 року сума заборгованості із заробітної плати становила 5437 тис. гривень, що на 1347,8 тис. гривень або 20,2% менше у порівнянні із заборгованістю на 1 січня 2014 року.\nЗа оперативними даними станом на 20 квітня 2015 року найбільшу суму заборгованості із виплати заробітної плати утримують економічно активні підприємства: державне підприємство „Санаторій „Збруч” (Гусятинський район) – 1632,6 тис. гривень, Тернопільське обласне комунальне підприємство „Фірма „Тернопільавіаавтотранс” (Тернопільський район) – 1340 тис. гривень,\nТернопільське державне науково-технічне підприємство „Промінь” (м. Тернопіль) – 637,7 тис. гривень, Тернопільське учбово-виробниче підприємство Львівського учбово-виробничого об’єднання УТОС (м. Тернопіль) – 104,3 тис. гривень та підприємства, відносно яких порушено\nпровадження у справі про банкрутство: ВАТ „Тернопільське об'єднання „Текстерно” – 645,3 тис. гривень, ПП „Тернопільська фірма „Будівельник”– 273,8 тис. гривень, ТзОВ „Джерело” (Козівський район) – 228,4 тис. гривень та державне підприємство „Зарубинецький спиртовий завод” (Збаразький район) – 172,4 тис. гривень.


Львів'ян запрошують на благочинну зоовиставку | Львівський портал\nЛьвів'ян запрошують на благочинну зоовиставку\n30 листопада 2015, 15:00 |\nІз 1 по 13 грудня у Львові експонуватиметься виставка – презентація доброчинного соціально-мистецького проекту «Люди – тваринам». Про це Львівському порталу повідомили у прес-службі Львівської міської ради.\nМета проекту – привернути увагу дітей, молоді та дорослих до вагомих питань із допомоги, опіки, прилаштування і захисту тварин. Також об’єднання зусиль всіх небайдужих, турботливих людей різних соціальних кіл, віку і інтересів, різноманітних організацій та установ для вирішення цих проблем засобами освіти, культури та мистецтва.\nНа виставці буде представлено: зоовиставку «Дитячий зоопарк», Львівського міського дитячого еколого-натуралістичного центру; образотворчі та декоративно-прикладні роботи учнів, маленьких художників «Школи мистецтв Оксани Бондарук» на тему «Анімалістика»; фотографії безпритульних тварин, створених волонтерами ЛКП «Лев», відомими українськими фотографами та просто небайдужими людьми;живописні роботи відомої львівської художниці, лялькарки, волонтера «Hand Made по-львівськи для Армії руками волонтерів» – Олени Цілуйко; роботи учасників Міжнародного фестивалю авторської ляльки «Ляльк’art»; фотографії Іллі Левіна; графічні роботи учениці «Школи мистецтв Оксани Бондарук» – Юлії Недзельської; презентація та розпродаж книжок «Видавництва Старого Лева».\nУ програмі виставки – доброчинні, соціальні заходи: інтерактивні та відеолекції, майстер – класи, забави, конкурси, вікторини, театральні дійства, фотосесії з тваринами, дитячий кінозал, наприкінці виставки – проведення благочинного аукціону.\nУ відвідувачів буде нагода познайомитися та поспілкуватися із видатними львівськими митцями – художниками, фотографами, лялькарями, педагогами, відомими людьми, майстрами своєї справи, чиє життя, з їх точки зору, не мало би змісту без любові до тварин.\n«Кошти, зібрані протягом відвідування виставки та акцій проекту – це Ваш доброчинний внесок для допомоги тваринам», – зазначають організатори.\nВиставка триватиме два тижні, з 1 грудня по 13 грудня 2015 р. з 12:00 до 20:00, щодня.\nМісце проведення: Львівський культурно – мистецький центр «Art-e-fakt galereЯ» (вулиця К. Левицького 17).\nТеги: благодійність, виставка, Львів, тварини


Далеко не всім відомо, що бездоганна зовнішність Megan Fox – далеко не дар природи, а результат великих зусиль. Стати однією з перших голлівудських красунь дівчині допомогла пластична хірургія. Ринопластика дозволила актрисі виправити серйозний дефект зовнішності – горбочок на носі. Крім цього, зірка змінила форму рота і позбулася кількох дрібних шрамів на обличчі. Всі перераховані втручання допомогли дівчині зробити своє обличчя бездоганним. Привести в порядок тіло дозволила операція по збільшенню грудей.\nПокрокове керівництво до створення макіяжу Меган Фокс\nУлюбленим прийомом Меган є макіяж очей зі стрілками. Цей варіант прекрасно підійде для відвідування світських заходів або романтичних побачень. Виразні стрілки допоможуть підкреслити глибину погляду і зроблять образ загадковим. Оскільки зірка воліє різноманітність, макіяж в стилі Меган Фокс зі стрілками можна виконати в декількох варіантах. Наприклад, акцент може бути зміщений на довжину стрілки, а може припадати на туманну растушевку тіней темних кольорів. Будь-який з цих прийомів дозволить створити елегантний вечірній вид, що не перевантаживши при цьому обличчя косметикою. Макіяж як у Меган Фокс з виділенням області очей має на увазі легке тонування губ в природні відтінки. Родзинку макіяжу може додати нанесення невеликої кількості рум’ян і припудривание засобом з сяючими частинками.\nЯк зробити макіяж Меган Фокс і вразити всіх оточуючих своєю сміливістю? Треба порушити правило одного акценту в макіяжі та виділити і очі, і рот. В цьому випадку повіки підфарбовують темними тінями, а губи роблять насиченими і яскравими. Щоб образ не сталь вульгарним або карикатурним, необхідно надати ідеальний вид шкірі обличчя і брів. Почервоніння і висипання на шкірі, а також зайві волоски неприпустимі. Намагаючись надати виразності погляду, не варто надмірно захоплюватися. Якщо вам потрібен макіяж як у Меган Фокс, наносите тіні поетапно: темні – на рухому частину верхньої повіки, світліші – на нижню повіку. Легкий штрих світлими тінями під зовнішніми куточками брів додасть погляду грайливості і блиску. При схильності до блідості можна нанести на вилиці невелику кількість рожевих рум’ян.\nМеган Фокс- велика шанувальника макіяжу в стилі смокі айз. При цьому зірка не позбавлена спраги експериментів і бажання виглядати оригінально. Нерідко вона виконує смоки за класичною інструкції, але використовує при цьому яскраво-сині або кольору морської хвилі тіні. Цей прийом, незважаючи на свою сміливість, виглядає дуже ніжно і жіночно.\nМакіяж в стилі Меган Фокс з використанням синіх тіней також може бути виконаний в більш повсякденному, денному, варіанті. В цьому випадку, тіні світло-синього або блакитного кольору наносяться тільки на верхню повіку. Це варіант також хороший тим, що дозволяє перенести акцент на рот і яскраво нафарбувати губи.\nУ стилі глянцевих журналів\nГламурний вигляд голлівудської зірки неважко повторити, використовуючи косметику зі светоотражающим ефектом. Макіяж Меган Фокс нерідко виконується з акцентом на сексуальний і чуттєвий рот. Вірним помічником в цій справі стає блиск або глянсова помада, які візуально збільшують губи. Макіяж всіх інших частин обличчя виконується в нейтральній манері, щоб вони не привертали до себе надмірну увагу. Зазвичай Меган використовує світлі відтінки тіней – золотисті або світло-сірі. Виділити очі дозволяє застосування збільшує туші для ресніц.Сіянія макіяжу додає шіммер.\nМакіяж з акцентом на холодні тони\nЦветотіпу Меган більше інших підходять холодні відтінки. Знаючи цю особливість, актриса часто застосовує дану палітру в вечірньому макіяжі. Світло-блакитні або сірі тіні зірка поєднує радикально чорною підводкою. При цьому можуть бути використані як тонкі лінії, так і густі стрілки. Зірка використовує холодні відтінки рожевих тіней і рум’ян. У деяких випадках такий макіяж Меган Фокс доповнює блиском шиммера.\nПомада червоного кольору – це вибір по-справжньому сміливих жінок, однією з яких є Меган Фокс. Актриса поєднує цю косметику з підведенням чорного кольору і помірною кількістю туші, що збільшує обсяг вій. Акцент на губи дозволяє відмовитися від тіней. Іноді зірка додає до такого мейк-апу трохи блиску, застосовуючи для цього спеціальну туш з сяючими частинками.\nГуби кольору фуксії\nЗірка не приховує своєї любові до яскраво-рожевого, а також кольором фуксії. Варіант макіяжу з помадою таких відтінків аналогічний попередньому і також заснований на використанні мінімальної кількості іншої косметики. Виділяючи губи, слід пам’ятати, що шкіра повинна бути ідеально рівною і чистою. Шкіра Меган відрізняється гладкістю і здоровим сяйвом.\nНатьний повсякденний макіяж Меган\nНезважаючи на те, що Меган любить блиснути красою, вона нерідко зупиняє свій вибір на дуже простому і нейтральному макіяжі. При цьому головна увага зміщується на вирівнювання шкіри. Використання тіней і рум’ян мінімальне, допустимо легке підфарбовування вій. Такий образ прекрасно підійде для щоденних справ і дозволить не тільки повторити макіяж Меган Фокс, але і підкреслити вашу власну індивідуальність.\nМакіяж Меган Фокс своїми руками, покрокові інструкції виконання make- up Ссылка на основную публикацию


Іменинниця Мати Тереза: цитати та афоризми святої - tochka.net\nІменинниця Мати Тереза: цитати та афоризми святої\nМати Тереза: читай висловлювання великої жінки, чиє життя уособлювало милосердя\nМати Тереза © depositphotos.com\n26 серпня світ відзначає згадує головну міссоінерку любові, матір Терезу. Тому до Дня народження Матері Терези редакція tochka.net підготувала статтю про одну з найвідоміших і значущих особистостей в історії людства.\nМати Тереза: біографія\nКатолицька черниця Мати Тереза (справжнє ім'я Аґнес Ґондже Бояджіу) народилася 26 серпня 1910 року в македонському місті Скоп'є в багатодітній родині.\nВсе своє життя вона присвятила молитві, богослужінню, а також допомозі бідним, знедоленим, хворим людям. В юному віці дівчина прийняла чернечий постриг і взяла ім'я Тереза на честь черниці Терези з Лізьє, відомої своїм милосердям.\nПісля прибуття в індійське місто Калькутти Тереза викладала в жіночій школі ім. святої Марії, а пізніше заснувала чернечу громаду під назвою "Сестри Місіонерки Любові", місія якої була спрямована на відкриття шкіл, створення безлічі притулків і лікарень для бідних і хворих людей, незалежно від їх національності і віросповідання.\nДіяльність Терези багаторазово піддавалася критиці в зв'язку з її сумнівними політичними зв'язками і відмовою від використання знеболюючих препаратів у процесі лікування хворих. Незважаючи на це, свята Тереза Калькуттська все одно залишається однією з найбільш значущих і знаменитих жінок, які присвятили себе людству.\nЦитати і афоризми Матері Терези\nВсе одно прощай їх.\nЯкщо ти добрий, люди можуть звинуватити тебе в егоїстичних і прихованих мотивах.\nВсе одно будь добрим.\nЯкщо ти досягнеш успіху, то отримаєш кілька фальшивих друзів\nі кілька справжніх ворогів.\nВсе одно добивайся успіху.\nВсе одно будь чесним і щирим.\nТе, на спорудження чого ти витратив роки, хтось може зруйнувати за одну ніч.\nВсе одно споруджуй.\nЯкщо ти знайдеш душевну рівновагу і щастя, до тебе будуть ревнувати.\nВсе одно будь щасливий.\nТе добро, що ти зробив сьогодні, люди часто забуватимуть завтра.\nЯ ніколи не приєднаюся до антивоєнного руху.\nПокличте мене, коли з'явиться рух за мир.\nВелика радість укладена в тому, щоб присвятити себе служінню іншим людям.\nУ житті багато зла, в житті є бездомні і хворі,\nале гірше за все тим, хто позбавлений радощів любові.\nЛюби: чим більше ти даси іншими, тим більшим будеш мати.\nНам не потрібні рушниці і бомби. Щоб перемогти зло,\nнам потрібні любов і співчуття.\nУся праця любові - це праця на благо миру.\nЯ знаю напевно лише одне: якби люди сильніше любили один одного,\nнаше життя стало б значно краще.\nЛюбіть, якщо це не завдає шкоди.\nНайважливіші ліки - це ніжна любов і турбота.\nСтраждання може стати шляхом до великої любові і милосердя.\nМаленькі добрі справи, зроблені від великої любові,\nприносять радість і спокій.\nЛюбов - це плід, який дозріває в будь-який час\nі до якого може дотягнутися будь-яка рука.\nОбов'язок - це дуже особиста річ. Він виникає\nз відчуття необхідності щось зробити, а не тільки\nз необхідності спонукати інших людей до якихось дій.\nНайбільший гріх людини - це не ненависть, а байдужість до своїх братів.\nЛюбов потрібно проявити в дії, і ця дія є служіння.\nМолитва, що діє - це любов. Любов, що діє - це служіння.\nНайбільші злидні - це злидні серця.\nНагадаємо, раніше ми писали про День авіації України: дату, історію та значення свята.\nЧи є в тебе улюблені цитати Матері Терези?\nІменинниця дня: мотивуючі цитати Одрі Хепберн\nНіколь Кідман: "Мені не потрібно роздягатися, щоб бути сексуальною"


Дохід кібершахраїв за рахунок українців зріс у 4 рази - Новини - Forbes Україна\n26 Січня 2017, 21:09\nДохід кібершахраїв за рахунок українців зріс у 4 рази\nСума знятих кібершахраями коштів з електронних платіжних карт українців в 2016 році порівняно з 2015 роком збільшилася в 4 рази ─ до 339,13 мільйона гривень.\n«Сукупний дохід шахраїв у 2016 році збільшився в 4 рази – до 339,13 мільйона гривень. У 2015 році ця сума становила 84,36 мільйона гривень», ─ сказала вона.\nДанильченко зазначила, що найчастіше кіберзлочинці використовують такий вид шахрайства, як «вішинг» ─ дзвінки клієнтам банків з метою виманювання реквізитів платіжних карт, необхідних для проведення операцій без використання самої карти.\n«Спостерігається загальна тенденція ─ по «вішинг» суми втрат клієнтів банків завжди більші, ніж суми втрат від шахрайства в Інтернеті», ─ зазначила Данильченко.\nКЛЮЧОВІ СЛОВА: шахрайство платіжні карти\nЗросла кількість сайтів для крадіжки даних з платіжних карт\nНБУ підвищив захищеність фізосіб при операціях із картками\nНБУ попереджає про новий вид шахрайства з картками


- Залишились одні стовбури. Не знаю, чи 20-річні дерева оговтаються після такого варварства.\n- Коли в домівках є електроенергія, ніхто не задумується, як вона подається і за яких умов. Щоб забезпечити безперебійну і, головне, безпечну подачу електроенергії, перш за все треба слідкувати за станом лінії електропередач. Якщо гілля дерев торкається до дротів - це вкрай небезпечно для людей, які проживають безпосередньо під ними, а також призводить до поривів і поломок лінії. Щодо горіхів, то вони за рік можуть вирости на метр-півтора. Вибачте, але в нас немає ні часу, ні грошей, аби щомісяця їздити з вишкою і знімати по кілька сантиметрів з дерева. Жителі району часто скаржаться після планових обрізань, але, вислухавши наші пояснення щодо важливості таких кроків, 99,9 відсотка обурених розуміють і входять у становище. Кожну скаргу розглядаємо в індивідуальному порядку.


«Тоттенхем» відмовився від Реброва\nКерівництво лондонського футбольного клубу «Тоттенхем» ухвалило рішення відмовитися від послуг нападаючого збірної України Сергія Реброва. Про це повідомляють «Подробности».\nФорвард, який перейшов до англійської команди в 2000 році за 11 мільйонів фунтів стерлінгів (20,5 мільйонів доларів) з київського «Динамо», так і не зміг закріпитися в основному складі. У 2003 році його віддали в оренду турецькому клубу «Фенербахче», за який він грав до закінчення минулого сезону. Зараз Ребров тренується в складі лондонського «Вест Хема».\nОренда Реброва у «Фенербахче» завершилася місяць тому, і з 1 липня він знову став гравцем «Тоттенхема», однак керівництво «шпор» вирішило відпустити українця в іншу команду.\nКолишній партнер Сергія по «Тоттенхему» Тедді Шерінгем, який уклав контракт із «Вест Хемом», переконує боса команди Алана Пердью укласти контракт з українцем. «Він може забивати, він може створювати моменти», – відзначив Шерінгем.\nЗа словами агента Реброва Шандора Варгі, футболіст почав тренування з «Вест Хемом": «Його головна мета – залишитися в англійській прем’єр-лізі. Але якщо не вийде варіант із клубом прем’єр-ліги, то він готовий грати і за команду іншого дивізіону».\nНагадаємо, що «Вест Хем» торік програв у перехідних матчах за право грати в прем’єр-лізі, і майбутній сезон проведе в першому дивізіоні.


РЕФОРМА ЄСВ | БІЗНЕС\n14 жовтня 2014, 09:03\nДФС вважає реформу єдиного соціального внеску однією з ключових складових урядового пакета податкових змін, яка сприятиме виведенню економіки України з тіні.\nСьогодні податкове навантаження на фонд оплати праці в Україні є найбільшим в Європі. Саме тому 70 - 80% бізнесу повністю або частково виплачує заробітну плату в конвертах. При цьому в зарплатних податках частка ЄСВ, що сплачує роботодавець, становить набагато більше, ніж податок на доходи, який платить працівник. Так, на думку ДФС, саме реформа ЄСВ сприятиме виведенню зарплат з тіні та легалізації доходів громадян.\nІз неофіційної частини заробітної плати роботодавець не здійснює легальних платежів до фондів соціального страхування. Проте він платить так званий тіньовий податок: витрати на послуги центрів конвертацій, на охорону, зберігання та транспортування готівки, на доплату бухгалтеру за тіньові операції тощо. У середньому, за розрахунками ДФС, такий тіньовий податок становить не менше 18%.\nТак, урядовим законопроектом «Про реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізацію фонду оплати праці» передбачено зменшення у 2,5 рази податкового навантаження на ту частину заробітної плати, яка сьогодні виплачується в конвертах. При цьому, чим більшою буде легальна оплата праці, тим меншою буде середня ставка ЄСВ на всю суму заробітної плати. Це мотивуватиме підприємства не лише легалізовувати, але й підвищувати оплату праці.\nРоботодавцям запропонують платити менше: 15 - 16% від тієї частини зарплати, на конвертацію якої сьогодні вони витрачають більше 18%.\nВиникають сумніви, наскільки депутати будуть готові піти на зниження ставок ЄСВ, адже це може спричинити падіння доходів Пенсійного фонду та фондів соцстраху.


Мандри. Інший погляд – Slovo\nМандри. Інший погляд\nА ВИ ЗНАЛИ, ЩО СЛОВО «МРІЯ» З’ЯВИЛОСЯ В УКРАЇНСЬКОМУ ЛЕКСИКОНІ ТРОШКИ БІЛЬШЕ СТА РОКІВ ТОМУ? УПЕРШЕ ЙОГО ВЖИВ ДРАМАТУРГ МИХАЙЛО СТАРИЦЬКИЙ, А ПОТІМ АКТИВНО ВИКОРИСТОВУВАЛА У СВОЇХ ПОЕЗІЯХ ОЛЕНА ПЧІЛКА. У НАШИХ ПРЕДКІВ НЕ БУЛО ПОНЯТТЯ «МРІЯТИ» – УЯВЛЯЄТЕ, НАСКІЛЬКИ ПРИЗЕМЛЕНО ВОНИ ЖИЛИ?\nМрія – це ж локомотив життя! Варто лишень вимріяти собі що-небудь, як у всесвіті запускаються якісь дивовижні незворотні процеси – і бажання здійснюються. Найсміливіші, найабсурдніші, найфантастичніші, найзапаморочливіші мрії стають реальністю. Якщо тільки щиро повірити у те, чого хочеш.\nЩоденна рутина забиває мізки всяким непотребом і мріяти ніколи. Інша справа – подорожі. У мандрах відкривається якась особлива чакра: ідеї, мрії і авантюрна енергія б’ють фонтаном.\nОфіційний спонсор попередніх трьох абзаців – Тбілісі – місто, яке надихає.\nСтолиця Грузії деколи незрозуміла навіть для своїх жителів: багатьом, наприклад, невтямки, чому авангардний Міст Миру на річці Кура розташувався поряд з історичною частиною міста, або для чого будувати ультрасучасний театр музики і драми у формі двох труб. Грузини люблять і бережуть традиції, тому новомодні споруди часто викликають у них подив.\nТа строката архітектура не лише додає шарму, а й стає свідченням розвитку. Кияни теж воювали з Театром на Подолі: не всім прийшлася до смаку модерна будівля на старовинному Андріївському узвозі. Але ж які будинки будувати у 21 столітті, як не модерні? Легендарний Поділ теж колись був сучасним, тепер же став історичною частиною Києва. Міста ростуть і розвиваються, як живі організми: поглинають старе, народжують нове.\nВідчути пульс авангардної культури Грузії можна в тбіліському музеї сучасного мистецтва: екстравагантність, закорінена у багаті тутешні традиції.\nТбілісі – ідеальне місто повештатися: ніколи не знаєш, що чекатиме за рогом – охайна старовина чи футуристичний палац зі скла і бетону. Тут цікаво. Тут мріється на повні груди.


Збитки від рейдерства рибній галузі склали більше 100 млн грн — Kurkul\n7 березня 2018 176 0\nВід рейдерства уже потерпають не тільки аграрії, а й представники інших галузей. Захоплення фабрик, заводів, підприємств різних форм власності відбуваються дуже часто. Від рейдерських атак страждають і рибні господарства. Про це повідомила Асоціація рибалок України Ukrainian Fishermen’s Assotiation.\n«Агрорейдерство процвітає не тільки на полях, а й на «блакитний ниві» — від нього все більше страждають рибовиростні господарства. Особливо жорсткі напади на свій бізнес відчули рибоводи у Вінницькій, Черкаській, Хмельницькій, Кіровоградській, Одеській, Херсонській області. У більшості випадків об'єднаними зусиллями вдалося протистояти рейдерам», — говорить голова Асоціації рибалок України Олександр Чистяков.\nЗа неофіційними даними збиток рибної галузі від рейдерства склав більше 100 млн грн.\nЗа словами Олександра Чистякова, для порятунку своєї справи фермери змушені самостійно шукати шляхи захисту від рейдерів. По країні відкриті сотні кримінальних справ, в яких звинувачуються обидві сторони в застосуванні насильства, часом з використанням вогнепальної зброї.\n3 липня 531\n+ 17° ... + 10°\nВирощування осетрових починає приносити дохід на третій рік\n2019-10-10 09:10:092019-01-15 14:10:512018-07-24 16:13:152018-04-18 08:45:322017-07-06 18:51:392016-11-16 12:00:252016-07-23 09:00:31


Пам'ятник Шолом-Алейхему. Історія | Київ від минулого до майбутнього\n21.12.2020 02.03.2021 kyivpastfuture\t609 Views 0 коментарів\tпам'ятники\nЗ історії київських пам’ятників – пам’ятник Шолом-Алейхему.\nПам’ятник Шолом-Алейхему — монумент в Києві, встановлений на честь єврейського письменника Шолом-Алейхема (Соломона (Шолома) Наумовича Рабиновича).\nУ 1887-1890, 1893-1905 рр. Шолом-Алейхем жив в Києві (він називав його у своїх творах Єгупцем). Після єврейських погромів в жовтні 1905 року в Києві переїхав до Львова.\nБагато подорожував, відвідав Женеву, Лондон, Варшаву, Вільно, Берлін, де виступав перед своїми читачами.\nУ 1907-1914 роках жив у Італії і Швейцарії. У 1915 році переїхав до Нью-Йорку, де і помер у 1916 році. Поховали його на цвинтарі у Квінсі.\nПам’ятник Шолом-Алейхему було встановлено за ініціативи та на кошти Єврейської ради України 21 грудня 1997 року.\nПам’ятник спочатку був встановлений на осі бульвару по центру вул. Басейна, на її перетині з Бессарабською площею. У зв’язку з реконструкцією вулиці у 2001 році перенесений на нове місце – на вільну ділянку між будинками № 5/14 та 1/13, перед розташованим в другому ряду забудови № 3 по Рогнідинській вулиці.\nФотографія пам’ятника Шолом-Алейхему на першому місці, на вулиці Басейній.\nОбразне рішення пам’ятника відзначено реалістичністю, ретельним відтворенням рис зовнішності (довге густе волосся, пухнасті вуса, м’яка усмішка), увагою до окремих деталей, виразним силуетом. Скульптура, сповнена внутрішнього руху та емоційності, розрахована на круговий огляд. З правого боку на постаменті встановлено фрагмент гранітної балюстради з трьома фігурними балясинами. Постамент стоїть на двох високих сходинках, на гранях яких викарбуване прізвище письменника українською та їдиш мовами. З тильного боку постаменту, ліворуч знизу — підписи авторів і дата створення.\nАвтори – скульптор В.Л.Медведєв, архітектор Ю.Г.Лосицький.\nРозміри: висота скульптури – 2,5 м, постаменту – 0,8 м; балясини – 0,8 / 1,3 м.\nУ період 2 — 14 травня 2005 пам’ятник реставрувався. Фінансування робіт з реставрації взяло на себе управління культури Київської міської адміністрації.\n← Пам’ятник учасникам січневого повстання 1918 року\nВ Україні затвердили етапи вакцинації населення від COVID-19 →


Комбайн Ліда, створений на основі імпортного зразка Case, призначений для повного циклу збирання зернових культур. Машина може налаштовуватися для обробки полів, засіяних соняшником, соєю, бобовими або круп’яними рослинами. Випуск техніки почався в 2000 році на заводі «Лідаагропроммаш», розташованому в м Ліда (Білорусь).\nЗернозбиральний комбайн побудований на основі сталевого кістяка, на якому встановлений силовий агрегат, вузли трансмісії, гідравлічне рульове керування і кабіна машиніста. На машинах застосовуються дизельні двигуни виробництва компаній Case, ММЗ або ЯМЗ. Для передачі крутного моменту від двигуна до ведучих коліс використана гідравлічна трансмісія. Робочий насос з’єднаний з колінчастим валом дизеля клиноремінною передачею.\nНа машині встановлений провідний міст, оснащений додатковою коробкою діапазонів і колісними планетарними редукторами. Технічні характеристики комбайна Ліда залежать від модифікації застосовуються вузлів трансмісії. На частині машин встановлена ??3-швидкісна коробка Case, також зустрічається оригінальний 4-ступінчастий агрегат розробки «Гомсельмаш». Обидва варіанти коробок мають додаткову передачу заднього ходу, блокатори конструкцією не передбачені.\nУ базове оснащення кабіни оператора входить кондиціонер і регульоване по декількох напрямках сидіння.\nРульове управління оснащено гідравлічним циліндром і поперечної штангою, синхронизирующей положення коліс. Рульова колонка налаштовується по довжині і куту установки.\nНа передній частині машини розташована жатка з мотовилом, яке передає підлягає обмолоту масу в шнековий механізм. Бічні частини жатки оснащені стебледелітелямі. Зрізані ножем стебла спрямовуються шнеком до середньої частини жатки, а звідти матеріал передається в молотильний установку. У приводі жатки встановлений механізм швидкої зупинки, застосовуваний у разі виникнення аварійних ситуацій.\nОбмолочена маса надходить в сепаратор, де відбувається додатковий обмолот. Потім розпушена суміш потрапляє в апарат, що відокремлює солому. Після цього суміш зерна і полови проходить через решето і розділяється на фракції. Додаткове очищення здійснюється осьовим вентилятором, потім чисте зерно потрапляє в бункер.\nМашина моделі Лида 1300 поставляється в декількох модифікаціях, що відрізняються потужністю силового агрегату і конструкцією трансмісії. Потужність дизелів становить 250-260 л. с., використовуються 6-циліндрові мотори рядної або V-подібної конфігурації. Гідравлічна система оснащена шестеренні насосною станцією, що забезпечує подачу рідини під тиском 180 бар. У ходової частини застосовуються тягові мотори різних виробників.\nХарактеристики зернозбирального комбайна Лида 1300:\nконструкційний вага (з установкою жатки і транспортировочной візки) – 13360 кг;\nдовжина (в транспортному стані) – 17200 мм;\nширина (зі знятою жаткою) – 3700 мм;\nвисота – 4000 мм;\nмісткість паливного бака – 520 л;\nширина захвату жатки – 6,0 м;\nмісткість бункера для зерна – 6,3 м?\nКомбайн Ліда 1600 оснащується рядним дизелем, що розвиває потужність 330 л. с. при 2200 об / хв. Запас палива знаходиться в баку, що вміщає 650 л рідини. Машина відрізняється застосуванням збільшеного бункера для зерна і модернізованим обладнанням.\nГабарити і параметри комбайна:\nдовжина (з встановленої жаткою) – 12410 мм;\nдовжина (в транспортному положенні) – 18210 мм;\nширина з жаткою – 7220 мм;\nдорожній просвіт – 305 мм;\nмаса (без жатки) – 14800 кг;\nмісткість зернового бункера – 9,1 м ?;\nшвидкість транспортувальна – 20 км / ч.\nВартість зернозбиральної машини Лида 1300 становить 6,6 млн гривень, установка моделі 1600 оцінюється в суму від 8 млн гривень. На вторинному ринку зустрічаються машини перших років випуску, ціна техніки становить 350-600 тис. гривень. Комбайни в відмінному технічному стані, зібрані в 2014-2016 рр., Мають вартість до 4,5 млн гривень. Конкурентами машин є установки Case 525 або 527, а також техніка Полісся 1218.\nКомбайн Ліда 1300, 1600, зернозбиральний, технічні характеристики, відео, виробник, ціна Ссылка на основную публикацию


Допомога громадянам тимчасово переселеним зі Сходу країни - 19 Вересня 2014 - Сайт Теофіпольської районної державної адміністрації\nГоловна » 2014 » Вересень » 19 » Допомога громадянам тимчасово переселеним зі Сходу країни\n- Здійснюється обмін інформацією про реєстр громадян, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, із іншими органами виконавчої влади з урахуванням вимог Закону України „Про захист персональних даних”.\n- Забезпечується надання безоплатної правової допомоги громадянам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції.\n- Організовується робота, щодо переліку об’єктів державної та комунальної власності, у яких можливе розміщення громадян, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції.\nНаразі в Теофіпольському районі тимчасово проживає двадцять одна родина з Донецької області, двадцять родин з Луганської області та одна родина з АР Крим. Сорок одна родина проживає у родичів. Дві родини поселені в гуртожиток Теофіпольського професійно – аграрного ліцею с. Коров’є.\nДесять родин переселенців повернулися назад до попереднього місця проживання. Дві родини переїхали в іншу місцевість.\nЗдійснюються обстеження сімей які приїхали з Донецької та Луганської областей. При обстеженні виявлено, що майже всі сім’ї продуктами харчування забезпеченні, але є такі сім’ї, які потребують продуктів харчування, засобів гігієни.\nОсновним проблемним питанням є забезпечення осінньо-зимовим одягом.\nПри управлінні соціального захисту населення створено банк даних щодо осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції.


Що таке автоекспертиза, незалежна оцінка, автоекспертиза, послуги, Київ, Україна\nЩо таке автоекспертиза\nУ результаті хуліганських дій сторонніх осіб;\nКрім того, незалежну автоекспертизу необхідно проводити у разі оскарження результатів оцінки страхової компанії. Робити це може як винуватець ДТП, так і потерпілий. Найчастіше експерти страхової компанії занижують вартість отриманого збитку, оскільки не секрет, що на сьогоднішній день Україна є збитковою галуззю в сфері автострахування. На сьогоднішній день все більше і більше страхових компаній відмовляються від співпраці з «місцевими» експертами в регіонах, всі розрахунки по збитку здійснюються експертами в «головних» офісах м. Києва, м. Дніпропетровська і т.д. Як думаєте чому так відбувається? Адже в кінцевому підсумку страховики перейшли на таку експертизу вже точно не для того, щоб виплатити своїм клієнтам більше, ніж виплачували раніше. Страхові компанії прагнуть заощаджувати, занижувати, більше ремонтувати, а не міняти повністю деталі. Тому все частіше виникає необхідність в незалежній автоекспертизі, до того ж потерпілий не зобов'язаний надавати пошкоджений автомобіль до страхової компанії для визначення збитків, а може сам організовувати незалежну автоекспертизу після аварії так як не пов’язаний з страховиком будь-якими договірними зобов’язаннями.\nУ всіх ситуаціях найважливішими чинниками оцінки транспортного засобу є професіоналізм і незалежність експертів-оцінювачів юридичного бюро "Допомога".


Під час його правління на землю прийшла сильна засуха. Зебри були дуже стійкими, але засуха була дуже виснажливою. Згадав тоді король Артур слова, які сказав мудрець. Сильно зажурився, що через нього загине табун. Зібрав він на раду своїх міністрів, ті порадили кочувати в іншу землю у пошуках води.\nУсі погодилися і вирішили через три дні вирушати. Та тим часом король Артур покинув королівство і подався у королівство білого носорога. Той зустрів короля Артура дуже радо, бо вони обидва були білого забарвлення.\n– Що тебе, королю Артуре, привело до мене? – запитав король носорогів.\n– У моїй землі сильна засуха, немає води. Знаю, що у ви маєте особливий дар шукати воду. Допоможіть моєму королівству, а ми колись станемо у пригоді вам.\nКороль Артур розказав йому легенду про воду, яку пов’язували зі смужками зебри.\nКороль носорогів зразу погодився допомогти, він був дуже радий бачити білого зебра.\nЗранку король Артур наказав відкрити всі ворота в королівство. До нього зайшов великий табун носорогів. Вони довго шукали воду. Та марно. Вечоріло. Носороги з настанням ночі стали пильніші. Раптом лідер носорогів почав бити копитами, обидва табуни носорогів і зебр вибивали каміння та землю і добралися до джерела. Вода заструменіла і потекла у всі річки та водойми.\nКоролівство було врятоване.\n– Дякую вам, білі друзі, – сказав король Артур.\nТак зав’язалася дружба між двома королівствами. Зебри не раз попереджали носорогів про небезпеку, коли на них полювали браконьєри. Вони видавали такі звуки, як гавкіт псів.\nУ королівстві зебр був порядок і спокій. Одного разу старий мудрець прийшов до короля Артура.\n– Мій королю, – мовив мудрець, – я помилився, коли сказав твоїм батькам, що народження зебри без смужок накличе біду на нашу землю. Тепер я зрозумів: не важливо, чи у зебри є смужки, чи немає, головне, щоб у серці була доброта. Ти врятував наше королівство!\nПісля цих слів на спині короля з’явилася темна смужка. Виявляється, чорні смужки – то відбитки від пережитого горя чи випробування. У всіх зебр візерунки різні.\nКазка "Дві принцеси поні". Читайте тут...


Бриль очолює ОДА в інтересах контррозвідки, тому не оприлюднив декларацію – СБУ\n17 травня 2021, Київ 20:11\n14 грудня 2016, 15:52\nДекларація голови Запорізької облдержадміністрації Костянтина Бриля відсутня на сайті НАЗК, оскільки він проходить військову службу у Службі безпеки України, заявили в СБУ у відповідь на запит програми «Схеми», спільного проекту Радіо Свобода і каналу «UA:Перший».\nЯк заявили в СБУ, електронні декларації співробітників спецслужби не оприлюднюються на сайті Нацагентства з питань запобігання корупції, тому що становлять державну таємницю.\nКрім того, в СБУ повідомили, що голова Запорізької ОДА Бриль направлений на роботу в Запоріжжя в тому числі в інтересах контррозвідки.\n«Згадана Вами особа (Бриль К. І.) проходить військову службу у Службі безпеки України та … направлена до Запорізької обласної державної адміністрації для роботи на штатних посадах на час виконання конкретних завдань в інтересах контррозвідки, боротьби з корупцією та організованою злочинною діяльністю», – йдеться у відповіді на запит.\nТакож у прес-службі СБУ повідомили, що електронні декларації співробітників СБУ містять державну таємницю, тому зберігаються «з додержанням режимних вимог і забезпеченням умов для захисту відповідної інформації з метою запобігання її витоку технічними каналами».\n«Вказане обумовлено тим, що інформація про особовий склад СБУ, яка повинна включатися до Єдиного державного реєстру декларацій осіб (...), становить державну таємницю», – додали в СБУ.\nТакож у відповіді йдеться про те, що НАЗК підтримало механізм, відповідно до якого декларації працівників спецслужб розміщуються «на захищених інформаційних системах СБУ».\nУ СБУ запевнили, що голова Запорізької ОДА Костянтин Бриль подав декларацію вчасно.\nРаніше журналісти програми «Схеми» розповідали, що голова Запорізької ОДА Костянтин Бриль єдиний з голів облдержадміністрацій не подав електронну декларацію.\nДружина Костянтина Бриля Майя є власницею квартири площею 222 квадратні метри і гаража в центрі Києва, однокімнатної квартири під Києвом, а також мисливського будинку в урочищі «Діброва» у Київській області.\nГолова Запорізької ОДА заявив, що не оприлюднювати декларацію йому наказала Служба безпеки України. «Не маю права порушити наказ. Я є чинним офіцером Служби безпеки України. Для всіх офіцерів без винятку: для Бриля, для Іванова, для Петрова є особливий порядок подачі до НАЗК наших декларацій. Я її подав. І розкрити цю декларацію, яка містить набагато більше інформації, ніж звичайна декларація, яку я подавав і вона була загальнодоступною, я не маю права порушувати наказ», – відповів Костянтин Бриль на запитання журналістів програми «Схеми».


"Країна починається з поваги до прав кожного": президент привітав з Днем Конституції (ВІДЕО) - UATV\n“Країна починається з поваги до прав кожного”: президент привітав з Днем Конституції (ВІДЕО)\nСьогодні, 28 червня, в Україні відзначається державне свято – День Конституції.\nЗ моменту набуття чинності Конституції нашої держави минуло 24 роки. Основний документ країни Верховна Рада прийняла проти ночі на 28 червня 1996-го року.\nЦей день в Україні є офіційним вихідним. Оскільки цього року він припав на неділю, понеділок, 29 червня, також є вихідним днем. У той же час через пандемію коронавірусу в країні вперше в історії скасували урочисті і масові заходи з нагоди Дня Конституції.\nЗі святом українців привітав президент Володимир Зеленський.\n“Конституція – це джерело відповідей, яких іноді потребує кожен з нас. Чи правильно ми живемо як країна і як суспільство? Чи достатньо робимо для того, щоб носити звання відповідального громадянина?”, – зазначив глава держави у відеозверненні.\nЗа словами Зеленського, для нього берегти Україну означає берегти кожного українця. І саме конституційні права громадянина є підказкою, як це робити. Він закликав співгромадян навчитися поважати права одне одного і пам’ятати, що не можна посягати на права іншої людини.\n“Ми повинні поважати закон, а не змагатися у кмітливості, як можна його обійти. Давайте пам’ятати про це кожного разу, коли ми заходимо в метро без маски, вмикаємо вночі музику, підпалюємо траву, рубаємо власний ліс чи їдемо перевантаженою фурою”, – зазначив глава держави.\nГромадянське суспільство починається з поваги до основного закону, наголосив президент.\n“З поваги до Конституції починається громадянське суспільство. З поваги до прав кожного починається країна, яку поважає кожен. І особливо сьогодні, не лише в День Конституції, а й у День молоді, ми повинні пообіцяти собі, що передамо наступному поколінню нову країну. Країну не агресії та ненависті, а взаємної поваги, свободи та рівності”, – додав він.\nДо привітань приєднався і прем’єрміністр Денис Шмигаль. Він наголосив, що однією з найважливіших функцій української Конституції є об’єднавча.\n“Найдемократичніша, як її назвали у світі, українська Конституція проголосила, що держава обрала власний шлях для розвитку, і визначила: головною у цій державі є людина. Її прагнення, її інтереси, її цінності. І її шлях до свободи. Чи не найважливіша роль української Конституції – об`єднавча. Документ, який з’явився на світ у результаті тривалого суспільного діалогу, показав: наші громадяни вміють бути разом, знаходити непрості компроміси, об’єднуватися – заради досягнення спільної мети і спільного державотворчого інтересу”, – наголосив очільник уряду.\nНагадаємо, президент роздав ордени до Дня Конституції.