Закриття та ліквідація підприємства за рішенням власника або через банкрутство – послуги з ліквідації ТОВ та ФОП в Києві\nЛіквідація підприємства за рішенням власника або через банкрутство\nЛіквідація підприємства являє собою комплекс заходів по припиненню роботи юридичної особи або ФОП, які завершуються вилученням підприємства з Єдиного реєстру України.\nВ процесі ведення господарської діяльності інколи виникають такі неприємні ситуації, коли підприємство перестає працювати з прибутком та бути доходним. Збитковість компанії може бути зумовлена одним або кількома чинниками:\nневдалою реорганізацією виробництва, яка передбачає орієнтацію на інші види діяльності;\nневчасним реагуванням на зміну економічної ситуації;\nненалежною оптимізацією ресурсів і витрат;\nпоганим іміджем компанії, який призводить до втрати свого сегменту клієнтів;\nрізким зменшенням попиту на товари чи послуги та ін.\nУ таких випадках ліквідація підприємства може стати єдиним шансом виходу з кризової ситуації.\nЛіквідація фірми означає виключення її з держреєстру, зняття з обліку в ПФ, фондах соціального страхування та органах ДПІ. Відповідно до статті 60 ГКУ мінімальний термін проведення процедури закриття підприємства становить 2 місяці з дати прийняття відповідного рішення. Воно має бути виваженим для власника підприємства, адже реалізація подібного кроку пов'язана з цілою низкою необхідних дій:\nпроведенням комплексного аналізу діяльності підприємства;\nпідготовкою до перевірки компанії з боку контролюючих органів;\nпроведенням остаточних розрахунків з бюджетом і кредиторами.\nОсобливу увагу на цьому етапі потрібно приділити саме питанню виконання своїх фінансових зобов'язань. У разі відсутності потрібних грошових коштів або недостатності майна підприємства задля погашення кредиторської заборгованості, необхідно звернутися до суду з метою подання заяви щодо банкрутства. За умови ігнорування цієї вимоги, посадові особи установи або ліквідатори можуть бути притягнуті до відповідальності відповідно до чинного законодавства.\nТипові способи припинення діяльності підприємства\nНа практиці застосовуються різні способи ліквідації підприємства. Найпоширенішими з них є такі:\nза добровільним рішенням власника (власник через будь-які об'єктивні чи суб'єктивні причини вирішує припринити діяльність підприємства);\nза процедурою банкрутства (кредитори або власники компанії ініціюють ліквідацію підприємства через його збитковість);\nза рішенням суду (ліквідація підприємств відбувається примусово, за поданням уповноваженої організації, наприклад, податкової інспекції, у разі, коли діяльність здійснюється без ліцензії, робочий процес організований з порушенням законодавства або підприємство не знаходиться за своєю юридичною адресою).\nПроцедура ліквідації підприємства розпочинається з прийняття уповноваженим органом або власником відповідного рішення і написання заяви щодо припинення діяльності. Цей документ подається державному реєстратору для публікації в ЄДР відомостей про початок ліквідаційної процедури. Порядок ліквідації підприємства передбачає:\nстворення ліквідаційної комісії (призначається вищим органом установи, а в разі примусового припинення діяльності формується за рішенням суду);\nвстановлення порядку та термінів проведення ліквідації;\nпроведення роботи щодо повернення бюджетних коштів, розрахунків з дебіторами та кредиторами (претензії пред'являються у термін, який становить не менше 2 місяців з дня оголошення рішення про ліквідацію);\nнадання податковій інспекції, Пенсійному фонду, фондам соціального страхування необхідних документів для проведння перевірок (аудиту) щодо відсутності заборгованості з метою зняття з обліку у відповідних організаціях;\nпідготовку документації для передачі в архів;\nзнищення штампів та печатки;\nвнесення запису про ліквідацію компанії до держреєстру.\nПрипинення діяльності підприємства за рішенням власника\nЛіквідація підприємства за рішенням власника відбувається, коли власник вважає доцільним реорганізувати компанію та припинити її діяльність. Ліквідація у такий спосіб можлива для різноманітних організаційно-правових форм діяльності у межах підприємництва (ТОВ, ФОП, СПД), які не мають боргу перед бюджетом і кредиторами, або мають таку заборгованість, яку можуть погасити. Ліквідація юридичної особи за самостійним рішенням власника здійснюється таким чином:\nприймається рішення про припинення діяльності юридичної особи;\nвноситься інформація до Єдиного держреєстру щодо початку процедури ліквідації;\nздійснюються розрахунки з усіма кредиторами та перераховуються всі платежі до бюджету;\nнадаються необхідні документи податковій інспекції, Пенсійному фонду і фондам соціального страхування для проведення аудиту (за останні 3 роки) з метою зняття з обліку у відповідних організаціях за відсутності заборгованості;\nзакривається поточний рахунок у банківській установі;\nзнищуються штампи та печатки;\nздається в архів документація;\nдержавному реєстратору надається пакет документів (акт ліквідаційної комісії, довідки держорганів про відсутність заборгованості, оригінали установчих документів) для виключення юридичної особи з ЄДР.\nЛіквідація підприємства вважається завершеною з дати внесення запису про його закриття до держреєстру, та отримання звідти відповідної довідки.\nЛіквідація через банкрутство підприємства\nБанкрутство підприємства відбувається у випадку недостатності коштів для виконання зобовязань компанії перед кредиторами. Відповідно до Закону України про банкрутство, у разі виявлення неспроможності погасити заборгованість компанії, уповноважені особи фірми-боржника та ліквідатор повинні у місячний термін звернутися до суду із заявою щодо порушення справи про банкрутство підприємства, яке ліквідується. Такий процесс може розпочатися також за ініціативою кредитора. Після подання відповідної заяви, питання розглядається на засіданнях господарського суду таким чином:\nвстановлюються факти несплати боргових зобов'язань;\nборжник визнається банкрутом;\nвідкривається ліквідаційна процедура;\nпризначається ліквідатор з числа арбітражних керуючих;\nрозглядається реєстр вимог кредиторів;\nформується пасив і актив боржника;\nзатверджується звіт ліквідатора та визнається ліквідація банкрута.\nВ ході ліквідаційної процедури розпродається майно боржника та його активи. Після цього виноситься ухвала про ліквідацію підприємства. Копії цього документу надсилаються держреєстратору та органам статистики для виключення юридичної особи з ЄДР.\nЗакриття підприємства через юридичну компанію\nЛіквідація фірми або оголошення підприємства банкрутом є довготривалим процесом. Нерідко він нерозривно пов'язаний з різними бюрократичними складнощами з боку відповідних державних органів. Натомість рішення доручити виконання такого складного та відповідального завдання професіоналам прискорить всі процедури. Кваліфікований персонал нашої компанії, який спеціалізується саме на вирішенні таких питань, допоможе досягти поставленої мети не тільки швидко, але й правильно:\nнадасть необхідну консультаційну допомогу;\nсупроводить від початку до кінця весь процес ліквідації;\nпідготує необхідну документацію;\nвирішить складні питання та доведе справу до логічного завершення.\nДля замовлення відповідних послуг необхідно зателефонувати за номером (044) 360-05-81 в Києві, надіслати заявку на email office@edr.com.ua або відвідати офіс нашої компанії, розташований за адресою м. Київ, Ярославів Вал, 38.


Сергій Дзюба Знайшла собі тата\nHome > 2. Сергій Дзюба Знайшла собі тата Previous Next\n2. Сергій Дзюба Знайшла собі тата\nЦя історія розпочалася погожого весняного дня. Василь Сергійович сидів на лавочці і читав дитячу книжку. Взагалі, раніше він ніколи не бовванів ось так на подвір’ї „своєї” багатоповерхівки. Йому подобалося читати у ліжку, коли поруч – дружина. Зранку у вихідний вони ніколи не квапилися вставати: кохались до знемоги, потім разом гортали книжки та журнали, обговорювали прочитане і знову кохались. Інколи так тривало півдня. Але відколи не стало Рити, Василь Сергійович прагнув якомога менше знаходитися вдома...\n„Цікаво?” – почулося поруч. Здивовано поглянув на маленьку дівчинку, яка впевнено гралася мобілкою. „Мабуть, – знизав плечима. – Ти любиш книжки?” – „Ні, але я нудьгую... До мами знову прийшов дядя Толя і вони цілуватимуться, а мені тут бозна скільки самій вештатися!” – „Гм... Звідки ти знаєш, що вони робитимуть?” – посміхнувся мимоволі. „Знаю, – зітхнула дівчинка. – Тата у мене нема, а мама – красива...”.\n„Ви – прикольний: у доміно з дядьками не граєте, жінок не водите та ще й досі читаєте казки!”\nВасиль та Рита прожили разом шістнадцять цілком щасливих років, але так і не народили дитину. Спочатку подружжя цим взагалі не переймалося. „Куди поспішати? Поки що у нас – ні житла, ні грошей, ні пристойної роботи! Звісно, з милим рай і в курені, проте дитина повинна виховуватися в достатку”, – заспокоювали себе молодята.\nОднак час спливав – Василь отримав квартиру, Рита завершила навчання в університеті, обоє мали досить престижну роботу, та з дитиною не таланило. Проблеми були у Василя, втім він терпляче лікувався в Чернігові та Києві. Дружина його лагідно підтримувала, вірила, що зможе завагітніти від коханого. Мріяла: „Я хочу народити лише від тебе. Тільки уяви, Василечку, які у нас будуть чудові син та донечка! Адже, якщо почуття – справжні, то й діти неодмінно виростуть красивими”.\nВони посварилися один-єдиний раз, коли Василь, зневірившись у „чудодійному” столичному лікуванні, раптом заявив: „Все, більше туди – ні ногою! Повір, я вже ні фізично, ні морально не здатний продовжувати ті експерименти. Давай візьмемо малюка з сиротинця”. Рита плакала, благала його одуматися, пояснювала, що не зможе полюбити чужу дитину. Василь наполягав на своєму. Суперечка завершилася грандіозним скандалом – вперше і востаннє він побив свою дружину. Згодом схаменувся, навколішках просив пробачення, пообіцяв знову поїхати до „їхнього” професора...\nРита не розмовляла з чоловіком цілий тиждень, доки Василь не виконав своєї обіцянки. А за півроку вона завагітніла. Тільки-но дізнавшись про неймовірну новину, Василь прожогом побіг до магазину і придбав усе, що могло знадобитися їхній дитині. А потім сталося жахливе – Рита померла під час пологів. Донька пережила маму лише на кілька днів. З того часу Василь буквально жив на цвинтарі. І полюбив читати дитячі книжки...\n– А тебе мама хіба не попереджала, що не варто підходити до незнайомих людей? – вдавано насупив брови. – Раптом я – бабай? От зараз поцуплю та й сховаю у своєму темному- претемному льосі?\n– А чому – ні? Я – старий і злий дідуган, у мене – великі зуби та довжелезні кігті. Це я їх вчора трішки підпиляв, аби не заважали сторінки перегортати...\n– Ой, тримайте мене! – вже по-справжньому реготало дівча. – Ви й справді прикольний – в доміно з дядьками не граєте, жінок не водите, та ще й досі читаєте про принцес і драконів...\n– А що, не можна? – спантеличено промовив Василь Сергійович. – Хіба ти б не погодилася трішки посидіти у якомусь давньому похмурому замку? Визирала б собі у віконечко, спостерігаючи, як вродливі лицарі за тебе з триголовим чудовиськом хоробро б’ються. Це ж – так романтично! Одного сміливця дракон спопеляє, іншого – ковтає. А потім з’являється Іванко й, прикинувшись дурником, починає розповідати старому Гориничу анекдоти. А той, наївний, так хихоче, що взагалі лускає від сміху – навпіл! Ти кидаєшся в обійми своєму визволителю і виходиш за нього заміж. А розчулений таточко-король дарує вам півцарства...\n– Це – казки, вони ніколи не збуваються, – посмутнішала Оленка. – Дядя Толя за мене півцарства не віддасть, бо йому потрібна лише моя мама Лариса, та й то не завжди: приходить, коли кохатися хочеться...\n– Ну, останні десять років – точно. Ось саме таку дівчинку й хотів...\n– Ну, що ти – любить, не сумнівайся. І тато у тебе скоро з’явиться...\n– Ні, не скоро, – замислилася Оленка. – У моєї мами – поганий смак. Її дяді – зовсім не цікаві. З ними навіть ні про що поговорити... Слухайте, а не могли б ви хоч трішечки побути моїм татком? Ну, не по-справжньому, не треба на мамі одружуватися. А просто, щоб я знала – у мене є батько, котрий розповідатиме усілякі історії про драконів, дружитиме зі мною і називатиме своєю донькою. То як, згодні?\n„Ви – тато моєї Оленки?”\nЦілий вечір Василь Сергійович думав лише про дівчинку. „Я навіть не помітив, коли повечеряв, і зовсім не зважав на телевізор, – пригадує він. – Бачив тільки, що блимає екран і чув якісь слова, не усвідомлюючи їх значення. Звісно, я був вражений пропозицією Оленки. І навіть намагався картати себе, що пристав на цю авантюру. Однак мимоволі посміхався і на душі у мене було радісно. Таке трапилося зі мною вперше, відколи втратив Риту. Було надзвичайне відчуття, ніби крізь крижану пітьму пробивається теплий промінчик світла. Я немов удруге почав на світ народжуватися, усвідомлюючи свою потрібність. Адже того дня Оленка довірила мені всі свої „таємниці” та мрії – навіть ті, про які не розповідала мамі. А коли вона подзвонила і тихенько промовила у слухавку: „Таточку!”, я не стримався й заплакав від щастя. Ця дівчинка стала сенсом мого життя”.\nОленка за першої-ліпшої нагоди телефонувала своєму „татусеві” – додому та на роботу. І Василь Сергійович, як би не був зайнятий, чекав на ці дзвінки. Розмовляти вони могли про все на світі: дискутували з приводу інопланетян та кулінарних уподобань, обговорювали зачіски і сукні кіноактрис, милувалися веселкою та заходом сонця... Власне, й про народження дітей мова зайшла – „батько” вирішив не мати від „донечки” жодних секретів і щиро розповідав про своє життя.\n– Розумієте... – закашлявся він, – це дівчинка попросила... Ну, я не зміг відмовити... Але ви не хвилюйтесь, у мене – найшляхетніші наміри! Мені – надзвичайно цікаво з нею, правда. Ваша донька – вона особлива... А я – людина самотня. Зовсім самотня... Будь ласка, дозвольте мені хоча б якось піклуватися про неї!\n– Що ви, та я зовсім не проти. Навпаки це – чудово, що у Оленки з’явився такий друг. Вона – дівчинка вибаглива, всіх моїх наречених розлякала... А тут – тільки й розмов, що про її „тата”.\n– Вибачте, я якось так живу – завжди на своїй „хвилі”. Навіть із сусідами на поверсі ледь знайомий.\n– Мабуть, і те, й інше... Однак ви ж довірите мені свій найдорожчий скарб? Я в суботу хотів би влаштувати Оленці прогулянку – на цілий день.\n– Ой, спасибі, у мене в суботу – стільки справ! Ви за нею зайдете? Треба ж нам нарешті познайомитися...\nЛариса виявилась напрочуд молодою та вродливою жінкою. „От, старий пеньок! Як я міг раніше стільки років взагалі не помічати такої красуні?” – здивувався Василь Сергійович.\n– Всі-всі? – на мить розгубилась дівчинка. – Ну, що ж, золота рибко... А можна в зоопарк?\n– Ні, донечко, по-перше, до вас приходить дядя Толя...\n– Стривай, донечко, так не можна. Розумієш, все це – дуже складно...\nВін ще намагався щось пояснити, пригортаючи Оленку, та стомлена дівчинка солодко заснула в його обіймах. Василь Сергійович так потім обережно і ніс її до самої домівки. Почувши мамин голос, мала прокинулася і вдячно поцілувала його в щоку: „Ти ж нікуди не зникнеш, таточку?”.\n„Оскільки я не можу вийти за тебе заміж, то доведеться їй...”\n– Правду, – дзвінко розсміялася Оленка. – Ти – старий і злий дідуган, котрий має великі зуби та довжелезні кігті, які їй доведеться підпилювати...\n– Я не мовчу...\n– А мама іноді не стримується...\n– Ось ти вже й критикуєш мою маму. Але вона все одно гарна, авжеж? Можеш не відповідати – ти зашарівся...\n– Уяви собі, я кілька тижнів житиму в чумі і їздитиму на оленях...\n– Я тобі набридла...\n– Добре, я просто передам їй привіт. Мені буде дуже зле без тебе. Повертайся пошвидше, таточку!\nМинув тиждень. Василь Сергійович вирішував у далеких краях виробничі питання, печально наспівуючи: „А чукча в чуме ждёт рассвета”. Ні, йому надзвичайно подобалися місцеві краєвиди, але він кожного дня мало не щохвилини згадував про Оленку та... її маму. Відчував, що дівчинка, яка вже звикла до його уваги і турботи, тепер страждає. А що, як Оленка права і Лариса справді небайдужа до нього? Хіба він уже не почав закохуватися в молоду привабливу жінку? Але потрібно подзвонити до Чернігова. Що вони можуть подумати? Поїхав і анітелень – зник, розчинився в просторі. Затамувавши подих, набрав знайомий номер:\n– Оленка застудилася – запалення легенів. Ми зараз у лікарні. Таке життя, Василю. Нашій доньці дуже зле. Я вже всі сльози виплакала...\n– Оленка марить, у неї дуже висока температура, але я потримаю телефон – вона ж так мріяла почути ваш голос! Говоріть...\nВасилю Сергійовичу наразі забракло слів – він заплакав. „Що ти коїш? – пронизало мозок. – Ти повинен заспокоїти малу. Сказати особливі, проникливі слова – ті, які вона прагне почути!”. І він лагідно промовив у слухавку все, що в цю мить переповнювало душу. Дівчинка щось стиха відповіла.\n– Авжеж, Ларисо, я повертаюсь. Негайно. Все буде так, як хоче наша донька. Скажіть, що тато її не обманює. Вона одужає і ми з вами... Ви чуєте мене?..\n„Коли я подзвонив з аеропорту, Оленці стало краще. А тільки-но зайшов до палати, як вона стрімголов кинулася в мої обійми... – розповідає Василь Сергійович. – Думав, просто помру від щастя! І остаточно збагнув: ми завжди будемо разом: я, Лариса та наша дівчинка”.


Олеофобне покриття телефону - навіщо наносять, термін служби шару і відновлення своїми руками\nОлеофобне покриття екрану смартфона - для чого призначене, як перевірити, доглядати і відновити\n1. Що таке олеофобне покриття\n1.2. Навіщо потрібно\n1.3. Термін служби\n2. Як перевірити\n3. Як доглядати за олеофобним покриттям\n4. Як зробити олеофобне покриття своїми руками\nСмартфон став невід'ємним атрибутом сучасної людини. Він використовується для роботи, вирішення домашніх питань. Перебуваючи весь час в руках, сумці або кишені користувача апарат піддається кліматичних і механічних впливів. На роботу може вплинути волога, часто натискаються кнопки можуть протертися, сенсорний екран – забруднитися від відбитків пальців. Захистити апарат від усіх цих впливів здатне спеціальне напилення дисплеїв гаджетів. Застосування такого захисного шару значно збільшує термін служби апаратів.\nЩо таке олеофобне покриття\nРекламні та технічні описи моделей смартфонів забезпечуються інформацією про наявність нового виду захисту дисплея. Німецькі вчені-винахідники Melanie Hoffmann, Dr. Gerhard Jonschker і Dr. Michael Overs шукали речовина, здатний відштовхувати бруд, вологу, жир. Розроблений ними склад для захисту екранів смартфонів був запатентований 20 липня 2005 року, йому дали назву «олеофобне покриття» (від oleum – олія і fobos – страх). Побачивши всі перспективи цього винаходу, компанія Apple удосконалила формулу, запатентувала і застосовує, починаючи з iPhone 3GS.\nОб'єднання в одній формулі всіх основних компонентів, які містять волога, бруд, жирові виділення пальців людини, дало можливість створити речовину, здатну всі ці елементи відштовхувати від покритих нею поверхонь. Олеофобне покриття екрану – це плівковий шар нанометрової товщини з речовини, яка включає:\nвід 0,1% до 10% маси алкилсилан – органічна сполука, що містить хлор і органічний залишок, що містить атоми вуглецю, водню, кисню, фтору, хлору, азоту;\nвід 0,01% до 10% маси силікон;\nОлеофобне покриття для смартфона здатне захистити пристрій від вологи, бруду, пилу. Одне з найважливіших властивостей – здатність не зберігати і не нашаровувати жирові відбитки пальців людини на сенсорних екранах, але таке покриття не захистить дисплей або корпус гаджета від механічних пошкоджень, подряпин або відколів. Олеофобним напилення має нанометрову товщину і не витримає частих натискань пальцями, потертостей від швів одягу або тертя об інші предмети. Застосування у складі наклеивающихся захисних плівок здатне надати механічної захисту олеофобним властивість.\nОлеофобный шар наноситься на екран смартфона методом осадження парів. Захисне скло з олеофобним покриттям збільшить термін служби смартфона або планшета, зробить більш приємним щоденне використання. Термін служби такого захисту на смартфоні залежить від акуратності користувача, складаючи в середньому 6-9 місяців. Прагнучи захистити дисплей від подряпин, багато користувачів наклеюють захисну плівку. Клейка речовина таких плівок порушує олеофобный шар, а через 2-3 наклеювання повністю його знищує.\nГоловне достоїнство олеофобним напилення – здатність відштовхування вологи і містять воду речовин. Перевірити наявність цієї захисту або якість на вашому гаджет можна, виконавши наступні маніпуляції:\nНанесіть на екран краплю води.\nНахиліть телефон для скочування краплі по екрану.\nЯкщо крапля перетворилась в кульку і скочується без залишення сліду – це свідчить про наявність якісного напилення.\nСлідкуйте за тим, щоб вода не потрапила в отвори апарату.\nЯк доглядати за олеофобним покриттям\nВідомо, що олеофобним скло робить більш приємним користування апаратом, але недовговічність захисту пред'являє підвищені вимоги до акуратності використання гаджета. Поверхня рідкокристалічного дисплея айфона або іншого смартфона, покритого олеофобной захистом, здатна швидко зношуватися при контакті з абразивними поверхнями. Для збільшення терміну служби варто виконати кілька рекомендацій:\nносити апарат у захисному чохлі;\nпротирати екран м'якою тканиною з мікрофібри;\nне варто експериментувати з очисними розчинами на основі спирту;\nне користуватися паперовими серветками або випадковими предметами для очищення екрана.\nЯк зробити олеофобне покриття своїми руками\nПри стиранні олеофобним шару є кілька способів відновлення захисту екрану. Найпростішим є наклейка плівки з олеофобним шаром. Деякі моделі смартфонів мають недостатньо чуйну сенсорність, а застосування плівок погіршує їх сприйнятливість. Для таких апаратів відновити покриття можна, зробивши захисний шар своїми руками при використанні японської технології ручного нанесення захисту Fusso SmartPhone. Цей спосіб заснований на застосуванні містить олеофобний складову рідини. Для створення олеофобной захисту необхідно:\nОчистити поверхню екрана микрофибровой тканиною від слідів жиру і бруду.\nНанести декілька крапель Fusso SmartPhone на екран.\nЧистою серветкою розподілити рідину рівним шаром по всій поверхні.\nДати екрану просохнути і повторити пункти 2-4 ще 3-4 рази.\nОлеофобне покриття: що це таке? Перевага і недоліки.\nОлеофобне покриття, що це таке


Літургійні читання на 31 жовтня (УГКЦ) » Офіційний інформаційний центр Меджугор&#039;я в Україні\nМеджугор&#039;є - місце молитви, миру»Літургійні читання»УГКЦ»Літургійні читання на 31 жовтня (УГКЦ)\n16. Хто слухає вас, мене слухає; а хто гордує вами, мною гордує; а хто гордує мною, гордує тим, хто послав мене.” 17. Повернулись сімдесят два з радістю, кажучи: "Господи, навіть і біси коряться нам з-за твого імени.” 18. Він же сказав їм: "Я бачив сатану, що, наче блискавка, падав з неба. 19. Ось я даю вам владу наступати на зміїв, скорпіонів і на всю ворожу силу – й ніщо вам не пошкодить. 20. Одначе, не радійте тому, що духи вам коряться, але радійте тому, що ваші імена записані на небі.” 21. Того часу Ісус був зрадів Святим Духом і промовив: "Я прославляю тебе, Отче, Господи неба й землі, що ти втаїв це від мудрих та розумних і відкрив немовляткам. Так, Отче, бо так тобі подобалося.


Монополія: причини виникнення, суть та основні форми\nПричини виникнення і розвитку монополій\nПо-перше, дія закону конкуренції Закон конкуренції та кожна його функція підпорядковані досягненню головної мети виробництва - максимізації прибутку. Щоб максимізувати прибуток, виробник повинен постійно нарощувати обсяги виробництва і продажу товарів, поступово усувати своїх конкуренті в. Врешті-решт виробник захоплює і контролює велику частину виробництва і збуту товарів,перетворюєтьсяна монополіста. Це свідчить, що конкуренція породжує свій антипод - монополію. Конкуренція і монополія завжди існують в реальній ринковій економіці як дві протилежні і взаємообумовлюючі ц характеристики.\nНаслідком економічних криз є масове розорення і банкрут* ство дрібних і середніх підприємств. Деякі з них насильно поглинаються великим капіталом, а інші змушені погоджуватись на об'єднання, щоб уникнути розорення. Взаємопов'язаність цих двох явищ-криз та монополій показує одну з причин прискореної монополізації економіки.\nЗавдяки цьому такі підприємства посідають домінуюче становище на ринку, набувають можливості впливати на процес ціноутворення, домагаючись вигідних для себе цін і, як результат, отримують більшвисокі (монопольні) прибутки. Отже, найбільш визначальним критерієм монопольного утворення є панування на ринку.\nЗа умовами функціонування монополізм поділяють на два типи - підприємницький та інституційний.\nПриродна монополія виникає внаслідок об'єктивних причин. Вона відбиває ситуацію, коли попит на певний товар чи послугу найкраще задовольняється однією або кількома фірмами. В її основі - особливості технологій виробництва й обслуговування споживачів. Тут конкуренція не можлива або не бажана , бо при входженні в галузі інших фірм затрати на виготовлення продукції зростуть. Причиною е "економія від масштабу" - чим більше вироблено продукції, тим менша її вартість. Це має місце в таких сферах як електро-, водо-, тепло-, газопостачання, окремих саерах зв'язку і транспорту, послугах зв'язку. Ліквідація чи розукрупнення таких монополій економічно недоцільні.\nЗ іншого-це організаційні структури для державних підприємств, коли вони об'єднуються і підпорядковуються державним органам. Вони діють на ринку як єдиний суб'єкт господарювання і між ними відсутня конкуренція. Економіка колишнього Радянського Союзу належала до найбільш монополізованих структур. Більше того, існувала абсолютна монополія самої держави на організацію й управління економікою, яка базувалась на пануючій державній власності на засоби виробництва. Державний монополізм є найбільш небезпечним і руйнівним для економічних систем.\nСиндикат - це об'єднання низки підприємств однієї галузі промисловості, учасники якого зберігають власність на засоби виробництва, але втрачають власність на вироблений продукт, тобто зберігають виробничу, але втрачають комерційну самостійність. У синдикатів збут товару здійснюється загальною збутовою конторою.\n9.2. Види економічної конкуренції.


≥ КИЇВ | ІТАЛІЙСЬКІ МЕБЛІ КЛАСИКА МОДЕРН ІТАЛІЯ В КИЄВІ КУПИТИ, розкладні дивани-ліжка, крісла, столи, вітальні, спальні, столові кімнати, кухні на замовлення, МЕБЛІ ІКЕА, інтернет магазин, ціна, доставка, недорого, розпродаж, акція,.\nГоловна Сервіс Доставка по Україні Київ\nКиїв - розділ інтернет магазина MOBILI.ua який надасть інформацію як замовити та отримати італійські меблі, швейцарські годинники, товари ІКЕА, товари для спорту та дітей у місті Києві. Наш інтернет магазин доставляє товари по найдешевшим цінам з гарантією по всій Україні, зокрема у місто Київ. Якщо Ви проживаєте у місті Київ та вирішили купити якісні товари з гарантією по низькій конкурентній ціні, замовляйте на сайті товари і ми доставимо у столицю України Ваші замовлення !\nКомпанія MOBILI - це мережа елітних італійських меблів та аксесуарів. Компанія має обширну складську програму, що дозволяє співпрацювати з оптовими партнерами по всій Україні, а також займається прямими поставками(без посередників) меблів з Італії, Польщі, і дозволяє формувати гнучку цінову політику.\nЯк Ви зможете зробити замовлення в Києві\nВ місті Києві в Вас є можливість оформити замовлення на покупку меблів в інтернет магазині "MOBILI" цілодобово.


Атестація педагогічного працівника – важливий етап професійного розвитку – Палац творчості дітей та юнацтва\nАтестація педагогічного працівника – важливий етап професійного розвитку\n06.04.2022 02.05.2022 admin\nВійна – страшна трагедія та суворе випробування для кожного з нас. Та всупереч найскладнішому часу в Україні, наш заклад продовжує здійснювати освітній процес та вирішувати питання професійної діяльності педагогів.\nМинулого тижня відбулося підсумкове онлайн-засідання атестаційної комісії Палацу творчості дітей та юнацтва.\nГолова атестаційної комісії, Валентина Павлученко, повідомила, що упродовж атестаційного періоду членами комісії І рівня була вивчена професійна діяльність педагогів закладу, які атестувались у 2021/2022 н.р. Усі присутні мали можливість ознайомитись з характеристиками та іншими атестаційними матеріалами дистанційно.\nГоловними питаннями засідання було прийняття рішень про встановлення (підтвердження) тарифних розрядів та категорій педагогам ПТДЮ, які атестувалися у поточному навчальному році, порушення клопотання перед атестаційною комісією ІІ рівня.\nЧлени атестаційної комісії відзначили, що педагогами ПТДЮ протягом останніх двох років проводилася серйозна та систематична робота щодо підвищення кваліфікації шляхом участі у науково-практичних конференціях, вебінарах, семінарах, тренінгах, майстер-класах.\nЗаступник голови атестаційної комісії, Ірина Сліпець, зазначила, що всі педагогічні працівники, які атестувались у 2021/2022 н.р., відзначились зростанням фахової та педагогічної майстерності, цифрової грамотності, підвищенням рівня методичної компетентності.\nУ підсумку, голова атестаційної комісії, Валентина Павлученко привітала педагогів з успішною атестацією та подякувала за результативну та плідну роботу.\n← Поради щодо організації освітнього процесу в умовах воєнного стану у закладі позашкільної освіти\nПалац творчості дітей та юнацтва долучається до Мистецького марафону МОН України! →


Висівкоподібний або різнокольоровий лишай — це поверхнева грибкова інфекція шкіри. В народі його часто називають «сонячний грибок» через прояви у вигляді блідих, гіпопігментованих плям, які не засмагають на сонці.\nУльтразвуковий SMAS-ліфтинг — це методика сучасної апаратної косметології, направлена на безопераційне омолодження і підтяжку шкіри. На відміну від інших антивікових методик, що приміняються у косметології, вона дозволяє впливати не лише на верхні шари шкіри, але й на підшкірну м’язово-апоневротичну систему (SMAS), яка є «каркасом» обличчя.\nМетодику лазерної коагуляції використовують при дистрофіях або дегенераціях сітківки, тромбозі центральної вени сітківки, вікової дистрофії макули (пошкодження центру сітківки), діабетичній ретинопатії (ускладнення цукрового діабету) та інших захворюваннях очей\nДонедавна естетична хірургія вважалася жіночою прерогативою. Але зараз все більше представників чоловічої статі вдаються до послуг пластичних хірургів для корекції тіла і рис обличчя. А за останній час значно зріс інтерес чоловіків до послуг ліпосакції\nЗа три останні десятиліття з’явилося безліч методик омолодження, які, не дивлячись на вік, допомагають зберегти молодість і красу. Але ось навколо нитяних методик досі витає безліч міфів, про які ми поговоримо в цій статті\nБезпечне збільшення грудей\nМаммопластика впевнено утримує першість в світі за кількістю операцій – мабуть, з того моменту, як пластична хірургія стала загальнодоступною. Одні мріють збільшити природній розмір, для інших така медична процедура – єдиний спосіб повернути колишню красу обвислим після пологів і лактації грудям\nСтрес, пасивний спосіб життя і відсутність вільного часу часто посилюють проблему зайвої ваги на тілі. Як правило, позбутися від таких неприємних наслідків досить важко і вправи в залі, а також дієти не завжди ефективні


Пропагандистка Путіна насмішила українців фіаско в ПАРЄ: «напевно, їй наврочили». Politeka\nПропагандистка Путіна насмішила українців фіаско в ПАРЄ: «напевно, їй наврочили»\n10 квітня, 21:28\nВ інтернет-мережі підняли на сміх топ-пропагандистку президента РФ Володимира Путіна за ганьбу в ПАРЄ\nПро це повідомив народний депутат України Борислав Береза.\n«У них зламався звук, лайвью, освітлювальні прилади та інше. Я ніколи такого не бачив, щоб у людини, яка приїхала сюди працювати як пропагандист, зламалося взагалі все. Напевно, її наврочили і це добре. Вона хвилюється і нервує», – зазначив він.\nЗвернемо увагу, що на опублікованих кадрах видно, як Скабеева змушена «віщати» на російсько-пропагандистському ТБ за допомогою звичайного телефону. Це стало причиною їдких коментарів з боку користувачів мережі.\n«Ущипніть її», «зірвав їм всю передачу», «це дуже смішно», «таки прокляв її хтось», «в ПАРЄ живуть фиксики», «це бог її покарав», «молодець», «славний тролінг», «у Бога урвався терпець»,- пишуть вони.\nЯк повідомлялося раніше, топ-пропагандистку президента РФ Володимира Путіна підняли на сміх з-за бажання «підзаробити» на виборах в Україні\nВідповідний знімок Ольга Скабєєва опублікувала на своїй сторінці в соцмережі.\n«Шановні кандидати в президенти України, Петро Олексійович і Володимир Олександрович,- відповідально заявляю, що я, Ольга Скабеева, готова провести ваш передвиборчий спаринг. Об’єктивність і неупередженість я гарантую. Обіцяю до 19 квітня пройти експрес-курс з вивчення української мови. До зустрічі в «Олімпійському». Стадіон, так стадіон! Думати…ті! «Хто, якщо не я», – зазначила вона.\nЗвернемо увагу, що «ініціатива» пропагандистки стала причиною їдких коментарів з боку користувачів.\n“Це вона даремно. По-перше, вона досі слабо собі уявляє, до якої міри її тут ненавидять. Її на тому стадіоні заплюють так, що вона втопиться. По-друге, в Росії дійсно складно це уявити, але у нас кардинально відрізняється вже і Політика, і журналістика. Те, що влаштують на дебатах, і близько не буде нагадувати ті “теплі ванни” домовлених, підготовлених ефірів Скабеєвої зі звичними та оплаченими учасниками. Тут її порвуть, як мавпа газету», – зазначив політтехнолог Олексій Голобуцький.\nТеги: ПАСЕ позор сеть Скабеева


Як приготувати чизкейк, який після першого ж шматочка полюблять всі\nЯ закінчила кондитерські курси та розповім, як зробити ідеальний чизкейк\nЧас читання 6 хв.Перегляди 115Опубліковано 29 Вересня, 2021\nКоли більшість з нас чує слово «чизкейк», в голові відразу спливає картинка класичного американського десерту. Сирне наповнення і пісочна основа — здавалося б, що буває легше. Але як же гармонійно вони поєднуються! Ті, хто колись намагався спекти ці смаколики, знають, що процес його приготування вимагає часу та обережності. Досить на одному з етапів припуститися помилки, і замість смачної страви може вийти місиво.\nТутка, заручившись підтримкою нашої героїні, вирішив розповісти, як приготувати той самий чизкейк, який після першого ж шматочка полюблять навіть ті, хто ніколи його не пробував. А в бонусі ви побачите, що може статися, якщо не все робити за правилами.\nНайперше варто врахувати розмір форми\nНайпоширеніша помилка — брати форму іншого діаметру. Будь-який рецепт розрахований на конкретний розмір виробу. Якщо автор вказує, що використав чашу 18 см, то потрібно брати таку. За її відсутності обов’язково треба перераховувати інгредієнти, в іншому випадку десерт може не вдатися. Може видатися, що 21 см не так вже відрізняється від 18, однак для діаметра це дуже багато.\nЩоб дізнатися, в яких кількостях потрібні інгредієнти для тієї чи іншої форми, можна просто скористатися калькулятором. У нього вводяться розміри та вид форми з рецепта й такі ж дані вашої місткості. В результаті вийде коефіцієнт, який потрібно помножити на кількість кожного інгредієнта. Більшість рецептів розраховані на форму діаметром 18 см. Якщо взяти чашу 16 см, то калькулятор покаже коефіцієнт 0,8, тобто треба 0,8 помножити на кількість кожного інгредієнта. Наприклад, для чизкейка діаметром 18 см потрібно 550 г сиру, а 16 см — 440 грамів.\nТісто досить довести до однорідності, не потрібно сильно вимішувати. Інакше воно стане занадто щільним\nОснова для чизкейка готується з горіхового та пшеничного борошна, цукру, яйця, цукрової пудри та вершкового масла. Звичайно, можна піти простішим шляхом і зробити крихту з придбаного печива. Але це не буде повноцінним десертом, спеченим саме вами.\nДля пісочної основи невеликого чизкейка діаметром 16 см знадобиться:\n96 г вершкового масла,\n32 г цукру,\n40 г цукрової пудри,\n40 г мигдалевого борошна,\n168 г пшеничного борошна вищого ґатунку,\n40 г яєць (1 маленьке яйце категорії С3).\nВершкове масло варто вийняти з холодильника за 30-40 хвилин до початку приготування. Воно має стати трохи м’яким, але не розтопитися. Яйце, якщо зберігаєте в холодильнику, має полежати при кімнатній температурі кілька годин.\nЧитайте також: 8 кулінарних лайфхаків, які так спростять процес приготування їжі, що йти в ресторан вже не захочеться\nЗмішати 2 види просіяного борошна, цукрову пудру та цукор.\nДодати масло й добре перетерти. Зручніше це робити рукою.\nКоли всі інгредієнти з’єдналися, вбийте яйце.\nПісочне тісто розподілити по деку, застеленому пергаментом або тефлоновим килимком. Випікати до золотистого кольору (20-25 хвилин) в розігрітій до 160 ° духовці. Повинен вийти корж, як велике печиво. Потім вийняти з духовки та дати повністю охолонути при кімнатній температурі.\nЯкщо зробити нерівні бортики, то начинка після випікання відійде від країв і утвориться дірка\nОстиглий корж подрібнити в комбайні на крихту. Це також можна зробити вручну за допомогою качалки або ступки.\nЩоб приготувати бортики, знадобиться:\n24-32 г молока,\n32-36 г вершкового масла.\nДо крихти додати половину масла та половину молока і добре перемішати. Не можна додавати все одразу, тому що важливо отримати розсипчасту масу. А якщо додати занадто багато, то суміш вийде вологою. Основа потрібної консистенції формується в грудочку, якщо її стиснути, і легко розсипається, якщо трохи натиснути.\nФорму варто щільно обгорнути фольгою, а її дно вистелити. Формування основи чизкейка починається з денця. Потім викладаються краї, але можна обійтися і без них. Краї вирівняти спочатку руками, а потім гладкою склянкою, щоб вийшла однакова товщина з усіх боків. Якщо краї будуть різної товщини, то сирна начинка після випікання може відійти від них. Також важливо утрамбовувати крихту щільно, інакше вона може почати обсипатися та змішуватися з сирною масою.\nНачинку рекомендовано перемішувати, але не збивати, інакше вершки зіб’ються і чизкейк підніметься\nДля сирної начинки знадобиться:\n440 г вершкового сиру,\n88 г цукрової пудри,\n48 г яєць (1 яйце категорії С2),\n88 г жирних вершків (33-35%),\n16 г кукурудзяного крохмалю.\nСир і вершки повинні бути добре охолодженими. Яйця, навпаки, варто брати кімнатної температури.\nЗмішати сир, цукрову пудру та крохмаль.\nДодати яйце і знову перемішати.\nВвести вершки й обережно перемішати масу.\nЯкщо потужність вашого міксера більше (наприклад, 300 Вт), то напевно навіть при роботі на низьких оборотах він дуже інтенсивно збиває. Інгредієнти для сирної начинки треба просто з’єднати, але не збивати. Тому в такому випадку просто перемішайте все лопаткою. Інакше виникне ризик збити вершки, через що чизкейк почне підійматися при випіканні. А цього не має бути.\nТакож можна відійти від класичного рецепта та додати до маси 40-50 г фруктового пюре або 70-80 г розтопленого темного шоколаду.\nГотову начинку акуратно перекласти в форму.\nЯкщо випікати чизкейк при високій температурі, то вийде запіканка\nБудь-який чизкейк випікається на водяній лазні. Її можна зробити двома способами:\nвзяти глибоке деко, поставити в нього форму з чизкейком і залити на 3/4 гарячою водою;\nале якщо не хочете ризикувати або у вас нещільна фольга, то можна поставити чизкейк окремо, а під нього — повне деко гарячої води.\nУ мене якось вода через 3 шари фольги потрапила всередину, тому я більше не ризикую і ставлю все окремо.\nДесерт випікається на 110 °C в режимі малого нагрівання, без конвекції, а час приготування залежить від духовки та розміру форми. Якщо не можна вибрати лише нижнє нагрівання або забрати конвекцію, то накрийте чизкейк зверху фольгою.\nПеревіряти можна через 1,5 години. Щоб зрозуміти, чи готовий чизкейк, обережно постукайте по формі: краї мусять бути твердими, а центр — трохи рухатися. Деякі чизкейки випікаються і 4 години, тут головне — терпіння. Але ні в якому разі не підвищуйте температуру, інакше замість ніжного десерту отримаєте запіканку зі скоринкою.\nДесерт треба охолоджувати впродовж декількох годин в 3 етапи\nКоли чизкейк готовий, важливо правильно його остудити. Найперше залишити у вимкненій, зачиненій духовці на 15-20 хвилин, потім ще на 20-30 хвилин у відчиненій та, нарешті, витягти й дати охолонути при кімнатній температурі. Холодний чизкейк у формі відправити в холодильник на кілька годин. Важливо не поспішати це робити, тому що якщо сирна маса не встигне охолонути самостійно, то в холодильнику на десерті утворюється конденсат.\nПісля перебування в холодильнику вийняти чизкейк з форми та зняти фольгу. До цього моменту він уже прекрасно тримає форму, тому його легко можна підняти та переставити на тарілку. Можна прикрасити ягодами або відразу подавати до чаю. Зберігати в холодильнику, краще в коробці або герметичному контейнері.\nДо кондитерських курсів спекла хлопцеві на день народження чизкейк і ледь не згоріла від сорому, коли побачила результат, — такий страшненький він вийшов. Я не прорахувала кількість інгредієнтів для великої форми, та ще й вода всередину затекла. Але треба сказати, що він був їстівним. Другий раз вийшло краще. Пекти було страшно, але цього разу я все зробила за правилами, і ризик однозначно був виправданий.\nА на труднощі ви натрапляли, коли пробували готувати чизкейк?\n16 малюнків, які хвацько пояснять вам різницю між словами, котрі всі ми постійно плутаємо\nДуже простий спосіб очистити решітку після шашлику без зайвих зусиль


Трагедія розділила життя знаменитої співачки-красуні Демі Ловато на "до" і "після": "Залишилося пошкодження мозку"\nТрагедія розділила життя знаменитої співачки-красуні на "до" та "після": "Залишилося пошкодження мозку"\nТе, що трапилося приголомшує\nАмериканська співачка і актриса Демі Ловато ледь не позбулася життя в результаті передозування наркотиків\n28-річна зірка відверто розповіла про те, що їй довелося пережити в новому документальному фільмі: «Демі Ловато: танцюючи з дияволом».\nПодія, яка перевернула все її життя сталося в 2018 році. ЕеТогда Ловато знайшли без свідомості і ледве відкачали в лікарні. Лікарі говорили, що їй залишалося жити від п'яти до десяти хвилин, якби вони не приїхали вчасно.\nЗірка перенесла три інсульти і серцевий напад після передозування. Повністю відновити здоров'я так і не вдалося.\n«У мене залишилося пошкодження мозку, і я до сих пір відчуваю вплив цього. Я не можу водити машину, тому що у мене зіпсувався зір і з'явилися сліпі плями... мені також довгий час було дуже важко читати», — розповіла журналістам Демі.\nПри цьому Ловато стверджує, що не хотіла б нічого змінити в своєму минулому.\n"Все це повинно було статися, щоб я засвоїла уроки, які отримала. Це було болісно, і, озираючись назад, іноді мені стає сумно, коли я думаю про біль, яку мені довелося винести. Але я ні про що не шкодую. Я пишаюся тим, ким є сьогодні", - сказала вона.\nСпівачка зазначила, що розповідаючи свою історію, хоче допомогти іншим.\n"За останні пару років я почула багато історій про своє життя і про те, що, на думку людей, сталося. Тому хотіла б прояснити ситуацію. Якщо це може вам допомогти. Я сподіваюся, що може. Зрештою, це було моєю метою: допомогти людям з такими ж проблемами", - сказала Демі.\nВона додала, що у неї, як у кішки, дев'ять життів. Але зараз вона проживає вже дев'яту.\nУ фільмі з'являться і рідні Демі, а також її колеги і друзі Елтон Джон і Крістіна Агілера, які поділяться своєю точкою зору на кар'єрне зростання зірки і її прагнення подолати своїх демонів.\nНагадаємо, біда у відомої співачки, в сльозах вона звернулася до українців: "я в цілковитому…»\nЯк повідомляла Politeka, НП сталася з відомою російською співачкою ,яку любили мільйони: "обличчя збирали по шматочках"\nТакож Politeka писала, що біда у зірки "сватів" і "моєї прекрасної няні", в поліції розкрили подробиці: "Стала жертвою..."\nТеги: певица передозировка


Kutools для Excel 14.00 - Примітки до випуску\nХороші новини! Тут є Kutools для Excel 14.00 з новими зручними функціями та покращеними вдосконаленнями, виправляючи помилки! Ти можеш оновити до or мають безкоштовну пробну версію цю версію, завантаживши з тут. Порада: повнофункціональна функція, безкоштовна пробна версія за 60 днів! Якщо дворічний період підтримки безкоштовного оновлення не закінчився, ви маєте право на безкоштовне оновлення цієї версії. Просто завантажте та встановіть його.\n1. Порівняйте клітини\nЦя утиліта може допомогти вам порівняти значення комірок у двох діапазонах, а потім вибрати однакові або різні комірки в діапазоні А на основі значень комірок у діапазоні В. І ви можете вказати всі вибрані комірки кольором тла або кольором шрифту. Дивіться скріншоти:\n2. Запобігання спеціальним символам\nЗа допомогою цієї функції ви можете запобігти введенню спеціальних символів, таких як @ # $% ^ & * ..., у вказаному діапазоні, а також дозволяти вводити лише цифри та літери. Дивіться знімок екрана:\n3. Запобігання певним символам\nЦя утиліта допомагає легко запобігти введенню певних символів у вибраний діапазон. Дивіться скріншоти:\n4. Дозволити лише певні символи\nЗа допомогою цієї функції в діапазон комірок можна вводити лише вказані вами символи. Дивіться знімок екрана:\n5. Перетворення чисельних систем\nЦя утиліта допомагає швидко перетворювати між системами числення, наприклад, перетворювати двійкові в восьмеричні, перетворювати десяткові в шістнадцяткові, перетворювати шістнадцяткові в ASCII тощо і навпаки. Дивіться знімок екрана:\n1. Виберіть однакові та різні клітини\n1.1 Оригінал Порівняйте діапазони функція перейменована на Виберіть однакові та різні клітини і переїхав до вибрати група зараз. Дивіться скріншоти:\n1.2 Підтримка порівняння двох діапазонів на основі однієї комірки. Дивіться знімок екрана:\n2. Запобігти дублюванню\nПідтримує великий вибраний діапазон замість одного стовпця. Дивіться знімок екрана:\n3. Необов’язково обробляти або ігнорувати комірки формул у вибраному діапазоні під час роботи деяких функцій Kutools. Дивіться знімок екрана:\n1. Виправлено: Супер фільтр Функція не може правильно фільтруватись, якщо критерії містять спеціальні символи.\n2. Виправлено: у діалоговому вікні Застосування форматування дати результати відображення не відображались, якщо вибрані комірки містять формулу.\n3. Виправлено: Помилка виникає у деяких утилітах, якщо формули масиву існують на аркуші.\n4. Виправлено: діалогове вікно помилки з'явиться під час вибору об'єкта для вставлення обчисленого результату в Калькулятор Kutools.\n5. Виправлено: інші незначні помилки.


Власники iPhone X у віці до 13 років не зможуть повною мірою оцінити функціональність свого смартфона. Згідно з новими правилами для розробників, опублікованими на офіційному сайті Apple, компанія буде примусово відключати роботу сканера Face ID у програмах для дітей.\nВ першу чергу вікові обмеження, що накладаються компанією Apple на своїх юних клієнтів, пов’язані з особливостями американського законодавства. У США передбачена особлива система непорушних правил, що перешкоджає повсюдному збору даних про користувачів, які не досягли 13 років.\nНезважаючи на те, що, за задумом творців, Face ID зберігає зображення особи користувача виключно у власній пам’яті, навіть найменша ймовірність злому технології не дозволяє Apple зробити її доступною кожному. За офіційними даними, ризик обходу блокування становить 1 на 1 000 000.\nТехнологія Face ID була представлена як абсолютно новий метод ідентифікації користувачів на презентації 12 вересня. Фірмова розробка компанії Apple використовує тривимірний сканер, визначаючи ключові точки на обличчі власника iPhone X і встановлюючи його особа з більшою точністю, ніж Touch ID.\nПоделиться "Apple розповіла про вікові обмеження на використання Face ID"\nApple розповіла багато нового про роботу Face ID\n← Apple навмисно відмовилася від Touch ID iPhone X Переваги використання Apple Wallet, про яких ви не знали →


Зеленський зізнався, що літав з Єрмаком гвинтокрилом на відпочинок у Гуту - РЕГИОНАЛЬНЫЙ НОВОСТНОЙ ПОРТАЛ ИВАНО-ФРАНКОВСКА\ncometa\t/ 27. 11. 2021 13:55\t/ Опубликовано в Новости И-Франковска\nПрезидент Володимир Зеленський заявив, що через розслідування деяких журналістів його родина не святкує нічого в публічних місцях і не виходить без охорони. Утім, глава держави зауважив, що він жива людина і має право інколи на відпочинок, пише ТСН.\n“Чому ми говоримо у форматі, що я начебто виправдовуюся. Я жива людина і маю право інколи відпочивати. Для мене більше немає місця в Києві, де я можу відпочивати. Це неправильно. Я жива людина і маю право на відпочинок і особисте життя. Завдяки вам ніхто з моїх дітей не може бути без охорони, завдяки вам вони майже нічого ніде не святкують”, – заявив емоційно Зеленський журналісту “Української правди” Михайлу Ткачу.\n“Щоб не сказали, що поки триває покладання квітів, хтось там щось святкує, пляскі на крові. Тому завдяки вам часу у мене на моє власне життя немає, на що я маю право. Тому я маю право, не приховуючи це, їхати туди, куди я хочу. Чи був я у Синєгорі? Так. Чи святкував я? Ні. Єрмак зі мною був. Те, що ви робите щодо мене, це неправильно… У неділю вихідний день я провів на роботі. Після чого сів до гвинтокрила, і з бутербродами, речами і Єрмаком полетів до Гути. Циган я не викликав, ведмедів не викликав, але і вас я не викликав”, – додав Зеленський.


Учені спрогнозували значне зменшення народжуваності дівчат у наступному десятилітті — Wonderzine\nНовиниУчені спрогнозували значне зменшення народжуваності дівчат у наступному десятилітті\nПрогноз пов’язали з культурою певних країн\nНаступного десятиліття у світі може народитися на 4,7 мільйона менше дівчат. Про це повідомляє France 24 з посиланням на медичний журнал BMJ.\nДослідження показало, що дефіцит кількості народжених дівчат призведе до надлишку молодиків серед населення до 2030 року, що може призвести до зростання насильства.\n«Зменшення кількості жінок серед населення може призвести до підвищення рівня антисоціальної поведінки та насильства та в кінцевому підсумку може вплинути на довгострокову стабільність і сталий соціальний розвиток», – наголосили автори.\nПрогноз пов’язують із селекційною практикою в культурі певних країн, де надають перевагу нащадкам чоловічої статі. Протягом останніх 40 років у країнах Південно-Східної Європи й Південної та Східної Азії зростала кількість абортів через стать дитини. Автори дослідження закликали до кращого збору даних щодо подібних практик із метою їх усунення, а також до розширення освітніх ініціатив.


Хід королеви… | Інтелект нації\n09.12.2021 Ternik хід королеви\nУ згубному фоліанті\nНемає спокуси для\nЖінки. – Ars Amandi *\nЖінці – вся земля.\nСерце – любовне зілля\nЗілля – вірніше всіх.\nЖінка вже з колиски\nЧий – небудь смертний гріх.\nАх, як далеко до неба!\nГуби – близькі в імлі …\n– Бог, не суди! – Ти не був\nЖінкою на землі! Марина Цвєтаєва\n* Ars Amandi – Мистецтво кохання (лат.).\nЦитати з роману Уолтера Тевіса «Хід королеви» (англ. The Queen’s Gambit – “Ферзевий гамбіт”):\n“Втративши ферзя на ранній стадії гри, вона почувала себе голою, проте при цьому починала набувати впевненості у своїх силах”.\n“Більшості гравців не вистачає хоробрості слідувати інтуїції. Головне – не вагатися. Грати треба абсолютно впевнено. Я по першому ходу бачу, є це у супернику чи ні. По тому, як він рухає першого пішака”.\n“Її переповнювало почуття свободи та веселощів, але обличчя залишалося серйозним. Їхній танець тривав і тривав.\nПобачивши можливість оголосити мат його королю, Бет навіть трохи засмутилася. Це було після дев’ятнадцятого ходу, і все в ній раптом опиралося комбінації ходів, що чітко намалювалися в уяві, – страшенно не хотілося переривати чарівний балет, який вони виконували в парі”.\n«Наступає час, перестаєш боятися холоду.\nПросто кутаєшся тепліше, і живеш далі.\nІ тобі стає неможливо зрадити, образити, заподіяти біль.\nВсе це трапляється, коли ти боїшся, а коли ні – не трапляється.\nТому що ти пройшов найгірші варіанти і тебе не здивувати нічим.\nІ ти розумієш, нарешті, що життя починається лише тоді, коли перестаєш боятися.\nХолоду, спеки, образи, гніву, втрат, осуду, пліток, ідіотів, розлук, самотності, зради, навіть смерті.\nБо жах ще нікому й нічим не допоміг.\nВідібрав по половині життя у всіх, хто боїться, а ось допомогти — не допоміг.\nВідсутність страху відкриває тобі очі на те, що невдоволення тобою – проблема незадоволених, розчарування – розчарованих, критика – критикуючих.\nТи тут взагалі ні при чому.\nТому що або діалог, чи нехай «моноложать» за спиною, від тебе подалі» Ліля Град.\nІ якщо сьогодні все добре, не втрачай пильності, позитивні відчуття – лише показник того, що твої ходи поки що були вірними, але при цьому, сама гра ще продовжується.\nВ шахах пішак ходить завжди на одну клітинку, але іноді, саме цей один хід вирішує долю партії. В житті, при вирішенні конкретної проблеми, так же як в шахах, є конкретна шахова дошка, шахові фігури й обмежений час до кінця кожної партії. Перевагу має граючий білими (потрібно бути на крок попереду). В швидкозмінні ситуації стратегічні плани мають бути окреслені, а шляхи досягнення мають коригуватися відповідно із аналізом поточної ситуації, оперативним на неї реагуванням…\nІ хто ж виграє у цій грі, той хто найсильніший..?\nІ так, і ні, все складніше. Там де є сила – часом не вистачає свободи, а там, де немає сили – свободи часом ще менше.\nЗ ілюмінатора літака ви бачите точку, ближче – машину, ще ближче – людину на задньому сидінні. Все залежить від відстані і кута зору…\nДля ефективного аналізу проблем чи взагалі? Тоді може понять добре і погано, чи добро і зло взагалі не існує?\nДух орла важливіший за силу лева… Впевнена в собі людина, карбує кожен крок в житті, немов срібна шахова фігура по розкресленій дошці: впевнено і гордо. Впевненість в собі, своєму успіху, змушує звужувати число прорахованих варіантів та кількості ходів вперед, приділивши максимум уваги аналізу поточної ситуації ( в цьому відмінність від авантюризму), додає рішучості та швидкості дій. А побачити ясно справжню ситуацію, значить зробити так, щоб ходи відкрили себе самі. І тоді, навіть простір навколо, починає дихати в унісон, медовим теплом успіху, а саме мужнє серце завмирає в передчутті перемоги…\n«Якщо потрібно грати, виріши три речі спочатку: правила, ставки і час, щоб вийти з гри», Китайська мудрість.\n«Мисли самостійно. Будь гравцем у шахи, а не фігурою» Ральф Чарелл\n«Свобода означає відповідальність. Ось чому більшість бояться її» Джордж Бернард Шоу\n«Дія не завжди приведе до щастя, але до щастя привести може лише дія» Бенджамін Дізраелі\n«Найкращий захист – це атака» Ден Кебл\n«Кожен, хто живе в межах свої можливостей, страждає нестачою уяви» Оскар Уальд\n«Розумні люди адаптовуються до світу самостійно. Нерозумні ж намагають підстроїти світ під себе. Ось тому весь прогрес залежить від нерозумних» Джордж Бернард Шоу\nВірних ходів! Мудрості й сил! Й нехай Вам пощастить!\nКартина Аліси X. Чжан (також відома як AliceXZ ) — китайсько-американської ілюстраторки та художниці, відомої своїми виразними, емоційними портретами.\n← Трохи про свідоме і несвідоме…\nПотрібна мудрість, воля і єдність українців →\nLive новини з Білоруського “Майдану”\n11.08.2020 Андрій Коментарі Вимкнено до Live новини з Білоруського “Майдану”\n“Ти навчив мене головному – ніколи не здаватися. Ніколи!” Х/ф “Куди приводять мрії”\n03.03.2020 Ternik Коментарі Вимкнено до “Ти навчив мене головному – ніколи не здаватися. Ніколи!” Х/ф “Куди приводять мрії”\nTotal Visits: 2 865 293


Підвищення страхових виплат – лише перший крок у посиленні соціального захисту потерпілих на виробництві — Розрахунок пенсії онлайн, пенсійний калькулятор\n14 лютого 2017 14:03\nЯк результат, для майже 3 тисяч осіб середній розмір щомісячної страхової виплати становитиме 1386 гривень. Для 13 тисяч потерпілих на виробництві - 900 грн, іншим 23 тисячам осіб - від 290 грн до 600 грн відповідно.\nВ середньому розмір підвищення таких виплат становить 210 грн.\nЯк зазначив Міністр, це лише перший крок Уряду, здійснений у посиленні соціального захисту застрахованих.\nНаступним кроком буде здійснення з 1 березня п.р. щомісячного перерахунку страхових виплат для 212 тис. потерпілих на виробництві, який було зупинено з 01.01.2015 року.\nТеги: страхові виплати, соціальний захист, страховые выплаты, социальная защита


Рахівська публічна бібліотека: Професійної майстерності їй не бракує\nКоло її спілкування стає дедалі ширшим, бо в нього входять місцеві художники, поети, народні умільці, представники цікавих професій і нагадує про правильно обраний шлях, де вміло поєднуються риси педагога, психолога, мистецтвознавця, дизайнера.\nІ, як сама зазначає, робота приносить радість тоді, коли любиш людей, розумієш їх. Саме тоді мікроклімат у колективі буде позитивним.\nЦими осінніми днями, а саме 7 жовтня, нашій колезі виповнилося 55 років. Тож бажаємо іменинниці міцного здоров’я, сімейного благополуччя, щастя і здійснення всіх задуманих творчих планів.\nОпубліковано Рахівська публічна бібліотека о 03:56


- 50% SA8 Універсальний відбілювач 1 кг купити, ціна Amway 2019, каталог інтернет-магазину SaleWay ✔ Львів, Україна\nПідсилює дію звичайного прального порошку і за допомогою активного кисневого відбілювача ефективно видаляє складні плями з білих і кольорових тканин при будь-якій температурі.\nВидаляє складні плями від чаю, кави, фруктів, соків, вина, барвників.\nВолодіє свіжим приємним запахом.\nЗберігає колір тканини, оскільки не містить хлору.\nДіє при температурі 20-90 ° С.\nБагатоцільовий засіб: можна використовувати для очищення поверхонь кухонних меблів і видалення плям таніну і кофеїну з чайної та кавового посуду.\nНе містить фосфатів, барвників, ЕДТА і нітрілтрехуксусную кислоту.\nБезпечний для систем каналізації.\nДля машинного прання додайте 10 мл відбілювача (2/3 ковпачка) на 5 кг білизни. Для досягнення найкращого результату використовуйте найвищу температуру, рекомендовану для даного вироби.\nДля прання вручну додайте 10 мл відбілювача (2/3 ковпачка) на 2 л гарячої води. При тривалому контакті з відбілювачем, а також при чутливій шкірі рук рекомендується надіти гумові рукавички.\n1 ковпачок = 15 мл рідини\nВідбілювач Амвей – один засіб для усунення різних забруднень\nУніверсальний відбілювач Амвей – справжня знахідка для дбайливих господинь. Використовуючи цей унікальний засіб, можна вивести плями з будь-яких речей і предметів. Відбілювач Амвей в значній мірі підсилить дію будь-яких засобів для прання і прибирання. Область його застосування досить широка. Він допоможе очистити будь-які побутові поверхні від найскладніших плям, таких як чай і каву. Універсальний відбілювач Амвей на основі активного кисню має здатність видаляти плями при будь-якій температурі води. Оброблені поверхні пахнуть свіжістю, а не хлоркою, як при відбілюванні традиційними засобами.\nЧи існує засіб, здатний замінити відбілювач Амвей\nРинок побутової хімії пропонує найширший спектр всіляких засобів для чищення та відбілюючих засобів. Найчастіше це продукти вузького спектра дії. Ось і доводиться жінкам тягти з магазину побутової хімії цілий кошик різних мийний і відбілюваних засобів: пральний порошок, відбілювач, засоби для миття раковин і плит, кахлю і т.д. Цілий арсенал придбаної побутової хімії аж ніяк не гарантує швидку і якісну прибирання будинку. Ви хочете заощадити гроші та час, а також зберегти дорогоцінне здоров’я? Перестаньте купувати відбілюванні засоби, які викликають алергію. Навіщо платити за товар вельми сумнівної якості, якщо можна недорого купити універсальний відбілювач Амвей для обробки різних поверхонь?\nВідбілювач Амвей – головні характеристики продукту\nОсновні якості та властивості відбілювача Амвей:\nЗначно посилює ефективність дії пральних засобів. Прекрасно справляється з найскладнішими плямами: від вина, фарби, фруктів, соків, чаю, кави.\nДо складу засобу входить кисневий відбілювач, завдяки якому легко виводяться плями як на білих, так і кольорових тканинах.\nКрім прання, відбілювач Амвей використовується для прибирання приміщень. Також він легко і швидко очищає чайники й кавники від самого стійкого нальоту.\nУ складі продукту немає хлору, тому його можна застосовувати для виведення плям з кольорових тканин.\n5. Діє при температурі води від 20 до 90 ° C.\nВолодіє свіжим ароматом, без неприємного запаху хлорки.\nВідбілювач Амвей досить концентрований препарат, тому витрачається дуже економно. Однієї упаковки продукту вистачає на тривалий період часу.\nВсі компоненти, що входять до складу, розкладаються мікроорганізмами, що свідчить про екологічну безпеку засобу.\nПротестований алергологами та дерматологами.\nНе містить барвників, хлору і фосфатів.\nВідбілювач Амвей, що володіє безліччю достоїнств, можна замовити за доступною ціною в інтернет-магазині saleway.org. Частіше переглядайте наш каталог, щоб не упустити можливість придбати продукцію на найбільш вигідних умовах. Ми часто тішимо своїх клієнтів приємними бонусами та знижками. Тому вартість товару в інтернет-магазині saleway.org завжди залишається найбільш привабливою. Ми відправляємо посилки будь-якій зручній для вас службою доставки в усі населені пункти України. Замовити відбілювач Амвей можна в Дніпрі, Одесі, Києві, Львові, Харкові та інших містах.


Україна спроможна забезпечити своєчасну діагностику COVID-19 | Медичний часопис\nУкраїна спроможна забезпечити своєчасну діагностику COVID-19\nРезюме. Для усіх громадян\nОсновним способом діагностики COVID-19 залишається тестування методом полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР). Наразі потужності державних лабораторій дозволяють тестувати усіх, хто цього потребує. На цьому наголошують у МОЗ України.\nДіагностика COVID-19 в Україні\nМинулого року 11,2 млн досліджень проведено методом ПЛР, з них — 2/3 у лабораторних центрах МОЗ. При цьому жодних затримок у тестуванні та жодних перебоїв із поставками тест-систем не зафіксовано. Ще додатково 8,2 млн досліджень проведено швидкими тестами, більшість яких закуплена за кошти державного бюджету.\nНині у залишках на рівні лабораторій фіксується понад 2 млн досліджень з ампліфікації та понад 1,9 млн досліджень з екстракції РНК.\nВ областях також є понад 466 тис. експрес-тестів та понад 1,2 млн наборів для відбору біологічного матеріалу ПЛР.\nКрім того, впродовж І кв. 2022 р. додатково буде закуплено набори ПЛР для покриття ще 825 тис. досліджень.\nТакож за підтримки Дитячого фонду ООН (ЮНІСЕФ) до України прибули 2 млн швидких тестів для визначення коронавірусної хвороби.\nНагадаємо, що звертатися до свого сімейного лікаря варто вже при перших симптомах гострих респіраторних вірусних інфекцій (ГРВІ), адже будь-які симптоми вірусного захворювання є підставою для направлення на безоплатне тестування на COVID-19. Саме тому не слід зволікати з візитом до лікаря.\nCOVID-19, діагностика COVID-19, лабораторні центри, МОЗ України, ПЛР-тест


На «зебрі» збили маленького пішохода, який несподівано вистрибнув під колеса | Новини\nНа «зебрі» збили маленького пішохода, який несподівано вистрибнув під колеса\n12:47, 10 липня 2013 р.\nМинулого тижня у Червоноградський міськвідділ міліції за номером телефону 102 надійшло повідомлення від 34-річного місцевого жителя. Чоловік повідомив, що близько 19 години, коли він проїжджав повз будинок по вул. Шептицького керуючи автомобілем «Опель Вектра» на проїжджу частину дороги вибіг малолітній хлопець, який вдарившись у заднє ліве крило автомобіля впав на асфальт.\nЯк повідомляє Оксана Козачок, помічник начальника Червоноградського МВ, малолітній був доставлений каретою швидкої допомоги у Червоноградську міську лікарню.\nПравоохоронці встановили, що потерпілий - 7-річний місцевий житель, який внаслідок ДТП отримав перелом ноги.


Перша свята жінка Київської Русі - Цікавий Київ\n11:00Променад по киевским контрастам и орган\n11:00Арабский Домик Місць немає\n11:00Лісовими стежками уздовж Дніпра\n12:00Метро. 10 лучших станций\n13:00Забытые традиции старого Киева\n14:00Дом Барона без Барона. Прогулка с киносеансом\nЗгідно з найранішим староруським літописом “Повістю врем’яних літ”, Ольга походила із Пскова. В “Житії святої великої княгині Ольги” уточнюється, що народилася вона в селі Вибутах Псковської землі, за 12 кілометрів від Пскова вище по річці Великій. Імена батьків Ольги не збереглися, відповідно до “Житія…”, вони були незнатного роду, “від мови варяжска”. Болгарські історики висували версію про болгарське коріння княгині, посилаючись переважно на повідомлення “Нового Володимирського літописця” (“Ігоря ж ожени [Олег] въ Болгарех’, поятъ же за нього княжну Ольгу”) і переклавши стародавню назву Плеськов не як Псков, але як Плиска — болгарська столиця тих часів.\nЗа “Повістю врем’яних літ”, Олег Віщий одружував Ігоря Рюриковича, котрий почав самостійно правити з 912-го, з Ольгою в 903-му. Дату цю беруть під сумнів, оскільки, відповідно до Іпатіївського списку тієї ж “Повісті”, їхній син Святослав народився тільки 942 року. Статечна книга (друга половина XVI століття) містить легенду про випадкову зустріч Ольги з князем на переправі під Псковом. Він полював у тамтешніх землях. Перевізником його була юна дівчина, вбрана в чоловічий одяг. Ігор негайно ж “разгореся бажанням”, проте дістав у відповідь: “Навіщо бентежиш мене, княже, нескромними словами? Хай я молода і незнатна, і одна тут, але знай: ліпше для мене кинутися в річку, ніж стерпіти наругу”. Про те знайомство Ігор пригадав, коли настав час шукати наречену, і послав Олега по ту, котру покохав, не бажаючи іншої дружини. Ім’я Ольги згадується тільки через 40 літ після весілля, в російсько-візантійському договорі 944 року.\nЗгідно з літописом, 945-го князь Ігор гине від рук древлян після кількаразового стягування з них данини. Святославові тоді було тільки три роки, тому фактичним правителем Київської Русі в 945-му стала Ольга. Дружина Ігоря підкорялася їй, визнавши представником законного спадкоємця престолу. Рішучі дії княгині щодо древлян також схилили воїнів на її бік.\nДревляни після вбивства Ігоря прислали до його вдови Ольги сватів — покликали заміж за свого князя Мала. Княгиня послідовно розправилася із старійшинами роду, а потім підкорила й народ. Староруський літописець детально описує помсту Ольги за смерть чоловіка. Мстила довго й жорстоко: вбила сватів і відправила криваву тризну на місці загибелі Ігоря. Найвідоміша історія така.\n946 року Ольга вийшла з військом у похід на древлян. За Новгородським літописом, київська дружина перемогла древлян у бою. Ольга пройшла древлянською землею, встановила данину й податки, після чого повернулася до Києва. У “Повісті врем’яних літ” є врізка в текст про взяття древлянскої столиці Іськоростеня. Після безуспішної облоги протягом літа Ольга спалила місто, прив’язавши до птахів вогонь. Частину захисників Іськоростеня вбили, інші підкорилися. Справедливості ради треба нагадати: схожу легенду про спалювання міста за допомогою птахів описали скальд Сноррі Стурлусон і Саксон Граматик в компіляції усних данських переказів про подвиги вікінгів.\nПісля розправи з древлянами офіційно Ольга правила Київською Руссю до повноліття Святослава, але й після цього вона фактично залишалася очільником держави, оскільки її син багато часу проводив у військових походах.\nКнягиня Ольга поклала початок кам’яному містобудуванню на Русі (перші кам’яні споруди Києва — міський палац і заміський терем Ольги), з увагою ставилася до впорядкування підвладних Києву земель — Новгородських, Псковських, Чернігівських і т. ін.\nКнягиня Ольга першою серед правителів Київської Русі прийняла хрещення. Дата і обставини хрещення невідомі. За літописом, це відбулося 955 року в Константинополі: “І було наречено їй в хрещенні ім’я Олена, як і стародавній цариці — матері Костянтина Великого”. “Повість врем’яних літ” і “Житіє…” прикрашають обставини прийняття нею віри християнської історією про те, як мудра слов’янка перехитрувала візантійського царя. Той, подивувавшись її розуму і красі, захотів узяти Ольгу заміж, та княгиня відкинула домагання: мовляв, не личить християнам до язичників свататися. Тоді буцімто й охрестили її цар із патріархом. Коли ж цар знову почав домагатися руки княгині, сказала, що тепер вона доводиться йому хрещеною дочкою. Можновладець щедро обдарував похресницю й відпустив додому.\nУ 969 році Ольгу поховали за християнським обрядом, а 1007-го внук князь Володимир Хреститель переніс мощі святих, у тому числі й княгині Ольги, в засновану ним церкву Святої Богородиці в Києві. За описом “Житія…” і свідченням ченця Іакова, тіло блаженної княгині збереглося від тліну.\nШвидше за все, в часи князювання Володимира княгиню Ольгу почали вшановувати як святу. Про це свідчать перенесення її мощей у храм і опис чудес ченця Іакова в XI столітті. З того часу День пам’яті святої Ольги (Олени) відзначають 11 липня (за старим стилем). 1547 року княгиню Ольгу зараховано до рівноапостольних святих. Такої честі удостоїлися ще тільки п’ять жінок у християнській історії (Марія Магдалина, першомученица Фекла, мучениця Апфія, цариця Олена й грузинська просвітниця Ніна).\n54k 4k 273 3k


Проза - Василь Буколик - Тіто Ґоббі. "Дон Жуан" - Поетичні майстерні\nЩо ми про них забули все, що знали.\nЛиш душі ті, що по світах літали\nУ ті часи дісталися-таки\nБо не побачиш\nМи мислимо метафорично,\nВін мислить метафорично,\nВони мислять метафорично.\nА тим часом приїхав\nНа Печерську сієста. Фіскал підраховує скальпи,\nХабарі та пеню для голодних державних ротяк.\nГоді мріяти, люди! Хапайте лопати і сапи\nТа біжіть на городи - спасайтесь від влади хоч так.\nРік проспав у болоті, цяцянки та облизні в жмені,\nНа екрані -\nбезглуздий неначебто степ Євразій двохсот\nзловлено обрій волоком широт і довгот\nвитягнуто на мапи і він з-за клітчастих ґрат\nще евклідових координат\nупершись в них небом на неевклідовість дивиться\nяка і фракталиться й ковилами хилиться\nЗа наші степи\nНа розбитих руках перетворяться рани на шрами.\nБахнув постріл і з неба летить, підвиваючи, смерть.\nЧи врятує тебе цього разу молитвою мама?\nТа погані думки ще до вибуху вигнані геть.\nЗачерствіла душа, дуже рідко з’являються сльози.\nТе, що бачили оч\nу простій сільській стодолі.\nНа солом’яну голівку,\nна солом’яну долівку\nвоском крапало поволі\nсяйво на роздерту дівку.\nНіч мовчала і повчала,\n(З книжки «Мій світ італійської опери»)\nНіхто не знає мíсця спочинку Вольфґанґа-Амадея Моцарта. Його поховали у спільній могилі на Віденському цвинтарі, і не існувало такої ознаки, за якою можна б було відрізнити його тіло од інших мерців. Тому цей неповторний геній, чия музика вже два сторіччя залишається надбанням усього людства, не має навіть намогильної плити, куди нинішній відданий шанувальник його таланту міг би покласти бодай одну квітку.\nЗвичайно, можна про це сумувати, можна цього соромитися. Та заразом чи це не є чудова розгадка таємниці, ім’я котрій «Моцарт»? Він прийшов у цей світ посланцем божим, він щедро розкривав скарбниці свого натхнення людям, які нерідко залишалися байдужі до них, а потім, ще неймовірно молодий, перетворився на дух, не зоставивши й сліду свого матеріального «я». Та хіба треба, аби від нього залишилося щось матеріальне?! Музика – ось його непорушний пам’ятник, і жоден мавзолей, зведений людськими руками, не може йому дорівнятися.\nЗа роки, що минули від дня смерті Моцарта, вчені, критики, диригенти пропонували своє трактування його «Дон Жуана». Одних, очевидно, рухали любов і повага до оригіналу, інші – непомірно екстравагантні – спотворювали його іноді ледве не до наруги. Я не маю потреби вишукувати виправдання для інших, але за себе хочу попросити вибачення заздалегідь – хоч би за те, що я насмілився ступити на цей хисткий ґрунт. Не претендуючи зарозуміло на те, що моя думка є істиною в останній інстанції, я лише хочу суворо дотриматися того, чого мене навчив мій виконавський досвід, і просто виношу на ваш суд деякі міркування, що спали мені на думку в той час, коли я вивчав музику й італійське лібрето «Дон Жуана».\n1941 року маестро Серафін уперше спитав мене, чи не вивчав я коли-небудь партію Жуана. Я сказав: ніколи, але готовий розпочати просто наступного дня, а значить, за два-три місяці буду цілковито готовий.\n«Років за п’ятнадцять, можливо, – відповів маестро. – Побачимо. Але починай тепер».\nЦе було сказано цілком добродушно, тим не менше вже тоді я до певної міри усвідомлював, що маю стикнутися з однією з найбільш тонких, складних і відповідальних ролей усього оперного репертуару.\nМольєра, Корнеля, Шедвелла, Де Самору, Ґольдоні, багатьох інших драматургів надихнув «Севільський спокусник» Тірсо де Моліни (1579–1648). Але не старайтеся читати їх усіх! Італійське лібрето «Дон Жуана» – плід спільної праці Моцарта і Да Понте, і в цій співдружності (Казанова у своїх «Мемуарах» надав їй пікантної дрібки) було створено найдосконалішу оповідь про Дон Жуана. Одні сцени сповнені драматизму, інші – жартівливі або романтичні, контрасти разючі, але за ними стоїть глибоке знання людської природи, психологізм, і це дозволяє якнайбільш витончено поєднувати дійсність і фантазію.\nЗвичайно, Дон Жуан – не венецієць, але Да Понте походив звідти, і тому в «іспанському» лібрето так багато Венеції. Венеція – це цілий світ, особлива цивілізація; спосіб життя цього міста визначає могутня традиція; вона полягає і в думках, і у вчинках, і найбільше – у мові її мешканців. Тут панують вишуканість, напівнатяк, недомовленість, витончена двозначність. Усе це є також у лібрето Да Понте.\nОсь чому мене просто сіпає, коли чарівні речитативи – а в них приховано одну з найбільших принад «Дон Жуана» – перетворюються на скоромовку, на якийсь стрімкий потік звуків, де втрачаються всілякі смислові нюанси, та і взагалі майже не відчутні знання італійської. Можливо, у цьому немає великого злочину, але це принаймні образливо щодо красивої, мелодійної мови. А втім, тут на часі образитися самому здоровому глуздові! Речитативи – це не просто передих між аріями, пауза в дії. Їх треба вимовляти (або співати) спокійно і розмірено – так, мовби саме в цю хвилину думка народжує слова.\nАле занадто часто ці речитативи звучать немічним дитячим белькотанням, у чому винні невірна каденція, цілковите нехтування італійською, а заразом і значенням пауз, ритмом, який диктує сама думка, власне дією. Адже важливі не просто слова, які вимовляються на сцені, важливий сенс, який іде з підсвідомості актора.\nВиконавець мусить розуміти, що приховано в кожному слові, котре він проспівав, знати ціну будь-якому з них; власне, це не так-то й багато, але необхідно. Не можна ховати голову в пісок, наче страус: я, мовляв, нічого не знаю, гадки не маю. Інколи не знати про загрозливу небезпеку надто ризиковано – це ж бо і страус зрозуміє.\n«Дон Жуан», «Весілля Фіґаро», «Так чинять усі жінки» – усе це італійські опери. Але байдужість співаків-італійців (при заохоченні й підтримці диригентів, менеджерів та імпресаріо) віддала їх на відкуп чужоземцям, які псують італійську мову, а то й – ще гірше – воліють співати іншими мовами. Питання: навіщо Моцарт, австрієць, писав ці опери на італійські лібрето, якщо їм суджено бути виконаними німецькою або навіть англійською мовою?\nПерекладні тексти опер, де слова стоять не на місці, де вони відірвані од «своєї» музики, – це те саме, що родинна світлина, де спочатку всім родичам відрізали голови, а потім поприставляли – кому яка попалася. Виправдання, що нібито публіці так буде зрозуміліше, – балаканина, марна і ледве не образлива. Ясно, що значно ліпше просто викласти стислий зміст опери у програмці, а вже точність, правдивість виконання залишається завданням співаків.\nЯкщо я, обстоюючи виконання опери мовою оригіналу, видався вам надмірно різким, нехай вибаченням мені послугує те, що я залишаюся ревним і відданим поборником цієї ідеї вже-бо понад сорок п’ять років. Отож у цьому питанні, сподіваюся, мені дозволено бути трохи упередженим.\nБудьте більш поблажливі до мене і надалі, коли почнемо розбирати цей шедевр Моцарта, відкриваючи для себе його таємниці та його характери. А розпочнемо ми від самого долу соціальної драбини, адже представники різних класів розмежовані в «Дон Жуані» навдивовижу тонко – і в музичному, і в драматургічному плані. Тому нехай першою перед вами постане Церліна. Чимало жіночих образів здобули безсмертя в музиці Моцарта, але Церліна – чи не найбільш захопливий серед них.\nВона і зворушена, і зачарована зустріччю з Дон Жуаном. Красень-чоловік, «з благородних», він говорить їй ті слова, яких раніше їй ніхто не говорив. Здається, він готовий на все, аби догодити їй, і вона незмірно вдячна йому. Чого ще треба бідний селянці? Але водночас вона занепокоєна: надто великий розлад між тим, чого їй хочеться, і тим, чого – вона знає – хотіти не можна.\nДумка про відданого їй, але не такого привабливого Мазетто трохи переймає Церліну, проте легкий дотик напахченої, вкритої каблучками руки пробуджує в дівчині такі бажання, од яких неможливо відмовитися. Принаймні – відмовитися зовсім. Церліна – повне втілення – і музичне, і драматургічне – одвічного жіночої стихії; простодушна витонченість сусідить у ній зі свідомістю свого могуття. Направду вибухова суміш! І ось вже Церліна кружляє в танці з красенем кавалером прямо на очах ревнивого нареченого. Той злиться – на те він і простий чоловік. Не до тонкощів – нема породи!\nЗа своєю сутністю Церліна простодушна, але жіноче єство спонукає її до кокетства, і це ледве не призводить до сумного кінця. Проте для того, аби поладити з Мазетто, воно лише до діла. Арія «Vedrai, carino» – вишуканий урок безневинного кокетства: ось як слід пригладжувати пір’ячко набундюченому залицяльникові, поманивши його обіцянкою ніжності й пестощів.\nЗрештою для Церліни й Мазетто все знову повертається у свою колію: небеса і пекло зійшлися в сутичці десь неподалік, але спокою їх сільського буття не було порушено по-справжньому.\nМазетто – простий, довірливий, неосвічений селянин. Коли він ревнує, то лізе в бійку, але варто Церліні приголубити його – він ізнову переможений. Звичайно, у коханні він не дойда, але відчуває нутром, що з достобіса гарненькою нареченою клопотів не бракуватиме.\nВіки рабського схиляння перед панами, їхнім багатством, правами, привілеями наклали свій відбиток на його характер. Тому, хоч він і біситься, бачачи, як уславлений бабій жартома хоче отримати його кохану, проте не має сил на скільки-небудь енергійний опір. Для Мазетто Дон Жуан зі шпагою, плюмажем – просто-таки хижий сокіл, готовий пошматувати його ніжну голубку.\nУ пориві гніву, жадоби помсти він із парою приятелів – анітрохи не хитромудріших за нього самого – влаштовує своєму ворогові засідку. Звісно, затія приречена на поразку: кавалер, щиросердно побавившись, дає їм добрячого прочухана. Просто для того, аби нагадати, хто тут господар. Бідний чесний, дурненький Мазетто! Але Церліна загоїть твої рани – і на тілі, і на самолюбстві. Спокусник згине, а ви будете жити-поживати. Усе це є в музиці.\nНа зовсім іншому ієрархічному рівні стоїть Дон Оттавіо, наречений Донни Анни. Для нього вже минули пориви палкої юності. Навпаки, його кохання спокійне, ним він прагне полегшити горе і страждання коханої. Він втішає Анну в її втраті словами: «Hai sposo e padre in me» , і в них весь його характер. По смерті Командора він – єдиний захисник Донни Анни, і цю роль він охоче бере на себе з майже батьківською ніжністю. Навчений життям, холоднокровний, він готовий до будь-яких жертв і подвигів, аби виконати ті обов’язки, які покладе на нього доля.\nІ постать Дона Оттавіо, і манера висловлюватися – усе повинно наголошувати його природну впевненість у собі. Він викликає довіру і повагу, усіляка новітня претензійність при виконанні цієї партії недоречна. Благородний, гордий, великодушний від природи він – жива антитеза Дон Жуанові, і найважливіше те, що він надзвичайно проникливий і здає собі справу в усьому, що відбувається довкола нього.\nДонна Анна різко відрізняється од цієї холоднокровної, стриманої людини. По суті, вона різко відрізняється і від усіх інших персонажів цієї драми. Спонукана дочірньою любов’ю і непогамовною жадобою помсти, вона – трагічна героїня, радше, в дусі неокласицизму. Її розум позбавила спокою загибель батька, думки про помсту за нього захоплюють Анну навіть більше від образи, завданої її власній честі. Її серце застигло, кохання холодне, усі добрі почуття загнані в глибину душі. Тільки одного разу, в палаці Дон Жуана, її палке серце пробуджується, і вона зриває маску з обличчя, аби цей злочинний негідник упізнав її.\nАні на хвилину не забуваючи про своє становище в суспільстві, вона завжди стримана і гордовита. Навіть щодо Оттавіо вона дивовижно стримана виявляти будь-які почуття і зовсім не квапиться стати його дружиною. Настільки не квапиться, що коли трагедію закінчено – невблаганний фатум покарав Дон Жуана, – саме вона пропонує відкласти на рік їхнє весілля з Оттавіо. На що той відповідає стриманою згодою – як це схоже на нього!\nДонна Анна єдина, у кому достатньо сил, аби боротися з Дон Жуаном. У міру того, як вона – ще невпізнана – безнастанно переслідує його, він уперше усвідомлює, що над ним нависла небезпека. Для неї немає нічого важливішого від цієї великої трагічної ролі: вона стає богинею помсти. Сама природа поставила їх одне проти одного: рішучу й уперту Анну та мінливого і непостійного Дон Жуана.\nНа межі століття цьому сюжетові надали нового, типово романтичного тлумачення: нібито Донна Анна мимовільно піддалася чарам свого згубника. Звичайно, тут є широка свобода для психоаналітика, але ані в тексті, ані в музиці немає жодного потвердження такому трактуванню. Якби для партії Командорової дочки потрібен був бодай зблиск любовної пристрасті, Моцарт, певно, зумів би надати своїй музиці необхідного відтінку.\nДонна Ельвіра – благородна пані, щоправда, без аристократичної стриманості пихатої Анни. Ця палка красуня пристрасно закохана в Дон Жуана – єдина з трьох жінок. У розпачі від того, що він її покинув, вона переслідує Жуана і, зустрівши Донну Анну й Дона Оттавіо, об’єднується з ними. Вона робить це не тому, що Жуан жорстоко повівся з нею, і взагалі не з почуття помсти, а лише тому, що шалено кохає його.\nОдин маленький знак уваги – і Ельвіра готова вибачити всі образи, вибачити всі сльози й прикрощі. Одна вона серцем відчуває, що Жуан приречений. У фінальній сцені в палаці Дон Жуана вона востаннє намагається поговорити з ним тільки для того, аби вблагати його покаятися, доки не пізно.\nПісля трагічної розв’язки всі земні радощі для неї скінчені. Ельвіра єдина, хто залишається вірна його пам’яті. Вона сама повернеться до монастиря і житиме відлюдницею, як раніше – до того, як Жуан спокусив її.\nЛепорелло сповіщає про свою заздрісність уже першою фразою: «Я хочу бути паном». Крім того, він страшенний буркотун. Він начебто і сумує за свободою, але насправді перебуває в полоні зловісних чарів свого господаря. Коли він на самоті, то може і передражнити Дона, і посміятися з нього, але варто лише тому з’явитися – і Лепорелло покірний господареві в усьому.\nЗалежно від обставин то нахабний, то лагідний, він намагається бути грубою подобою Дон Жуана, що йому не дуже-то вдається. Внутрішньо Лепорелло може зовсім не схвалювати вчинків пана, та при цьому він ніколи не покине його з власної волі. Зрештою, вони мають чимало спільних, вельми приємних спогадів. Мандруючи за господарем, Лепорелло став безладний хлопцем, і йому до вподоби їхнє небезпечне життя, повне несподіванок і пригод. Він навіть на свій лад пишається звитягами пана: з яким цинічним смаком він перелічує їх у знаменитому «Каталозі»!\nЧасом відверті глузи Дон Жуана з самого Господа Бога страхають Лепорелло, пробуджуючи в ньому залишки сумління. Та і вбивство Командора налякало його. Але найчастіше він захоплюється своїм господарем – його самовпевненою безсоромністю, відвагою, успіхом у жінок, постійним умінням ускочити й вискочити. І в найкращих, і в найгірших своїх проявах слуга – втілена посередність; тим сильніша на його тлі диявольська привабливість пана.\nКоли все скінчено, Лепорелло, як і більшість «вірних» слуг, іде до корчми – пошукати собі іншого пана. Ані сліз, ані жалів.\nОточений усіма ними, сам осередок драми – Дон Жуан, загадковий, чарівний і відразливий. На його адресу поставлено чимало питань, а відповідей, гідних уваги, знайдеться не так багато. Існує маса можливостей трактування і зображення цієї постаті, які не суперечать ані лібрето, ані музиці. У цих рамках єдино важливим є, на мою думку, те, аби виконавець, знаходячи своє прочитання, був глибоко в душі переконаний, що Дон Жуан був саме таким.\nЩодо мене, то я бачу Дон Жуана чоловіком, найліпші роки якого залишилися позаду. До моменту початку дії моцартівської опери він уже розуміє власне безсилля. Недивно, адже, коли вірити «Каталогові» Лепорелло, Дон Жуан устиг пожити. Ще й як пожити! Але більше до цього гучного списку він не спроможний долучити жодного імені.\nПочинаючи від першої сцени – його невдачі з Донною Анною, – Дон Жуан не досягає успіху ані в одної жінки, навіть у покірної служниці Ельвіри. Припустімо, обставини щоразу проти нього, але ж раніше, понад дві тисячі разів, він підкоряв собі обставини. Жуан ще не втратив давньої величавості, його блискуча зухвалість і самовпевнена привабливість нагадують нам про ту силу, яка жила в ньому колись. Але з тієї хвилини, коли Командор вказує на нього перстом обвинувача, починається падіння Дон Жуана, що врешті кине його в безодню.\nЗвичайно, спочатку Жуан не уявляє, який буде його кінець, але думаю, що в душі він усвідомлює: його зоря згасла. І це усвідомлення стає яснішим і яснішим у міру того, як він дедалі сильніше переконується, що давня роль надзвичайного спокусника більше йому не до снаги.\nМені здається, що і в музиці, і в драматургії опери безнастанно відчутний якийсь гарячковитий виклик, відчай людини, котра вже не може довіритися зброї, що раніше слугувала їй невідмовно. Його постійні невдачі з усіма жінками протягом драми можуть лише сприяти цьому болісному прозрінню.\nБезжальна рішучість в інтризі з Донною Анною, грубе нетерпіння щодо покинутої Ельвіри, безтурботний і занадто легковажний флірт із недосвідченою Церліною – мені здається, так не став би поводитись чоловік, який твердо покладається на своє вміння приваблювати й підкоряти жінок. Він якось розгубив свою принадність і лютує через це.\nВельми суттєво, що Дон Жуан зовсім не збирався вбивати Командора. Його змусили обставини, він не мав іншого вибору. Доти він керував обставинами, Тепер події підпорядковують його собі. Зовні він може бути так само впевненим у собі, нахабним, його зухвала привабливість здається ще більшою, але всередині людини щось зламалося.\nЧарівність і весела вдача (а саме в них, як ми можемо небезпідставно припустити, полягала нездоланна краса юного Жуана) мало-помалу починають тьмяніти. Він зберігає давню величавість, але його погляд холодний і зарозумілий, пухкий, чутливий рот скривлений у гіркій посмішці – його вигляд вже не привабливий, а загрозливий. Жести виразні, але це нервова виразність, хода все ще стрімка, та в ній прозирає котяча скрадливість. Привид чоловічого безсилля навис над тим, хто ще недавно пишався титулом короля серед чоловіків.\nЯкщо ідея Да Понте дійсно полягає в цьому (а я уявляю саме так), то Моцарт утілив її в своїй музиці досконало.\nНадприродні події фіналу можна знов-таки інтерпретувати неоднозначно. І Жуан, і меншою мірою Лепорелло після вбивства Командора не можуть позбутись, як ми б мовили тепер, комплексу провини. Вони не говорять про це одне з одним, але вбивство лежить на них важким тягарем, і, мабуть, варто задуматися, чи не злочинне сумління є причиною того, що їм привиділося, нібито статуя кивнула у відповідь на знущальне запрошення повечеряти.\nІ ось перед нами ще один дуже важливий персонаж. Це Командор, чия присутність відчувається упродовж усієї драми, хоча він помирає всього за кілька хвилин по тому, як підіймається завіса. Він воістину deus ex machina  всієї п’єси. Його смерть спонукає Донну Анну шукати помсти, але зрештою саме він віддає по заслугах нерозкаяному розпусникові.\nОбражений Дон Жуаном навіть у могилі, він приймає глузливе, нахабне запрошення повечеряти. І коли його грізний привид з’являється, аби дотриматись обіцянки, він сповіщає Дон Жуана, що надійшов час: той мусить постати перед Господом і відповісти за свої гріхи. Останній жест милосердя: він простягає грішникові руку, переконуючи того покаятися в останню мить його життя. Але Жуан відштовхує простягнуту руку – і падає в пекло.\nУ багатьох така справдешня поява незграбної кам’яної статуї не викличе подиву – не забуваймо, що підзаголовок опери: «Кам’яний гість». Але заразом не знаю, чому не можна припустити, що вся фінальна сцена вечері та її кульмінація – поява статуї – плід розпаленої уяви Жуана і Лепорелло.\nЩодо того, як усе це влаштувати на сцені, то мені здається, перед кам’яною глибою ліпше віддати перевагу чомусь більш ефемерному, а дійсності – натяк на неї. Трохи диму, хитромудрого підсвічування: гра вітру, хмар, місячного світла, можна уявити що завгодно. До того ж, коли ти просто щось бачиш перед очима, це не так страшно, як нерозуміння, чи ти наяву чи сниш.\nЧи привид Командора справжній, чи він – лише породження хворого сумління, обтяженого злочином? Варто над цим подумати, і кожен сам повинен зробити вибір. А втім, так і не розв’язавши цього завдання, ми попросту додаємо ще одне питання до сили-силенної інших, на які весь цей час шукали й шукають відповіді ті, хто хоче розгадати вічно манливу чаклунську таємницю, ім’я котрої «Дон Жуан».\n1. Тут можна подискутувати з автором. Адже в Моцартову добу італійська абсолютно панувала в оперному мистецтві. Це не означає, що інші мови були гірші. Можна впевнено припустити, що Амадей написав би «Дон Жуана» на текст його рідною німецькою, якби та була більш статусною мовою в оперному мистецтві його доби – якби була мовою повноцінних опер, а не лише зингшпілів. Періодичні виконання іншомовних опер рідною мовою допомагають вписати певний оперний твір у національний культурний контекст, а також, очевидно, сприяють кращому розумінню опери в усіх її нюансах місцевою публікою. Очевидно, мова йде не про «приблизні» переклади, а тільки про тлумачення високоякісні, які відбивають зміст і форму оригіналу якнайвірніше. – Прим. перекл.\n2. В мені ти маєш чоловіка й батька (іт.).\n3. Букв. лат.: «Бог із машини». Образний вислів, який означає несподівану розв’язку з залученням раніше відсутнього чинника. – Прим. перекл.\n"Тіто Ґоббі. Мій світ італійської опери. Передмова. Голос як дар "\nДата публікації 2020-02-22 20:56:58\nАвтор востаннє на сайті 2020.04.02 08:05


«Свобода» під прицілом. Сутичка на кораблі загострила ситуацію в арабських країнах і Європі\nСутичка на кораблі загострила ситуацію в арабських країнах і Європі\nУдосвіта останнього весняного дня була захоплена так звана «Флотилія свободи», що вийшла напередодні з кіпрського порту. На кораблях перебувало близько 700 активістів пропалестинських рухів з різних країн, які намагалися провезти в сектор Газа 10 тис. т гуманітарної допомоги. Прикметно, що велика частина затриманих кораблів належала Туреччині.\nНагадаємо, що Ізраїль ще в 2007 р. увів проти сектора Газа блокаду. Зроблено це було після того, як палестинські екстре¬містські рухи посилили атаки на Ізраїль. Як заявляли учасники гуманітарної місії, вони везли в Палестину «будматеріали, медичне устаткування і вантажі для шкіл». Тим часом вони цілком могли б не допустити кровопролиття. Адже Ізраїль тричі попереджав, що не допустить проходу цієї флотилії в сектор Газа без огляду. І в разі непокори застосує силу.\n31 травня ізраїльські командос провели операцію, яка викликала хвилю обурення в арабських країнах, у Туреччині, і навіть в Європі. Перехоплення відбулося за 60 км від узбережжя сектора Газа — на 25 км далі від лінії морської блокади, введеної Ізраїлем відносно цієї території.\nСама морська блокада — законний акт, передбачений нормами міжнародного права. Для її запрова¬дження необхідна причина (можливість постачання зброї ХАМАС), формальне оголошення блокади (до¬тримано) і, власне, виконання блокади (що і робиться).\nЗдійснивши перехоплення судна за межами території, що блокується, ізраїльські військові ризикували наразитися на гнів з приводу недотримання міжнародного законодавства. Проте щодо того, чи було порушення закону, можна посперечатися.\nВерсія Ізраїлю така: оскільки капітан судна «Маві Мармара», яке йшло на чолі флотилії, на запитання ізраїльтян по радіозв’язку відповів, що кораблі прямують у Газу, сумнівів у його намірі прорвати блокаду бути не повинно.\nВимозі вояків зупинитися підкорилися 5 кораблів з 6 — всі, крім «Маві Мармара». Подальші попередження, як і очікувалося, ні до чого не привели, і військові вирішили застосувати силу, чим зайнявся елітний підрозділ ізраїльських ВМС під назвою «13-а флотилія». У самому Ізраїлі досі сперечаються з приводу того, чи правильним було рішення використати саме «13-у флотилію». Річ у тому, що цих хлопців учать воювати, а не стримувати натовп.\nСутичка на борту\nНайкраще те, що сталося у водах поблизу узбережжя Гази, описав очевидець подій, журналіст видання «Едіот Ахронот» (у перекладі з івриту — «Останні новини») Рон Бен Ішаї. За його словами, спецназівці планували швидко спустити групу бійців з вертольота на верхню палубу й узяти корабель під свій контроль. Як пише журналіст, вояки розраховували на «опір у легкій формі і, можливо, певне застосування сили».\nВійськовим було наказано впливати на людей виключно словами і застосовувати зброю тільки для самозахисту в разі ризику для життя. Проте події розгорталися зовсім інакше. Як тільки спецназ став спускатися з верхньої палуби, один за одним «пасажири дістали біти, палиці й рогатки, заряджені скляними кулями, і почали нападати на кожного, хто спускався».\nОскільки командос не вдалося захопити штурвал, було прийнято рішення спустити з вертольота на судно другу групу. До цього моменту на кораблі було вже близько 30 військових і стільки ж активістів «Руху за свободу Гази». У цей момент пасажири намагалися буквально вирвати зброю з рук спецназівців і в результаті відібрали пістолет в одного з них. Саме після цього солдати попросили в командування дозволу відкрити вогонь. У результаті 9 чоловік загинуло, багатьох поранили.\nВсе це дуже нагадує історію зі штурмом у 1947 р. корабля «Ексодус» з єврейськими біженцями на борту, які намагалися прорвати британську блокаду Палестини. Тоді сталося те саме: нападники не розрахували, якою буде реакція у відповідь, застосували силу і в результаті вбили трьох пасажирів. Після цього випадку кількість прихильників створення єврейської держави у світі значно зросла.\nМіністерство закордонних справ Туреччини опублікувало заяву, в якій різко засудило дії Ізраїлю, назвавши їх неприйнятними і такими, що порушують міжнародне законодавство. За словами турецького міністра, інцидент може призвести до «непоправних наслідків» для двосторонніх відносин між Тель-Авівом і Анкарою.\nТуреччина на знак протесту відкликала свого посла з Ізраїлю і відмінила спільні військові навчання. Парламент Туреччини прийняв резолюцію, яка закликає до перегляду відносин з Ізраїлем. Відзначимо, що до інциденту Туреччина вважалася най¬ближчим союзником Ізраїлю серед мусульманських країн.\nКоординатор Європейського Союзу з питань зовнішньої політики Кетрін Ештон вимагає провести повне розслідування інциденту, а також закликала Ізраїль відкрити вільний доступ для гуманітарних і торгових вантажів у Газу. Уряди Греції та головуючої в ЄС Іспанії викликали послів Ізраїлю у своїх державах для пояснень. На знак протесту проти цих подій Греція відмінила спільні навчання з Ізраїлем.\nГенеральний секретар Ліги арабських держав Амр Муса закликав провести екстрене засідання організації, щоб обговорити події навколо «Флотилії свободи». Ліга також описала дії Ізраїлю «як жахливий злочин» і «терористичний акт».\nРада Безпеки ООН за¬кликала до неупередженого розслідування обставин перехоплення «Флотилії свободи» і до негайного звільнення затриманих активістів. Розслідування повинно бути «оперативним, неупередженим, ретельним і відкритим», ідеться в заяві Радбезу за підсумками екстреного засідання, яке тривало понад 12 год. ООН також засудила дії, які призвели до загибелі людей.\nЗаява Ради Безпеки стала результатом компромісу: Туреччина наполягала на жорсткій критиці дій Ізраїлю, а найближчий союзник Тель-Авіва, США, хотів уникнути різких формулювань. У результаті в тексті немає однозначного засу¬дження ізраїльської операції. ООН також підкреслює, що ситуація в самому секторі Газа залишається «нестійкою».\nГуманітарна допомога чи провокація?\nПрем’єр-міністр Ізраїлю Біньямін Нетаньяху висловив жаль з приводу людських жертв, проте повністю підтримав дії військових. «Ця флотилія була чим завгодно, тільки не гуманітарною місією», — заявив за¬ступник представника Ізраїлю в ООН Даніель Кармон.\nУ телезверненні до нації Б.Нетаньяху назвав критику дій ізраїльських спецназівців «нападом міжнародного лицемірства». Ізраїльтяни кажуть, що сектор необхідно блокувати, щоб не допустити контрабанди зброї на цю територію, яка перебуває під контролем радикального угруповання ХАМАС. За словами Б.Нетаньяху, якщо блокада буде знята, то Газа перетвориться на «іранський порт у Середземному морі» і базу для іранських ракет, які загрожуватимуть як Ізраїлю, так і Європі.\nТакож варто відзначити, що Тель-Авів відкинув за¬клики до проведення міжнародного розслідування. Прес-секретар ізраїльського кабінету Марк Регев заявив, що такі вимоги рівносильні політиці подвійних стандартів. За його словами, коли американські чи британські війська звинувачують у вбивстві мирних жителів у Іраку чи Афганістані, то розслідування проводять безпосередньо США чи Британія.\nТим часом організатори «Флотилії свободи» вирядили ще один корабель у сектор Газа. П’ять із 15 активістів на борту «Рейчел Коррі»— ірландці, серед них 66-річний лауреат Нобелівської премії миру Мейрид Корриган-Магуайр. Ця обставина змусила ірландський уряд ви¬ступити з попередженням на адресу Ізраїлю. «Якщо комусь з наших громадян буде завдано шкоду, наслідки будуть найсер¬йозніші», — сказав ірланд¬ський прем’єр-міністр Бра¬йан Коуен.\nЗа попередніми даними, ірландський суховантаж був узятий під контроль ізраїльськими військовими «мирним шляхом», екіпаж і пасажири «Рейчел Коррі» не чинили опору, ніхто не постраждав.\n5 червня судно прибуло в Ашдод.\nПопри все, пропалестинські активісти обіцяють восени організувати ще одну операцію з доставки гуманітарної допомоги в сектор Газа.\nПол РЕЙНОЛДС, Бі-Бі-Сі\nСергій БАЛМАСОВ, «Правда.ру»