Текстовая версия онлайн-конференции с Виктором Вацко ᐉ UA-Футбол\nИзвестный украинский комментатор ответил на вопросы читателей UA-Футбол\nТекстовая версия онлайн-конференции с Виктором Вацко\n6 июня 2010, воскресенье. 10:22\nПредалагаем вашему вниманию текстовую версию онлайн-конференции.\n- Хочу почати з привітання, думаю, нашому спільному другу. Сьогодні В’ячеславу Сергійовичу Кернозенко виповнилося 18-ть. У нього сьогодні день народження. Слава, тобі неможливо дзвонитися, тому користуючись нагодою поздоровляю через сайт, бажаю тобі здоров`я, успіхів на тренерській ниві, щоб ти з простого коуча виріс у справжнього аленаторе.\n- Ким ви мріяли стати у дитинстві і коли вирішили бути футбольним коментатором?\n- У дитинстві мріяв стати футболістом, але в силу певних обставин, в 17 чи в 16 років, стало ясно, що ніяким футболістом я вже не стану. У Львові я вступив до Львівського національного університету імені Івана Франка і вчився на факультеті журналістики. Десь на другому курсі я отримав травму коліна і роки два у футбол грати не міг. Власно тоді поставили питання чим займатися, на що далі ставку робити, куди рухатись, куди йти.\nМені цікава була журналістика, я писав в різні видання. Спочатку мене взяли на ставку в газету «Суботня пошта», потім працював в газеті «Експрес». Одного разу я поїхав у відрядження до Києва, де мій давній товариш Саша Гливінський. Власне Саша і запропонував спробувати свої сили на телебаченні, перейти на роботу на Перший національній в програму «Футбол від УТН». Я погодився, тому що мав бажання стати коментатором. А тут з’явилась змога принаймні спробувати свою силу.\nЯсно, що якщо б не вийшло, я би далі працював в газеті, статті писав би. Але я був впевнений, що в мене вийде, тому що була така впевненість. Це називається впевненість у своїх силах. Спочатку зробили тестові трансляції, я почав коментувати касети матчів Ліги чемпіонів. Власно, я начитав, люди послухали, керівництво передивилось і сказало: «А давай спробуємо». Далі був огляд матчів Ліги чемпіонів. Потім мені потихеньку стали давати пізні трансляції матчів, які йшли у запису. Так потихеньку-помаленьку воно пішло. Керівництву, в принципі, подобалось. З того все, в принципі, почалось. Так став коментатором. Можна сказати, що це була мрія, але вже не дитяча, а більш свідома мрія, чи навіть мета, до якої реально було спробувати дійти.\n- Понятно, что вы обучались журналистике и вопрос вот такой: Насколько важным является высшее образование в данной профессии? Какие шансы устроится на работу комментатором, не имея образования по специальности?\n- Вища освіта відіграє величезну роль в журналістській роботі, однозначно. Стосовно другої частини запитання, я б сказав, що багато людей працюють не маючи журналістської освіти, філологічної освіти. У нас Діма Джулай, Денис Босянок, я - ми закінчували факультет журналістики. Вони у Києві, а я у Львові.\nНаскільки я знаю, багато людей не мають філологічної освіти і працюють, власне, коментаторами. Ну тут, тут така штука. Ви знаєте, в футболі не обов’язково бути футболістом від природи. Футболістом, якому дано Богом, для того, щоб грати на найвищому рівні. Не обов’язково бути великим футболістом щоб потім стати класним тренером. В кожного свій шлях життєвий, в кожного своя доля.\nЯкщо в людини є велике бажання, якщо людина відчуває наснагу, хист і готова працювати для здійснення цього бажання, мені здається, що все в неї може вийти, навіть без журналістської і філологічної освіти.\n- Проводятся ли на отечественных каналах кастинги на данную профессию? Насколько важную роль играет знание в совершенстве украинского языка?\n- Знання мови безперечно відіграє важливу роль. Якою б у тебе не була освіта, але знання мови грає першочергову роль. Ти можеш закінчити факультет геодезії або картографії, але можеш бути коментатором, тому що ідеально володієш мовою. Вона в тебе багата, і ти швидко вмієш зорієнтуватися в ситуації, підібрати слова для тієї чи іншої ситуації, це найважче.\nПотрібно приймати максимально швидке рішення. Що стосується кастингів… Кастинги проводила Прем’єр-ліга. Власне, були хлопці, які проходили такий відбір.\nНасправді кастинги це цікаво, це важливо, мені колись розповідали, що канал «Мегаспорт» проводив кастинги. Там багато було людей охочих, коментувати матчі, людей, які вважали, що все знають, все можуть, все вміють. Не знаю байка - не байка, але колеги розказували, що пройшло чоловік 100. Їм дали прокоментувати 10 хвилин. Залишилось 70 чоловік. Решті дали прослухати, що вони на коментували - залишилось 11. Люди самі все зрозуміли. Люди отримали певний шанс проявити себе, хтось скористався, хтось не скористався шансом. Що таке шанс? Ти отримав можливість і далі треба чіплятись руками, ногами, кігтями, зубами. Я коли в Київ переїхав, то це було чуже для мене місто: далеко від сім’ї, на зарплатню в двічі менше ніж та, що мав у Львові. Пожертвував матеріальними благами. Але я знав, чого я хочу. Я знав, до чого я хочу дійти…\nВважаю, що каатинги робити потрібно, але важливо хто їх буде організовувати, хто буде оцінювати, хто буде давати поради, якими будуть критерії відбору молодих коментаторів? Я, наприклад, не можу ні судити, ні давати поради, тому що прекрасно знаю, що мені ще самому потрібні поради, мені самому є над чим працювати.\n- Знову ж-таки, виходить, що в Україні школи коментаторів не існує?\n- А звідки їй взятися? Тому, всі коментатори самоучки. Ми ж починали в віці, в якому, в принципі, апріорі, не можна починати. Скільки нам було? По 20 років. 20-річна людина, грубо кажучи, пацан, який нічого не бачив. Ніякого життєвого досвіду, ніякого багажу немає, а він починає щось там розповідати.\nУ мене колись історія була. Збірна України грала в Донецьку з Північною Ірландією і після матчу мене познайомили із коментатором збірної гостей. Підійшов такий дідусь сивочолий, видно, що ні разу він не любить перехилити чарку-другу віскаря. Мені говорять: «Це коментатор із Північної Ірландії», а йому говорять «Це коментатор з України». Він на мене дивиться і говорить: «Скільки ж тобі років?» Я говорю 25 чи 26. Я думав, що я такий дорослий. Він такий: «Нічого собі, такий молодий!» Я говорю: «А Вам скільки років?» Він: «Мені 60». Я говорю: «А виглядаєте на 30». Посміялися і розійшлись.\nУ Європі коментатори більш зрілі. Є молоді, звичайно, в тій же Росії, Польщі. І тому, мені здається, що все ж-таки починати треба коментувати, по-хорошому, у більш зрілому віці. В нас вийшло так. Може з часом, коли пройдуть роки, коли ми наберемось більше досвіду, коли ментально станемо готові для того, щоб ділитися цим досвідом, передавати цей досвід, можливо тоді можна буде говорити про школу. З нами ніхто досвідом не ділився. Я просто не хочу розповідати що було, коли, власно, ми починали коментувати, з боку людей, які теоретично повинні були з нами поділитися досвідом. Якими словами в деяких випадках нас називали. Вважали, що ми, так би мовити, мажори, яких хтось проштовхує. Можливо, цим вони пояснювали свою слабкість. Насправді там мажорством ніяким і не пахло. Я прекрасно знаю всіх колег з ким працюю. Немає там мажорів. Це не та робота, де можна заробити якийсь статок, серйозні кошти.\n- Читатели хотят знать, готовясь к работе пишите ли вы сценарий к матчам? Работаете ли над ошибками?\n- Якщо б хтось міг писати сценарій матчу, вгадувати результати матчу, він би тренував мадридський „Реал”. Це стосується і тренера, і коментатора. Неможливо все прорахувати. Звичайно, ти в голові собі щось вибудовуєш, чого ти очікуєш, який, на твою думку, буде перебіг подій. Основний склад, чому на поле вийдуть саме ці люди. Хто може вийти і посилити гру, чи навпаки. Але сценарій ніхто не пише. Контурний план викреслюється, але потім, дуже часто ти його забуваєш, поринаєш в гру, і, власне, далі йде суцільна імпровізація. Відповідно текстів і заготовок ніяких немає.\nКоли дивлюсь трансляції, то відразу відчуваю: коментатор читає з листка, чи імпровізує. Це дуже помітно.\nРаніше я переглядав матчі, які відкоментува, а зараз практично не роблю цього, тому що їх може бути 15 на тиждень. Якщо всі їх передивлятись, то коли ж до наступних готуватись?\n- Сколько уходит времени на подготовку к матчу и в чем она заключается?\n- Підготовка це перегляд відео. Підготовка – це Інтернет. Ти прочитав новину, береш найважливіше, потім воно відкладається десь у голові і можеш використати, чи не використати. Раніше це був Інтернет, виключно Інтернет. Зараз є можливість за допомогою того ж-таки Інтернету переглядати відео матчів. Це дає значно більше, ніж написане в Інтернеті. Відео до прочитаного, чи після прочитаного створює картину, і ти маєш уявлення про команду, гравців.\n- Скільки займає підготовка? Є наприклад гра: „Баварія” – „Інтер”, фінал Ліги чемпіонів. Насправді ти читаєш, занурюєшся, щось там знаходиш, щось цікаве для себе від іноземних журналістів, які близькі до команд, які звертають увагу на ті, чи інші деталі. Деталі можуть здаватися буденними. Але потім раз і в грі відбувається щось таке, що ти цю деталь робиш прикрасою трансляції.\n- Підготовка ведеться кожного дня, це безперечно. В цьому плані дуже велику роль грає те, що зараз робота йде на спеціалізованому спортивному футбольному каналі. З’являється багато стимулу до роботи, і в першу чергу професійного стимулу. Тому що важко говорити про якийсь прогрес, про розвиток, коли ти працюєш на загальнонаціональному каналі, коли в тебе на півроку дві гри, дві трансляції. А попри те, оперативна робота на новинах, підготовка програм до ефіру...\nРобота футбольного коментатора мені здається значно важча ніж репортерська робота, вона вимагає ретельного підходу. Якщо в тебе не буде серйозного, ретельного ставлення, якщо ти будеш поверхнево ставитись до коментування, то нічого не буде.\nБуває таке, що втомлюєшся, особливо це стосується закінчення сезону, особливо першої частини, перед зимовою перервою. Буває що відчуваєш, що втомився, немає натхнення. В таких ситуаціях я дуже сильно нервую. Мені потрібно 3-4 дні відпочинку. Осінь - дуже гаряча пора для коментаторів, дуже багато трансляцій і ти починаєш думати і говорити штампами. Такі ситуації дуже дратують. Але, повторюся, кожного дня ведеться робота, підготовка. Без цього не можна.\n- Хто Вам ставить дикцію, чи вистачає часу на тренінг, само тренінг? Скажіть, будь ласка, в процентному відношенні, якщо взяти за сто відсотків, чіткість мовлення, голос коментатора і безпосередньо зміст коментування. Що ту головне, і що другорядне, якщо так можна сказати.\n- Пам’ятаєте, коли в „Шахтар” прийшов Мірча Луческу, то в підготовці до сезону він зробив ставку на спаринги. У нас же до цього практично усі тренери працювали по конспектам Лобановського. Ялта, „тропа смерті”, і погнали. Хто вижив - той у складі.\nЛуческу почав готувати команду по європейській схемі. Так саме й в мене - тренування проходить через ігри, тому що мені важко тренуватись, якщо на тиждень 10 ігор, якщо кожного дня матч, а то й два, а то й три, бувало і таке.\nЩо стосується другої частини запитання, то змісту я б віддав 50 відсотків, а чіткості і голосу по 25. Нікому не потрібна твоя дикція і тембр, якщо ти несеш казна що. З іншого боку, якщо ти класно коментуєш з точки зору змісту й знання предмету, але народ не розуміє слів, то також негарно. Ці речі безперечно взаємопов’язані і дуже важливі в коментаторській роботі.\n- На російському телеканалі НТВ+ у Кирила Дементьєва досить оригінальний тембр голосу, але якщо раніше з цього приводу велись різні розмови, то зараз на це майже ніхто уваги не звертає. Він довів, що досконала знає „предмет” и є майстром своєї справи.\n- Все одно, на мій погляд, на це звертають увагу. Є люди яким подобається один тембр голосу, а іншим інший. Але зі своїм голосом вже нічого не зробиш. Просто потрібно це сприймати. Кожен знаходить свою аудиторію. Треба усвідомлювати, що ти ніколи не будеш всім подобатися. Такого не може бути. Це дуже важливо. Я не стараюся всім подобатися, я стараюся просто чесно виконувати свою роботу. Стараюся бути чесним перед собою. Більшого критика ніж я сам немає. Ніхто ж не знає скільки я часу витратив на підготовку до конкретного матчу. Ніхто не знає, чи міг я десь, грубо кажучи, «профілонити». Але я намагаюся такого не допускати. Мені совість не дозволяє виходити в ефір не готовим.\n- Хто вам найближчий за стилем роботи? Перетурін, Махарадзе чи Озеров?\n- Махарадзе і Озеров це великі актори. Мені здається в Україні ніхто і близько не володіє такою акторською майстерністю. Мені найближчий Махарадзе. Так, ми більше знаємо за нього з точки зору інформації. У нас зараз ера інтернету і кожна людина може знайти необхідну інформацію. Коли ж Махарадзе працював з Озеровим вони могли подавати людям нову інформацію, яка не була доступна більшості. Махарадзе був вхожий до роздягальні «Динамо» та кабінету Валерія Лобановського. І ту інформацію, яку він отримував від Валерія Васильовича не міг отримати більше ніхто.\nДуже важливо спілкуватися з тренерами, гравцями. Тоді відкривається новий погляд. Знаю, що є люди, знання яких про футбол обмежувалося тим, що м’яч круглий. Але було бажання вчитись та було коло спілкування з футбольними людьми. І коли їм 24 разу пояснять, що таке положення поза грою і що таке штучне положення поза грою і як його можна виконувати, вони потім спокійно тими поняттями оперують. Акторська майстерність необхідна, це один із ключових аспектів роботи коментатора. Тому скажу, що Озеров та Махарадзе мені найближчі.\n- Раз уж мы заговорили об актерском мастерстве, скажи, а как часто ты бываешь в театре?\n- В мене зараз маленька дитина і з нею в театр не сходиш. Я дуже давно не був ні в театрі, ні у кінотеатрі. Не буду нікого обманювати, театралом я себе не вважаю. Вільний час я стараюся проводити з сім’єю.\n- А як звати сина?\n- За кого будете вболівати на чемпіонаті світу? І яка команда, на ваш погляд, може стати відкриттям мундіалю?\n- Історично склалося, що мені симпатична збірна Голландії. З часу Ван Бастена та Райкарда. Їм я симпатизую на кожному турнірі. Нещодавно також почав вболівати за Німеччину. Тож це мої улюблені команди на цьому чемпіонаті світу. Хоча, парадокс, між ними існує ворожнеча. Також мені подобається збірна Бразилії, але вона всім подобається. Інше питання, чи побачимо ми на цей раз команду, гра якої подобається всім. Але не можу сказати, що я вболіваю за якусь команду до втрати свідомості. Єдина команда за яку я так вболіваю – це збірна України.\nА стосовно відкриттів, знаєте, казали, що африканські збірні мають на своєму континенті вистрілити. Але після Кубку Африканських націй мені здається, що та команда, яка б могла вистрілити, на чемпіонат світу не потрапила. Я маю на увазі збірну Єгипту. В них найкраще організована команда. В Кот-Д’Івуарі, Нігерії, Гани та Камерна - команди зірок. Тренери зібрали зіркових виконавців, індивідуально достатньо високого рівня. Але як команда вони не витримують конкуренції з організованими європейцями та латиноамериканцями. А Єгипет мені нагадує команду-зірку, про яку говорив Лобановський.\nМені здається, що відкриттям може стати одна з латиноамериканських команд. Уругвай або Чілі. Там сильні та харизматичні тренери. Вони приділяють велику увагу організації гри та дисципліні. Мені це подобається в футболі. До того ж там є цікаві футболісти. Також не слід забувати і про Парагвай.\n- Вже відомо які матчі ви будете коментувати на чемпіонаті світу?\n- Так, ми розділили поєдинки групового турніру. А з матчами плей-офф визначимося пізніше. Будемо дивитися по командам, на яких спеціалізуємося. Список є, але зараз я не готовий назвати всі матчі.\n- Яке ставлення керівництва «Поверхности» до того, що ви будете коментувати на іншому каналі?\n- Почему в матчах с участием «Барселоны» вы произносите фамилию одного из игроков Чави? В Украине все его называют Хави, а в Испании – Шави.\n- Не знаю, хто в Іспанії називає його Шаві. В мене була дискусія з цього питання. Якщо коротко, я не чув з вуст європейських коментаторів ні Хаві ні Шаві. Я переконаний, що вимовляю правильно. До того ж я спілкувався з спеціалістами, які відрізняють іспанську і каталонську мови, вони підтвердили мою правоту. Хто не вірить може знайти в інтернеті відеоролики за участю „Барселони” та послухати як вимовляють це ім’я іспанські коментатори.\n- Как думаете, смогут ли наши легионеры проявить себя в Европе, как это сделал Андрей Шевченко?\n- Це від них залежить. Шевченко великий футболіст якого готував великий тренер. Він в правильний час поїхав в правильну команду, з правильним ставленням до роботи та з правильним менталітетом.\nЧигринський також дуже хороший і працелюбний футболіст на полі і за його межами. Я знаю як він йшов до цієї сходинки в своїй кар’єрі. Але все одно неможливо прогнозувати чиюсь кар’єру. Просто хочу побажати Чигринському, щоб травми обходили його стороною та щоб він залишався цілеспрямованим і працелюбним футболістом та людиною. Тоді все в нього вийде.\n- Були чутки, що його можуть віддати в оренду. Чи не вплине це на його кар’єру?\nВін психологічно сильна людина. Якщо Чигринський піде в оренду, це не буде для нього розпачем. Але я не думаю, що він піде в оренду. Футбол – це бізнес. Великий футбол – це великий бізнес. За Чигринського заплатили 25 мільйонів євро. Безперечно ця цифра тисне на нього. Це в нас не прийнято говорити скільки віддали за гравця. В Європі футбол бізнес прозорий. В нас прозорого бізнесу апріорі немає. В Європі також кожен може дізнатися яку зарплатню отримують гравці, тренер. А далі вже індивідуальна культура, яка дозволяє чи не дозволяє ставити запитання «А за що ти отримуєш такі гроші?», «А за що ми заплатили?».\nДумаю головна маса людей рівна за своєю культурою і в них виникне запитання за що заплатили ці 25 мільйонів євро. А якщо не виникне, то або жовта преса, або прореалівська зробить так, щоб це запитання виникло. І звичайно ця сума буде тиснути на свідомість, на підсвідомість.\nАле я хочу, щоб в нього все було нормально в «Барселоні», Якщо це буде оренда, то нічого страшного тут немає. Рік оренди нікому не завадить. В оренді важлива ігрова практика. І треба, щоб це був іспанський клуб, щоб він зміг познайомитися з цим футболом. Це не буде кроком назад.\n- А стосовно Тимощука?\nТут важка ситуація. Чигринського в «Барселону» брав тренер, який і досі тренує команду. А Тимощука запрошував тренер, який зараз в «Баварії» не працює. До нього немає претензій по роботі, але тренер банально не бачить його в своїй команді. Ван Галь нещодавно давав інтерв’ю в якому давав аналіз своїй роботі за останній рік. Він зізнався, що бачив Тимощука у складі, але потім запланована схема важко приживалася і з часом він був змушений її змінити.\nДо того ж дуже сильний сезон провели конкуренти Анатолія – Швайнштайгер, та Ван Боммель. Саме останнього, на думку Клінсмана, мав замінити Анатолій, але голландець – футболіст з сильним характером і він довів, що його рано списувати з рахунків. .\nЯ не впевнений, що Тимощук продовжить кар’єру в «Баварії». Знаю, що в нього є хороші пропозиції, знаю його професіоналізм та ставлення до футболу. В будь-який іншій команді Бундесліги він буде грати в основному складі. До Тимощука мають інтерес російські клуби і я думаю, що європейські команди рівня Ліги чемпіонів також. Тож тут все залежить від агентів. Я впевнений, що цей футболіст зіграє за збірну України на чемпіонаті Європи 2012 року.\n- Как вам комментарий Виктора Леоненко на матче Украина – Румыния? И что вы можете сказать об игре сборной Мирона Маркевича?\n- Я не зміг подивитися матч Україна – Румунія. Тож нічого про Віктора Леоненко сказати не можу. Але інші матчі я бачив. Думаю, поки що не варто робити якісь висновки і дивитися далеко в майбутнє. Маркевич розробив певний план підготовки збірної до Євро-2012. І ми побачили лише перший пункт цього плану. Як я розумію він постарався переглянути якнайбільше кандидатів. Це дуже відповідальний крок. Стосовно гри не варто щось говорити. Всі ігри були різними. До того ж це був кінець сезону. Футболісти були втомлені і був різний рівень суперників. В таких матчах результат не має вирішальної ролі.\nЯкщо перейти на особистості, то дуже потішило повернення Олега Гусєва. Знаю, що він дуже хотів потрапити до збірної. Це колосальний психологічний хід Маркевича. Футболіст без ігрової практики, десь може без підтримки в клубі. Можливо, не буду на цьому наголошувати. Маркевич підтримав гравця та дав йому можливість зіграти. В Мирона Богдановича питали, чому Гусєв грає справа в обороні і він відповів, що зараз немає кандидатів на цю позицію рівних Олегу. Цим кроком Маркевич отримав надійну бойову одиницю і людину в колективі яка його підтримуватиме та відплатить колосальною віддачею на полі. А Коноплянка взагалі мабуть найбільше відкриття у другій половині сезону. Те як він зіграв за збірну заслуговує поваги. Головне щоб він прогресував і не зупинявся на досягнутому. Тоді може в українському футболі ще одна зірочка спалахне.\n- Яка ваше ставлення до натуралізації гравців?\n- Нормальне. Давайте подивимося на провідні в футболі країни. Візьмемо Німеччину на чемпіонаті світу 2006 року. Клозе і Подольскі – поляки, Какау – бразилець, Кураньї має три громадянства, Асамоа і Боатенг – ганці, Єзіл – турок… Виходить, що навіть у німців з їх розвиненими школами кадрів не вистачає.\nВ Україні важливо, щоб це не стало даниною моді. Купив хтось Porsche Cayenne, а наступного дня це зробили всі інші. Потім хтось перемалював в чорний матовий колір. Всім сподобалося і вони зробили так само. Так само і в футболі. В «Карпатах» колись давно був гравець Алі, народ тоді з розуму сходив коли він виходив на полі. Весь стадіон кричав його ім’я. Він вийшов, три рази впав, два рази послизнувся, але не це було головним для глядачів. Потім пішла мода на темношкірих футболістів, це була екзотика. Зараз мода на бразильців. Вже почали привозити будь-кого, аби був бразильський паспорт. Але що стосується Папа Гуйе – це насправді хороший футболіст. Він міг би і допомогти збірній Україні. Я нормально ставлюся до натуралізації, якщо це високоякісний футболіст, та це не данина моді.\n- А что думаешь о лимите на легионеров?\n- Думаю, що той ліміт, який був - достатній. Інакше ми дійдемо до того, що в нас як і в Росії на трансферному ринку будуть ходити захмарні ціни. Ліміт було створено для того, щоб зростала та прогресувала наша молодь. А поки що ліміт призводить до того, що наша молодь прогресує в заробітній платні. Це нормально, чим більше багатих людей, тим багатша країна. Але прогресу на футбольному полі не видно. Якщо зробити ліміт більш жорстким ринок може вибухнути і будуть ходити не виправдані ціни на гравців. Агенти отримають змогу в якійсь мірі шантажувати президентів.\nЯ тоді скажу, що ліміт пішов на користь, коли в єврокубкових матчах в наших командах буде виходити більшість українських футболістів.\n- Какие перспективы у наших клубов в еврокубках в ближайшем сезоне?\n- Зараз про це рано говорити. Ми не знаємо, якими ці команди підійдуть до цих матчів. Кожен тренер бачить варіанти можливості посилення складу і в якійсь мірі команди зміняться. Сподіваюся, в кращий бік. Хочу всім побажати виступити якнайкраще і щоб всі були готові по всім показникам. А про перспективу говорити зараз важко.\n- Ходять чутки про фінансові проблеми компанії «Поверхность». Чи є надія збереження «Спортів»?\n- Є. Не хочу в це занурюватися. Тому що це внутрішня ситуація.\n- Яка команда в Україні імпонує вам за характером та стилем гри окрім «Динамо» та «Шахтаря»? І хто зможе в майбутньому потіснити грандів?\n- В минулому сезоні дуже «Карпати» подобалися. Я не сподівався, що вони зможуть посісти п’яту сходинку. Тут аплодисменти тренеру. Хто може потіснити? Їх вже тіснять років п’ять. Всі шукають третю силу, а вона не знаходиться. «Дніпро» та «Металіст» команди хорошого рівня. Просто фантастичний був в першому колі донецький «Металург». Але потім з командою щось трапилося. Нас взагалі очікує дуже цікавий чемпіонат. Може за чемпіонство великої війни і не вийде, хоча все може бути. Хочеться інтриги. Але за Лігу Європи достатня кількість команд побореться. Знаю, що непоганий ресурс в «Кривбасі» у Юрія Максимова. Тут питання його тренерського хисту та таланту який він вже показав всій Україні. Важко буде командам які виступатимуть в єврокубках. Цікаво чи буде у них кадровий ресурс, щоб витримувати боротьбу в чемпіонаті, Кубку України та єврокубках. Дуже часто єврокубки ламали команди, які не були до них готовими кадрово та інфраструктурно. Таких прикладів дуже багато.\nМені здається, що чемпіонат буде достатньо рівний.\n- Як ви відноситеся до можливого об’єднання чемпіонатів України та Росії?\n- Я не вірю в це об’єднання. Є нюанси, які можна вирішити на рівнях чемпіонатів України та Росії, але як їх вирішувати на рівні ФІФА та УЄФА?\n- Якби була практична реалізація, це б пішло на користь нашому футболу?\n- В кожної медалі є дві сторони. Великим клубам це пішло б на користь. Це як Ліга чемпіонів, на якій вони добре заробляють. Але прірва між великими і малими клубами збільшується. Грали б в цьому чемпіонаті від України 5-6 клубів. А інші? Перша ліга об’єднаного чемпіонату? Я не уявляю поїздку «Закарпаття» на автобусі до Владивостоку та навпаки.\nЗвичайно з точки зору телебачення, бізнесу та продажу продукту все чудово. В Україні ми поки що не навчилися продавати футбол. Ми цього не навчимося, доки не навчимося його показувати. В Росії принаймні вже вміють продавати футбол. А про рівень їх футболу кажуть різне. В Росії його хвалять. Але нещодавно я читав інтерв’ю Білялетдінова, який пограв в Англії, він каже, що засинає під час перегляду матчів чемпіонату Росії.\nВ об’єднаному чемпіонаті було б більше інтриги, ажіотажу, матчів, які могли б називатися дербі. Чемпіонат був би більш конкурентоздатним з точки зору маркетингу.\nАле я не вірю в реальність втілення.\n- А якби це було б реально, варто було б жертвувати іншими клубами нашої еліти?\n- Ні. Я не пішов би на такий крок. Колись скоротили вищу лігу до 14 команд. Потім знову вирішили грати в 16 команд. Український чемпіонат також можна зробити цікавим.\nА як у випадку об’єднання грати в єврокубках? Це все балачки на рівні балачок. Ніхто не бачить реальних варіантів втілення цієї ідеї в життя. А збірні нам також об’єднати? І прапор… Багато чого можна об’єднати.\n- Ваше відношення до ультрас та футбольних хуліганів?\n- Нормальне. Я не можу однозначно відповісти. Нормальне відношення, якщо ніхто палицю не перегинає.\n- Найцікавіший партнер по коментуванню?\n- Мені цікаво працювати з Босянком і Джулаєм. Найнесподіваніший – Святослав Вакарчук, з яким коментували матч збірної на мундіалі.\n- Чия була ідея запросити Вакарчука?\n- Там була кумедна історія. Коли ми їхали на чемпіонат світу подзвонив спортивний редактор Олег Шумейко і сказав, що я буду коментувати з Вакарчуком. В мене з почуттям гумору все добре і я відповів, що готовий коментувати хоч з Монсеррат Кабальє. А на ранок перед першим матчем дзвонить з „Нового каналу” Володя Крамар і каже, що зі мною хочуть записати інтерв’ю, так я коментую з Вакарчуком перший матч збірної України на чемпіонаті світу. Я сказав, що не треба мене підколювати. І я до останнього не вірив. А ідея була керівництва телеканалу «Інтер».\nБуло багато позитивних та негативних відгуків. Звичайно, що більше негативних. Може в нас не вийшло відпрацювати гідно в дуеті. Але те що ми робили, ми робили щиро. Так, ми перетворилися у вболівальників. Особисто я психологічно перегорів дуже сильно. Перший матч на чемпіонаті світу: грає гімн країни, половина стадіону в „жовто-блакитних” прапорах, це незабутнє враження. Такого досвіду ні в кого не було і я не зміг впоратися зі своїми емоціями. Я розумію, що це не професіонально, але це чесно. Все було сказано емоційно і щиро.\n- Чи будете ви на цьому чемпіонаті світу запрошувати когось зі спеціалістів?\n- Ні. Будемо коментувати самі.\n- Як ви ставитеся до того, що вболівальники наших провідних клубів занадто часто співають гімн України? Чому б не придумати свій власний неофіційний клубний гімн?\n- Це питання вболівальницької культури. Це питання до фанатського руху клубів. Ніхто ж не заважає щось придумати. Просто в нас молодий футбол. І таких понять як традиційність, англійська, німецька, італійська чи іспанська в нас немає. За часів СРСР «Динамо» та «Шахтар» були об’єднаними і протистояли єдиному ворогу. А тепер вони протистоять один одному. Ми живемо в час коли твориться історія, ми самі її творимо. Я переконаний, що з часом з’являться і пісні, і гімни. Ми не будемо стояти на місці. Все розвивається: клуби, український футбол, наше телебачення.\n- Як ви ставитеся до трансляції матчів першої ліги України? Може краще було б за ці гроші купувати права на трансляцію матчів Аргентини, Мексики, Росії?\n- Думаю, що матчі першої ліги треба транслювати. Завжди знайдеться час в ефірі для свого і для закордонного. На першу лігу треба звертати увагу.\n- Який ваш улюблений гравець?\n- Важко сказати. Найбільш улюблений всіх часів, напевно, Олег Блохін. Після нього Протасов. В європейському футбол мені імпонував Ван Бастен, Зідан. Але виділити когось одного не можу. В Україні зараз подобається Шевченко та Гусєв.\n- Від чого для вас залежить складність коментування того чи іншого матчу? З одного боку динамічнішу гру коментувати важче, бо треба швидше реагувати на події, а з іншого там більше емоцій та цікавіше. А може складність полягає не в швидкості?\n- Не в швидкості. Динамічний футбол, коли багато моментів, коментувати цікавіше. Є різні матчі і різний настрій. Дуже погано, коли чекаєш від матчу чогось надзвичайного, а потім розчаровуєшся. Ось це найважче. Мені подобається цікавий футбол, коли багато моментів біля обох воріт. Бо коли рахунок 7:0 вже не особливо цікаво. Але цікаво-не цікаво це вже десяте питання. Робота коментатора полягає в тому, щоб людям було цікаво дивитися різні матчі. В мене є різні прийоми підходу до різних сценаріїв розгортання подій на футбольному полі.\n- Ваша робота і хобі - це одне і те саме, чи можливо ви полюбляєте щось інше? Наприклад, Мирон Богданович любить рибалити.\n- Пам’ятаю його знамениту щуку. Здається кілограмів сім важила. Він її впіймав під Львовом у Винниках. Фотографія Мирона Богдановича з щукою у всіх львівських риболовних магазинах висіла. Я також риболовлю люблю і достатньо серйозно займаюся риболовним спортом, наскільки дозволяє час. Наша команда двічі поспіль вигравала чемпіонат Києва по дисципліні „фідер”. Стали срібними призерами чемпіонату України в минулому році. Буквально кілька днів тому виграли Кубок України. Але в минулому році я на Кубок України не їздив, бо це був вересень і було багато роботи. Також хобі футбол. Коли дозволяє час і здоров’я я обов’язково граю. Є команда з якою я граю вже багато років. А нове хобі це дитина.\n- Як ви вважаєте, чи зможе дортмундська «Борусія» поборотися в новому сезоні за золото?\n- Як на мене, їм ще рано боротися за золото. В кінці сезону спортивний директор Цорк оголосив, що будуть серйозні кадрові зміни. Думаю, що дещо зміниться. Цікаво, які будуть зміни. Хочуть взяти хорошого нападника Роберта Левандовскі з «Лєха». Але в принципі це хороша збалансована команда. В них є кістяк, але він ще не готовий до боротьби за чемпіонство. Потрібно брати не австралійських воротарів та японських півзахисників, а вже досвідчених гравців. Скоріш за все „Боруссія” буде боротися за путівку до Ліги Європи. Вони провалили старт сезону, але потім видали безпрограшну серію із 12-ти матчів. Тільки почали говорити про місце в трійці – знову «здулися». В Бундеслізі жодна команда не проходить сезон без спаду.\nА фаворитом однозначно буде «Баварія». Також може стати фаворитом «Вольфсбург». Може вистрілити «Шальке». Також сильний тренер у «Штутграта». І треба буде подивитися ким підсилиться «Байер».\n- Який чемпіонат окрім Бундесліги вам подобається?\n- Англія, коли грають великі команди. Мені подобається англійський футбол у виконанні класних команд. Подобається швидкість, подобається слідкувати як на максимальній швидкості команди переходять від однієї фази гри до іншої. Подобається іспанський чемпіонат, але також матчі великих команд. На інше не вистачає часу.\n- Що вас не влаштовує у вашому коментарі? Цікаво було б почути смішні випадки з професійного життя.\n- Багато чого не влаштовує. Запитання до себе іноді залишаються, але це нюанси. Смішні випадки бувають, але вони смішні для вболівальників, для коментаторів такі ситуації нагадують форс-мажор. Наприклад, починається матч. Все класно, обидві команди демонструють атакуючий футбол, ти налаштувався і все добре. Тут тобі кричать в навушники «Стоп. Звуку немає». І так чотири рази… хочеться вже когось відіслати дуже далеко, ти вже перегорів, але це залишається за кадром. Цього ніхто не знає. Я ж не буду в ефірі казати, що в нас такий-сякий звукорежисер. І ти знаєш, що міг і повинен був зробити краще. Але це не смішно. Те, що може здатися кумедним оточуючим, ніколи не буде кумедним для коментатора. Всі ці випадки перетворюються в якусь пожежу і негативно впливають на подальшу якість роботи.\n- А бувало таке, що вам телефонували незадоволені вашою роботою тренери чи футболісти?\n- В мене є ряд друзів зі світу футболу яким я можу подзвонити та спитати чи дивилися вони матч, який я коментував. Це люди, які вміють аналізувати. Але найбільший критик для себе, це я сам.\n- Які б спеціалізовані книжки ви б порадили почитати молодим журналістам?\n- Нічого не можу радити. Я не маю права. Є викладачі і це їх робота. Я не гуру. Мені б порадили, що почитати, або відправили на стажування до НТВ. Чи в Німеччину. Якось я був у регіональному відділені телеканалу в селі під Майнцом. Майнц – це село, а це село під Майнцем. Нашим великим каналам, щоб поставити таку апаратуру, ще років 20 потрібно. І то не факт, що вона не буде з цього ж села. Тому, вибачте, це велика відповідальність давати поради.\n- Чому ви не коментуєте матчі української Прем’єр-ліги?\n- Тому що коментую матчі Бундесліги і це накладається по часу з чемпіонатом України. З цієї причини я дивився дуже мало матчів нашої Прем’єр-ліги. Подивимося, що буде далі.\n- А бажання є?\n- Як ви оцінюєте перспективи „Волині” та ПФК „Севастополь” у Прем’єр-лізі?\n- Команди які підвищуються у класі практично усе літо проводять на трансферному ринку. І «Волинь», і «Севастополь», думаю, попрацюють на трансферному ринку і постараються взяти футболістів, які якісно впливатимуть на їх рівень гри. Можу також сказати, що радий за «Волинь». Для мене це клуб з традиціями яких в Україні, нажаль, небагато. «Волинь» і Віталій Кварцяний – це бренди. Журналісти отримали компенсацію за виліт Гамули.\n- Нещодавно довелося почути думку, що Ліга чемпіонів набагато сильніша та цікавіша за чемпіонат світу.\n- Це думка Жозе Моуріньо. Я не погоджуюся. Це різні турніри. Їх можна поставити в один рівень. Але мені здається, що чемпіонат світу більш престижний турнір. Гадаю, Моуріньо ставить перед собою ціль виграти цей турнір. Це дуже амбіційна людина. Після «Реалу» він напевно очолить одну з сильних національних збірних\n- Чи повернеться програма «Ліберо», яку ви вели з Джулаєм та Босянком?\n- Не хочу зараз говорити про перспективи чи їх відсутність на телеканалі «Спорт-1». Цього літа все буде відомо.\n- Планируете ли вы вернуть ваш дуэт с Андреем Шаховим на постоянной основе?\n- Не знаю чи вийде. Це знову ми говоримо про майбутнє. Все буде залежати від каналу, який буде показувати Бундеслігу. Але майбутнє в тумані.\n- Откуда будете комментировать матчи чемпионата мира?\n- З Києва. На минулому чемпіонаті Європи ми працювали в Австрії та Швейцарії. І ми говорили про можливість поїздки до ПАР. Думка була єдина – що не потрібно нам туди їхати. Ми багато читали відгуків європейських журналістів про Кубок Конфедерацій і його організацію. Хороших відгуків не було. Я читав, що взагалі не дуже чиста історія з проведенням цього чемпіонат світу. В останній момент Блаттер прийняв рішення проводити турнір в ПАР. І люди туди їдуть з великим застереженням.\nДрузі! Такого долбоюю як Вацко ще пошукать треба. Горланить на всі динамікі як скажений, в футболі тямить як оте ж юю. В 2006 році чемпіонат взагалі без звуку дивився, думав що на цей раз його шоу не побачу - гливець вам, чую тіж плямкання та скавчання. Про Шустермана та компанію імбецилів вже й говорити не буду! Люди схаменіться, повірте людині з 30 літнім вболівальницким стажем, як є можливість слухайте іноземний коментар, навіть російський дуже напогано виглядає. Не перебивайте собі враження від ЧС 2010, бо кожний чемпіонат є неповторним.\nЄ ще один коментатор який мені подобається Роберто Моралес про нього на жаль ніхто не сказав ні слова. Коментатор Віктор Вацко просто супер!!! А про те що хтось говорить що у нас коментатори у нас погані не професійні. тут палка з двох кінців. Головна проблема в тому що у нас не розвинена "футбольна система", тобто у нас дуже мало футбольних каналів на яких працювали б ті ж коментатори. А яка може бути практика у коментатора якщо він має на тиждень 1-2 матчі ??? Смішно))) У нас зараз є один футбольний канал а у тієїж Росії їх здається 3або 4 там коментатори мають практику особливо коментатори НТВ+.\nЯ не зміг подивитися матч Україна – Румунія. Тож нічого про Віктора Леоненко сказати не можу. ______________________ Странно, что профессионал своего дела не посмотрел этот матч. Я вот тоже не смог, но скачал в интернете и посмотрел с интересом.\nинтересно было прочитать,человек разбирается в футболе, отвечает интересно на вопросы, а не стандартные заезжаные фразы\ntrahforel (Чернигов) Спасибо эт я спросил))\nЯк ви вважаєте, чи зможе дортмундська «Борусія» поборотися в новому сезоні за золото? _______________________ хоть один нормальный вопрос задали!!!)))\nKEKA (Bukovyna) __________________ да нормальный он и коментатор и как человек он тоже нормальный! То ты просто не шаришь нифига! у меня тоже много понтов и меня тоже иногда выключить хотят(в другом смысле), но это не так уж просто))) понты это круто!!! понты рулят!!!\nКоментатор він НІЯКИЙ, але багато понтів... коли він коментує хочеться вимкнути звук.!!!\nРідко дочитую до кінця такі довгі інтерв'ю, а це прочитав з легкістю. Успіхів Вам Вікторе!\nА, по-моему, средненький комментатор. Дима Джулай и Ден Босянок ведут матчи на порядок выше, хотя по-сравнению с Дерепой или Савелием - это высший пилотаж!!!\n06.06.2010 в 18:50\nКлассный комментатор и за ЧМ-2006 огромное ему СПАСИБО. Никогда не забуду после удара Гусева "... Ук-ра-ї-на в чверть фіналі Чемпіонату сві-і-іту!!!..."\nХорошее интервью получилось и комментатор хороший.Вацко, Джулай Босянок - самые лучшие комментаторы в Украин,все остальные так себе.... Давно мечтаю что бы кто то из этой троицы комментировал игры Шахтера. Потому что мучения Тынгаева болеющего за ФК Динамо терпеть уже нет никаких сил... ((((\nХорошее интервью получилось и комментатор хороший.Вацко, Джулай Босянок - самые лучшие комментаторы в Украин,все остальные так себе.... Давно мечтаю что бы кто то из этой троицы комментировал игры Шахтера. Потому что мучения Тынгаева болеющего за ФК Динамо терпеть нет никаких сил... ((((\nALEX12 (Харьков) 06.06.10 11:14 ---------------- Вот так стают комментаторами, лишь по блату...\nЗ великим задоволенням прочитав всю конференцію. Особисто зауважу дипломатичність у відповідях Вацко ;)\n06.06.2010 в 14:16\nЯкось все нудно, ледь дочитав. П. С. Багато помилок в тексті, можна було б виправити\npopperklopper (Днепропетровск) 06.06.10 13:41 ------------------- Вячеслав Сергеевич Кернозенко (род. 4 июня 1976, Гавана, Республика Куба). Подколол вратаря Вацко по поводу возраста :)\nНету на Украине хороших комментаторов :( Раз их нет, то матчи было бы лучше проводить вовсе без них, только со звуком со стадиона. И обязательно много титров. К примеру, во время повтора удара по воротам - титр с именем бьющего; таблицы с разной статистикой во время пауз в игре. Но для этого нужны еще и хорошие режиссеры...\n- Хочу почати з привітання, думаю, нашому спільному другу. Сьогодні В’ячеславу Сергійовичу Кернозенко виповнилося 18-ть. У нього сьогодні день народження. Слава, тобі неможливо дзвонитися, тому користуючись нагодою поздоровляю через сайт, бажаю тобі здоров`я, успіхів на тренерській ниві, щоб ти з простого коуча виріс у справжнього аленаторе. Че за фигня?\nДа, сборную он очень импульсивно коментил, прям заряжал всех, спасибо ему за это:)\n06.06.2010 в 11:18\nТяжко читалися його відповіді. Якось так незв"язно, сумбурно... Принаймі, мені так здалося\nВ Киев берут всех, кто букву "л" не выговаривает... "...де мій давній товариш Саша Гливінський...."


З мультфільмами у всіх людей пов'язані світлі, добрі і щирі спогади, які йдуть глибиною в дитинство, пору безтурботності та радості. Для маленьких дітей, напевно, немає покарання гірше, ніж заборонити дивитися улюблені мультфільми, адже саме вони переносять малюків у світ фантазій, чарівництва і пригод, світ, де все можливо.\nСучасні мультиплікаційні творіння настільки змінилися, що періодично складають гідну конкуренцію кінематографу, адже на тлі барвистих і реалістичних зображень можна повністю розслабитися, поринувши у світ прекрасного.\nАле чи все так просто? Слід повністю довірятися творцям таких мультиплікаційних шедеврів і дозволяти своєму чаду годинами просиджувати перед екранами телевізорів і моніторів? Виявляється, далеко не всі мультфільми надають сприятливий вплив на розвиток маленької особистості, а деякі окремі примірники і зовсім здатні похитнути і без того тонку психіку дитини.\nТакий примірник навряд чи порадує ваше маленьке чадо, але в свій час це був справжній переворот, які переріс у ті реалістичні, барвисті і привабливі картини, кожен раз оживаючі з екранів кінотеатрів і домашніх телевізорів.\nДивитися цікаві дитячі мультики люблять практично всі, що дозволяє захистити свого малюка від небажаних сцен, що можуть нести насильницьке або іншою, не в міру нагнетенный, характер.\nБільшість сучасних психологів прийшли до висновків, що необхідно дуже уважно ставиться до того, що дивляться ваші діти, адже, на превеликий жаль, далеко не всі мультфільми нешкідливі, а вже тим більше корисні для дитячої свідомості.\nВсі радянські мультфільми відрізняються однією загальною характерною рисою: «театралізована» постановка озвучення, персонажі можуть бути нарочито емоційними, що дозволяє маленьким глядачам без праці розібратися в простих істинах, які не завжди обговорюються в сучасних творах.\nОмлет – готуємо страву, яке люблять усі


Редагування наукового тексту: поради редактора\nВиди редакторської правки наукового тексту\nЗгідно з досвідом моєї редакторської практики існують такі проблеми у науковому тексті\nневідповідність технічним вимогам журналу;\nвідсутність структурної організації тексту;\nорфографічні, пунктуаційні, стилістичні помилки;\nВідповідно до цього, існує декілька типів редагування.\nЦе перший етап роботи над авторським текстом, під час якого перевіряється формат, поля, вид шрифту, його розмір, накреслення (жирний, курсив), міжстроковий інтервал, абзацний відступ, вирівнювання, якість графічного контенту відповідно до вимог, що встановлені редакцією журналу. Також прибираються подвійні пробіли, видаляється пробіл після абзацу, перевіряється уніфіковане використання лапок (в українській мові – («»), в англійській – (“”)); тире та дефісу (використовується коротке тире «–», а не довге «—»; між цифрами в українській мові 1–2 ставиться тире, а в англійські між 1-2 – дефіс). Окрім цього, звертається увага на написання відсотків (в українській мові між цифрою та символом відсотка (1 %) ставиться нерозривний пробіл, а в англійській мові – (1%) його немає). Це лише частина правок, яку вносить редактор, оскільки є ще список використаних джерел, оформлення якого у кожної редакції може відрізнятися.\nТакий вид редагування може здійснюватися паралельно з технічним, під час якого перевіряється відповідність наявної структури до встановленої журналом. Існує три різні структури:\nукраїнська (постановка проблеми, аналіз останніх публікацій, виклад основного матеріалу, висновки);\nміжнародна IMRAD (Introduction, Materials and Methods, Results and Discussion, Conclusion);\nнестандартна структура (вступ, два-три тематичних розділи, висновки).\nЯкщо структура не відповідає вимогам журналу, то статтю відправляють на доопрацювання автору.\nЛітературне та стилістичне редагування\nПісля проходження попередніх двох згаданих вище правок, розпочинається робота з самим науковим текстом. Редактор працює над орфографією, пунктуацією, синтаксисом, лексикою. Також звертає увагу на використану термінологію, авторський виклад думок, їх логіку та взаємопов’язаність, точність формулювань.\nВоно здійснюється одночасно з попереднім, під час якого звертається увага на зрозумілість тексту, коректність висловлювання. Тому редактором можуть бути запропоновані рекомендації щодо перефразування, доповнення, видалення певних частин тексту.\nРівні організації наукового тексту\nЗ огляду на викладене вище, виділимо три рівні організації наукового тексту: орфографічний, синтаксичний, стилістичний. Водночас значну роль відіграє структура тексту та його оформлення.\nВажливе значення для тексту виконує орфографія. Усі ми знаємо про таку психологічну функцію – перше враження. Тому, читаючи грамотний текст, формується позитивне ставлення та довіра до науковця, оскільки не виникає сумнівів щодо помилок у викладі фактичного матеріалу і навпаки. Окрім цього, наявність орфографічних помилок сповільнює процес читання та впливає на розуміння тексту. Редагуючи український чи російський текст, спеціалісту легше виявити орфографічні помилки, ніж в англійському. В англійській є різні варіативні способи написання одного слова. Це може призвести до нерозуміння усього речення. Розглянемо приклад написання слів: adopt (прийняти) / adapt (адаптуватися). Змінена лише одна буква, а значення суттєво відрізняється. Електронні орографічні коректори не виявлять помилку, оскільки обидва варіанти написання слів існують. Після підготовки наукової статті варто перечитати матеріал декілька разів.\nСинтаксична організація тексту відіграє важливу роль у розумінні тексту та логіці викладу. В українській та російській мові будова речення має здебільшого непрямий порядок слів (інверсія), на відміну від англійської, де структура речення має прямий порядок слів, що стилістично унормований. Усі частини речення мають бути узгоджені між собою. Окрім цього, редактор звертає увагу на пунктуаційні знаки, оскільки вони вказують на інтонаційні паузи, важливі смислові виділення, логічне розподілення чистин речення. Іноді автор використовує великі складнопідрядні, складносурядні речення та пропускає розділові знаки. Мені доводиться два-три рази перечитувати речення, щоб зрозуміти основний зміст і правильно розставити пунктуаційні знаки.\nВикористовуючи Copy-paste (йдеться мова не про плагіат, а про попередні напрацювання, які автор ніде ще не публікував, але скопіював і вставив у текст статті), він має бути вичитаним, логічно виправданим та доповнювати матеріал нової роботи.\nСтилістичне редагування наукового тексту специфічне та строго індивідуальне, але існують декілька загальних критеріїв: використовується безособовий стиль викладу, він має бути інформативним, без зайвих вставних конструкцій, жаргонізмів, адже редактор звертає на це увагу та просить видалити. Окрім цього, використана термінологія повинна бути виправдана та пояснена, оскільки наукова стаття має призначатися для широкого кола читачів.\nМета редагування полягає у покращенні наукової статті та полегшенні сприйняття тексту читачем. Орфографічні, пунктуаційні, синтаксичні, логічні, стилістичні помилки призводять до некоректності відображення наукового матеріалу. Згідно з моєю практикою, перш ніж редакція затвердить текст до друку, статтю можуть редагувати від одного до п’яти-шести разів. Редактор робить зауваження не з метою критики. Він є першим читачем, який усіма можливими професійними засобами намагається покращити якість сприйняття тексту з першого разу.\nНагадаємо, нещодавно вийшов матеріал "Scopus оновила список журналів. Які видання більше не індексуються платфомою?"\nKateryna Yurieva 11 місяців тому\nОт мені цікаво, чому автори видання самі не дотрмуються власної рекомендації: "Після написання наукової статті варто перечитати матеріал декілька разів"? Це, вибачте, що таке: "читаючи грамотний текст формується позитивне ставлення та довіра до науковця"? У мене будь-яка довіра до авторки з її заявленим досвідом редакторської практики після цього зникла. А це як: "наявність орфографічних помилок сповільнюють процес читання"? А тут про що "Використовуючи Copy-paste (йдеться мова не про плагіат), він має бути логічно виправданим та доповнювати матеріал статті"?! Зрештою, попри окремі дійсно слушні рекомендації, враження про публікацію вкрай негативне. І це людина писала про редагування текстів!\nРедакція Журналу 11 місяців тому\nПані Катерино, перепрошуємо за цю ситуацію та дякуємо Вам за зауваження. Будемо ретельніше вичитувати тексти.\nЩодо третього зауваження. Дякуємо, що закцентували на цьому увагу. Авторка доповнила це речення, щоб було зрозуміло, що вона хотіла донести до читача: "Використовуючи Copy-paste (йдеться мова не про плагіат, а про попередні напрацювання, які автор ніде ще не публікував, але скопіював і вставив у текст статті), він має бути вичитаним, логічно виправданим та доповнювати матеріал нової роботи".\nКаще від цього доповнення не стало. Це те саме, що й чехівське "Подъезжая к сией станцыи и глядя на природу в окно, у меня слетела шляпа". Але у Чехова це художній прийом, якому не місце у тексті, що претендує на наближеність до науки. У вашої чудової авторки Copy-paste сам себе використовує, оскільки саме він "має бути вичитаним". І якщо вона цього не розуміє, закінчивши університет імені Б.Грінченка і навчаючись іще в Драгоманівському, то у мене для вас погана новина: це горе для редакції. Якщо в такому віці при наявності профільної освіти у неї немає відчуття стилю, медицина тут безсила.


Для успішного вирощування розсади в касетах https://harvest-center.com.ua/kaseti-dlya-rozsadi/ важливо дотримуватися кількох рекомендацій щодо вибору грунту, періоду посадки і догляду за рослинами. При їх виконанні вас чекає сильна і здорова розсада.\nЗ касет для розсади в подальшому зручно пересаджувати рослину в землю, тим самим не пошкоджуючи його. Також, в таких кассеіх можна продавати розсаду. Спочатку, касети призначені, як одноразова тара і при пересадці рослин в грунт, вони просто розрізаються. Однак супер економні городники використовують їх по кілька разів (що теж є економією). При касетному вирощуванні, економиться грунт. Якщо ви його купуєте, то це варіант заощадити на грунті і отримати зручність розташування касет на підвіконні і при подальшому транспортування.\nКожен блок містить різну кількість вічок – від 6 до 288. Розраховувати необхідну кількість касет на розсаду можна простим способом. Для цього ту кількість саджанців, яку ви плануєте виростити, поділіть на кількість комірок у контейнері.\nСеред садівників величезною популярністю користуються касети для розсади. Такому попиту сприяють наступні переваги:\nПостійний контроль конкретних посадочних насіння. Сходять насіння не всі відразу. У зв'язку з цим при касетному вирощуванні, можна по черзі брати касети з проклюнулися насінням і виносити їх на світло, тим самим уникнути витягування розсади. Решта можуть залишатися в темряві і теплі.\nДля різних культур, є різні обсяги касет, що дуже зручно.\nМожливість економії електроенергії. Касети для розсади дуже зручні, оскільки компактно поміщаються під одну звичайну лампочку.\nШирокий асортимент вибору касет потрібної форми і розмірів.\nДачники і садівники мріють про здоровий врожай. Першим кроком на шляху до досягнення такого результату є вирощування розсади. Перед настання весни багато підвіконь заставлені пластиковими ємностями, це і є касети для розсади. Достаток форм, розмірів і матеріалів дозволяє вибрати найбільш зручну ємність для будь-якої культури.


Дякуємо, Маріє, за Розарій | Мукачівська Римсько-Католицька Дієцезія\nЛис 20, 2010 | Актуальне |\nНастав місяць жовтень, присвячений молитві святого розарію. А в село Глибоке в першу неділю 4 жовтня зі-йшлося багато людей з різних парафій, які прийшли розділити з глибоцькими парафіянами радість урочистості Розарієвої Діви Марії.\nІ як сказав місцевий парох о. Йозеф Мрквіца: “Ми одні з перших дякували і благали Діву Марію, приносячи свої молитви розарію”.\nНавіть погода сприяла святковому настрою. Приязне сонце змушувало кожного “посміхатися”. Головним целебрантом Служби Божої був вікарій мукачівської дієцезії о. Сворад Дуда ОР. Урочистий спів, піднесені молитви наповнювали свято та линули до небес.\nПроповідував на відпусті о. Гумберт Віздрек ОР зі Словаччини. В зверненні до людей він розповів про важливість молитви святого розарію, в якому кожний знайде силу та підтримку. І через цю молитву кожен отримає особливу опіку Небесної Цариці.\nПід час Служби Божої греко-католицький настоятель села Глибоке о. Михайло та о. Амброзій OFM з смт. Середнього служили людям у Таїнстві Примирення.\nВсі ми вдячні Діві Марії за прекрасний дарунок людству – Розарій. А ми, парафіяни, вдячні Господу Богу за постійну опіку нашої Небесної Матері.\nПопередняО чудова надіє…\nНаступнаДуховна обнова в ніч на 23 жовтня\nПрограма Папських богослужінь на різдвяний період\nВідпуст у Сторожниці\nСитуація в Україні – одна із тем зустрічі Папи Франциска з Президентом Латвії


3. Соціальні властивості особистості: На відміну від вроджених, генетичних властивостей, соціальні властивості\nНа відміну від вроджених, генетичних властивостей, соціальні властивості купуються людиною тільки прижиттєво, в ході\nнавчання та спілкування з людьми в людському суспільстві, або, як кажуть, в процесі його соціалізації. До соціальних властивостям умовно відносять ті властивості і якості особистості, які безпосередньо визначають взаємини людей в їх найближчому оточенні: родині, місті, селі, на роботі, на вулиці і т.п. Цими ж властивостями регулюється поведінка людини по відношенню до держави та її законів, тобто громадянськість людини - її розуміння і дії в ім'я ідеалів свободи, справедливості, демократії чи протилежних категорій: рабства, сваволі, диктатури. Соціальними властивостями визначається також реакція особистості на характер міжнаціональних та міждержавних відносин: чи буде людина прихильником відносин гуманістичного добросусідства або візьме гору в його світогляді образ сусіда - ворога, агресора і поневолювача, якому він протиставить ідеологію підозрілості, ворожості і шовінізму.\nТрадиційна педагогіка штучно відокремила так звану теорію виховання від теорії навчання (дидактики). В результаті Теорія виховання, спрямована в основному на формування соціальних властивостей особистості, позбулася своїх природних якостей навчального процесу: мети, змісту, методів і форм організації. Місце організованого навчального процесу зайняли «заходи» агітаційного та пропагандистського характеру сумнівної ефективності.\nЗа соціальним властивостям люди в рамках певних соціальних спільнот (націй, регіонів, місць компактного проживання та спілкування) можуть виявитися досить однорідними. Особливо в тих випадках, коли вони перебувають під пресом цілеспрямованої пропаганди, агітації та репресій за інакомислення. Цей прес буває особливо безкомпромісним, коли під керівництвом осатанілі диктатора переслідуються нелюдські цілі, подібні фашистському, комуністичному або релігійному фанатизму. Тоді з роками під дією цього преса і репресивних «чисток» формується стійко-ущербною тип особистості, який став у різних спільнотах по-своєму прозивним: нацист, гомо-совєтікус, терорист або просто безпринципний конформіст.\nГоловною особливістю соціальних властивостей особистості є їх гнучка чутливість до змін в умовах життя і здатність до пристосування до нових умов. Водночас\nBespalko1.qxd 28.02.2008 16:15 Page 41\nЛекція № 1. Людина, її освіту і навчання\nможна спостерігати в деяких особливих умовах кристалізацію соціальних властивостей особистості в дуже стійку систему поглядів і переконань (фанатизм), непохитність направляють поведінку людини до обраної ним або внушенной йому мети. Найбільш наочним прикладом такого розвитку соціальних властивостей особистості є надзвичайна міцність засвоєних гуманістичних соціальних властивостей людьми, котрі скоїли героїчні вчинки в ім'я людства і людяності як на полях битв, так і в надзвичайних обставинах мирного життя. Не можна також обійти мовчанням антилюдяними використання зомбованих самогубців різними терористичними організаціями проти мирних жителів у різних регіонах сучасного світу. Подібні прояви людиноненависництва, жорстокості і садизму вимагають спеціального дослідження генетиків, медиків і психологів на предмет перевірки цілком правдоподібною гіпотези про те, що людські типи, схильні до антилюдяною вчинків і поведінки, мають деякими дефектами в своєму генетичному будові. Не випадково тому ці ущербні людські типи називаються в народі "не-людями», «відморозками», «недо-людьми», «напівлюдьми» (О. Мандельштам, 1933) та ін кличками.\nСказане в цілому про соціальних властивості особистості відноситься однаковою мірою до кожної групи властивостей, складових соціальний профіль людини: його ідеології, моралі, естетичним і трудовим якостям.\nВивчення різних предметів різною мірою може сприяти становленню та розвитку позитивних, в загальнолюдському розумінні цього слова, соціальних властивостей особистості. Однак найбільш природним є цілеспрямований навчальний процес оволодіння конкретним змістом названих соціальних властивостей, подібно до того, як учні вивчають, наприклад, фізику, математику або мову.\nСказаним підкреслюється необхідність розробки змісту цих властивостей і методики оволодіння ними учнями.\n3.1. Ідеологічні якості\nУ почівшем Радянському соціалістичній державі все було гранично просто: єдиною і насильницької ідеологічною позицією був ортодоксальний і догматичний марк-\nВеБраІкоІ.дхсС 28.02.2008 16:15 Раді 42\nСИЗМ-ленінізм, пристосований до потреб сталінської безмежній диктатури. Викладачеві і автору підручника, перш ніж починати виклад предмета, необхідно було спочатку вимовити ритуальну клятву вірності уявним принципам марксизму-ленінізму, яких толком-то ніхто не знав і не розумів. Насправді, це була вимушено-лицемірна клятва покірності режиму, без якої людині відмовляли не тільки в праві на роботу, але часто і на життя. Сьогодні ми бачимо, як така примусово насаджувана, але противна розумінню сутності людини ідеологія спрацювала проти самої себе, незважаючи на фізичне знищення в сталінських концентраційних таборах мільйонів і мільйонів, огульно підозрюваних в інакомислення. Давно зникло і саме тоталітарне-рабовласницька Радянське соціалістичну державу, і насаджувана їм беззаперечна і догматична ідеологія. А що прийшло на зміну? Повна деідеологізація народу, що аж ніяк не здоровіше для його духовного стану. Спроба заповнити ідеологічну порожнечу релігійною ідеологією з усією очевидністю не працює.\nЩе раніше канув у Лету німецький фашизм з ідеологією нацизму і геноциду «неповноцінних» націй і народів, що встиг все ж при потуранні недалеких європейських правителів знищити понад 50 мільйонів невинних життів.\nПодібна ж ідеологічна диктатура, але антикомуністичного спрямування, під відомою назвою «маккартизм», тимчасово (1940-1950) встановилася в США. Незважаючи на протилежні марксизму гасла, дії борців-антикомуністів точно копіювали їх комуністичних колег: все ті ж огульні звинувачення в поклонінні ворожої ідеології і відлучення від роботи і життя. Проте американська демократія з міцно вкорінилися в країні принципами свободи, рівності та поваги до особистості зуміла гідно вийти з кризи і відновити справедливість і верховенство закону у відносинах людей і державних органів.\nВ даний час світ переживає шалену атаку релігійної ідеології середньовічного ісламізму, який знайшов собі поживний грунт серед первісних мешканців мусульманських країн Близького Сходу і Центральної Азії. Як і у випадку інших тоталітарних (репресивних) ідеологій, ісламізм наполягає на своїй винятковості у володінні істинним зна-\nBespa1ko1.qxd 28.02.2008 16:15 Раді 43\nням і вірою, відмовляючи інакомислячих у праві на саме існування. Якщо знаряддям насадження державних ідеологій тоталітарних режимів служить весь апарат влади, то для релігійної ідеології, що не володіє владою, засобом проведення в життя її фанатичних ідей стає нещадний тероризм (бандитизм), покликаний посіяти страх, привести маси віруючих до покірності і навіть завоювати державну владу, як це сталося в ряді ісламських держав і особливо наочно в Ірані. Сьогодні подібних результатів добиваються десятки ісламських терористичних організацій під загальним гаслом побудови «Всесвітнього Ісламського Халіфату». Легко здогадатися по уроків фашизму і комунізму, що несе світу ісламський халіфат. З тих же урокам легко припустити, що і сьогоднішні ліберально-боягузливі і політично короткозорі «Чемберлен» і «Даладьє», запродавших світ фашистам у фатальні 30-40-ті, не зуміють вчасно зупинити навалу ісламського халіфату, і народів світу доведеться в майбутньому заплатити нечувану ще ціну, щоб позбутися від своєї чергової ракової пухлини.\nМожна продовжувати приклади того, як ідеологічна нетерпимість породжує трагічні катаклізми в житті держав і народів, які можна пояснити тільки тим, що людство все ще не досягло у своєму розвитку того рівня зрілості, коли в основу його функціонування будуть покладені справжні, а не надумані ідеологічні принципи. Керуючись такими принципами, людство зуміє позбутися тих своїх недуг і виразок, які роз'їдають його зсередини і загрожують самому її існуванню. На такі всеосяжні і пріродосо-образні ідеологічні принципи можуть претендувати принципи демократії, соціалізму, інтернаціоналізму, миролюбності, свободи, справедливості і безкомпромісній цінності людського життя.\nУ сучасному світі різні філософські теорії, взаємно перетинаючись і доповнюючи один одного, хоча і складають все ще досить еклектичне зміст суспільної свідомості, будучи природним джерелом формування світогляду індивіда, практично всі сходяться на перерахованих вище ідеологічних принципах як загальнолюдських цінностях. Завдання і обов'язок викладача - вчителі, а також безсумнівна складність його положення полягає в тому, що йому належить в\nBespa1ko1.qxd 28.02.2008 16:15 Page 44\nумовах дуже складної ідеологічної ситуації в світі вибирати засоби для адекватного ідеологічного виховання учнів. Якщо він буде спиратися в цьому виборі на поступово утверджується в світі нетлінні загальнолюдські цінності, то зуміє знайти ефективний шлях до сердець і думкам своїх учнів. Як ще можна орієнтувати учнів на вибір праведних шляхів в ідеологічно нестабільному світі, стрясає різними помилковими, параноїдальними і людиноненависницькими ідеологіями типу євгенічній селекції, расистско-фашистської винятковості, релігійної нетерпимості та терористичного беззаконня? Тільки ефективне і безперервне гуманістичне виховання підростаючих поколінь поряд з озброєнням їх справжніми науковими знаннями може змінити наш світ на краще і вберегти його від самознищення. Для цього вся педагогічна система повинна бути націлена на таке виховання. Я прекрасно розумію, що трансформація людства до загальної людяності відбудеться не завтра і не відразу, але постійне і наполегливе педагогічний вплив в цьому напрямку допоможе поступової трансформації людства до людяності у відносинах між людьми.\nНа закінчення цього параграфа підсумовуємо його основні ідеї у вигляді логічної структури складових елементів ідеологічних властивостей особистості (див. рис. 3).\nІдеологічні властивості особистості\nВихідні елементи: Світогляд\nСкладові частини: Філософським / Ласкаво \_ Зло Суспільство \_ Світ погляди \_ Правда Брехня Людина\nBespalko1.qxd 28.02.2008 16: 15 Page 45\n3.2. Моральні та етичні якості\nМоральними якостями особистості визначається індивідуальна життя людини в її стосунках зі світом, суспільством і державою.\nМоральними якостями регулюються відносини особистості з її безпосереднім оточенням: сім'єю, друзями, товаришами по службі і пр.\nЗ часу появи людини на Землі ці, найчастіше неписані правила поведінки, відображають звичаї, табу і звички, управляли людською поведінкою у всіх звичайних випадках життєдіяльності людей. Найбільш значуща частина цих правил, що відображають загальнолюдські поняття про правила поведінки в людському суспільстві, одного разу були записані древніми мудрецями на добру пам'ять людству і представлені народу як біблійні «Десять заповідей» самого Бога. Чи не шкідливо кожному педагогу на будь-який щаблі системи освіти знати, розуміти і в міру сучасних вимог критично керуватися у вирішенні моральних проблем глибокою мудрістю древніх скрижалей. Ось вони, ці нетлінні десять заповідей морального поведінки у синодальному (освяченому церквою в 1876 році) перекладі з староєврейського першоджерела:\n1. Я Господь, Бог твій, що вивів тебе із землі Єгипетської, з дому рабства, хай не буде тобі інших богів перед лицем Моїм.\n2. Не роби собі різьби і всякої подоби з того, що на небі вгорі, і що на землі долі, і що в воді під землею Не вклоняйся їм і не служи їм, бо Я Господь, Бог твій, Бог заздрісний, що карає за провину батьків до третього і четвертого роду, що ненавидять Мене, і що чинить милість тисячам поколінь люблячим мене і виконує Мої заповіді.\n3. Не свідчи імені Господа, Бога твого, надаремно, бо не помилує того, хто вимовляє ім'я його марно.\n4. Пам'ятай день суботній, щоб святити його шість днів працюй і роби [в них] всякі справи твої, а день сьомий - субота Господу, Богу твоєму: не роби в нім ніякої справи ні ти, ні син твій, ні дочка твоя, ні раб твій, ні рабиня твоя, ні [віл твій, ні осел твій, і всяка] худоба твоя, і приходько, що в жи-\nBespalko1.qxd 28.02.2008 16:15 Page 46\nліщах твоїх; Бо шість днів створив Господь небо і землю, море і все, що в них, а дня сьомого спочив тому поблагословив Господь день суботній і освятив його.\n5. Шануй батька твого і матір твою [щоб тобі було добре і], щоб довгі були твої дні на землі, яку Господь, Бог твій, дає тобі.\n9. Не свідчи неправдиво на ближнього твого.\n10. Не жадай дому ближнього свого, не бажай дружини ближнього твого [ні поля його], ані раба його, ані невільниці його, ані вола його, ані осла його [ні всякої худоби його], нічого, що у ближнього твого.\nУ колишньому Радянському Союзі ідеологи комунізму, безглуздо наслідуючи цього чудовому творінню древніх мудреців, погодившись з завданнями тоталітарного морального виховання радянського народу, склали так званий моральний кодекс будівника комунізму. Кодекс цей був вписаний в Програму КПРС і затверджений на XXII з'їзді Комуністичної Партії Радянського Союзу (1961 р.). Ось його текст:\n1. Відданість справі комунізму, любов до соціалістичної Батьківщини, до країн соціалізму.\n2. Сумлінна праця на благо суспільства: хто неработает, той не їсть.\n3. Турбота кожного про збереження і примноження суспільного надбання.\n4. Висока свідомість громадського обов'язку, нетерпимість до порушень суспільних інтересів.\n5. Колективізм і товариська взаємодопомога: кожен за всіх, всі за одного.\n6. Гуманні відносини і взаємну повагу між людьми: людина людині друг, товариш і брат.\n7. Чесність і правдивість, моральна чистота, простота і скромність у суспільному та особистому житті.\n8. Взаємна повага в сім'ї, турбота про виховання дітей.\n9. Непримиренність до несправедливості, дармоїдства, нечесності, кар'єризму, користолюбства.\nBespa1ko1.qxd 28.02.2008 16:15 Page ф'-\n10. Дружба та братерство всіх народів СРСР, нетерпимість до національної і расової неприязні.\n11. Нетерпимість до ворогів комунізму, справи миру і свободи народів.\n12. Братська солідарність з трудящими всіх країн, з усіма народами.\nЦікаво зіставити наведені вище документи з точки зору істоти того морального потенціалу, який в них закладений.\nУ стародавніх кам'яних скрижалях, нібито отриманих пророком Мойсеєм від самого бога, міститься те, що ми називаємо вічними загальнолюдськими цінностями. Проте «Бог» не зміг утриматися повністю на неупереджених позиціях безкорисливого гуманізму і вибухнув у другій і особливо в третьому заповіді неабиякими погрозами на адресу інакодумців і інакодумающіх, не підозрюючи, мабуть, яку бомбу уповільненої дії він підклав під все майбутнє людство. У ході людської історії вже неодноразово виникали диктатури, коли тиран, загордившись себе намісником бога на землі, керувався, очевидно, другий божественної заповіддю, знищуючи своїх справжніх і уявних супротивників до «третього і четвертого роду». Цієї заповіді слідували не тільки античні та середньовічні тирани, але і зовсім ще недавно скинуті монстри: Гітлер, Муссоліні, Ленін, Сталін, Аятолла Хомейні, Садам Хусейн, Салазар і іже з ними полулюди, на послугах яких спочивали злочинні репресивні режими.\nІ самі релігійні структури, незважаючи на відмінності в іменах їх богів і біблій в боротьбі за чистоту своїх рядів постійно керувалися і досі керуються (іслам) другою заповіддю Бога для покарання своїх віровідступників і утримання пастви в стінах своїх храмів. За цією заповіддю ховається нелюдяність!\nЗагальною слабкістю знаменитих десяти заповідей є також той факт, що вони, будучи створені в далеку епоху загальнолюдської дикості і неуцтва, по необхідності спиралися для свого просування в народ на сліпу віру і тваринний страх. Говорячи ж сьогодні про критичний використанні їх очевидно гуманістичного морального потенціалу (заповіді\nВеБра1ко1.дхсС 28.02.2008 16:15 Раді 48\n4-10), мається на увазі так розвинути їх вміст у ході виховної роботи в школі, щоб на перший план виступало їх усвідомлене сприйняття і розумне розуміння, що переходять у самоконтрольованого позитивну поведінку.\nПодивимося тепер, що вийшло у авторів дванадцяти комуністичних заповідей.\nНавіть побіжного перегляду тавтологічних гасел досить, щоб побачити їх одностороннє ідеологічний зміст, що з поняттям мораль як загальнолюдська цінність несумісне. Весь моральний кодекс пронизаний абстрактними закликами боротьби за комунізм, одностороннього виконання громадського обов'язку, збереження і множення суспільного багатства, при цьому повністю ігноруються життєві інтереси особистості, її матеріальне благополуччя, здоров'я і особиста свобода. Аморальний за своєю сутністю гасло «хто не працює, той не їсть» автоматично перетворює на «дармоїдів» всіх домогосподарок, непрацездатних і людей вільних професій. Вони стають відкритими для санкціонованих державою утисків у правах і репресій. Заклики до «нетерпимості до ворогів комунізму» культивували у свідомості радянської людини «образ ворога», якщо ця людина не належав до соціалістичного табору. Гранична розмитість практично всіх дванадцяти гасел залишала величезний простір для їх суб'єктивного тлумачення і аморального переслідування за ілюзорне їх порушення, що точно збігалося із суттю лицемірною комуністичної тиранії. Якщо щось і нагадувало в моральному кодексі будівника комунізму про загальнолюдської моралі, так це ті гасла, які були списані з «божественних» десяти заповідей. Це гасла 6, 7, 8, 10.\nОтже, зміст морального виховання підростаючого покоління та критерії морального обличчя особистості, незважаючи на тисячолітню історію спроб їх визначення, до цих пір залишаються актуальними соціально-педагогічними проблемами. Саме соціально-педагогічними проблемами, оскільки соціальні катаклізми і державні регулятори роблять істотний, якщо не визначальний вплив на дієвість процесів морального виховання особистості. В умовах аморального і лицемірного, корумпованого і спотвореного правового державного регулювання суспільного життя класична мета виховання: «моральна чистота, духовне\nBespalko1.qxd 28.02.2008 16:15 Page 49\nбагатство і фізична досконалість »перетворюється на фікцію, лицемірний і безсоромний обман. І тут виникає відомий порочне коло проблем, подібний древньої загадці про курку і яйце: умови життя створюють люди, які, в свою чергу, виховуються умовами життя. В історії людства досить часто в тій чи іншій точці світу відбувається розрив цього порочного кола, але чомусь обов'язково до торжества аморальності в суспільному і особистому житті людей.\nОсь і відносно недавній розрив цього порочного кола стався в Росії, де горезвісна «перебудова» з вульгарним розумінням свободи призвела до того, що, нехай недосконалі, але все ж працювали моральні принципи і правила життя були здані в архів історії. Це негайно позначилося на умовах життя громадян нової Росії, увергнутих в правове беззаконня в суспільному житті, що зіткнулися з злочинною і безкарною корупцією на державному рівні і потрапили в повну залежність від влади кримінальних структур в народному господарстві. Протягом життя лише одного покоління Росія увійшла в «передові» кримінальні та аморальні держави світу. Цей природний експеримент став гарним підтвердженням висловленої відомим радянським психологом А.Н. Леонтьєвим думки про те, що соціальні властивості особистості настільки рухливі і адаптивні, що вони, під впливом відповідних обставин чи виховання, можуть змінитися до ранку на «навпаки». Цим їх властивістю вміло користувалися і користуються різні маніяки, шарлатани і пройдисвіти, тягнучи натовпу легковірних і морально нестійких людей на справи, які ніяким каяттям або жалем не стерти з пам'яті народної, як приклади беззаконня, бузувірства і масової загибелі невинних людей.\nУ переліку моральних властивостей особистості найбільш важливими є ті суто індивідуальні риси, якими визначається нормальне життя суспільства. До них відносяться: честь, совість і сором - вихідні властивості, суттєво відрізняють морально вихованої людини від аморальної особистості. При цьому характерно, що моральні властивості особистості не мають міри - вони абсолютні! Або вони є, або їх немає. Не може бути визнаний морально досконалим частково чесний або часом совісна людина, іноді соромиться своїх непристойних вчинків.\nBespa1ko1.qxd 28.02.2008 16:15 Page 5-0\n3.3. Естетичні якості\nЕстетичні властивості особистості - це здатність відрізняти красу від потворності, добро від зла і милозвучність від какофонії. Ця здатність людини є значною мірою вродженої, але у своїй змістовній частині відточується прижиттєво. Чим раніше починається процес естетичного виховання дитини, тим більш імовірно, що він буде направлений на справді високі зразки і буде успішним. Питання ж про те, що вважати естетичним в кожному конкретному випадку, давно і детально розглядається філософами. Перу і думки російського письменника і філософа Н.Г. Чернишевського належить класична праця на цю тему під назвою «Естетичні відношення мистецтва до дійсності», глибоко аналізує проблему естетичного сприйняття і естетичних оцінок людиною навколишнього його дійсності. Чернишевський вперше показав, що «... по-перше, прекрасне є життя, по-друге, прекрасне у мистецтві є відтворення прекрасного у житті, по-третє, це відтворення має велике виховне значення, націлює на перетворення суспільства в плані демократії і гуманізму ».\nЕстетичне виховання - це добре розроблений розділ педагогіки, в якому давно знайшли застосування принципи природосообразного навчання відповідної діяльності. Чи не тому Росія дала світові стільки великих і чудових художників, музикантів, скульпторів, письменників і поетів, вплив яких досі проявляється у високому рівні естетичної життя країни, незважаючи на шалене навала на країну псевдо-естетичних і вульгарно-порнографічних західних зразків. Перед практичної педагогікою стоїть нелегке завдання виховання молоді на традиціях справді естетичної культури і засвоєння об'єктивних критеріїв відмінності естетичного першотвору від естетичної підробки. На такому вихованні стоїть і зберігається велика культура народу.\n3.4. Трудові якості\nТрудовими якостями особистість людини наділяється тільки в процесі відповідного виховання в сім'ї і в школі. До найважливіших трудовим якостям особистості ставляться трудо-\nBespalko1.qxd 28.02.2008 16:15 Раді Б!\nлюбіе і трудова моральність (відношення до праці і людей праці). Кажуть, що навчальний працю розвиває названі якості в учнів, але при цьому забувають додати, що тільки успішний, результативну працю володіє такими властивостями. Це означає, що тільки хороший навчальний процес, з якого учень засвоює предмет легко і мимоволі, може сприяти розвитку в учнів працьовитості (бажання трудитися) і трудової моральності. У той же час тільки традиційний навчальний працю за класною партою далеко ще не достатній для повноцінного формування трудових якостей особистості. Про багатство цих якостей і їх глибокому моральному змісті легко переконатися, розглядаючи логічну структуру трудових якостей особистості, показану на малюнку 4.\nТрудові якості особистості\nПрояв Т.К.: Трудова докинути-Майстерність ОтношеніеОтношеніе активність вестность до праці до людей\nНа першому градації названі вихідні трудові якості особистості, наявність або відсутність яких негайно характеризує особистість як члена суспільства. Цими якостями є: працьовитість, трудові навички і трудова моральність.\nПрацьовитість як риса особистості виявляється в спостережуваної трудової активності індивіда і в сумлінності виконання трудових дій. Працьовита людина постійно готовий до трудової діяльності і свідомо виконує свої трудові обов'язки. Свідоме виконання трудових дій передбачає, що людина віддає собі звіт в тому, коли його діяльність є творчою, а коли - руйнівною.\nДля трудових якостей особистості важливою якістю є трудова моральність людини, що означає його ставлення до праці, його продуктам і виробникам цих продуктів.\nВеБра1ко1.дхсС 28.02.2008 16:15 Раді 5-2\nВихований в трудовому відношенні людина володіє міцними навичками трудової діяльності і з готовністю їх удосконалює.\nІнформація, релевантна "3. Соціальні властивості особистості"\nСоціальна держава - держава соціальної демократії, яке спирається на активність держави в соціальному захисті особистості (пенсіонер, інвалід, безробітний і т.д.). Соціальна держава базується на принципі соціальної справедливості - забезпечення державою соціальної безпеки особи. Мета СГ - гарантувати всім громадянам мінімальний рівень цивілізованого існування.\nПрофесійно-педагогічна компетентність являє собою інтегративну властивість особистості, що виражається в сукупності компетенцій у психолого-педагогічної галузі знань; здатності чинити активний вплив на процес розвитку і саморозвитку соціально-ціннісних характеристик особистості, що дозволяє виконувати соціально-ціннісні функції в колективі, попереджати і усувати\nСоціалізація - процес освоєння особистістю багатств, вироблених людством, старшими поколіннями, процес адаптації до життя в суспільстві, серед людей. Важливою частиною процесу соціалізації виступає правова соціалізація, суть якої полягає в засвоєнні особистістю правових цінностей, перетворенні їх на норми свого життя і поведінки, в особисті якості та особливості психології. «Для того щоб\n4. Досвід особистості\nСистема властивостей, які названі нами досвід особистості, являють собою результат процесу прижиттєвого засвоєння індивідом конкретної діяльності в ході організованого навчання і виховання або самонавчання і самовиховання. Досвід характеризується його професійною спрямованістю на певну область діяльності (фізик, хімік, лікар, інженер, вчитель і пр.), обсягом і якістю.\nЛюдина-істота соціальна. Поділ загальної та соціальної психології умовно. Соціальна психологія вивчає психологію людини в умовах його соціальної взаємодії. Основні системоутворюючі категорії соціальної психології: 1) поняття соціальної спільності; 2) особливості поведінки людини в соціально неорганізованою і в соціально організованою спільності; 3) поняття\nПроблемами сутності людини, межами і різноманіттям ситуацій людського існування, свободи волі і детермінантів поведінки, сенсу життя і гідності смерті, дослідженням різних людських якостей займається спеціалізована область філософії - філософська антропологія (від гр. Anthropos - людина, і logos - слово, вчення). Родове поняття "Людина" визначає місце\nОсобистість і її структура\nНа питання про те, що таке особистість і яка її структура, психологи відповідають по-різному, і в різноманітності їх відповідей, а почасти і в розходженні думок на цей рахунок проявляється складність самого феномена особистості. Поняття "особистість" бере свій початок від латинського слова "persona" (персона, маска). У давньогрецькому античному театрі особистістю називали маску, яку одягав на сцені актор, а\nМеханізм і процес формування особистості розкривається в соціальній філософії завдяки поняттю «соціалізація». Соціалізація - це процес, за допомогою якого людиною засвоюються основні елементи культури, символи, смисли, цінності, норми. У ході соціалізації відбувається формування соціальних якостей, властивостей, умінь, завдяки яким людина з Танова активним учасником соціального\nПредставниками цієї теорії, що виникла також у 19 в. були Г. Тард, Л. І. Петражицький та ін Вони пояснили появу держави проявом властивостей людської психіки: потребою підкорятися, наслідуванням, свідомістю залежності від еліти первісного суспільства, свідомістю справедливості визначених варіантів дії і відносин і проч. Природно, що соціальні закономірності реалізуються через\nНоопсіхологіческій підхід до процесу розвитку особистості. 2. Психологія взаємодії особистості в сучасному соціокультурному просторі. 3. Діалог як форма взаємодії в гуманістично-орієнтованої соціокультурному середовищі. 4. Психологічні умови розуміння і взаєморозуміння суб'єктів у процесі спілкування. Теми для самостійної дослідницької роботи 1.


Суспільно-політичні течії в Україні в другій половині XIX ст.\nНазвание работы: Суспільно-політичні течії в Україні в другій половині XIX ст.\nОписание: Мета: дослідити причини виникнення та суть діяльності москвофілів, малоросіян на українських землях у другій половині XIX ст.\nТема: суспільно-політичні течії в Україні в другій половині XIX ст.\nОсновні терміни і поняття: москвофільство, малоросійство.\nМосквофільство – суспільно-політична течія серед українського населення Галичини, Буковини і Закарпаття в середині XIX ст. – 1930-х рр.\nПерші пропагандисти москвофільських ідей:\nПеріодичні видання москвофілів:\nМалоросійство – комплекс провінціалізму серед частини українського громадянства, зумовлений її тривалим перебуванням у складі Російської імперії.\nСуспільно-політичні течії в Україні в другій половині XIX ст.:\nПараграф 24-25, пункт 2.\nПараграф 27, пункт 2.\nРеферат на тему: Москвофільство в Західній Україні у другій половині XIX ст.


Кутовий диван у вітальні: сучасні ідеї, фото в інтер'єрі > Кімнати\nКутовий диван в вітальні - не тільки зручний і функціональний предмет меблів, але і стилеобразующий елемент, що надає приміщенню індивідуальність. З його допомогою легко перетворити навіть найскромніший інтер'єр, розділити простір на функціональні зони, організувати додаткове спальне місце.\nПереваги використання кутових диванів в інтер'єрі вітальні\nЗазвичай кутовий диван стоїть біля стіни - найбільш традиційне рішення, реалізоване в більшості віталень. Також диван може складатися як з двох частин, які можуть стояти або поруч, або порізно, так і з великої кількості окремих блоків, складати які можна в тому порядку, в якому це необхідно. Як і звичайні дивани, кутові розрізняються не тільки конструктивно, але і наповнювачами сидінь, і оббивкою. Крім того, в розкладаються моделях застосовуються різноманітні механізми трансформації диванів, не всі з них зустрічаються у «прямолінійних» моделей.\nПри одній і тій же займаної площі має більше посадочних місць;\nВолодіє оригінальним зовнішнім виглядом, може стати головним стилеобразующим елементом приміщення;\nМоделі мають різну форму: буквою «Г», літерою «П», літерою «С», що дає можливість організувати м'який куточок у вітальні без використання додаткових крісел. Це особливо важливо в невеликих квартирах;\nКутовий диван у вітальні, розкладаючись, може утворювати кілька невеликих спільних місць або одне збільшеного розміру, на якому можна розмістити більше двох осіб.\nНадійний і простий у використанні механізм трансформації, що дозволяє змінити зовнішній вигляд і функціональне призначення;\nРізноманітність стильових рішень.\nНа представлених нижче фото кутових диванів у вітальні можна бачити, наскільки різноманітно можуть вони виглядати.\nВеликий кутовий диван для вітальні дозволяє обійтися без додаткових крісел, що економить простір.\nРозміри кутових диванів для вітальні\nПрактично для будь-якої кімнати можна підібрати підходящу за розміром модель. Варіюється довжина частин дивана, глибина сидінь, висота спинок. У кожного постачальника м'яких меблів свої розміри стандартних виробів, і єдиної норми за габаритами кутових диванів не існує. Умовно можна розділити всі варіанти на дві групи за розміром: великі і маленькі.\nВеликі кутові дивани для вітальні використовуються в просторих приміщеннях і, як правило, зонируют простір. Підходять для великих сімей, де буває особливо багато гостей. Краще вибирати моделі, що утворюють кілька спальних місць.\nМаленькі кутові дивани затребувані в невеликих за площею квартирах, де часто доводиться вирішувати завдання суміщення спальної зони із зоною відпочинку. Для стандартного дивана-книжки там може не знайтися місця, зате невеликий кутовий диван в маленькій вітальні завжди поміститься. З його допомогою можна відокремити спальне місце від решти кімнати, яка відразу стане значно затишніше. Дизайн вітальні з кутовим диваном навіть в такому компактному варіанті виглядає оригінально і дорого.\nСпальне кутові дивани у вітальню: механізми трансформації\nДля забезпечення комфортного сну необхідний хороший механізм трансформації, що переміщає частини дивана відносно один одного таким чином, щоб утворювалося рівне, без перепадів по висоті, спальне місце. Найбільш часто використовуються наступні механізми:\nДельфін. Різновид - викочування + дельфін. Найбільш часто зустрічається варіант розкладки. Вона відбувається вперед, утворює рівну поверхню, і, при всій складності конструкції, вважається однією з найнадійніших і міцних. При цьому з розкладкою впорається навіть дитина. Такий механізм можна використовувати кожен день. Єдиний недолік - висока вартість моделей, обладнаних «дельфіном».\nЄврокнижка. Досить популярний варіант, до того ж бюджетний, так як конструкція не має складних механічних частин. Плюси - доступна ціна, великий вибір типорозмірів, зручне спальне місце.\nАкордеон. Популярний для диванів будь-якої форми механізм трансформації, який утворює досить рівну, без перепадів спальну поверхню. Міцний і надійний, підходить для регулярного використання.\nРозкладачка. Один з простих і недорогих механізмів. Серед мінусів можна назвати невисоку міцність і надійність, кожен день розкладати не рекомендується, але для кутового дивана зі спальним місцем у вітальні цілком підходить, так як ночувати на ньому будуть тільки зрідка.\nПума. Цей механізм міцний, навіть при щоденному використанні він прослужить довго. Основна особливість - при розкладанні ніякі здебільшого не рухаються по підлозі, що виключає його дряпання. Особливо це важливо в тому випадку, якщо на підлозі лежить ковролін. Ніжки просто опускаються, коли рухома частина досягає крайнього положення. Спальна поверхня рівна, зручна, розкладати і збирати легко.\nБез механізму. Кутовий диван для вітальні великого розміру може і зовсім не мати механізмом для розкладання, якщо складається з двох-трьох самостійних частин, які вже є спальними поверхнями.\nОригінальні види кутових диванів для вітальні\nВсе розмаїття моделей неможливо охопити - майже у кожного виробника знайдеться щось своє, оригінальне, так що зовнішній вигляд цього предмета обстановки кожен може вибрати на свій власний смак. Однак на деяких варіантах варто зупинитися докладніше.\nПівколо. Якщо необхідно розмежувати простір за допомогою диванної спинки, напівкругла форма найбільш зручна - проходячи повз, можна випадково зачепити за кут, і отримати забій, що дуже актуально для невеликих квартир. Округлі форми знімають це питання. Вироби у формі півкола також можуть використовуватися для меблювання приміщень нестандартної форми, наприклад, пристрої зони відпочинку в круглому еркері.\nПлюс крісло. Часто г-подібні конструкції складаються з двох частин: довшою, схожою на стаціонарний диван, і короткою, яка може бути використана окремо як крісла. Такі моделі можуть трансформуватися в два спальних місця. Останнім часом набирають популярність моделі, частина яких представляє собою крісло з механізмом «реклайнер» - на такому можна розслабитися і відпочити серед дня.\nТрансформер. Дизайн вітальні з кутовим диваном, зібраним з окремих елементів, має масу переваг. У будь-який момент можна кардинально поміняти обстановку, з окремих частин можна зібрати кілька спальних місць, або до однієї великої частини приставити кушетку. Це зручно і сучасно, а також відповідає останньому тренду в меблевій моді - багатофункціональності предметів.\nФото кутових диванів в інтер'єрі вітальні\nДиван для вітальні кімнати може бути виконаний в будь-якому стилі і кольорі. Кутові дивани - важливий елемент інтер'єру кожної вітальні і для грамотного вибору краще ознайомитися, як вони виглядають на фото в різних інтер'єрах.\nФото 1. Диван над кухонною зоною перетворює прохідну кімнату в затишний куточок відпочинку.\nФото 2. Диван з оксамитовою оббивкою додає інтер'єру вишуканості та самобутності.\nФото 3. Кутовий диван в інтер'єрі маленької вітальні дозволяє створити затишну обстановку і забезпечити додатковий комфорт.\nФото 4. Г-подібна модель в комплекті з журнальним столиком і ТБ-зоною утворює затишну зону відпочинку.


Цього вже не виправити: знаменитості, яких спотворила пластика - ЗНАЙ ЮА\nЦього вже не виправити: знаменитості, яких спотворила пластика\n10 знаменитостей, що змінилися на гірше\n16 квітня 2018, 11:48\nЯк повідомляє Clutch.ua багато знаменитостей в гонитві за ідеальною зовнішністю виправляли власні певні недоліки, вдаючись до допомоги пластичного хірурга. На жаль, далеко не кожен зміг вчасно зупиниться. Ці зірки часто стають об'єктами насмішок і обговорень.\nСпеціальна підбірка артистів, які так захопилися уколами краси і хірургічним втручанням, що знівечили себе, змусить задуматися абсолютно будь-кого.\nРаніше "Знай.uа" писав про те, що у Великобританії модель і інтернет-зірка Марія Стар Делгайдис, прагнучи досягти параметрів світської левиці Кім Кардашьян, збільшила сідниці хірургічним шляхом настільки, що не може сидіти і нормально ходити. Це вже далеко не перша пластична операція Старий, але раніше дівчина майже завжди залишалася задоволена результатом. Однак остання операція, яка майже допомогла Марії переплюнути Кардашьян, призвела до того, що вона тепер відчуває страшний дискомфорт. В результаті дівчина тепер відчуває труднощі при ходьбі. Більше того – вона зовсім не може сидіти. Під час зйомок одного з британських ток-шоу Стар зізналася, що найближчим часом хоче позбутися імплантатів, щоб повернути собі колишні форми.\nМодель втратила ребра і зуби через пластику\nГидота яка: пластичні хірурги назвали новий тренд


Голова Закарпатської ОДА Олексій Петров задоволений ремонтом автомобільної дороги між с. Онок та м. Виноградів » Новини Закарпаття\nВажливе 919 Переглядів 1 Рейтинг\nГолова Закарпатської ОДА Олексій Петров задоволений ремонтом автомобільної дороги між с. Онок та м. Виноградів\nВчора, 29 квітня, голова Закарпатської ОДА Олексій Петров відвідав будівнитцво дороги Іршава – Виноградів(Т-07-19.)\nНещодавно місцеві активісти звинуватили будівельників у неякісному проведенні робіт.\nНа місці робіт був головний інженер фірми, яка прокладає автотрасу, Євген Савельєв.\nЗагалом, згідно з норм ДСТУ, у суміші, яка використовується передбачено використання каменю річкової, або скелястої породи, який дробиться та використовується для відповідних сумішей. У чистому вигляді гравій фірма ніколи не використовувала, та й ні форма ні структура суцільного каменю цього б просто не дозволила.\nЗакарпатська ОДА у своєму прес-релізі також повідомляє – матеріали, які використовують на дорозі, якісні – основа щебенево-піщана суміш, відтак асфальтобетон, щебенево-мастичний асфальтобетон. Автошлях складається із трьох шарів, у підсумку товщина покриття матиме 35 сантиметрів.\nРоботи ведуться на ділянці протяжністю 10 км, шириною 7 метрів. Завершити роботи планують за 3-4 тижні. Фірма дає гарантію на покриття 5 років.\nПід час візиту на дорогу поруч з керівництвом ОДА знаходилися представники Виноградівської РДА та місцевої ЗеКоманди, які дещо раніше активно брали участь у створенні скандалів довкола цього автошляху.\nЧому згадувані можновладці раніше не звернулися до підрядника, а організовували провокації – питання риторичне.\nНатомість, новий очільник Закарпатської ОДА Олексій Петров проявив державницьку позицію та вирішив розібратися у цій ситуації вислухавши усі сторони та здійснивши власний візит до представників фірми-підрядника.\nЯк висновок – жителі району вже зовсім незабаром отримають якісний автошлях.\nНа Закарпатті очікують представлення нового голови ОДА...\nМайже 80% закарпатців стверджують, що зараз живуть гірше як до Майдана – опитування...\nМіж двома селами на Хустщині збудують експериментальний кілометр дороги з глини (ФОТО)\nДорогу «Мукачево-Рогатин» у напрямку Мукачева ремонтують (ВІДЕО)


Конгрес США оголосив про перші відкриті слухання у справі про імпічмент Трампа\n6 Листопада 2019 20:15\nГолова комітету з питань розвідки Палати представників Конгресу США Адам Шифф заявив, що наступного тижня відбудуться перші відкриті слухання у справі розслідування імпічменту президента Дональда Трампа, повідомляє «Європейська правда» з посиланням на Reuters.\nТимчасовий повірений у справах США в Україні Вільям Тейлор, заступник помічника держсекретаря США у справах Європи і Євразії Джордж Кент та експосол США в Україні Марі Йованович з’являться 13 та 15 листопада, йдеться у повідомленні.\nНаприкінці минулого тижня демократи, які мають більшість у нижній палаті Конгресу, ухвалили резолюцію про початок нового етапу процедури імпічменту.\nРішення демократів дозволяє призначати відкриті слухання, чи то допити свідків, та публікувати свідчення посадовців, яких раніше допитували за зачиненими дверима.\nНагадаємо, довкола президента США Дональда Трампа розв’язався скандал, пов’язаний з Україною. Згодом видання The Washington Post із посиланням на джерела повідомило, що Трамп під час розмови саме із президентом України Володимиром Зеленським тиснув на нього і вимагав розпочати розслідування проти компанії Burisma, якою керував син Джо Байдена – його конкурента на президентських виборах 2020 року. Також Трамп нібито наказав заморозити 400 мільйонів доларів військової допомоги для України за тиждень до телефонного дзвінка.\nВолодимир Зеленський, своєю чергою, заявив, що Дональд Трамп не тиснув на нього.\n31 жовтня палата представників США прийняла резолюцію на підтримку процедури імпічменту Трампу. Документ наказує профільним комітетам продовжувати розслідування про те, чи є факти для імпічменту глави держави. На практиці розгляди почалися ще наприкінці вересня.


Як Лондон ледь не згубила дешева випивка - Інтерстат приколи в картинках\nДомой Різне Це цікаво Як Лондон ледь не згубила дешева випивка\nУ XVIII столітті бухло ледве не згубило Лондон і всю Англію. Дешевий, майже безкоштовний джин лився рікою, затопивши міське дно. Люди бігали по вулиці голими, матері вбивали власних дітей за пінту, а рівень вбивств був як на війні. Це була перша в історії нарко-епідемія, тільки в ролі джанка виступав халявний джин зі скипидаром і мишачим послідом.\nПодії тих років дістали назву «Епідемія джина».\nДо XVIII століття англійці пили пиво, жили на фермах і не знали горя. Але з початком індустріалізації почалися небачені раніше соціальні потрясіння. Сотні тисяч селян їхали в Лондон за кращим життям. Місто їх сжирал, випльовував і викидав на саме дно. Столиця приростала нетрями.\nПотім сталося цікаве: королем Англії став голландець Вільгельм Оранський. Відносини з Голландією стали теплими, британці з цікавістю переймали звичаї батьківщини Його Величності. А ось відносини з Францією зіпсувалися, релігійні та політичні конфлікти погіршували їх з кожним днем. До початку XVIII століття лондонці дудлили пиво в пабах і французький коньяк (віскі ще не завоював публіку). Однак пити французьке раптом стало непатріотично, і англійці звернули погляд на голландський джин. Напій з сильним запахом ялівцю швидко прижився і став неабияким доповненням до пива.\n«Заллємо джином всю чортову Британію зло французам!»\n— вирішили лорди і вчаділи по самому збоченого протекціонізму. Бренді фактично заборонили (мита були такими, що він став на вагу золота), пиво теж поприжали (вже дуже багато якісного зерна на нього йде), а джину дали практично абсолютну свободу. Податків — майже ніяких, ліцензій — ніяких, контролю — ніякого. Ідея була в тому, щоб видавити бренді і кудись подіти запаси гниючого низькоякісного зерна, яке навіть худобі віддавати соромно. Домоглися свого: бренді майже зник, зерна в підсумку навіть стало не вистачати. Але якою ціною!\nВільям Хогарт. «Провулок Джина». Повний занепад і розкладання: алкаш б’ється з собакою за кістку, п’яна мати роняє дитя, бешкет, насильство і голод.\nБіднота дорвалася до бухла, і околиці Лондона миттєво занурилися в чад гульні. Зазивали перед питущими норами голосили: «Напитися за пенні, смертельно напитися через два! Безкоштовна солома!». Солома була потрібна для тих, хто надрался і опал як озимі, а таких, здається, була більшість. Приїхавши із глибинки селяни не мали ні найменшої звички пити джин, ні якої-небудь культури пиття, ні соціального імунітету. Досить сказати, що джин подавали не чарками, а пінтами — звичка, що залишилася від пива.\n«Справжній» джин у стилі Вільгельма Оранського робиться так: переганяється ячмінна брага (як і у випадку з віскі), потім туди додається вода і ароматичний набір, в основі якого лежать ягоди ялівцю. Потім вийшло знову сублімують в перегінному кубі, і виходить 30-градусний запашний напій, ніжно прошибающий ніс навіть застудженому боцману.\nВ особливо жахливих випадках, коли виходила бурда, яку відмовлялися пити навіть бомжі, додавали ложечку цукру. Так що з тих пір у лондонців збереглося упереджене ставлення до цукру в джині. Коли-то він міг бути солодкуватим, але після такого будь-англієць знав: солодкого джина потрібно бігти, як вогню.\n«Джиновый кіт». Вуличний автомат з продажу джина. Кладеш пенні — з трубки ллється порція\nЛюди нерідко слепли, вмирали і регулярно йшли на злочини з-за джина. Тканина в ті часи була дорогою, так що особливо запеклі п’яниці закладали одяг, напивалися і бродили по вулицях голими. Примітний випадок, коли якась Джудіт Дефор отримала від благодійної організації одяг для свого малятка, після чого задушила його, продала наряд і тут же пропилу його в шинку.\nСам уряд описувало джин як «Основну причину всіх пороків і розпусти, звершуваного серед людей нижчого сорту».\nЗагалом, років через 20 після початку епідемії, в 1730-х роках, парламент вирішив боротися з тим, що сам одного разу накоїв. Почали вводити акцизи, підняли податки, почали відловлювати торговців. Але нетрі Лондона — це свій світ зі своїми правилами. Державних інформаторів ловили і били до смерті, полісменів закидали камінням. Народ дна піднявся за свій джин на бунт і загрожував взяти штурмом парламент, який заважає їм бухати. Так що не дивно, що знадобилося ще років 20, перш ніж демона джина вдалося приборкати.\nАле якщо ви думали, що це була битва тверезості і пияцтва, ви помиляєтеся. Це була війна двох різних моделей пияцтва. Злий, розбавлений скипидаром джин був для британців проявом пролетарського варварства, а от пиво вважалося корисним, гідним і зміцнює мораль продуктом для стриманого середнього класу.\nВільям Хогарт. «Вулиця пива». Щасливі бюргери, здорова повнота, заслужений робітник перерву, француз з бочкою бренді в жаху від процвітання англійської нації. Порівняйте з «Провулком джина».\nНавіть в епоху Епідемії джина ніхто не боровся за тверезість. Тверезість суперечила джентльменам майже так само, як голі джиновые алкаші, валяються на соломі.\nПредыдущая статьяВеликі історії кохання: Вівєн Лі і Лоуренс Олівє\nСледующая статьяРосійські вчені запустили іграшкового Рогозіна на «Жигулях» в космос