Хто їм заважає? Перешкоди для жінок у спорті та сміливиці, які їх долають - Фемінізм в деталях\nБезліч історичних згадок доводить, що жінки тисячоліттями займалися й цікавилися спортом. Проте гра заради розваги й зміцнення здоров’я та гра заради побудови кар’єри й реалізації амбіцій — це зовсім не одне й те саме. І другий варіант довгий час було табуйовано для жінок (а для багатьох він такий і в наші дні). Стереотипні очікування мужности й героїзму від чоловіків та краси й тендітности від жінок закладено в основу не лише суспільних норм, а й спортивних. Від цих рамок, хоч і дещо різної форми, страждали обидві сторони і ті, хто не вписувалися в ці категорії. Я ж зосереджуся на тому, як жінки долали ці перешкоди.\nКлуб античних чоловіків: жінкам вхід заборонено\nПочну здалеку. З прообразу найважливіших спортивних змагань сучасности — античних Олімпійських ігор, які відбувалися на честь бога грому й блискавок Зевса в давньогрецькій Олімпії. На цьому святі атлетизму, релігії й політики був суворий фейсконтроль: для участи ви мали бути не лише законослухняними вільнонародженими греками, а й неодмінно чоловіками. Дивитися на цих чоловіків теж дозволялося не всім: для заміжніх жінок вхід на священну арену, де змагалися оголені атлети, було заборонено, а за порушення карали стратою.\nНайвідоміший випадок помилування за такий «злочин» стався з жінкою на ім’я Калліпатейра. Вона готувала до Ігор свого сина-боксера Пейседора і хотіла побачити його виступ на власні очі. На стадіон Калліпатейра проникла в образі чоловіка-тренера. За переказами давньогрецького письменника Павсанія, її стать видала бурхлива реакція на перемогу сина, а точніше стрибок через огорожу, яка відділяла наставників від спортсменів. Над Калліпатейрою зглянулися через повагу до її батька Діагора Родоського та братів і синів, які всі були олімпійськими чемпіонами. Щоб таке не повторилося, відтоді всіх тренерів примушували роздягатися перед входом на арену.\nУтім, жінки знайшли спосіб, як ставати олімпійськими чемпіонками, навіть не будучи присутніми на змаганнях. Рецепт успіху — кінний спорт. Єдиний вид, де перемогу віддавали не наїзникам, а власникам або власницям коней. Першою, кому це вдалося, була спартанська царівна Киніска, чия четвірка виграла в перегонах колісниць 396 року до н. е. Мало того, через чотири роки Киніска захистила титул чемпіонки, знову підготувавши найпрудкіших коней. За однією з версій, королівська сім’я заохочувала принцесу займатися спортом, щоб принизити противників, показавши, що їх здатна переплюнути «навіть» жінка, за іншою — щоб, навпаки, продемонструвати силу жінок Спарти, які так само були фізично активні, зокрема займалися бойовими мистецтвами.\nСпартанка Киніска — перша чемпіонка, яка перехитрила правила античної Олімпіади\nНа противагу чоловічому клубу імені Зевса жінки створили Герейські ігри — на честь його богині-дружини Гери. Ці змагання не здобули великої популярности, і відомо про них зовсім мало, але вони дозволяли жінкам публічно проявляти спортивні вміння та в разі перемоги отримувати лавровий вінок, як і олімпійці. Хоча обмеження були й тут: до участи допускалися лише незаміжні дівчата.\nНа стадіон — через самоспалення\nУсі ці античні заборони тепер здаються дикістю, правда? Нагадаю, що нині, 2020 року, не минуло навіть року (!) відтоді, як в Ірані жінкам уперше після Ісламської революції 1979-го дозволили відвідати матч із чоловічого футболу. Якби не тиск з боку ФІФА, чекали б іще довше. Раніше фанатки мусили дивитися ігри лише по телевізору або прошмигувати на стадіони в чоловічому вбранні, як та Калліпатейра, ризикуючи потрапити під арешт. Уважалося, начебто іранським жінкам негоже перебувати в такій «брутальній» атмосфері й чути брудну лайку.\nОстанньою краплею став інцидент з «Блакитною дівчиною», або «Блакитною пташкою». Таке прізвисько дали іранській вболівальниці Сахар Ходаярі, яка минулого вересня підпалила себе перед стінами Ісламського революційного суду на знак протесту проти вироку — пів року у в’язниці, що загрожував їй за проникнення на стадіон, ще й без хіджабу. За тиждень 29-річна Сахар померла в лікарні. Блакитний — колір її улюбленого клубу «Естеґлал».\nНа перший матч після скасування заборони — відбіркову гру до Чемпіонату світу між Іраном і Камбоджею — на тегеранський стадіон «Азаді» (що означає «свобода» перською) прийшло понад 3,5 тисячі глядачок. Потрапити на гру намагалося більше вболівальниць, але кількість квитків у жіночі сектори, відгороджені від чоловічих парканами, було обмежено. Спочатку планувалося виділити тільки 2 тисячі, але їх розпродали за першу ж годину і тоді підкинули ще трохи. Продавати більше відмовилися, хоча 80-тисячна арена стояла напівпорожня. Іран переміг із рекордним рахунком 14:0, що, звісно, не мало значення, але побільшило історичність події.\nТа до щасливого кінця історії ще далеко: більшість матчів досі закрито для жінок, фотографки наштовхуються на відмови в акредитації, а поліція придушує акції й відбирає в глядачок плакати, які вшановують пам’ять «Блакитної дівчини». Тож боротьба іранських активісток триває.\nІранські вболівальниці на першому матчі, відкритому для жінок\nПовернення Ігор для обраних\nАнтичні Олімпійські ігри, відомі з 776 року до н. е., тривали щонайменше до 393 року н. е., допоки римський імператор Феодосій І Великий не заборонив усі язичницькі дійства. За майже 12 століть (!) вони так і не відчинили двері для жінок. Здавалося б, чудовою можливістю виправити цю несправедливість було відродження Олімпіади через півтора тисячоліття. Та перші сучасні Ігри — 1896 року в Афінах — знову мали в програмі лише чоловічі дисципліни. На цьому наполягав сам батько нового олімпійського руху й засновник Міжнародного олімпійського комітету (МОК) француз П’єр де Кубертен. Той самий, кому належать знамениті слова «Головне — не перемога, а участь!» і чиє ім’я змушували хором повторювати на уроках фізкультури в моїй школі.\nКубертен справді зробив багацько для популяризації спорту й уважав, що ним повинні займатися абсолютно всі — незалежно від статі, віку, походження й кольору шкіри. Проте його ідея рівности закінчувалася там, де починалися серйозні змагання й захоплення видами спорту, які йому (і багатьом його сучасникам та сучасницям) здавалися «непристойними» для леді. Зокрема, Кубертена охоплював жах, коли він бачив жінок, які катаються на санчатах у «неестетичних» позах. Думка про те, що на літніх Іграх спортсменки світитимуть якимись частинами тіла й пітнітимуть на очах у публіки, теж не давала йому спокою. На його переконання, досягнення жінки вимірювалися в «кількості і якості» її дітей, і замість гонитви за особистими звитягами вона мала б пишатися результатами своїх синів. Її роль у змаганнях мала обмежуватися нагородженням переможців та оплесками з трибун (ну, хоч сюди вже пускали).\nПопри таку дискримінаційну олімпійську політику, без жінок перші сучасні Ігри в історії не обійшлися. Наступного дня після 40-кілометрового марафону грекиня Стамата Ревіті, якій відмовили в реєстрації на основний забіг, подолала ту саму дистанцію. Хіба що фінішувала поза стадіоном «Панатінаїкос», на який її не пустили. Свідки підтвердили, що їй знадобилося на це 5,5 години. «Бачили б ви мене! — тішилася Ревіті, скидаючи взуття, яке розвалилося під час бігу. — Дорогою я зупинялася в кількох магазинах — інакше фінішувала б менш ніж за три години». Переможний час грека Спиридона Луїса становив 2:58:50.\nВ окремих текстах згадують також бігунку Мельпомену, яка напередодні змагань пробігла цей самий марафон за 4,5 години, зробивши 10-хвилинну паузу, щоб посмоктати соку з апельсинів. Думки досі розходяться, чи це була одна й та сама жінка.\nПопри категоричність і впливовість П’єра де Кубертена, на наступних Олімпійських іграх 1900 року в Парижі жінки вперше змогли офіційно взяти участь у змаганнях. На зміни вплинуло, зокрема, те, що відповідальність за організацію тепер лягла на сторону, яка приймає Ігри, а не на МОК. Тож Франція на свій розсуд додала до програми жіночі турніри з тенісу й гольфу та дозволила змішані види.\nЗрештою Париж прийняв 22 спортсменки (з 997 осіб загалом). Першою олімпійською чемпіонкою стала швейцарська графиня Елен де Пуртале. Екіпаж яхти «Леріна» у складі Елен, її чоловіка Ермана й племінника Бернара переміг у змаганнях з вітрильного спорту.\nДебютне ж особисте золото виборола британська тенісистка Шарлотта Купер, яка на той момент була вже триразовою чемпіонкою Вімблдону. До індивідуальної перемоги Купер додала ще й олімпійський титул у міксті (змішаній парі) з Реджинальдом Доґерті. Шарлотта вже тоді практикувала подачу над головою, що в ті часи було рідкістю серед жінок. Крім того, за чотири роки до Ігор тенісистка втратила слух. «У спорті, де звук м’яча, який відбивається від ракетки, неодмінна частина гри, визначна для розуміння динаміки ударів опонента/-ки, Купер виграла всі, крім одного, титули без цієї переваги», — сказано в її біографії в тенісній Залі слави.\nВолодарка першого персонального олімпійського титулу серед жінок Шарлотта Купер\nЩе однією переможницею тієї Олімпіади стала американська гольфістка Марґарет Еббот, хоча сама вона про це навіть не підозрювала. Через недбальство організаторів окремі змагання, зокрема з гольфу, не рекламувалися як частина Ігор і навіть більше асоціювалися в суспільстві зі Всесвітньою виставкою, яка проходила в Парижі в той самий час. Марґарет і її мати Мері були переконані, що грають у звичайнісінькому місцевому турнірі. Чемпіонка скромно пояснювала свій успіх тим, що її суперниці-парижанки, певно, «неправильно зрозуміли суть гри й тому прийшли на високих підборах і в тісних спідницях», це завадило їм показати кращий результат. Насправді ж Еббот уже мала багатий досвід у гольфі, адже грала в чиказькому клубі, і майстерно впоралася з цим завданням.\nЗ огляду на те, які змагання за участю жінок охочіше зустріли в новій програмі, шанс потрапити на Олімпіаду мали головно ті, хто займалися так званими елітними видами спорту, тобто походили із заможних родин або мали з ними зв’язок. Додатковий чинник — те, що в ті часи ці види не потребували «надмірного» оголення для жінок, і їхнє вбрання не дуже відрізнялося від повсякденного. Це зменшувало ризик викликати «дискомфорт» у людей, солідарних із Кубертеном, і здатися комусь вульгарними. Дискомфорт самих спортсменок, певна річ, не враховувався: жінки виступали в довгих сукнях, які обмежували рухи й покривали майже все тіло.\nАмериканський Сент-Луїс, який приймав наступні Олімпійські ігри 1904 року, був менш відкритий до жіночих змагань, ніж Париж. В офіційну частину допустили тільки шість спортсменок — у стрільбі з лука. Це однозначний крок назад. Та слід віддати США належне хоча б за сміливість організувати як демонстраційну дисципліну (поширена практика для тестування на олімпійському майданчику виду спорту на вибір країни-хазяйки Ігор) жіночий бокс у той час, коли чоловічий лише дебютував в основній програмі. Спортивна спільнота виявилася до цього не готовою й апелювала до надто високих ризиків для здоров’я жінок, які займаються такими єдиноборствами. Тому далі на Іграх боксерки не з’являлися й їх знову допустили на Олімпіаду аж 2012 року.\nПо сусідству із суфражистками й однією ногою на Олімпіаді\nПочинаючи з Олімпіади 1908 року в Лондоні, кількість учасниць Ігор поступово зростала. Це можна пояснити зростанням активности першої хвилі феміністичних рухів, та й підвищенням престижу й популярности самих змагань, які приваблювали більше уваги в суспільства та бажання долучитися в спортсменів/-ок. «Деякі газети друкували олімпійські історії поруч із матеріалами про суфражисток, — пише спортивний історик Мартін Поллі. — Пара фігуриста й фігуристки вальсувала по сусідству із зображеннями Гелен Фокс, яку затримували полісмени під час демонстрації Жіночого соціально-політичного союзу в Палаті громад».\nРозширення прав жінок і їхнього доступу до різноманітних сфер діяльности, де вони могли заробляти й реалізовуватися більш незалежно, ніж раніше, та навіть зсуви в розвитку моди в бік більшої практичности в перші десятиліття ХХ сторіччя викликали позитивні зміни і в спорті.\nОсобливо активно ці зміни творила французька спортивна діячка Еліс Мійо, яка сама захоплювалася веслуванням, плаванням і хокеєм, а ще зібрала жіночу футбольну команду. Мійо палала ідеєю залучити до олімпійського спорту якомога більше жінок і 1917 року стала співзасновницею Жіночої спортивної федерації Франції, а згодом аналогічної міжнародної федерації. Активістка підтримувала французький рух суфражисток, бо була переконана, що надання жінкам права голосу примусить нарешті враховувати потреби жінок і жіночого спорту, для якого в її країні бракувало майданчиків.\nСаме Еліс 1921 року організувала перші в історії суто жіночі міжнародні змагання в Монте-Карло і назвала їх Жіночою Олімпіадою. Ігноруючи наполягання Мійо, Олімпійський комітет, який знову взяв на себе розробку програми Ігор, і Міжнародна асоціація легкоатлетичних федерацій (ІААФ) уперто відмовлялися додавати жіночу легку атлетику, тож не залишалося іншого вибору, крім як запустити Герейські ігри 2.0.\nП’єр де Кубертен, нагадаю, вважав такого роду «жіночі напів-Олімпіади непрактичними, нецікавими, незграбними й непристойними». Тимчасом новий турнір привернув увагу сотні спортсменок із п’яти країн — Франції, Італії, Швейцарії, Великої Британії та Норвегії. Уже наступного року кількість учасниць зросла втричі — цифри, яких Олімпійські ігри досягли на 15 років пізніше, а на той момент могли похвалитися 65 спортсменками.\nІ хоча основні види програми Жіночої Олімпіади — це були дисципліни легкої атлетики, учасниці змагалися також у гімнастиці, велоспорті, баскетболі, нетболі (споріднений із баскетболом вид спорту) та пушболі (щось на зразок гандболу, тільки з гігантським м’ячем). На зло скептикам Жіноча Олімпіада відбувалася чотири роки поспіль, а її сестринські Жіночі світові ігри (не плутати із сучасними Світовими іграми), які більше імітували формат Олімпійських і проходили раз на чотириріччя, проіснували до 1934-го, збираючи до 60 тисяч глядачів/-ок.\nНа Олімпіаді 1928 року в Амстердамі жіноча легка атлетика таки дебютувала, але обмежувалася п’ятьма видами, тоді як чоловіки мали 22. Таке рішення обурило Еліс, а британська збірна навіть вирішила бойкотувати змагання. Після цієї Олімпіади біг на 800 м зник із жіночої програми аж до 1960 року. У «Нью-Йорк Таймс» писали, що «навіть ця дистанція — надто складний виклик для жіночої сили. На фініш шість із дев’ятьох бігунок прийшли повністю виснаженими і попадали на землю. Декого довелося виносити з доріжки». Проте спортивна дослідниця Лінн Емері запевняє, що такі історії в медіа — перебільшення: за словами свідків тих подій, «бігунки не падали — кілька з них відійшли й лягли на землю не тільки через те, що їм треба було перевести дух, а й тому що були розчаровані поразкою». Подивіться хоча б якісь сучасні змагання з бігу і переконайтеся, що таке «валяння» після фінішу абсолютно типове для бігових дисциплін, і не лише жіночих.\nТехнічне журі Олімпійських ігор–1928 з єдиною жінкою в складі — Еліс Мійо\nУ 1934-му Мійо поставила ультиматум: робіть Олімпійські ігри рівними для всіх або віддавайте опіку над жіночим спортом Жіночій федерації. Врешті-решт ІААФ погодилася на розширення жіночого представництва на ОІ, але прогрес зробила мінімальний: 1948 року жінки мали дев’ять легкоатлетичних дисциплін — лише на три більше. Нині ж єдиний вид, у якому жінки не беруть участі, — ходьба на 50 км.\nІгри 1948 року в Лондоні запам’яталися й тим, що тут уперше олімпійське золото завоювала темношкіра спортсменка. Якби не Друга світова війна, це досягнення могло б статися й раніше. Американка Еліс Коучмен перевершила всіх у стрибках у висоту. Переможниця зустрілася з королівською сім’єю і гостювала на їхній яхті. Проте вдома, у США, ця медаль мало що для неї змінила: після святкового параду на її честь у рідному Олбані в штаті Джорджія, де її місце разом з іншими чорношкірими було відмежовано від решти, а мер міста відмовився тиснути їй руку, вона як не могла тренуватися разом із білими атлетками, так і надалі займалася окремо.\nЗате медаль чорношкірої Еліс Коучмен вплинула на інших. «У часи сегрегації люди не зізнавалися, що надсилали мені подарунки, — розповідала Еліс. — Я знала, що я з Півдня, а тому маю зробити все від мене залежне. Я зробила свій внесок у чорну спільноту, ставши однією з лідерок. Якби я поїхала на Ігри й провалилася, мого прикладу не наслідували б. Це надихнуло інших жінок працювати й боротися наполегливіше». Надалі кількість афроамериканок у збірній Штатів з легкої атлетики справді зросла, а зовсім скоро вони вже формували більшість команди.\nПерша темношкіра олімпійська чемпіонка Еліс Коучмен\nДруга хвиля: жінкам — права і торт\nФеміністичні зміни в спорті стали ще стрімкішими в другій половині ХХ століття. Тішитися, що тебе пустили на стадіон або дали акредитацію на змагання, вже було замало. Жінки прагнули доступу до гри не лише на спортмайданчиках, а й поза ними. Це стосувалося й доступу до механізмів впливу на рішення керівних органів та рівних можливостей для реалізації в спорті чоловіків і жінок.\nНад реалізацією обох цих пунктів працювала серед інших американська тенісистка, перша ракетка світу Біллі Джин Кінг, пізніше володарка 12 одиночних титулів Великого шлему й одна з найактивніших борчинь за права жінок та ЛГБТ+ спільноти в спорті. Коли на західний світ накотила друга хвиля фемінізму й американки вимагали ратифікувати поправку про рівні права (Equal Rights Amendment), Кінг у 1960-х почала вимагати рівних прав для тенісистів і тенісисток.\nЩо далі набирав обертів професійний теніс, то помітнішим ставав розрив між умовами й заробітком чоловіків і жінок у тенісі. Наприклад, відколи 1968 року в тенісі почалася так звана відкрита ера, найпрестижніший чемпіонат Великого шлему — Вімблдон — давав переможцеві £2000, а переможниця отримувала тільки 37,5 % від цієї суми — £750 (чоловікам стільки давали за вихід у півфінал). Заробити коштом кількости турнірів теж не вдавалося, бо суто жіночих змагань тоді не існувало: були або чоловічі, або змішані, де тенісисток часто-густо сприймали як другорядних учасниць і віддавали центральні корти й телевізійні трансляції головно чоловікам.\nУ 1970 році стало відомо, що призовий фонд для чоловіків на американському турнірі Pacific Southwest Championships увосьмеро перевищуватиме фонд для жінок, і терпець тенісисткам увірвався. Дев’ять спортсменок на чолі з Кінг влаштували бойкот турніру і натомість заснували власну серію змагань, попри погрози дискваліфікації з боку чиновників. «Я усвідомила, що хай там де це відбувається — в тенісі чи в бізнесі — де завгодно, це може запустити ефект доміно й у довгій перспективі допомогти всім», — пояснювала своє рішення одна з «оригінальної дев’ятки» Джейн Барткович.\nВ організації їм допомагала Ґледіс Гелдман, засновниця журналу «Світовий теніс» (World Tennis), яка підписала з тенісистками символічні контракти на 1 долар. Їхній перший старт — турнір Virginia Slims Invitational — успішно пройшов у Г’юстоні, а новий жіночий тур із 19 турнірами став підґрунтям для Жіночої тенісної асоціації (WTA), яку Біллі Джин Кінг заснувала 1973 року.\nДев’ятка тенісисток з однодоларовими купюрами, які запустили феміністичний переворот. Біллі Джин Кінг друга зліва у верхньому ряду\nТого ж таки 1973-го на Кінг чекала ще одна перемога поза кортом: US Open став першим турніром Великого шлему, який запропонував жінкам і чоловікам однакові призові — по $25 000 за перемогу. Здобувши тут титул за рік до того, Кінг отримала на 15 тисяч менше, ніж чемпіон Іліє Настасе — $10 000, і заявляла, що бойкотуватиме турнір, якщо організатори не підуть на кардинальні зміни. З 2007 року всі ґренслеми платять порівну, останнім цей розрив у призових скасував Вімблдон.\n«Усі думають, що жінки мають бути в захваті, коли отримують крихти, — досі дивується американка. — Я хочу, щоб жінки мали і торт, і глазур, і вишеньку на ньому». Щоб здобути цю вишеньку, Кінг погодилася на ще один ризик — зіграти в матчі, який увійшов в історію як «битва статей». У 1973 році (так, для неї рік видався насиченим) 29-річна тенісистка прийняла виклик 55-річного експершого гравця світу Боббі Ріґза, який раніше в подібному матчі обіграв іншу топ-спортсменку Марґарет Корт. Ріґз відверто зневажав жіночий теніс і заявляв, що «місце жінок — у спальні й на кухні. В такому порядку».\nХоча Кінг усвідомлювала несерйозність суперника, вона сприйняла це шоу, на яке перетворився і матч, і вся піаркампанія, що йому передувала, як можливість максимально популяризувати жіночий теніс. Для цього їй, звісно, треба було перемогти. «Я думала, якщо програю, це поверне нас на 50 років назад», — переживала Кінг за репутацію жінок у тенісі. І перемогла на очах у 30-тисячної арени і 90 мільйонів телеглядачів/-ок.\nЗгодом Кінг заснувала власний журнал, благодійний фонд та ще низку проєктів і кампаній на підтримку жінок. А 1977-го була в перших рядах феміністичної естафети вогню на підтримку першої Національної жіночої конференції в Г’юстоні.\nПоки тенісистки боролися за кращі можливості, в окремих видах спорту жінкам ще доводилося виборювати право на існування. У 1960-х атлеток досі переконували, що біг на довгі дистанції шкідливий для їхнього здоров’я. Увагу до цієї проблеми привернув учинок американки Катрін Швітцер. У 1967 році бігунка стала першою жінкою, яка офіційно взяла участь у знаменитому Бостонському марафоні, хоча на той час це було заборонено. Швітцер не видала себе одразу, бо під час реєстрації замість імені за звичкою вказала лише ініціали.\nТа вже посеред дистанції один з організаторів марафону Джок Семпл намагався наздогнати її й зірвати номер, прикріплений до одягу, з криками: «Забирайся до біса з мого забігу!» Вирватися Катрін допомогли тренер і її хлопець, який теж брав участь у марафоні, — і вона таки змогла фінішувати. Хоча дорогою Семпл, який потім їхав поряд в автобусі для організаторів, вигукував їм із вікна: «У вас будуть ве-е-ели-и-икі проблеми!» За що отримав у відповідь кілька середніх пальців і нецензурних вигуків від інших учасників.\nРозлючений організатор Бостонського марафону намагався виштовхати Швітцер\nСпершу ці проблеми таки були, і Швітцер дискваліфікували з Аматорського спортивного союзу, та завдяки її зусиллям через п’ять років Бостонський марафон офіційно дозволив жінкам брати в ньому участь. У 1973 році замість поштовхів у спину Семпл підійшов до бігунки перед стартом і побажав удачі. Швітцер розповідала, що вони навіть стали друзями. А 1984-го жіночий марафон з’явився в програмі Олімпійських ігор у Лос-Анджелесі.\nЩоб переконувати спортивний світ у значимості й компетентності жінок, доводилося ось так вриватися на «чоловічу» територію й змушувати визнавати, що упередження, до яких усі звикли, не відповідають дійсності. Гучно і яскраво, як Кінг і Швітцер, дала знати про себе і таких жінок, як вона сама, Трейсі Едвардс. У 1989-му британська яхтвумен стала лідеркою першого повністю жіночого екіпажу в навколосвітніх перегонах Whitbread. На човні під назвою «Мейден», який вони самотужки відреставрували, спортсменки несподівано для критиків виграли два етапи гонки й посіли друге місце у своєму класі. Як зізнавалася Едвардс, ця подія зробила з неї феміністку, хоча раніше вона сахалася цього слова. До початку запливу колеги й медіа ставилися до шансів Едвардс і компанії вкрай скептично, а подекуди глузливо й навіть агресивно. Та за кілька місяців, які засвідчили вправність команди, ставлення кардинально змінилося. Хоча вони не перемогли в загальному заліку, на фініші їх зустрічали як героїнь, ледь звертаючи увагу на переможців. Пізніше Трейсі нагородили званням «яхтсмен року» — його вперше отримала жінка.\nЖінки при владі: осяяння після 87 років застою\nПендель у питанні гендерної репрезентації на Олімпіаді й далі був конче потрібний. Аж 1988 року в Сеулі частка жінок-учасниць Олімпійських ігор нарешті перевалила за чверть — 2194 із 8391; за 40 % — 2004 року в Афінах (4329 із 10625). А Ігри–2012 у Лондоні стали першими, де жінки були представлені абсолютно в усіх видах спорту — завдяки їхньому офіційному поверненню в боксі, та в абсолютно всіх національних збірних — завдяки тому, що Саудівська Аравія зняла заборону на участь жінок в Іграх, та завдяки дебюту спортсменок з Брунею й Катару. Крім того, напередодні Ігор багато спортивних організацій, зокрема ФІФА й Міжнародна федерація важкої атлетики, дозволили жінкам виступати в хіджабах, що відчинило двері більшій кількості спортсменок-мусульманок. У 2017-му хіджаб дозволили й у баскетболі.\nЯкщо Олімпіада в Токіо таки відбудеться 2021 року, то організатор(к)и очікують, що вона буде найбільш гендерно збалансованою в історії — 48,8 % учасниць із прогнозованих 11 091 осіб.\nДовгоочікувані зміни стали наслідком нової гендерної політики Міжнародного олімпійського комітету в 1980–1990-х роках. Зокрема, 1981 року новообраний очільник МОК, іспанець Хуан Антоніо Самаранч, на конгресі в Баден-Бадені добився дозволу на те, щоб право членства в комітеті вперше за 87 років від його заснування мали жінки. Місця отримали двоє — венесуелка Флор Ісава Фонсека та фінка Пірйо Хаґман. Решта 70 були чоловіки.\n«Вони й привітання змінили. “Леді та джентльмени...” Уявляєте! — розповідала про цей переворот Фонсека. — Та на цьому я не заспокоїлася. У МОК є виконавчий комітет, я сказала собі, що потраплю туди, і почала над цим працювати». Свою обіцянку вона стримала. Через дев’ять років Фонсека виборола місце у виконкомі, хоча була кандидаткою й раніше, і знову першою серед жінок. Уже за рік комітет ухвалив не додавати до олімпійської програми нові види спорту, у яких не передбачено участь жінок. Фонсека дожила до 99 років, залишаючись почесною членкинею МОК. Померла знакова для олімпійського руху венесуелка недавно — 25 липня 2020-го.\nУ 1997 році колишня американська веслувальниця, призерка Олімпіади Аніта Дефранц стала першою віцепрезиденткою комітету. Поки що це найвища посада в МОК, яку обіймали жінки. Через 20 років потому Дефранц обрали знову. З її ініціативи 2000 року комітет випустив резолюцію, у якій закликав усі структури, які входять до МОК, створити умови для того, щоб жінки займали щонайменше 20 % посад, пов’язаних з ухваленням рішень. Ще Аніті Дефранц завдячують появою в олімпійській програмі жіночого футболу 1996-го (ще до віцепрезидентства) та правом Лос-Анджелеса проводити ОІ–2028.\nПерша віцепрезидентка МОК, адвокатка запровадження квот Аніта Дефранц\nА проте в усій олімпійській програмі лише дві жінки очолюють міжнародні спортивні федерації: іспанка Марісоль Касадо відповідає за тріатлон, британка Кейт Кейтнесс — за керлінг.\nТака сама біда з менеджерськими, зокрема тренерськими й суддівськими, посадами мало не в усіх видах спорту. Вони часто лишаються за кадром або десь на задньому плані, на відміну від спортсменів/-ок, тому так само непомітною виявляється й нерівність. Хоча саме на цих особах лежить левова частка відповідальности за людей на передньому плані.\nЗгідно зі звітом МОК, на останніх літніх Олімпійських іграх у Ріо жінки становили тільки 11 % тренерів/-ок і 29 % суддів, а за даними Sydney Scoreboard Global Index — 19 % у керівних органах спортивних федерацій.\nНевирішені проблеми: треба більше батутів і менше насильства\nОдна з головних проблем, яка залишається в жіночому спорті, — величезна фінансова прірва. Йдеться передусім про більш комерційні види спорту та можливість заробляти на своєму імені коштом рекламних контрактів і просування власного бренду. Найприбутковіший у цьому аспекті теніс, багато в чому завдяки «батуту», який 40 років тому встановила для наступних поколінь Біллі Джин Кінг. Лише двоє жінок потрапили до топ-100 останнього рейтингу найбагатших спортсменів/-ок за версією «Форбс», і обидві — тенісистки: японка Наомі Осака (29-те місце, $37,4 млн) і американка Серена Вільямс (33-тє, $36 млн). Їхній колега, тенісист Роджер Федерер, очолює список зі $106,3 млн. За історію існування цього рейтингу до нього не потрапляла ще жодна спортсменка, яка представляла б не теніс.\nДискусії навколо різниці в зарплатах і гонорарах постійно точаться в популярних командних видах спорту, зокрема футболі й баскетболі, а також у професійному боксі. Галасу наробила ситуація з жіночою збірною США з футболу, яка нині найуспішніша у світі і торік виграла вже четвертий мундіаль, але заробляє менше за колег-чоловіків, які на останній чемпіонат світу навіть не кваліфікувалися. У 2019-му спортсменки подали в суд на Федерацію футболу США за дискримінацію за гендерною ознакою, зокрема в оплаті праці. Чоловіча збірна в цьому конфлікті підтримує колежанок. Президент федерації Карлос Кордейро подав у відставку в березні після хвилі обурення, яке викликала його заяву, нібито жінки й чоловіки «не виконують рівнозначну роботу, що потребує рівнозначних умінь, зусиль і відповідальности». Однак у травні 2020-го суд не задовольнив позов футболісток, і команда подала апеляцію.\nЗагальний призовий фонд останнього жіночого чемпіонату світу з футболу складав $30 млн, що менше, ніж сума, яку отримує одна команда-переможниця чоловічого мундіалю — $38 млн (загальний фонд — $400 млн). Пояснення дуже просте, як і з порівнянням статків НБА й ВНБА (жіночої версії НБА) або гонорарів будь-якого хоч трохи відомого боксера з найуспішнішими жінками в боксі — Сесілією Брехус, Кларессою Шилдс чи Кеті Тейлор, чиї імена багато хто, може, ніколи й не чули. Чоловічий футбол мегапопулярний і існує на такому рівні набагато довше, ніж жіночий, тому й для розкрутки в нього було куди більше часу та можливостей. Якби ми жили в трохи рівнішому світі й ЧС серед жінок уперше з’явився б не 1991 року, а 1930-го, як у чоловіків, то й порівнювати було б що.\nТа завдяки зростанню популярности жіночого футболу фінансову винагороду наступного ЧС планують збільшити вдвічі. Згідно з ФІФА, Чемпіонат світу–2019 установив свій рекорд — понад мільярд переглядів загалом і 82,18 млн під час фіналу між США й Нідерландами, що більш ніж удвічі вище, ніж на минулому чемпіонаті.\nДо слова про медіа, тут теж роботи сила-силенна. За даними ЮНЕСКО, лише 4 % спортивних матеріалів у ЗМІ присвячено жінкам. І навіть ця мізерна кількість часто фокусується не на спортивних досягненнях, а на обговоренні зовнішности й стосунків атлеток, рясніє мовою стереотипів і об’єктивації. Жінки з’являються в ролі експерток у медіа тільки у 20 % випадків, а 90 % спортивних журналістів/-ок і ведучих — чоловіки.\nВ Україні траплялися випадки, коли жінкам відмовляли в акредитації на футбольні матчі. А два роки тому, коли на Львівському медіафорумі мова зайшла про жінок, котрі пишуть про футбол, головний редактор журналу «Футбол» Артем Франков видав таку думку: «Зустрічав я жінок, розумніших за чоловіків, правда, не так часто, як хотілося б. Але тут є глобальна відмінність, яка стосується не лише футбольної журналістики. Жінка має залишатися жінкою. Я сам прокляну жінку, якщо для неї дім, сім’я, діти не будуть на першому місці. А ось для мужика на першому місці має бути робота. І в цьому фундаментальна відмінність». Ну, і в тому, що «раз на місяць вони не можуть працювати». Такі старомодні сексистські «замашки» в українській журналістиці — річ далеко не поодинока.\nПомалу в спорті, зокрема жіночому, з’являється тенденція до викорінення культури насильства, яке засіло міцно й глибоко. Після справи Нассара дедалі частіше почали викривати сексуальні домагання. З меншою охотою, але все-таки спортивна спільнота визнає, що настав час відмовлятися нарешті від психологічного й фізичного насильства на тренуваннях. Цьому присвячено свіжий звіт Human Right Watch про проблему дитячого аб’юзу в господині наступних Олімпійських ігор Японії. У ньому розглянуто, зокрема, вплив мілітаризму, різні види гарасменту, які переживає японська молодь, безпорадність спортсменів/-ок, які з цим стикаються, та законодавчі прогалини, які дозволяють цьому тривати.\nДо вже чисельного ряду скандалів, пов’язаних із насильством, додалися справи збірних з гімнастики Швейцарії та Великої Британії: дівчата й жінки заговорили про токсичну атмосферу, у якій їм доводилося або досі доводиться тренуватися. І всюди типовий набір — булінг, жбурляння предметами, биття, ігнорування травм, надміру сувора заборона на їжу та/або напої тощо.\nПро останнє історій теж дедалі більше: що не новина, то зізнання якоїсь спортсменки про боротьбу з харчовими розладами. Особливо це поширено у творчих видах спорту, наближених до танців і балету, як-от гімнастика, фігурне катання, де останнім часом панує схибленість на малій вазі й худорлявості, хоча вони не унікальний ключ до успіху і якости виконання елементів — замість продуманої індивідуальної дієти, адаптованої під особливості й потреби організму кожної спортсменки.\nНещодавно таким досвідом поділилася колишня українська фігуристка Адель Танкова, яка на Олімпіаді–2018 представляла Ізраїль. Вона розповіла, що зіткнулася з булімією, коли в 14 років почала набирати вагу (це абсолютно природний процес), і дізналася, що позбутися «зайвого» можна, викликавши нудоту після прийому їжі: «Я подумала: як це круто, реально — їси й не товстішаєш... Спочатку це було один раз на тиждень, потім 2, 3, 4 і так далі. І після кожного зриву я собі казала: все, це останній. Однак ні, просто так цього не позбутися. Булімію й анорексію можна назвати залежністю, це як наркотик... В одному з останніх шоу я так виснажила свій організм, що почала важити 40 кг... І найгірше те, що мені подобалося, я відчувала кайф, коли мені говорили: “Ти така худа”. Мені подобалося, що видно кістки, що була легкість». Вийти з цього стану Адель допоміг психотерапевт, якого вона знайшла в інтернеті і який порадив їй дієтолога, та те, що вона нарешті наважилася розповісти про проблему рідним.\nТо що досі заважає жінкам у спорті?\nЦе далеко не вичерпний список системних перешкод, поширених проблем та, навпаки, досягнень і зрушень у жіночому спорті. І далеко не останній. Хоча тепер спортсменки й інші жінки, пов’язані зі спортом, мають те, чому їхні попередниці могли б позаздрити сто, п’ятдесят чи й один рік тому, жіночий спортивний потенціал досі не розкрито вповні. Отож інтрига, як саме трансформується світ спорту, коли буде виправлено різні нерівності, залишається.\nСтереотипні уявлення про гендерні ролі в спорті\nСторітелінг: позитивні приклади історій жінок у спорті, зокрема у видах, які стереотипно вважаються «чоловічими» (єдиноборства, силові види, командні ігрові види, авто- й мотоспорт тощо), та чоловіків, які теж долають гендерні стереотипи, у медійному й артпросторі, у навчальних процесах (освітні й спортивні заклади, самоосвіта)\nОрганізація освітніх і розважальних заходів, лекцій, семінарів, екскурсій, тренінгів, майстер-класів із залученням спортсменок і спортивних експерток (або присвячені їм)\nОсобистий приклад: якщо ви або ваші знайомі займаються спортом, не соромтеся ділитися досвідом і розпитувати про досвід інших\nГендерно збалансоване висвітлення й організація спортивних подій\nЗасудження дискримінації й сексистських висловлювань — як публічне, так і в повсякденні\nЗабезпечення свободи в дитячому спорті: у виборі занять керуватися передусім бажанням дитини, розповідати про спорт без нав’язування категорій «для дівчаток»/«для хлопчиків» + заохочувати змішані спортивні ігри (тобто не розділяти дівчат і хлопців, якщо такої потреби немає*)\nРекламні й інформаційні кампанії\nШироке дослідження гендерних питань у спорті шляхом опитування\n* Залежить від особливостей окремих видів спорту.\nОбмежений доступ до занять спортом/змагань\nЗаповнення гендерних пробілів: врівноважити кількість жіночих і чоловічих дисциплін у змаганнях\nВрахування гендерного балансу в розподілі коштів, формуванні календаря турнірів та надання годин/місць для тренувань жінок/дівчат і чоловіків/хлопців\nРозвиток клубної системи, що допомагає менше залежати від управління й розподілу фінансування «згори» та брати ініціативу в свої руки: самоорганізація людей задля створення й роботи власних спортивних клубів і об’єднань (навіть суто жіночих, якщо відчуваєте, що їх замало, або змішаних)\nСтворення й набір до жіночих команд при чоловічих клубах/організаціях, які вже існують (як-от футбольний «Вольфсбург» у Німеччині)\nПошук і надання грантів, спонсорства та створення спеціальних програм для підтримки жінок (або чоловіків, якщо ситуація протилежна), які мало представлені в певних видах спорту + програми обміну й виїзди на збори до інших країн\nКраудфандинг і доброчинні акції для збору коштів на тренування та обладнання\nЯкщо незалежно існувати та самостійно шукати умови для тренувань і фінансування проблематично — вимагати рівних прав у керівництва, звертатися по допомогу до громадськости, розповідати про проблему в медіа\nНадання дозволу на виступ з покритою головою й у закритому одязі жінкам, які змушені це робити або роблять з власної волі через релігійні переконання\nСкасування заборони на заняття, участь і відвідування спортивних заходів, де вона ще існує, + запровадження санкцій проти організацій (або держав, якщо проблема настільки масштабна), які порушують права жінок\nНормалізація й поширення культури насильства\nНе замовчувати насильство (навіть якщо воно сталося давно): повідомляти про такі випадки в поліцію, звертатися по допомогу до громадських організацій, тренерів/-ок, керівних осіб (якщо довіряєте їм), телефонувати на гарячі лінії: з попередження домашнього насильства й гендерної дискримінації — 0 800 500 335 або 116 123 (з мобільного), дитячу — 0 800 500 225 або 116 111 (з мобільного) + розповісти про ситуацію близьким людям, а якщо хочете надати цьому розголосу й застерегти більшу кількість людей від зв’язку з певними особами, то й ЗМІ\nСтворення організації, яка опікуватиметься розглядом справ про насильство в спорті і надаватиме відповідні консультації й допомогу (як-от американський Safe Sport або Canadian Sport Helpline і Investigation Unit у Канаді)\nЗапровадження чітких норм щодо тренувального процесу й політики нетерпимости до насильства в спортивних організаціях: зобов’язати повідомляти про випадки насильства, прописати заборонені дії, які входять в означення «насильство», процедуру розгляду й реагування на заяви, порядок дій, ступені покарання й терміни відсторонення від роботи/занять спортом/участи в змаганнях залежно від тяжкости злочину + інформування спортсменок/-ів про способи отримання допомоги й забезпечення вільного доступу до цієї інформації\nПроведення семінарів і тренінгів для спортсменів/-ок, тренерів/-ок, батьків та інших на тему безпечного спортивного середовища, ненасильницьких методів тренування й спілкування, як ідентифікувати різні види насильства\nРетельний відбір тренерського складу: обов’язкова атестація з певною періодичністю, що, зокрема, має оцінювати готовність тренера/-ки до роботи без гарасменту\nСексуальна освіта (у навчальних і спортивних закладах та вдома, якщо є така можливість)\nЗабезпечення професійної психологічної підтримки або самостійний пошук спеціаліста/-ки\nРекламні й інформаційні кампанії, медійні матеріали на цю тему\nНадміру жорсткі вимоги до зовнішнього вигляду й ваги спортсменок\nУпровадження індивідуального підходу до розробки дієти залежно від особливостей кожного організму й виду спорту\nЗабезпечення консультацій із професійним дієтологом/-инею або самостійний пошук спеціаліста/-ки\nІнформування й вивчення особливостей змін в організмі жінок і чоловіків, особливо в пубертатний період, з чим вони пов’язані та як на них реагувати, щоб не нашкодити здоров’ю й не втратити спортивні навички\nЗміщення акцентів у підготовці, висвітленні й сприйнятті спортсменок із зовнішнього вигляду й ваги на їхні навички\nБодіпозитивні приклади успішних спортсменок із різною будовою тіла в медіа (зразок — проєкт Body Issue від ESPN) + висвітлення історій боротьби спортсменок із харчовими розладами\nРозрив у заробітку спортсменок і спортсменів\nПопуляризація жіночого спорту й поступове викорінення стигм\nЗабезпечення й вимога рівної оплати праці та рівних призових там, де це можливо (якщо їх встановлює одна й та сама організація/турнір)\nПроведення гендерного бюджетного аналізу\nНавчання спортсменок і спортивних діячок (самостійне або за допомогою курсів, семінарів, лекцій і т. д.) у сферах бізнесу, менеджменту, маркетингу й PR + навпаки, заохочення представників/-ць цих сфер працювати з жіночим спортом\nЗбільшення кількости жінок на менеджерських посадах\n«Скляна стеля» в ієрархії\nЗапровадження квот у керівних органах\nОрганізація конференцій, форумів, семінарів та інших форм обміну досвідом і отримання нових знань для виховання жіночого лідерства у спорті, а також гендерної чутливости в роботі організацій\nЗаснування власних об’єднань і проєктів для надання права голосу жінкам, у яких його немає (або його просто не чують), та формулювання пропозицій і планів для розвитку спорту з урахуванням потреб жінок\nНетерпимість до сексизму на робочому або потенційному робочому місці та у вчинках/політиці керівництва — відповідати на подібні ситуації зауваженнями, скаргами й публічним розголосом\nПопуляризація історій успіху спортивних лідерок\nНизька репрезентація та об’єктивація жінок у медіа\nЗалучення до спортивної журналістики більшої кількости жінок, зокрема завдяки програмам стажування й справедливому конкурсу на посади\nНадання вільного доступу до висвітлення спортивних подій\nВстановлення принципового пріоритету якости й репутації медіа над кількістю переглядів, відомого також як повага до аудиторії\nВикористання популярних платформ для просування менш розкручених тем і спортсменок та поступового гендерного врівноваження змісту\nСтворення власного контенту та/або медіа для охоплення ігнорованих подій і персоналій\nЗасудження й відмова від сексистських матеріалів і заголовків\nУпровадження гендерно-чутливої редакційної політики\nДжерела фото: ISNA, Getty Images, ON’ Media, Houston Post, Los Angeles Times\n Pausanias, Description of Greece. Book 5.1–15.\n Mary Leigh, Pierre de Coubertin: A Man of His Time. — Quest.\n Athanasios Tarasouleas, Stamata Revithi, "Alias Melpomeni". — Olympic Review.\n Class of 2013: Charlotte Cooper Sterry. — International Tennis Hall of Fame.\n Linda K. Fuller, Female Olympians: A Mediated Socio-Cultural and Political-Economic Timeline.\n Martin Polley, Sport, Gender and Sexuality at the 1908 London Olympic Games. — Routledge Handbook of Sport, Gender and Sexuality.\n Brian Blickenstaff, Throwback Thursday: How a French Feminist Staged Her Own Games and Forced the Olympics to Include Women. — Vice.\n David Owen, The Suffragettes of Sport — Alice Milliat and the rebel pioneers of 20th century women’s athletics. — Inside the Games.\n Lynne Emery, An Examination of The 1928 Olympic 800 Meter Race For Women. — California State Polytechnic University.\n Jere Longman, How the Women Won. — New York Times.\n Adam Lincoln, The women who changed tennis: Why the 'Original 9' matter to the WTA. — WTA.\n Sarah Mervosh and Christina Caron, 8 Times Women in Sports Fought for Equality. — New York Times.\n Jesse Greenspan, When Billie Beat Bobby. — History.\n Kathrine Switzer, The Real Story of Kathrine Switzer’s 1967 Boston Marathon.\n Maria Elena Mendoza, Flor Isava, Una mujer fuera de serie.\n IOC Gender Equality Review Project.\n Johanna Adriaanse, Women are missing in sport leadership, and it’s time that changed. — The Conversation.\n Highest-Paid Athletes in the World. — Forbes.\n USWNT lawsuit versus U.S. Soccer explained: Defining the pay gaps, what's at stake for both sides. — ESPN.\n Women Make the News 2018. — UNESCO.\n Зоя Красовська, Сексизм на Львівському медіафорумі: що відбулося насправді і що з цим робити. — Детектор Медіа.\n “I Was Hit So Many Times I Can’t Count”: Abuse of Child Athletes in Japan. — Human Rights Watch.


Печений буряк з часником. - Levik Sweet\nВи любите печені бурячки? Я донедавна буряк не їла взагалі. Якось мені не смакувало. А от моя прабабця дуже любила цукрові. Вони були білі всередині і дуже солодкі. Бабуся мала величезний погріб, вона називала його просто ямою. Згори це був просто дерев’яний дах і в нас, малих, складалося враження, що сам будинок з вікнами та дверями був схований під землею. Там пахло вогкістю, землею і було темно та страшно. У холодній та вогкій темряві ховалися буряки. Під весну їх під’їдали миші та щурі. Хоч лишалося городини на той час у ямі дуже мало. Бурячки перебиралися, пошкодженими годували худобу, а цілі – просто варили. По кілька годин:) Бабуся була старенька і часто забувала на плиті каструлі і йшла теревенити з сусідками. Тоді в хаті пахло смаженими буряками. Відтоді в мене єдина асоціація з буряками – запах паленого:) А от ці, навпаки – мають – неперевершений запах, коли їх запікаєш! Адже тут і часничок, і чебрець, і оливкова олія! Суцільна користь для організму! Буряк і часник – це класично-смачне поєднання.Отже, нумо готувати!\n3 середніх буряки\n3 столових ложки оливкової (або іншої рослинної) олії\nвиноградний оцет, сіль, перець – за смаком\nВимийте буряки. Якщо молоді – кладіть прямо зі шкіркою. Якщо старі – зніміть її.\nПоріжте на восьмушки. Тобто четвертинки ще раз навпіл:)\nРозберіть часник на зубки, почистіть.\nУ форму покладіть буряки, часник, чебрець, приправте олією, оцтом, сіллю та перцем. Накрийте з верху фольгою та поставте у духовку приблизно на годину. За годину зніміть фольгу і запікайте ще 10 хвилин.\nСтрава готова! Можете їсти так, можете приготувати такі ось бутерброди з фетою або вершковим сиром. Намастіть ним чорний хліб, покладіть буряк, часник, ожина – за вашим бажанням.\nбуряк запікати просто часник


Суд арештував звільненого голову Кіровоградщини – із заставою в 10 млн грн — 5 канал\nАндрій Балонь Андрій Балонь / Facebook\n27.06.2020 11:33 Читайте по-русски\nДля спільника Андрія Балоня розмір застави встановили удвічі менший – 5 млн грн\nВищий антикорупційний суд арештував тепер уже колишнього голову Кіровоградської обласної адміністрації Андрія Балоня та його співучасника – посадовця цієї ж ОДА. Про це інформує прес-служба САП.\nФеміда частково задовольнила клопотання прокурора. Тож посадовцям обрали запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із альтернативою застави: для ексочільника області Андрія Балоня – у 10 млн грн, а для його спільника – на половину менше.\nНагадаємо, колишнього керівника облдержадміністрації та його пособника викрили на вимаганні хабаря на суму майже 2 млн грн. Отримали посадовці лише частину грошей. За даними Служби безпеки, у червні був перший транш – 100 тис. грн. Під час передачі другого – 250 тис. грн – керівника ОДА та його спільника затримали.\nЗа даними слідства, той разом зі ще одним посадовцем своєї адміністрації вимагав гроші в керівників контролюючих структур регіону. Після інциденту президент України відправив голову Кіровоградщини у відставку.\nхабар облдержадміністрація (ОДА) Антикорупційний суд суд Андрій Балонь застава Кропивницький


В Одесі в рамках заходів з забезпечення правопорядку 2 травня до відділків поліції було доправлено для встановлення обставин 40 осіб. Про це повідомили в прес-службі Нацполіції в Одесі.\n"Станом на 16:00 на Куликовому полі затримано 5 людей, які намагались прорватися крізь очеплення правоохоронців. Деякі з них вигукували антиукраїнські лозунги", - йдеться в повідомленні.\n"На вул. Дерибасівській затримано хлопця із вибуховим пристроєм, схожим на димову шашку. В районі Соборної площі між 4 людьми виник конфлікт, усіх чотирьох доправили у відділок поліції. На вул. Грецькій затримали двох хлопців із газовими балончиками", - повідомили у прес-службі.\nОкрім того затримано жінку, яка начебто роздавала листівки, та чоловіка з георгієвською стрічкою.\nЯк інформував 5.ua, 2 травня навколо Куликового поля в Одесі зібралось близько сотні людей. Більшу частину дня туди нікого не пускали: шукали вибухівку. Згодом неподалік помер літній чоловік - йому стало зле. Загальну ж ситуацію в місті прокоментувала чільниця Нацполіції Хатія Деканоідзе.


Шукайте індекс Укрпошти за адресою Колодрібка - Заліщицький район - Тернопільська область - Україна. Ми регулярно оновлюємо дані з надійних джерел і працюємо над поліпшенням якості наданої інформації.\nДодавайте індекс Колодрібка у вибрані. Просто клікніть по знайденому індексу Колодрібка і він буде показаний на головній сторінці сайту!\nКолодрібка індекс Укрпошти 48662\nДізнатися свій поштовий індекс, або знайти свій будинок на карті. Колодрібка і поштові індекси до ваших послуг.\nВи переглядаєте: Поштові індекси України. Поштові індекси міст і індекс за адресою Колодрібка.\nДаний сайт містить не тільки поштовий індекс Колодрібка - він заповнений іншими речами, втому числі і складніших.\nПотрібно уточнити свій вибір, щоб отримати індекс Колодрібка, Заліщицький район, Тернопільська область, адреси поштових відділень, вулиці на карті.


Головна Здоров'я\tЯк правильно вживати бджолиний пилок: частота, дозування\n14/11/2019 32 Переглядів\nКвітковий пилок – унікальний продукт, багатий на мікро- та макроелементи, вітаміни. По кількості нутрієнтів пилок навіть корисніше за мед. Але бджолиний пилок – специфічний продукт. Потрібно знати чимало нюансів для його правильного вживання. Наш сайт Mamabook підкаже, як правильно приймати бджолиний пилок, аби не нашкодити, а дійсно укріпити власне здоров’я.\nПилок розпочинає активовуватися ферментами слини – тільки так ви отримаєте максимальну користь від його вживання. Не варто запивати пилок рідинами (водою, чаєм чи соком). Його можна змішати з будь-яким видом меду. При взаємодії з медом підсилюється користь від пилку. Оптимальна пропорція прийому – це 1 ч.ложка пилку, змішана з 1 ч.ложкою меду.\nВізьміть цю масу в рот, потримайте 1-2 хвилини, доки мед повністю не розчиниться. Вживають пилок натщесерце – мінімум за 30 хвилин до прийому сніданку.\nЯкщо ви лікуєтеся від упадку сил, анемії, безсоння, тривалого стресу, то пилок можна приймати по 2 рази протягом дня. Так дуже швидко можна підвищити рівень гемоглобіну, нормалізувати формулу крові. Для дітей дозу потрібно ділити навпіл: тобто по 0,5 ч.ложки пилку та 0,5 ч.ложки меду.\nРекомендований курс лікування пилком – 3 тижні. Повторний курс можна проходити з урахування вашого стану або притримуватися класичної схеми: 4 курси на рік.\nДитячі віршики про Новий рік для найменших діток 3-4 років


Уряд декларує настільки незрозумілу економічну політику, що жоден інвестор не буде вкладати гроші в нашу країну — Голуб | Громадське радіо\nMarch 6, 2021, 11:36 AM 2021-03-06T13:52:38\nУряд Дениса Шмигаля опублікував Національну економічну стратегію до 2030 року.\nАвтори стратегії ставлять за мету за 10 років подвоїти ВВП України. Звідки ці цифри? Говорили з Владиславом Голубом, народним депутатом України VIII скликання.\nВладислав Голуб: Я сказав би, що ця стратегія — «вода», яка не підкріплена жодними нормальними розрахунками. Це просто набір літер, які не мають під собою жодного економічного підґрунтя. У мене шок від того, що я прочитав у цій стратегії.\nУ «стратегії Україна 2030» заплановано, що ВВП до 2030 року зросте приблизно вдвічі — це достатньо неамбітно. Станом на зараз ВВП України — це десь 142 млрд доларів. Тобто до 2030 ми хочемо отримати 280 мільярдів доларів. Польща уже станом на зараз має ВВП 580 млрд доларів. Виникає питання — ми ставимо перед собою якісь амбітні цілі, які дозволять нам дійсно розвивати країну, а не пасти задніх? Інакше більшість населення України просто переїде жити в Польщу. Це абсолютно нефахові розрахунки, цифри, які ні про що не говорять. Уряд декларує настільки незрозумілу економічну політику, що жоден інвестор не буде вкладати гроші в нашу країну.


Директора «Луцькводоканалу» оштрафували без його вини?\nсреда, 14.04.2010 13:32 552 0\nМинулого тижня деякі волинські Інтернет-видання розповсюдили інформацію з посиланням на прес-службу Державної екологічної інспекції у Волинській області про те, що забруднюючих речовин у стічних водах на КП «Луцькводоканал» екологи не виявили, проте директора оштрафували. КП «Луцькводоканал» пропонує читачам своє роз’яснення з цього приводу, повідомляє Волинська правда.\nЗа повідомленням прес-служби Держекоінспекції, директора водоканалу було притягнуто до адмінвідповідальності у вигляді штрафу згідно зі статтею 47 КУпАП та статей 19, 23 та 65 Кодексу України «Про надра», нібито через несвоєчасне продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами з метою видобутку підземних прісних вод із п’яти водозаборів для водопостачання міста Луцька.\nПроте, на жаль, в нашій державі працівники різних контролюючих служб не беруть до уваги те, що отримання підприємствами усіляких дозволів, ліцензій для здійснення своєї безпосередньої діяльності не завжди може залежати від них самих.\nУ цьому випадку несвоєчасне продовження терміну дії ліцензій «Луцькводоканалом» сталося саме з незалежних від підприємства причин. Адже документи на продовження терміну їх дії у Геоінформ України та Мінприроди водоканалом були подані ще півтора роки тому. Однак із незрозумілих причин КП «Луцькводоканал» не отримало від столичних структур ні відмови, ні прийняття цього подання. Іншими словами, ці подання продовжують лежати там без руху.\nЧому так сталося – це вже питання не до «Луцькводоканалу», директор якого просто став заручником такої ситуації. Хочеться сподіватися, що надалі подібні бюрократичні тяганини з усілякими непорозуміннями більше не повторюватимуться.\nТеги: луцькводоканал директор штраф


Віктор Андрухів: «Human» – це перший претендент від Дніпропетровщини на те, аби рухатися у професіонали» | АФУ, Інтерв'ю | Асоцiацiя футзалу України - офіційний сайт / Futsal Association of Ukraine - official page\n– Базовим турніром у нас є чемпіонат області. Матчі проходять у Дніпрі, однак, представників нашої області вистачає у багатьох лігах. Є навіть об’єднана команда з Запоріжжя – «ЗАПОРІЖПРОМГРУП-ЛАД». У цього турніру є ще історична назва – «Libertad». Чотири роки тому у нашому місті було декілька інших організацій, які проводили футзальні змагання паралельно з асоціацією. Просто були команди, майданчики та організатори. Ми поставили перед собою мету, аби все це об’єднати. Провели збори з найактивнішими організаторами, під час яких домовилися проводити ці змаганням спільно під егідою АФДО та за календарем АФУ. Це статусність, потенційна можливість себе проявити на всеукраїнських аматорських турнірах. Хлопців зацікавила така перспектива. Також у наших змаганнях ми пропонували кваліфікований арбітраж. Загалом, скажу, що у нас проводяться щотижневі курси підвищення кваліфікації арбітрів під головуванням Олега Іванова. Загалом, з того часу як ми об’єдналися – було вирішено зберегти історичну назву головних турнірів – «Libertad». Інші організації за рік-два також перейшли під наше крило, оскільки всі розуміли, що за одні й ті самі гроші ми пропонуємо значно більш серйозний пакет послуг: рівень організації, відеозйомки, арбітражу і так далі. Нині ми маємо десять ліг. У кожній з них беруть участь 8-10 команд. Обов’язковою є відеотрансляція матчів у Суперлізі, Першій та Другій лігах. Ми робимо різноманітні нарізки найкращих моментів за підсумками кожного туру. Також маємо текстові огляди поєдинків. У будь-якому випадку, ти можеш прочитати кілька рядків про свою команду. Людям це дуже подобається.\n– Ми маємо декілька організацій, в яких діти займаються футзалом. Приблизно три роки тому було відчинено спортивний комплекс «Olimpia+». У ньому Олександр Юзик відкрив секцію з футзалу, де займаються діти різних вікових категорій. Ми декілька разів зверталися від асоціації, аби це було організовано централізованим чином. Однак, він не надто йде на контакт. Також маємо команду в Юнацькій Екстра-лізі, яка називається «Футзал-Дніпро». Коли у нас проходили дитячі чемпіонати України – ми вирішували питання щодо оренди залу, допомагали з трансляціями. Є ситуативне сприяння. Однак, у нашому місті не вистачає дитячої школи, яка б працювала за усіма віковими категоріями. Багато команд хочуть мати потенціал на майбутнє щодо молодих виконавців. На жаль, нині шанс поповнити команду – це запрошення до своїх лав людей з футболу. Звісно, було б краще, якщо б діти займалися футзалом з юних років. У нас є команда «АТБ», яка постійно бере під себе молодь, і хлопці дійсно прогресують. Однак, знову ж таки, тут відсутня системність.\n– Ми вже давно ведемо боротьбу з явищем, коли одна людина мандрує різними змаганнями, командами та регіонами загалом. Вони не дають змоги розвиватися іншим гравцям, оскільки займають їхні місця у низці команд. Якщо хтось з них зазнає пошкоджень – є базова команда, яка вкладає гроші у такого гравця. Вона втрачає його на певний термін. Загалом, навіть у нас в області, керівники клубів негативно ставляться до того, якщо футболіст тихенько їде і грає у футзал або ж навпаки. Різкий перехід з поля на траву – це завжди ризик травмуватися. Однозначно, я підтримую дотримання цього правила. Тепер, якщо якась команда не підтягне до свого складу таких умовних «легіонерів», то вони братимуть молодих, і, можливо, не одразу, а за рік або два – молоді гравці, які їх замінять, обов’язково додадуть. Насправді, у цьому зацікавлені всі. Дійсно, можливо, доведеться трохи почекати. Коли люди беруть сильних гравців з іншої команди – вони мають результат. Однак, коли ті йдуть – йде і результат.


Сироп - Знижки та акції супермаркетів в місті Київ\nСироп - Знижки та акції супермаркетів в місті Київ (Всього пропозицій: 4)\nУ нас на сайті Ви легко знайдете актуальні знижки на такі товари як Сироп, що діють в магазинах Вашого міста. Потрібно лише вибрати категорію Сироп в фільтрі категорії товарів і всі акції з категорії Сироп відобразяться на Вашому екрані. А щоб Ви ніколи не пропустили вигідні акційні пропозиції, на нашому сайті завжди є інформація про початок та завершення акцій та знижок. Завдяки цьому Ви завжди дізнаєтесь скільки днів триватимуть знижки на товарну категорію Сироп. Додатково Ви зможете ознайомитись з адресами супермаркетів в яких діють акції та знижки, їх графік роботи і контактний телефон.


Креативні дитячі кімнати – меблі та ідеї облаштування. ТЦ Три Слони (м. Львів). Сам собі дизайнер. Епізод №5 | ТЦ Три Слони\nГоловна > Відео > Креативні дитячі кімнати – меблі та ідеї облаштування. ТЦ Три Слони (м. Львів). Сам собі дизайнер. Епізод №5\nЯк правильно облаштувати дитячу кімнату, якого кольору обрати меблі та оздоблення, на що звернути увагу при підборі столів і стільців – про всі ці деталі Анастасія Ксандер розказує у цьому випуску «Сам собі дизайнер».\nПлануючи дитячу кімнату, виділіть у ній місця, де дитина спить, зберігає речі, навчається та грається. Якщо площа кімнати не дозволяє виділити всі чотири зони, тоді чудовим рішенням для економії простору будуть двоярусні ліжечка для двох діток, ліжка обладнані полицями в узголів’ї, висувними ящиками для зберігання чи додатковим спальним місцем для гостей, столики з накладними шкафчиками.\nПідбираючи дитячі меблі, звертайте увагу не тільки на їх безпечність та зручність, але і на їх дизайн та наповнення, які сприятимуть розвитку уяви та креативності! Вибирайте моделі ліжок з ортопедичним матрацом та міцною конструкцією. Стилізовані ліжечка у вигляді машини, кораблика чи будиночка стануть фантазійним місцем для дитячих ігор.\n100% must have у дитячій кімнаті – письмовий стіл з правильним стільцем. Ми рекомендуємо зупинити вибір на столі-трансформері, який росте разом з дитиною. Якщо малюк нижче ростом 120 см, висота столу повинна бути не вище 52 см. Край столу повинен знаходитися на декілька сантиметрів нижче рівня грудей дитини. При зрості 120-150 см підійде стіл висотою 52-61 см. За стандартним «дорослим» столом висотою 75 см може сидіти підліток, зріст якого вище 150 см.\nГоловний принцип при виборі стільця – в сидячому положенні коліна дитини повинні бути зігнуті під кутом 90 °, а ступні повністю торкатися підлоги. Тому обирайте стілець, який регулюється по висоті з ортопедичною спинкою, яка збереже правильною поставу дитини.\nЗакриті шафи з глухими дверцятами і висувні ящики допоможуть прибрати все, що створюватиме безлад. Але експерти рекомендують комбінувати закриті модулі з відкритими полицями, вони допомагають дитині самостійно підтримувати порядок в кімнаті.\nЯкщо дозволяє площа кімнати, то для усамітнення з книжкою чи прийому друзів оберіть зручне м’яке крісло, крісло-мішок чи невеликий розкладний диван.\nБілий, сірий, бежевий, приглушені відтінки синього – це ідеальні кольори для дитячих меблів. Вони викликають відчуття спокою та гармонійно поєднуються з усіма іншими яскравими кольорами, підходять для будь-якого стилю і візуально не завантажують інтер’єр.\nЯкщо ж ви все-таки зупиняєтеся на традиційних голубому та рожевому, то вибирайте м’які відтінки стін та текстилю, і розбавляйте їх меблями білого кольору.\nЖиттєрадісних кольорових акцентів додадуть аксесуари, текстиль та декори. Однак, пам’ятайте, що занадто багато яскравих фарб чи занадто активний принт буде перезбуджувати дитину, але водночас нудний інтер’єр не буде стимулювати фантазію. Сьогодні у тренді такі сюжети як географічні карти, клітинка, смужка, геометричні орнаменти та комікси. Килим з геометричним орнаментом буде завжди ефектним акцентом, а кольорові подушки додадуть інтер’єру затишку.\nКольорова книжкова полиця, кілька яскравих постерів, годинник з улюбленим героєм, торшери та настільні лампи соковитих відтінків створять радісний настрій у кімнаті. Для здоров’я зору дітей розміщуйте освітлення по всьому периметру кімнати: бра над ліжком, торшер в ігровій зоні, та лампу з плафоном на робочому столі.\nДрузі, облаштовуючи дитячу кімнату, обирайте те, що буде до вподоби не лише вам, але і вашій дитині! Нехай вона самостійно обере хоча б деякі елементи оздоблення своєї кімнати.\nА багато ідей та натхнення ви знайдете у Торговому центрі «Три Слони. Все для дому!»\nУ відео показані дитячі меблі, люстри, декори, текстиль салонів ТЦ «Три Слони. Все для дому» (м. Львів). Розташування салонів дивіться на план-схемі www.tryslony.com/shema-tts/\nСалон «Текстильний ювелір», -1 поверх\nСалон « Zlatamebel», 1 поверх\nСалон «Сilek», 1 поверх\nСалон «Kulik System», 1 поверх\nСалон «Meblik», 2 поверх\nCалон «К’Лен», 2 поверх\nСалон «SingBee», 2 поверх\nСалон «Тернопільська меблева фабрика», 2 поверх\nТЦ «Три Слони. Все для дому! » м. Львів, Кільцева дорога (с. Зимна Вода, вул. Яворівська, 22), +38 068 305 5604.\n14:32 - 19.10.2021


На Житомирщині згоріло 4тонни сіна | Новини\nНа Житомирщині згоріло 4тонни сіна\n11:32, 23 липня 2014 р.\n22 липня о 12:11 на пункт зв’язку 21-ї Державної пожежно-рятувальної частини смт Ружин надійшло повідомлення про пожежу у житловому будинку в селі Заріччя. Про займання повідомили власники будівлі.\nНа час прибуття вогнеборців полум’ям було охоплено дах. Вогонь розповсюджувався дуже швидко, адже на горищі будівлі зберігалося сіно.\nЗусиллями бійців ДСНС будинок вдалося зберегти. Щоправда, вогонь встиг знищити дах споруди та пошкодити перекриття і 3 тонни сіна. Пожежу вдалося локалізувати о 12:23, ліквідувати – о 13:22.\nТого ж дня о 19:00 стурбовані господарі сінника у селі Торчин Коростишівського району телефонували на пункт зв’язку 20-ї Державної пожежно-рятувальної частини. І хоча на момент прибуття рятувальників полум’я вже охопило всю споруду, вогнеборці не допустили загоряння сусідніх будівель. Сам сінник та 4 тонни його вмісту вберегти не вдалося. Пожежу локалізовано о 19:42, ліквідовано о 20:22.\nЖитомирщина Заріччя Торчин пожежа сіно рятувальники


Виробник трикотажу для дітей та дорослих «Valeotrikotage»: 7 видів одягу, який можна пошити із наших тканин | "Fines" - портал женского и мужского здоровья\nBy admin 30.12.2020 30.12.2020\nРечі повсякденного вжитку необхідно купляти лише у тому випадку, якщо вони дійсно якісні. Інакше доведеться регулярно витрачати кошти на нові товари. Ні в якому разі не варто поспішати з вибором.\nНайголовніше потрібно пам’ятати, що завдяки високому рівню конкуренції в галузі легкої промисловості завжди вдається віднайти оптимальний для себе варіант. Точно не потрібно квапитись з вибором товару.\nМожна розглянути конкретний приклад. Виробник трикотажу для дітей і дорослих «Valeotrikotage» функціонує вже досить тривалий період. Незважаючи на те, що постійно з’являються нові підприємці в цій галузі, компанія не здає обертів. Скоріш навпаки – кількість клієнтів поступово збільшується.\nНад створенням моделей одежі працюють професійні та досвідчені дизайнери. Це фахівці, котрі розглядають створення трикотажних виробів не лише в контексті роботи, але й як улюблену справу. Це приємно, коли робота та хобі є одним цілим. В такому випадку не варто навіть сумніватись в тім, що буде створено дійсно щось цікаве, якісне, сучасне.\nДля того аби ознайомитись з актуальними товарами достатньо заглянути в каталог. Він розроблений хорошими спеціалістами. Всі товарні позиції грамотно розподілені по відповідних розділах. Виробник пропонує види трикотажу для пошиття:\nжіночий та чоловічий одяг;\nвироби для дітей;\nодяг для школи;\nсучасна піжама кігурумі;\nНе потрібно бути спеціалістом для того аби зуміти протягом короткого періоду часу віднайти необхідні товари. Власники магазину піклуються про своїх клієнтів, а тому і створили зручний каталог. Біля кожної окремої позиції можна побачити опис, де вказаний матеріал виготовлення, розмір, ціна та інша корисна інформація.\nТакож грамотно продумали сервіс. Завжди можна звернутись за допомогою до компетентного продавця, котрий обов’язково допоможе підібрати оптимальний варіант одежі.\nГоловне – розказати про власні уподобання. Передбачена доставка. Це надзвичайно важливо, адже банально не зручно клієнту піклуватись про те, як отримати бажаний товар.\nЄ декілька варіантів оплати. Тобто, виробник робить все для того, аби максимально задовольняти побажання цільової аудиторії. Звичайно, що настільки професійний підхід оптимально радує споживачів і вони із задоволенням стають постійними клієнтами.\nPrevious Article Разнообразный ассортимент лака для дерева и отличная возможность выгодно купить их на сайте «Bionic House»\nNext Article 4 этапа кодирования для лечения ожирения, которые использует центр лечения зависимостей в Виннице «Свобода без кода»


Держбюджет на 2018 рік буде кращим за усі попередні, – політолог\nчетвер, 7 грудня, 2017, 16:01 Політика\nБюджет на 2018 рік – кращий за всі попередні. Адже там закладені показники, які будуть актуальними протягом, щонайменше, наступних трьох років.\nТаку думку в ефірі інформаційного проекту «Перші про головне. Коментарі» (щобудня 13:00–15:00 та 17:00–19:30 на телеканалі ZIK) висловив політолог Василь Мокан.\nНа його думку, закиди щодо збільшення фінансування для правоохоронних органів у держбюджеті – стереотипний коментар, який опозиційні політики та фракції використовують, щоб аргументувати недоліки законопроекту.\n«Я ж не схильний вважати, що ми будуємо поліцейську державу. Адже в умовах російської агресії збільшення фінансування СБУ є виправданим, як і збільшення фінансування антикорупційних органів та Генпрокуратури – в умовах боротьби з корупцією», – зазначив експерт.\nДо того ж, за його словами, у бюджеті передбачено і зростання фінансування інших статей, однак ці витрати ніхто не обговорює.\n«Чому не говорять про збільшення витрат на армію чи надходження у бюджети місцевих органів влади? Тож так односторонньо стверджувати – добрий кошторис, чи ні – неправильно і непрофесійно. Питання ж полягає у тому, на скільки він є збалансованим. Однак, самі народні депутати ще не бачили фінального документа, який заклали до другого читання», – розповів Мокан.\nТож, варто звернути увагу, як у головному кошторисі країни буде збалансовано витрати стратегічного фінансування держави.\n«Я вважаю, що цей бюджет, як мінімум, кращий за всі попередні. Адже ми переходимо до середньострокового бюджетного планування, там більш-менш закладені ті цифри, які можуть стати актуальними, щонайменше, на три роки», – наголосив Мокан.\nОднак, питання й в тому, чи реалістичними будуть закладені цифри, зокрема, у дохідній частині.\n«Адже знаємо, що завжди проект бюджету більш оптимістично сприймається, ніж реалізовується на практиці», – зазначив Василь Мокан.


Сур'яварман II — Вікіпедія\nСур'яварман II на барельєфі в Ангкор-Ват\n1113 — 1145/1150\nСур'яварман II (кхмер. សូរ្យវរ្ម័នទី២), посмертне ім'я — Парамавішнулока — правитель кхмерської імперії від 1113 до 1145/1150 року, створив найбільшу культову споруду, одну з найважливіших археологічних пам'яток світу — Ангкор-Ват. Завдяки монументальній архітектурі, численним військовим кампаніям та відновленню сильної влади вважається найвизначнішим правителем Кхмерської імперії.\nВнучатий племінник Гаршавармана III, 1112 року повалив Дгараніндравармана I. 1119 року був коронований вже зовсім старим Дівакарапандітою. Сур'яварман II був правителем-воїном, таким, як єгипетський фараон Тутмос III або шведський король Карл XII. Сур'яварман II об'єднав і централізував Камбоджу, кілька разів намагався вдертися до Дайв'єту. Про ті часи збереглись уривчасті й упереджені записи, на достовірність яких покластися неможливо. З них можна виокремити, з великою часткою ймовірності, що 1128 року Сур'яварман II зазнав поразки у війні з Дайв'єтом, який звільнився з-під китайського панування та мав серйозну силу, а 1132 року був змушений укласти мирний договір з тямами. Запобіг спробі захоплення держави монами з царства Лаво (нині Таїланд).\nВід 1116 року Камбоджа відновила дипломатичні відносини з Китаєм.\nЗалишився в історії, і трохи пізніше став знаменитим на весь світ завдяки своєму творінню — храму Ангкор-Ват. У ньому він жив, і це було символом його величі й могутності. Завдяки цьому пам'ятнику отримав популярність як «Мікеланджело Сходу». Відповідно до хронік Кхмерська імперія за часів його правління простягалася на захід до кордонів бірманського царства Паган, на схід - до моря, на південь до кордонів держави Грахів, що була серцем півострова Малакка.\nОстанній запис, що припадає на правління Сур'явармана II, датований 1145 роком. Помер він, імовірно, 1150, під час невдалого походу в Дайв'єт.\nVickery, Michael, The Reign of Suryavarman I and Royal Factionalism at Angkor. Journal of Southeast Asian Studies, 16 (1985) 2: 226-244\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Сур%27яварман_II&oldid=29733230


Україна повертається до поділу на зони\nby Moderator · Лютий 17, 2021\nІ карантин знову продовжили\nУкраїна повернеться до моделі адаптивного карантину. В областях встановлюватимуться різні карантинні обмеження залежно від епідемічної ситуації. Як і минулого разу, передбачається «червона», «помаранчева», «жовта», «зелена» зони, кожна з яких має чіткі обмеження та критерії визначення.\nПрем’єр-міністр Денис Шмигаль підкреслив, що рішення набуде чинності вже наступного тижня, а саме з 24 лютого, тому всі українці матимуть змогу завчасно з ним ознайомитись. Зараз Україна в «жовтій» зоні.\nТермін дії карантину – 30 квітня 2021 року.\nНаступна новина Вкрав кабель, а «виручку» витратив на алкоголь\nПопередня новина Директоркою навчального закладу стала дружина екснардепа


Новини 12.12.2018 року\nВідбулася нарада щодо забезпечення сталого функціонування автодоріг району під час зимового періоду\nГолова райдержадміністрації Олег Батюк провів нараду з питань забезпечення сталого функціонування автодоріг району під час зимового періоду. Керівників організацій та служб життєдіяльності було заслухано про проведену роботу на складних ділянках доріг Чемеровеччини. Жорсткій критиці з боку керівництва районної державної адміністрації була піддана робота Чемеровецької філії «Райавтодор». Керівник цієї дорожньої служби - Олександр Каньовський отримав чимало зауважень, які стосувалися серйозних недопрацювань у роботі даної організації. Як підкреслив Олег Богданович, - це і невчасно посипані дороги, коли минулими вихідними була сильна ожеледь, це відсутність чергових, відсутність чіткої організації роботи працівників дорожньої служби. Олександр Іванович отримав від голови РДА персональне завдання вжити заходів по вчасному посипанню доріг, а також забезпеченню належної організації роботи працівників райавтодору. Також Олег Батюк попередив начальника Чемеровецької філії «Райавтодор» Олександра Каньовського про те, якщо не будуть проаналізовані недопрацювання у роботі та вжиті вище озвучені заходи, то він буде звертатися для впливу до керівництва облавтодору.\nГолова райдержадміністрації надав учасникам зібрання доручення щодо налагодження тісної координації, з метою усунення недоліків в частині посипання доріг та вирішення інших проблемних питань, які можуть виникнути на автошляхах протягом зими.\nАкцентувалася увага на закріпленні відповідальних працівників, відпрацюванні синхронного графіку роботи по підсипці доріг. Окрім того розглядалися питання стосовно ймовірного погіршення погодних умов. Йшла мова про повну відповідальність служб життєдіяльності району, їх готовність до складних умов погоди, розчистки доріг від можливих снігових заметів.\nПрисутніми було напрацьовано план дій щодо запобігання виникнення у майбутньому прорахунків і проблем, як на складних ділянках дороги, так і на інших автошляхах Чемеровецького району.


[H.35353] де купити Hiprolean X с втрату ваги таблетки в Севастополь Україна?\nReviews » Hiprolean » де купити Hiprolean X с втрату ваги таблетки в Севастополь Україна?\nДе до купити Hiprolean X-С в Севастополь Україна?\nЄ дуже багато T5 Сжигатель жиру на ринку сьогодні в Севастополь Україна, і ви можете побачити їх в найбільш онлайн роздрібних магазинах, таких як eBay і Amazon.\nОднак, Hiprolean X-С T5 втрату ваги таблетки можна придбати тільки через офіційний веб-сайт EvolutionSlimming. Були такі, як цей пост повторно направляти вас, офіційний сайт при бажанні купити Hiprolean Севастополь Україна.\nНатисніть тут, щоб купити Hiprolean X-С в Севастополь Україна\nВи, напевно, чули термін революційним або чудо таблетки коли справа доходить до ваги втрата supplementsin Севастополь Україна. Хоча є продукти, які точно працює, більшість наркотики, які є на ринку сьогодні є тільки все про ажіотаж, обман, шахрайство чи ви назвати це як завгодно. Ці продукти є неефективні і дорогих і вона буде просто згоріти ваші фінанси.\nЗнову і знову я даю вам частину кращі рекомендації по відношенню до втрата ваги добавки в Севастополь Україна. Справді, я тільки сприяти надійних і надійні продукти на цьому сайті, продукти, які взяті з відомих брендів і авторитетними фармацевтичних компаній. Ці фактори, які я вважаю, що при прийнятті огляд продукту, і вона є частиною свою прихильність, щоб принести вам кращі можливі способи схуднути.\nЩе однією особливістю цього продукту є придушення апетиту. Так, Hiprolean X-С втрату ваги таблетки може допомогти людям в Севастополь Україна контролювати ваші переваги в їжі, що дозволить вам в їжу менше калорій і вуглеводів. Це означає, що можна ефективно уникнути збільшення ваги після того, як люди в Севастополь Україна почати приймати цей потужний продукт.\nПерш за все, Hiprolean X-С T5 втрату ваги таблетки активує термогенного системи вашого організму. Themogenesis — процес, який допомагає людям у Севастополь Україна перетворити жиру в енергію. Це означає, що ви будете мати які додаткові необхідну енергію для повсякденних завдань. Плюс термогенез може допомогти вашому організму спалювати більше жиру, навіть якщо ви перебуваєте в стані спокою. Imaging те, що Hiprolean може це можливо досягти для вашої програми по зниженню ваги.\nDimethylpentylamine є в масло кропове рослини, які згідно деяких досліджень може допомогти людям в Севастополь Україна ініціювати позитивний вплив на рівні енергії та дає змогу контролювати свій апетит. Це причина, чому більшість атлетів і бодібілдерів за допомогою dimethylpentylamine, в основному для підвищення енергії і для спалювання жиру.\nTrimethylxanthine разом з dimethylpentylamine, є добре комбінованих дати психічної різкість і фокус. Так що беручи Hiprolean X-С T5 втрату ваги таблетки не тільки допомогти людям у Севастополь Україна втрачати жир, вона також дозволить вам подумки оповіщення.\nЗ інгредієнтів, вище ви помітите, що цей продукт призначений не тільки для втрати, але і ваш ідеальний компаньйон по відношенню до дієти. Це причина, чому люди в Севастополь Україна обов'язкові менш дієти при прийнятті Hiprolean. Це харчова добавка, що повна!\nБеручи Hiprolean з правильному дозуванні допоможе людям в Севастополь Україна отримати такі переваги:\nБільшість користувачів в Севастополь Україна досвідчених раптове падіння на своєю вагою на використання Hiprolean. Вони знижується їх апетит більше і мають цю додаткову енергію, особливо під час тренувань. Ваше тіло вимагає більше фізичної активності за рахунок високих рівнів енергії, ви отримаєте від Hiprolean X-С, але менш тягу продовольство. Це поєднання для схуднення властивості безумовно, дають вам стрункою і сексуальною фігурою в найкоротші терміни.\nКупити Hiprolean X-С втрату ваги таблетки в Севастополь Україна\nЗа словами EvolutionSlimming Рекомендована доза Hiprolean X-С T5 втрату ваги таблетки є одній капсулі, бажано за 20 хвилин до сніданку на порожній шлунок. Потім ще одна капсула 20 хвилин до обіду. Якщо ви пропустите дозу, вони рекомендують людям в Севастополь Україна пропустити його і продовжити добавок на наступний день в правильний час було запропоновано. Подвоєння від рекомендоване дозування, заборонено.\nКрім того, ви ніколи не повинні використовувати його протягом восьми годин перед сном або спати, тому що це може викликати безсоння. Як і будь-які інші втрата ваги добавки деякі особи Севастополь Україна можуть виникнути деякі негативні побічні ефекти. До цих пір, там не немає офіційної скарги на Hiprolean X-С T5 втрату ваги таблетки опубліковані в Інтернеті по відношенню до побічних ефектів.


Євро-2012: цікава статистика турніру - новости Украины, Спорт - LIGA.net\nЄвро-2012: цікава статистика турніру\nВ неділю на стадіоні "Олімпійський" в Києві відбувся фінальний матч Євро-2012, в якому збірна Іспанії розгромила команду Італії і виграла другий поспіль чемпіонський титул.\nТурнір, який пройшов в Україні та Польщі, подарував уболівальникам 31 матч, море чудових голів, гострі відчуття й незабутні емоції. Тепер саме час підбити підсумки чемпіонату Європи. Наводимо кілька цікавих фактів з минулих матчів Євро-2012.\n- На чемпіонаті Європи було забито 76 м'ячів, а середня результативність турніру склала 2,45 голи за матч.\n- У фінальному матчі Євро-2012 вперше одна команда забила чотири голи. Цей фінал став самим розгромним в історії чемпіонатів Європи (до цього найбільшою перемогою була гра ФРН - СРСР 3:0 на Євро-1972).\n- 22 з 76 м'ячів забиті головою - це 29% від загального числа. На Євро-2008 - було 19%. Три голи (4%) були забиті з пенальті. Ще один пенальті залишився нереалізованим.\n- Фінал Євро-2012 виявився другим самим результативним. У 1976 році збірні ФРН і ЧССР завершили матч внічию 2:2.\n- Іспанія стала найрезультативнішою командою турніру, забивши 12 голів у шести матчах (2 голи в середньому за гру).\n- Ірландія пропустила більше всіх на Євро-2012 - 9 м'ячів (3 голи в середньому за гру).\n- Гонку бомбардирів з однаковим показником в три забитих м'ячі завершили відразу шестеро футболістів - Фернандо Торрес, Маріо Балотеллі, Кріштіано Роналдо, Маріо Гомес, Маріо Манджукич і Алан Дзагоєв. Проте "Золоту бутсу" отримає іспанець, оскільки в його активі, як і в активі Маріо Гомеса, є ще й гольовий пас, але при цьому він провів на полі менше ігрового часу (189 хвилин), ніж німець (282).\n- Два матчі плей-офф (1/4 фіналу Італія - Англія і 1/2 фіналу Португалія - Іспанія) зажадали додаткового часу та серії післяматчевих пенальті - це було в Донецьку і в Києві.\n- Самим видовищним стадіоном виявився НСК "Олімпійський", де було забито 14 голів (2,8 гола в середньому за матч), а самим нудним - "Донбас Арена" - 7 голів (1,4 гола).\n- Іспанія зробила 4893 пас, з них 3915 точних - 80% - найбільше на Євро-2012.\n- Кращим розпасовщиком турніру став росіянин Андрій Аршавін - на його рахунок три гольові передачі. Такий же показник в активі Давида Сільва, Месута Озіла і Стівена Джеррарда, але їм для цього знадобилося більше ігрового часу.\n- Лідерами за кількістю завоювань призу Кращому гравцеві матчу (Men of The Match) стали іспанець Андрес Іньєста та італієць Андреа Пірло - у них по три статуетки від Carlsberg.\n- Кріштіано Роналдо став лідером за ударами у ворота (15 - гольова ефективність - 20%), за ударами повз ворота (20) і за загальною кількістю ударів (35).\n- Частіше за всіх потрапляли в офсайд Фернандо Торрес, італієць Антоніо ді Натале, ірландець Роббі Кін і грек Дімітріс Салпінгідіс - по шість влучень у поза грою.\n- Іспанський півзахисник Хаві зробив 620 передач (531 точна - 86%) - новий рекорд чемпіонатів Європи.\n- Хорватія - найгрубіша команда Євро-2012. Хорвати порушили правила 61 раз в трьох матчах, що в середньому становить 20,33 фолу за гру.\n- Найбільше правила порушували на гравцях збірної Іспанії - 102 рази.\n- Португалія подала найбільше кутових на минулому турнірі - 41 (8,2 в середньому за гру).\n- Нідерланди найбільше команда промахувалися по воротах - 35 неточних ударів (в середньому 11,67 ударів за гру).\n- Гравці збірної Італії виявилися самими точними - 61 удар потрапив в створ воріт (в середньому 10,17 ударів за гру).


Відкрився другий літній табір YOU Camp – Youth, Opportunities, Unity\nВідкрився другий літній табір YOU Camp\nЮлія Романенко 11.07.2018 Новини\n10 липня відбулася офіційна церемонія відкриття другого літнього табору для українських студентів YOU Camp – Youth, Opportunities, Unity.\nСто студентів протягом п’яти днів вчитимуться розробляти соціальні та бізнес-проекти для покращення й об’єднання країни. Табір організувала стипендіальна програма Фонду Віктора Пінчука «Завтра.UA» за підтримки Фундації Coca-Cola.\nПоловина учасників – студенти та студентки тимчасово переміщених ЗВО, друга половина навчається у вишах інших регіонів України. При відборі організатори звертали увагу на соціальну активність претендентів та цілі участі, зазначені в мотиваційних листах.\n«Учасники та учасниці відвідають тренінги з дизайн-мислення, проектного менеджменту, комунікаційного супроводу проекту, мистецтва презентації та залучення коштів, – розповідає керівниця департаменту національних програм Фонду Віктора Пінчука Світлана Гриценко. – Крім того, вони зможуть напряму поспілкуватися й отримати консультацію спеціалістів різних галузей».\nПаралельно з відвідуванням тренінгів учасники в командах працюватимуть над проектами в одній зі сфер, яку вони обрали при подачі заявок: інтеграція в суспільство внутрішньо переміщених осіб, екологія, розвиток громадянського суспільства, гендерна рівність, технології тощо. Модератори табору зазначають, що теми тренінгів збігатимуться з етапами розробки проектів.\nПри виборі напряму проекту учасники орієнтувалися на проблеми, які існують в їхніх регіонах і містах. Організатори переконані, що це стимулюватиме учасників реалізувати свої напрацювання на практиці.\n13 липня учасники презентують свої роботи, а журі обере переможців. Три найкращі проекти отримають фінансування від Фонду Віктора Пінчука.\nСтипендіальна програма «Завтра.UA» – приватна загальнонаціональна програма підтримки талановитої молоді в Україні, яка надає студентам фінансову підтримку для продовження освіти та реалізації власних проектів.\nФото: прес-служба Фонду Віктора Пінчука.


В рамках кампанії по боротьбі зі СНІДом Queen презентували новий трек з голосом Фредді Мерк’юрі : Coca-Cola Journey Ukraine\nАвтор: Редакція Journey в Україні | 1 груд. 2014\nЛегендарний гурт Queen презентував пісню з вокалом Фредді Мерк'юрі, що не увійшла до раніше випущених платівок. Реліз став частиною кампанії, покликаної привернути увагу до проблеми ВІЛ/СНІД.\nТрек “Let Me In Your Heart Again”, змікшований Вільямом Орбітом (William Orbit), став першою композицією нової ініціативи The Coca-Cola Company та благодійного фонду (RED).\nОсновна мета кампанії – збір коштів для профілактики передачі ВІЛ від матері до дитини, повідомляє Safe Connection. Щодня у світі народжується 650 ВІЛ-позитивних дітей. Вартість медикаментів, що можуть знизити цей показник на 95% складає всього 0,40$ на день.\nЩоб зібрати необхідну суму, The Coca-Cola Company та (RED) запросили відомих артистів, які в рамках проекту ділилися ексклюзивними композиціями і щотижня викладали свої раніше не опубліковані твори на каналі компанії в iTunes.\nУ глобальній акції взяли участь також OneRepublic, Aloe Blacc, Wyclef Jean та Avicii. Реліз треку “Together” Алое Блек відбувся 10 листопада, “Divine Sorrow” Вайкліф Джин – 17 листопада, а пісні “I Lived (RED) Remix” OneRepublic – 24 ноября.\nКампанія продовжувалася до 1 грудня, Всесвітнього дня боротьби зі СНІДом, а усі зібрані кошти були направлені д Глобального Фонду по боротьбі зі СНІДом, туберкульозом та малярією\nУсі, хто зробив внески до фонду, отримають додаткові бонуси: можливість потрапити за куліси на концерті U2 у найближчому турі колективу; поспілкуватися з OneRepublic або потусити з Авічі, а також відвідати спільне шоу Queen та Адама Ламберта.\n«Минуло 23 роки з того часу, як світ втратив Фредді Мерк’юрі [Фредді Мерк’юрі помер від СНІДу у 1991 році]. За цей час у боротьбі зі СНІДом відбувся значний прорив. Але ми не можемо зупинятися тільки на тому, щоб зробити лікування доступним. Ми маємо бути впевнені в тому, що його отримає кожен, хто цього потребує. Ми з Роджером пишаємося тим, що з нашої пісні стартує спільний проект The Coca-Cola Company та (RED), і сподіваємося, що сильний голос Фредді зможе знову надихнути світову спільноту», – каже Браян Мей, гітарист Queen.\n«Цією програмою ми хочемо поширити послання надії та донести до відома молодих людей, що їх покоління може покласти кінець епохи СНІДу. <…> Одна з головних цілей кампанії – використовувати силу та вплив музики на покоління нового тисячоліття. Вони мають знати, що перемогти СНІД можливо, і це може статися ще за їх життя. Ми щиро вдячні музикантам, які відкликнулися на нашу пропозицію взяти участь в акції та пожертвувати свою музику на такі цілі», –рядки зі спільного релізу The Coca-Cola Company та (RED).\nLet Me In Your Heart Again – один з трьох невиданих треків Queen, що стали прикрасою нової ретроспективної збірки Queen Forever, яка побачила світ 10 листопада. До неї увійшли ремастровані версії головних хітів Queen та ряд артефактів, наприклад, невідомий публіці дует з Майклом Джексоном “There Must Be More to Life Than This”.\nНагадаємо, що гурт Queen двічі за останні роки виступив в Україні на концертах, організованих Фондом Олени Пінчук "АНТИСНІД". 30 червня 2012 року на Майдані Незалежності у офіційній київській фан-зоні за день до фіналу ЄВРО-2012 відбувся концерт Елтона Джона та Queen з Адамом Ламбертом. А майже на чотири роки раніше, 12 вересня 2008 року, Queen з фронтменом Полом Роджерсом дала концерт на Площі Свободи у Харкові.


Університети Великої Британії: вступ в найкращі вузи світу – Відпочинок та цікаві факти\nДата запису 29 Квітня, 2018\nГоловні особливості вузів у Великій Британії\nЯк вступити в англійський університет і що для цього потрібно?\nУ чому складність навчання в англійських вузах?\nВартість навчання у вузах Англії\nПереваги навчання у вузах Англії\nЯкі є вузи в Великій Британії?\nСистема вищої освіти в Сполученому Королівстві є однією з найстаріших, найбільш розвинених і престижних. Зараз в країні налічуються десятки знаменитих вузів і сотні — менш відомих. Так чи інакше, всі вони надають високий рівень освіти, з яким можуть порівнюватися лише вузи інших країн першого світу. В цій статті ми розглянемо, які є вищі навчальні заклади в Англії, в чому полягають основні особливості системи вищої освіти у Великої Британії, а також що потрібно зробити нашому обивателю для того, щоб стати студентом університету або інституту на Туманному Альбіоні.\nУніверситети у Великій Британії мають тисячолітню історію. Першими вишами в країні стали Оксфорд, що утворився ще в 12 столітті, і Кембридж, який був заснований трохи пізніше. З тих пір віками система вищої освіти Великої Британії удосконалюватися і стала символом престижу та успіху.\nВся система вищої освіти у Великій Британії представлена кількома категоріями навчальних закладів — це університети, коледжі та інститути. При вступі в них не дається ніяких послаблень і знижок ні місцевим абітурієнтам, ні іноземним — для всіх створюються рівні умови, а переваги при розподілі даються тільки тим студентам, які мають вищі бали в атестатах.\nДля подачі документів і зарахування в університети Великої Британії потрібно мати атестат GCSE, який є аналогом вітчизняних атестатів про закінчення середньої школи і здобуття середньої освіти. Важливою умовою є наявність в атестаті показників хоча б з п’яти предметів, два з яких мають бути в обов’язковому порядку здані на «відмінно». Одним словом, хочеш поступити у внз Англії — доведеться постаратися над власними оцінками ще в школі. Для абітурієнтів-іноземців, які не проходили навчання в англійських школах, необхідно пройти дворічний курс предуніверситетської освіти в спеціальних міжнародних школах Великої Британії, підсумком навчання стане здача іспитів і здобуття диплома A-levels.\nЩе одна не менш важлива умова — це ідеальне знання англійської мови, яке закріплюється атестатом IELTS. Атестат видають за результатами проходження спеціального тесту, який можливо здати тільки в тому випадку, якщо вивчення англійської мови проходило не один рік (в ідеалі — в школах Англії).\nЗібрані документи (а це атестат A-levels або GCSE, атестат IELTS, а також особисті документи абітурієнта) збираються заздалегідь. Кожен внз Великої Британії ставить свої вимоги щодо пакету документів. Безпосередня подача здійснюється в UCAS — спеціальну Службу прийому в вузи з 1 вересня по 15 жовтня. Абітурієнти можуть подавати пакет документів відразу в шість різних навчальних закладів. Для тих абітурієнтів, які хочуть вступити в кращі університети Англії (наприклад, Оксфорд або Кембридж), необхідно самостійно приїжджати в ці університети, подавати документи, проходити співбесіду і складати складні вступні іспити. Складно? Швидше, закономірно, оскільки навчання у найвідоміших та найпрестижніших університетах світу дає неймовірні можливості.\nАбітурієнт пройшов всі необхідні тести, іспити, подав документи, навіть пройшов співбесіди і може, нарешті, вважатися студентом англійського університету. Чи закінчилися на цьому складнощі? Ні, оскільки всі складнощі — тільки попереду.\nПерші 3-4 роки студент навчається до ступеня бакалавра. Це перша вчена ступінь, і після навчання студент може стати бакалавром права, медицини, технічних, гуманітарних та інших наук. Крім обов’язкової програми навчання, студент повинен вибрати додаткову, яка максимально відповідає його потребам і знанням. Наприклад, обов’язковий курс вивчення дисциплін на юридичних факультетах може включати в себе додатковий курс з міжнародного, податкового права або M&A. Як і у вітчизняних вузах, в університетах Великої Британії є лекційні та семінарські заняття.\nНавчання в університеті доволі складне. Автору цієї статті доводилось безпосередньо спілкуватися з викладачем з Англії і зробити подібний висновок на підставі наступної інформації: за один семестр вивчається не більше 4-5 основних дисциплін, при цьому кожні 3 місяці робиться складний контрольний тест з кожної з них і один комплексний тест з усіх дисциплін. Ніяких звичних шпаргалок — якщо їх знайдуть, то не буде перездач, тільки відрахування з вузу. Англійські університети завойовували свій міжнародний престиж століттями, тому викладачі ретельно стежать за якістю освіти своїх студентів. Зрозуміло, ні про які хабарі не може йти й мови.\nПісля 4 років навчання студент має право отримати ступінь магістра наук. І тут, додатково до навчання, підключається дослідницька та наукова робота. Складність отримання ступеня магістра доволі висока, але після навчання випускник стає висококласним фахівцем, затребуваним на ринку праці практично будь-якої країни.\nВартість навчання в університетах Англії у всіх випадках різна. Якщо виводити середній показник, то студенту доведеться викладати за навчання не менше 10-12 тисяч фунтів стерлінгів у рік (це близько 20 тисяч доларів). В найпрестижніших вузах Великої Британії і на медичних спеціальностях вартість навчання складає від 20 тисяч фунтів на рік і більше. При підрахунку не беруться до уваги вартість проживання, харчування та інші витрати.\nДиплом випускника англійської вузу — це справжній карт-бланш, що дозволяє практично безперешкодно потрапити в будь-які організації, установи та компанії світу. Конкуренцію можуть скласти тільки деякі європейські університети і вузи США, а так — випускник перебуває поза конкуренцією. І це забезпечується не тільки самим дипломом, але і найвищим рівнем знань. І якщо студент зміг закінчити британський університет (і ми зараз навіть не говоримо про Оксфорд чи Кембридж), то його рівень знань буде настільки високим, що у роботодавців не виникне сумнівів при виборі претендента на місце. Це — найголовніша перевага у порівнянні з яким інші просто нівелюються. Однак ми відзначимо й можливість ознайомитися з культурою країни і можливість ідеального оволодіння англійською мовою, і т. д.\nНа сьогоднішній день налічуються десятки різних внз, в яких навчаються сотні тисяч студентів. Ми розглянемо тільки найвідоміші і значимі як в плані підготовки кваліфікованих спеціалістів, так і в плані престижу і можливості подальшого працевлаштування.\nВідкритий університет Великої Британії. Був заснований указом Королеви в 1969 році. Головне завдання даного вузу — надати можливість людям вчитися там, де їм зручно. ОУВ вважається найбільшим навчальним закладом Англії (близько 200000 студентів). Офіси є в 13 регіонах країни, а мережа вузу поширилася на більш ніж 50 країн світу.\nУніверситет Ітон в Англії. За великим рахунком, це не університет, а коледж для хлопчиків, заснований ще в 1440 році. За весь час існування коледжу його випускниками стали 20 прем’єр-міністрів Сполученого Королівства. Ціна навчання становить 50 тисяч доларів в рік. Знаменитий коледж світу з багатою історією і прекрасним викладанням.\nУніверситет Глазго, Велика Британія. Ще один найстаріший вуз, заснований у 1451 році і є четвертим серед всіх вищих навчальних закладів світу за результатами численних міжнародних списків.\nМедичні університети в Англії представлено класичними вузами, у складі яких є медичний факультет. Уваги заслуговує Астонский університет, заснований в 1895 році, який є на сьогоднішній день першим вузом країни за якістю підготовки медичних фахівців.\nЙоркський університет, Англія. Класичний університет, заснований в Йоркширі в 1965 році. Є одним з десяти кращих дослідницьких університетів країни. У британському рейтингу найкращих внз посідає 17 місце. Університет Йорка упо праву вважається одним з кращих в світі, забезпечуючи працевлаштування понад 97% випускників.\nКембриджський університет, Англія. Слова зайві — це легендарний Кембридж, про який можна говорити годинами, історія якого займе не одну сторінку книги, а випускники якого є Нобелівськими лауреатами, правителями та елітою світу.\nУніверситет Оксфорд, Англія. Ще одна легенда, якій немає рівних в світі. Найстаріший університет, дата заснування якого невідома, але викладання в якому велося з середини 11 століття. Сотні бібліотек, музеїв, десятки відділень і сотні кафедр, найбільші в світі дослідні центри при вузі. Список регалій можна продовжувати нескінченно. Серед випускників — британські королі і принци, Томас Гоббс, Оскар Уайльд, Джон Р. Р. Толкін, Джон Локк і т. д. — список налічує кілька тисяч відомих і великих людей.\nУніверситет Манчестера, Велика Британія. Заснований в 1824 році, є одним з найпрестижніших вузів. По дослідницькому потенціалу стоїть після Оксфорда і Кембриджа, має більше 500 програм навчання, а конкурс в цей університет найвищий у Британії.\nУніверситет Лідса. Один з найбільших вузів, заснований в 1904 році. Кращий вуз країни з викладання іноземних мов, електроніки, транспорту та хімії.\nУніверситет Ньюкасла, Велика Британія. Заснований в 1834 році, є одним з найбільших вишів, у національному рейтингу університетів займає 12 місце, а в світі — 127 місце.\nАнглія Раскін Університет. Заснований в 1858 році, спеціалізується з охорони здоров’я, мистецтва, дослідницької діяльності. Великий вуз з більш ніж 30 тисячами студентів, у тому числі вихідцями з 100 країн світу.\nУніверситет Східної Англії. Заснований в 1963 році, є дослідним центром зі світовим ім’ям, має найвищий рейтинг серед внз Британії і дуже низьку вартість навчання.\nУніверситет Бата, Англія. Заснований в 1966 році і з того часу завжди займав місце в десятці списку кращих внз країни. Один з кращих вузів з технічних та бізнес-дисциплін. Середня вартість навчання при високій якості викладання.\nВ якості висновку відзначимо: ви маєте право самостійно вирішувати, який вуз підійде вам більше всього і чи здатні ви пройти навчання в британських університетах. І якщо ви зважилися на навчання в Англії, можете бути впевнені в тому, що отримаєте освіту, яка окупиться дуже скоро.\n← ВНЗ Болгарії: університети та інститути, вступ та навчання → Університети та інститути Німеччини: вступ до ВНЗ та навчання


Екскурсія в Фастів\nНавколоUA › Подорожі Україною › Одноденні подорожі › Нове Різдво на Фастівщині\nНа католицьке Різдво, нове державне свято, Клуб мандрівників НавколоUA пропонує зануритися у різдвяну атмосферу містечка Фастів, де у ці дні римо-католицька громада традиційно святкуватиме в одному з найгарніших римо-католицьких костелів країни – Домі Воздвиження Святого Хреста.\n• Маршрут: Київ – Томашівка – Фастів – Мар'янівка – Київ (приблизно +/- 200 км)\nКрім Фастова, побачимо казковий палацик у Томашівці, в якому зараз розміщується Ризоположенський монастир.\nАвторська екскурсія по місту від кращого фастівського краєзнавця, автора книги "Історико-хронологічний літопис Фастівщини" Едуарда Мондзелевського!\nТакож відвідаємо Музей Злуки УНР та ЗУНР у вагоні на залізничній станції "Фастів", де 1 грудня 1918 року було підписано попередню угоду про об'єднання країни, збудовану Семеном Палієм дерев'яну Покровську церкву та інші пам'ятки містечка.\nКраща ресторація Фастова "Сита миша" готує для нас святковий обід з келихом шампанського!\nА на зворотньому шляху відвідаємо Меморіальний музей-садибу видатного співака Івана Козловського в Мар'янівці.\n- різдвяний святковий обід в ресторані "Сита миша"\nЗбір учасників почнеться о 9:30 на АЗС на в'їзді в с. Томашівка (орієнтовно 1 година їзди від центру Києва). За потреби тут можна буде дозаправитися, скористатися туалетом і замовити каву на винос. При наявності в колоні автобуса, час і місце збору його пасажирів буде оголошено їм персонально.\nПРОГРАМА ТУРУ "НОВЕ РІЗДВО НА ФАСТІВЩИНІ":\n08:15 - Виїзд із Києва в індивідуальному порядку / Подача автобуса (ст. метро "Виставковий центр")\n08:30 - Виїзд з Києва\n09:45 - Томашівка: Різоположенський монастир\n11:00 - Прибуття до Фастова: Вагон-музей УНР і ЗУНР та інші пам'ятки міста\n13:30 - Святковий різдвяний обід\n15:00 - Різдво у Воздвиженському костелі\n16:30 - Мар'янівка: Музей Козловського\nЗВІТ ПРО МАНДРІВКУ "НОВЕ РІЗДВО НА ФАСТІВЩИНІ" 25 ГРУДНЯ 2019 РОКУ\nЗВІТ ПРО МАНДРІВКУ "НОВЕ РІЗДВО НА ФАСТІВЩИНІ" 25 ГРУДНЯ 2017 РОКУ\nФото визначних місць за маршрутом "Нове Різдво на Фастівщині"