Гроші пройшли тривалий і складний шлях розвитку з точ-ки зору не тільки ускладнення їх економічної суті та підвищення суспільної ролі, а й урізноманітнення їх форм. Під впливом зміни суспільних відносин, формою виразу яких є гроші, та ускладнення вимог ринку до грошей останні періодично скидали одну форму і набували іншої, більш адекватної новим умовам. Історія грошей, по суті, є процесом поступового відбору окремих товарів чи особливих штучних форм, найбільш придатних виконувати функції грошей у певних ринкових умовах. Загальний процес еволюції форм грошей схематично показано на рис. 1.1.\nМіж періодами використання повноцінних і неповноцінних грошей знаходиться епоха використання змішаних форм. У цей період в одних країнах використовували повноцінні гроші, в ін-ших — неповноцінні (паперові). Крім того, в одних і тих самих країнах поряд з повноцінними монетами нерідко використовува-лися неповноцінні — білонні — монети, а також паперові знаки грошей (банкноти). Останні не мали внутрішньої вартості і були за формою ідентичні неповноцінним грошам. Проте вони трива-лий час вільно обмінювалися на повноцінні монети і їх вартість, що формувалася в обміні, зближалася з вартістю металу, на який вони обмінювалися. Тому такі банкноти були тотожні повноцін-ним грошам.\nПочатковою висхідною формою повноцінних грошей були товарні гроші. Спочатку це були предмети першої необхідності — худоба, сіль, зерно, риба, хліб тощо як найбільш ходові товари. Так, худоба, що має широкий спектр споживчих ознак, активно і довго використовувалася в ролі грошей у багатьох стародавніх народів — слов’ян, індійських племен, інших кочових племен .\nНа зміну предметам першої необхідності в ролі грошей поступово прийшли предмети розкоші, передусім прикраси: намисто з черепашок, перли, хутра, інші дорогоцінні вироби. Це можна пояснити тим, що попит на предмети розкоші виявився більш динамічним, тривалим і об’ємним, ніж на предмети першої необхідності. Та й за своїми фізичними даними вони були менш громіздкі, довше зберігалися, мали більш сталу вартість.\nНа території Київської Русі з цього різновиду товарних гро-шей найбільш поширеним було хутро. Слово «гроші» тут з’я-вилося лише в XIII ст., а до цього загальний еквівалент називався словом «куна», що означало «хутро». Саме хутро в цій ролі ши-роко застосовувалося кілька століть, навіть у середні віки. «Русь-ка правда» часто використовує термін «куни» в розумінні гро-шей: «кунамися викупати», «давать куни в рези» тощо.\nДругий великий поділ праці (відокремлення ремесла від зем-леробства) істотно розширив межі товарного виробництва й об-міну та прискорив розвиток ринку. В обмін почали надходити не просто надлишки продуктів, а товари, спеціально виготовлені для даної цілі. Невпинно розширювалися територіальні межі обміну. Тому ринок поставив перед грошовим товаром нові вимоги — бути однорідним, економічно подільним, здатним тривалий час зберігати свою вартість. Задовольняти такі вимоги попередні гроші не могли у зв’язку з їх фізичними властивостями. На їх місце ринок стихійно висунув метал. Почалася тривала ера панування металевих грошей.\nПроте з появою металевих грошей їх розвиток не припинився. Унаслідок неухильного зростання продуктивності суспільної праці збільшувалися можливості для нагромадження вартості, а відповідно і потреби в зростанні маси грошового товару, який ві-дволікався в обіг зі сфери споживання. На це ринок реагував пос-тійним посиленням вимог до грошового товару. Останній пови-нен був мати високу питому вартість вагової одиниці металу, властивість тривалий час (а найкраще — вічно) зберігати свої фі-зичні якості, здатність легко змінювати зовнішній вигляд, високу портативність тощо.\nПотреби ринку набули настільки важливого значення, що від-булося розмежування природної споживної вартості грошового товару як його здатності задовольняти певні потреби людини і його специфічної споживної вартості — здатності задовольняти вимоги ринку. Причому в міру актуалізації другої споживної вар-тості грошового товару послаблювався зв’язок останнього з пер-шочерговими життєвими потребами людини.\nПід впливом зазначених об’єктивних процесів відбувався сти-хійний відбір грошового товару з групи металів. Спочатку вико-ристовувалися звичайні метали — залізо, мідь, бронза та ін., що найчастіше вживалися людьми. Згодом цю роль почало викону-вати срібло як благородний метал з високою питомою і сталою вартістю та здатністю до зберігання. Проте ще більшою мірою цими властивостями природа наділила золото, яке теж стало претендувати на роль грошового товару. Почалася тривала боротьба між сріблом і золотом за «грошовий трон» у товарному світі. Цей етап у розвитку грошей характеризувався паралельним функціонуванням золота і срібла в ролі грошей і називався золото-срібним біметалізмом. Закінчився він наприкінці XIX ст. перемогою золота, установленням золотого монометалізму .\nМонета. З появою металевих грошей вони використовувалися у формі простих зливків чи кусків металу. Такі гроші мали вели-чезні переваги перед товарними грошима. Разом з тим форма зливків обумовлювала певні незручності, які незабаром стали стримувати розвиток грошових відносин. У кожній платіжній операції необхідно було зважувати зливки, визначати пробу і, що найгірше, ділити їх на частини. Щоб уникнути цих незручностей, зливки робили різної ваги. Найбільш відомі купці ставили на них своє тавро, яке засвідчувало вагу і пробу металу.\nОднак авторитет купця як приватної особи був обмеженим, і його тавро могло задовольнити вузьке коло суб’єктів ринку. З розвитком торгівлі виникла потреба таврування зливків більш відомою й авторитетною особою, і ця функція перейшла до дер-жави. Держави стали виготовляти за встановленою формою зли-вки металу, вагу і пробу яких засвідчували своїм штемпелем. Та-кі зливки дістали назву монети .\nМонета виявилася найдосконалішою формою повноцінних грошей, тобто тих, що функціонують в обігу з власною субстан-ціональною вартістю. Вона обслуговувала економічні відносини людей протягом майже трьох тисячоліть. За цей час монета теж розвивалась і змінювалась.\nНа початку створення монет суб’єкти ринку не завжди дові-ряли державному тавру і нерідко вимагали зважування монети. Особливо часто такі вимоги ставилися, коли монета використо-вувалася для розрахунків з іноземними контрагентами або коли існувала загроза фальшування монет. Лише зростання економі-чної могутності і стабільності держави, посилення довіри до державної влади з боку суб’єктів ринку, удосконалення техніки карбування, що ускладнювала підробку монет, підвищили довіру до монети, яка стала прийматися за рахунком, без зважування. Змінювалася сама форма монети: відомі монети квадратні, неправильної форми, овальні, проте найбільшого поширення набули круглі. Щоб запобігти підробленню та обрізанню монет, по краях у їх дизайні було застосовано рельєфний малюнок та «зубиювання» країв.\nБілонна монета. Новий етап у розвитку монети як форми грошей пов’язаний з виникненням білонної монети, тобто роз-мінної, з дрібною вартістю. Вона призначена для забезпечення нормального виконання грошових функцій основною (валютною) монетою. Головна відмінність її полягає в тому, що вона карбу-ється не з дорогоцінного металу, отже є неповноцінною. Причо-му такою розмінна монета стала не відразу, а на певному етапі розвитку грошового обігу.\nКарбування поряд з повноцінною монетою неповноцінної було першою реакцією грошей на нову вимогу обігу — вимогу економічності, що ставала дедалі відчутнішою у міру розвитку товарно-грошових відносин. Розмінна монета найактивніше використовується в обігу і тому найшвидше стирається. Більше того, висока вартість дорогоцінного металу обумовлює необхідність карбування розмінної монети надто малих розмірів. Така монета була незручною у користуванні і легко губилася, що призводило до додаткових витрат дорогоцінного металу. Виготовлення її зі звичайного дешевого металу було об’єктивною необхідністю, а успішне функціонування поряд з повноцінною монетою сприяло пошукам альтернативи повноцінним грошам і заміні їх неповноцінними.\nПереваги білонної монети (дешевизна, тривале функціонуван-ня) допомогли їй залишитися в обігу і після того, коли повноцін-на монета як форма грошей «зійшла зі сцени». І сьогодні вона широко використовується в усіх країнах, навіть у тих, які досягли великих успіхів у розвитку безготівкових розрахунків та електронізації грошового обігу.\nДемонетизація золота. Еволюція металевих грошей досягла свого апогею в період капіталізму вільної конкуренції. Золоті гроші настільки добре відповідали вимогам ринку, що навіть найкритичніші дослідники того часу без будь-яких сумнівів ото-тожнювали гроші з цим металом. Зокрема, К. Маркс неодноразо-во підкреслював, що гроші за своєю природою — це золото і срі-бло. Таке твердження було справедливим лише для того часу. Як не міг завершитися розвиток суспільних відносин епохою капіта-лізму вільної конкуренції, так не міг закінчитися і розвиток гро-шей закріпленням їх за золотом. Ті ж самі еволюційні процеси в суспільному житті зумовили неспроможність золота назавжди закріпитися в ролі грошей та підготували передумови для пере-ходу до якісно нового типу грошей — неповноцінних.\nПо-перше, швидко посилювалися вимоги щодо зростання об-сягів відтворення грошового товару відповідно до інтенсивно зростаючих масштабів суспільного виробництва й обігу. Реак- цією на цю вимогу було широке запровадження в обіг розмінних на золото паперових банківських білетів, оскільки виготовлення золотих грошей було вкрай обмежене малими запасами золо-та.\nПо-друге, зростали вимоги щодо скорочення витрат на виго-товлення грошей для мінімізації суспільних витрат обігу, які пос-тійно зростали в міру розширення масштабів виробництва та обігу і спричиненого цим збільшення маси грошей. Навіть при заміні в обігу золотих монет паперовими банкнотами, але при збереженні розміну їх на золото держави повинні були нагрома-джувати великі маси золота, відволікаючи для цього значні обся-ги суспільного багатства.\nЗазначені вимоги не міг задовольнити жодний товар — про-дукт людської праці, навіть найблагородніший із металів — зо-лото. Будучи відносно м’яким і маючи високу питому вартість, золото відчутно зношувалося в процесі обігу, що призводило до великих втрат уречевленої суспільної праці. Через незначне по-ширення золота у природі видобуток його не міг встигати за зро-станням місткості ринку і потреб його в грошовій масі. Вартість золота найменше піддається будь-яким змінам, оскільки на неї впливають не тільки фактори, що визначають поточне виробниц-тво, а й вартість віками нагромаджених золотих запасів. Сама матеріальна форма золота, фізичні властивості якого зробили його найбільш придатним виконувати роль грошей у попередні віки, в умовах ХХ ст. виявилася нездоланною перепоною для виконання ним цієї ролі. Відбувся процес демонетизації золота: спочатку з обігу були вилучені золоті монети, замість них сферу обігу стали обслуговувати неповноцінні гроші, а згодом повністю було зупинено обмін неповноцінних грошей на золото в будь-якій формі.\nЕволюційні процеси в економіці, які спричинили демонетиза-цію золота, підготували підґрунтя для запровадження нематеріа-льних носіїв грошової суті — так званих кредитних грошей. Як зазначалося вище, саме золото виконувало грошову роль не сті-льки у своїй реальній вартості, скільки в номінальній. Поступово воно набуло особливої споживної вартості як загального еквіва-лента, що заслонила собою його природну споживну вартість. Відтак світова практика використання золотих грошей підготува-ла суспільство до сприйняття неповноцінних грошей, не пов’язаних із золотом, як більш ефективної грошової форми. На цій підставі економічна думка остаточно дійшла висновку, що гроші не адекватні золоту, що вони — щось інше, складніше явище суспільного характеру, який не може бути виражений на-віть благородними металами .\nНеповноцінні гроші — це гроші, які не мають власної субс-танціональної вартості. Перехід до неповноцінних грошей відбу-вався поступово. Перші їх форми з’явилися ще за часів пануван-ня металевих грошей. Тому в історії грошей був тривалий період існування змішаних форм, властивих повноцінним і неповноцін-ним грошам. Основними формами неповноцінних грошей є бі-лонна (розмінна) монета, паперові гроші (казначейські зобо-в’язання), банківські зобов’язання (банкноти), депозитні вклади, квазігроші. Не маючи субстанціональної вартості, усі вони засто-совуються як гроші лише тому, що в економічних контрагентів, які їх одержують як платіж, є віра в можливість використати їх для забезпечення своїх майбутніх платежів. Фактор довіри до цих форм стає вирішальним для їх функціонування як грошей, завдяки чому вони дістали також назву кредитних.\nКредитні гроші класифікуються за кількома критеріями. Зале-жно від форми існування виділяють готівкові гроші, розмінну монету, депозитні гроші; залежно від статусу емітента та характеру емісії — казначейські та банківські гроші.\nВиникнення паперових грошей зумовлене тими самими об’єк-тивними причинами, які привели в кінцевому підсумку до демо-нетизації золота. Проте у кожному конкретному випадку до ви-пуску паперових грошей державу спонукають більш «прозаїчні» причини. Передусім це — необхідність покрити дефіцит держав-ного бюджету, оскільки уряд неспроможний це зробити збіль-шенням надходжень грошових коштів з інших джерел.\nОб’єктивні умови для створення паперових грошей в окремих країнах остаточно визріли на початку переходу до капіталістич-ного способу виробництва. У попередніх формаціях таких пере-думов не було. Тому окремі спроби випустити там паперові гро- ші були спорадичними і закінчувалися невдачею . Населення сприймало їх як гроші і погоджувалося одержувати у платежі лише доти, доки держава підтримувала надію обміняти їх на реа-льні цінності. Як тільки така надія зникала, паперові гроші вилу-чалися з обігу і будь-які каральні заходи держави не могли зму-сити населення брати їх як гроші.\nОтже, паперові гроші — це не «витвір» держави, а об’є-ктивний продукт розвитку економічних відносин у суспільстві. Роль держави обмежується тим, що, використовуючи об’єктивно обумовлені можливості заміни повноцінних грошей неповноцін-ними знаками вартості, вона друкує ці знаки і визначає умови ви-пуску їх в обіг. І доки випуск паперових грошей не перевищува-тиме об’єктивних потреб обігу в грошах, доти до них буде довіра і вони будуть виконувати функції засобів обігу і платежу.\nТут діє фактор довіри до наймогутнішого з економічного пог-ляду партнера, який істотно впливає на поведінку всіх інших суб’єктів, унаслідок чого вони сприймають паперові знаки як по-вноцінні гроші. Ця дія базується не на суб’єктивній, а на об’єк-тивній економічній основі. Доти, доки суб’єкти сфери обігу ма-ють можливість купити за свої паперові знаки товари чи послуги, вони віритимуть у кредитоспроможність уряду і прийматимуть паперові гроші у платіж за свої товари та послуги.\nВизначальними ознаками паперових грошей є випуск їх для покриття бюджетного дефіциту; нерозмінність на золото; приму-сове запровадження в оборот; нестабільність курсу і неминуче знецінення. Ці ознаки властиві насамперед грошам, що емітуються безпосередньо урядом в особі Міністерства фінансів. Звичайно вони називаються казначейськими білетами, зобов’язаннями тощо. Але цих ознак можуть набути і гроші, які емітуються банками, зокрема центральним банком, якщо емісія їх спрямовується на фінансування бюджетного дефіциту. Про це переконливо свідчить досвід України 1991—1993 рр., коли кредитна емісія Національного банку перетворилася у ключове джерело фінансування бюджетних витрат. Як наслідок — знецінення українських грошей за 1993 р. у 100 разів.\nБанківські гроші — це теж неповноцінні знаки вартості, які емітуються банками на основі кредитування реальної економіки1, завдяки чому їх випуск тісно пов’язується з потребами обороту, забезпечується їх вилучення з обороту при погашенні позичок і підтримка стабільної вартості. У цьому полягає їх принципова ві-дмінність і перевага порівняно з паперовими грошима.\nБанківські гроші виникли стихійно з ринкових відносин, але на значно вищому ступені розвитку, на якому кредит став їх іма-нентною складовою. Коли ринкові зв’язки, а разом з ними і взає-мна довіра суб’єктів ринку досягли такого рівня, що один із суб’єктів наважився передати другому товар чи іншу вартість під зобов’язання заплатити в майбутньому, була відкрита можливість виникнення принципово нової форми неповноцінних грошей, альтернативної паперовим грошам. Спочатку торговельний оборот породив так звані торгові гроші у формі боргової розписки, або комерційного векселя. Використаний як платіжний засіб, він став обертатися. З простої розписки боржника вексель стихійно перетворився в платіжний і купівельний засіб, тобто в носія важливих функцій грошей. Проте економічна потуга комерційних структур — емітентів векселів була незначною, тому сфера їх застосування як грошей була обмеженою.\nЗ розвитком банківського кредиту і банківської справи взагалі банки стали випускати замість комерційних векселів свої зобов’язання — банкноти, які поступово перетворилися в уні-версальний платіжний і купівельний засіб і стали самостійним видом кредитних грошей — банківськими грошима. Згодом, коли банки стали широко залучати банкноти від клієнтів на вклади, виникла друга форма банківських грошей — депозитні гроші.\nБанкнота в самому загальному трактуванні є простим век-селем емісійного банку. Особливо чітко виявлялася спорідненість її з векселем на першому етапі розвитку, коли вона мала форму так званої класичної банкноти.\nІсторично «класична» банкнота виникла з розписки середньо-вічних банкірів про взяття на збереження від купців золота та про зобов’язання повернути його на першу вимогу. У міру зростання багатств банків їхні розписки (банкноти) стали користуватися такою довірою, що почали прийматись у платежі нарівні із золотою монетою. Поступово такі розписки набули строго встановленої форми й абстрактності як важливих ознак векселя і стали подовгу затримуватися в обігу, не повертаючись у банки для виплати по них золота. Ця обставина дала можливість банкірам видавати свої банкноти купцям на суму, що перевищувала вартість золота, прийнятого на збереження, тобто перейти від повного до часткового покриття банкнот . Не покриті золотом банкноти стали видаватися підприємцям взамін комерційних векселів. З цього часу (кінець XVII ст.) починається власне історія «класичної» банкноти.\n1) випуск її емісійним банком замість комерційних вексе-лів;\n2) обов’язковий обмін на золото на першу вимогу власни-ків;\nЗавдяки цим ознакам банкнота істотно відрізнялася від комер-ційного векселя. Якщо останній має приватну гарантію, що забезпечується капіталом одного чи групи підприємств, то банкнота — суспільну гарантію, яка базується на капіталах усіх підприємців, що зберігаються в банках. Банкноти на відміну від векселів є безстроковими зобов’язаннями, не пов’язаними з конкретними торговельними операціями. Вони можуть випускатися в будь-яких купюрах і перебувати в обігу будь-який термін, що дає можливість розраховуватися ними по всіх можливих платежах. Ці переваги надали банкноті особливої якості — загальної оборотності, якої не мав вексель.\nПодвійне забезпечення «класичної» банкноти гарантувало їй надійність, сталу вартість, нормальний обіг та високу еластич-ність обігу. Через забезпечення комерційними векселями досяга-лося саморегулювання обігу банкнот. Видаючи позики під заставу чи дисконт векселів, банк збільшував кількість банкнот в обігу, а при оплаті векселів банкноти поверталися до банку, що забезпечувалося строковістю і безспірністю комерційного вексе-ля.\nПеріод «класичної» банкноти закінчився з повним припинен-ням розміну її на золото після світової економічної кризи 1929—1933 рр. У нових умовах банкнота втратила золоте забезпечення і свою кінцеву гарантію сталості вартості — розмін на золото. Це значно зблизило сучасні банківські гроші з паперовими, оскільки зняло внутрішнє гальмо їх знецінення.\nПроте справа полягає не тільки в припиненні розміну банкнот на золото. У сучасних умовах зазнав деформації і механізм автоматичного регулювання емісії банкнот на основі вексельного забезпечення. Передусім поряд з комерційними стали значно ширше використовуватися казначейські векселі та облігації державних позик для забезпечення випуску банкнот. Оскільки зобов’язання держави не є реальними цінностями, кредитування їх емісійним банком значно ускладнило зв’язок емісії з реальними потребами обороту. Різке зниження частки комерційних векселів і збільшення казначейських векселів та облігацій держави в забезпеченні емісії грошей означає переорієнтацію її з потреб товарообороту на потреби дер-жавного казначейства. Через задоволення останніх банкноти пот-рапляють у сферу товарообороту, при цьому лише частково вони задовольняють його потреби, а частково виявляються зайвими, проте залишаються в обороті. З цього погляду механізм емісії банкнот стає подібним до механізму емісії паперових грошей. Це також зближує сучасну банкноту з казначейськими білетами.\nРазом з тим така банкнота повністю не втрачає своїх специфічних ознак банківських грошей, зберігає в обігу певні переваги порівняно із суто паперовими грошима і є найпоширенішою формою готівкових грошей у країнах з розвинутою ринковою економікою. Головні її ознаки і переваги полягають у тому, що навіть на покриття витрат держави вона випускається не безпосередньо і безповоротно, а через кредитування під боргові зобов’язання казначейства. Ця, здавалося б, незначна деталь емісійного механізму має принципове значення. Вона передбачає, що держава як економічно самостійний суб’єкт грошового обороту може брати участь в емісійному механізмі нарівні з комерційними підприємствами, якщо прагнутиме до забезпечення збалансованості свого фінансового господарства і виявиться здатною своєчасно погашати свої борги емісійному банку . У зв’язку з цим важливого значення набуває проблема регулювання державного боргу, підтримання його обсягів на економічно обґрунтованому рівні, установлення широкого демократичного контролю за його формуванням, включаючи лімітування його розмірів, а також за взаємовідносинами між казначейством і центральним емісійним банком.\nДуже важливо, щоб ці два органи, що перебувають по різні боки емісійного джерела, не стали «двома кишенями на одному й тому ж самому державному піджаку», якими розпоряджається «одна рука». У такому випадку гроші завжди будуть безпере-шкодно «перекочовувати» з банківської «кишені» в казначейську й остаточно зникне відмінність між банкнотами і казначейськими білетами. Щоб не допустити цього, більшість країн законодавчо встановили чітке розмежування між центральним емісійним бан-ком та державним казначейством, вивівши банк з підпорядкуван-ня уряду і зробивши його самостійним державним провідником монетарної політики.\nЗважена політика щодо державного боргу та виплати доходу за облігаціями державних позик забезпечує ринковий попит на вказані цінні папери. Це дає можливість центральному банку че-рез регулювання свого портфеля таких паперів впливати на масу банкнот, продаючи їх на фондовому ринку — зменшувати, а ку-пуючи — збільшувати їх кількість в обороті.\nНе втратив свого значення і механізм саморегулювання банк-нотного обігу через забезпечення їх емісії комерційними вексе-лями. Проте дія його значно змінилася. Банківські позички під комерційні векселі стали видаватися переважно в депозитній, а не в банкнотній формі. Тому емісійні банки через цей механізм регулюють масу депозитних грошей в обороті, опосередковано впливаючи і на обіг банкнот.\nДепозитні гроші — це різновид банківських грошей, який іс-нує у вигляді певних сум, записаних на рахунках економічних суб’єктів у банках. Вони не мають речового виразу і використо-вуються для платежів у безготівковій формі. Рух їх здійснюється по рахунках у банках і не виходить за межі банківської системи. А приводяться вони в рух за допомогою технічних інструментів — чеків, платіжних доручень, пластикових карток тощо.\nПотреба в такій формі грошей об’єктивно зумовлена посилен-ням вимог щодо економічності та зручності грошового обороту тоді, коли його обсяги і суми окремих платежів досягають знач-них розмірів. Вона має істотні переваги перед готівковою фор-мою грошей (банкнотами): значно економніша, зручніша у кори-стуванні, піддається контролю з боку банків за оборотом після емісії. Тому у сучасних умовах депозитні гроші стали основною формою грошей у країнах з розвинутою ринковою економікою. Їхня частка становить близько 90% усієї грошової маси в оборо-ті.\nВ Україні в перехідний період не було достатніх передумов для широкого застосування депозитних грошей. Низька надій-ність банків та високий рівень тінізації економіки спричинили зниження частки депозитних грошей у загальній масі в окремі роки до 50%, що негативно впливало на стан грошового обороту та функціонування банків.\nНосієм електронних грошей є пластикова картка — іменний грошовий документ, що видається банком власнику поточного рахунку і дає йому можливість оплатити через комп’ютерні ме-режі свої покупки і погасити борги переказом грошей по рахунку без використання готівки чи паперових платіжних документів. Упровадження пластикової картки в розрахунково-платіжну практику значно розширило сферу функціонування депозитних грошей, включило в неї масові платежі населення, прискорило обіг грошей, створило великі зручності для платників, зменшило витрати обігу. Все це надало депозитним грошам нової якості, що знайшло відображення в новій назві — «електронні гроші». Детальніше депозитні та електронні гроші будуть розглянуті в розділі 4.\nКвазігроші, або майже гроші, — це специфічні грошові фор-ми, в яких грошова суть істотно послаблена, відхиляється від за-гальноприйнятих, стандартних форм. Таке відхилення можливе з кількох причин:\n?\tколи в стандартних формах значно послаблюється грошо-ва суть. Так, при розміщенні грошей у довгострокові вклади во-ни зберігають звичайну форму депозитних грошей, проте при цьому знижується їх ліквідність, здатність бути платіжними за-собами;\n?\tколи грошові функції виконують нестандартні форми, які не можна віднести до жодної з зазначених вище. Наприклад, век-сель у певних межах може використовуватися як гроші у функції купівельного і платіжного засобу, хоч не є грошима в загальноп-рийнятому розумінні. Те ж саме можна сказати про чек та деякі інші грошові інструменти.\nВикористання квазігрошей має позитивний вплив на еко- номіку:\n?\tдає можливість підвищити ліквідність ринку за рахунок запровадження в оборот додаткових платіжних інструментів ква-зігрошових форм, передусім векселів;\n?\tдає можливість зменшити масу платіжних засобів в оборо-ті за рахунок вилучення їх у довгострокові депозитні вклади, що сприяє оздоровленню кон’юнктури ринків;\n?\tробить управління грошовою масою, а отже пропозицією грошей, більш гнучким і ефективним.\nКвазігроші мають досить тривалу історію. Так, вексель з’явився і почав використовуватися як платіжний інструмент раніше, ніж банкнота, яка бере свій початок з векселя. Чек з’явився після того, як банки стали приймати гроші на вклади, тобто приблизно одночасно з банкнотою. Власник золотого чи срібного вкладу міг двояко реалізувати право на свої гроші:\n2) домовитися з банком, що він даватиме йому письмові нака-зи про видачу всієї чи частини суми вкладу певній особі, а банк виконуватиме їх. З таких наказів розвинувся чек.\nТому квазігроші не є якоюсь випадковою чи нав’язаною гро-шам формою. Поява і тривале використання їх є закономірним результатом еволюції форм грошей. У перспективі вони теж будуть змінюватися. Зокрема, широкий розвиток «електронних грошей» може призвести до втрати чеком свого значення в обороті депозитних грошей і своєї ролі як виду квазігрошей.


огляд | | Кращий веб-хостинг компаній 2019 року\nОгляд Cieaura Надання деякої реальної інформації про Cieaura\n. У сегменті і секторі ринку продуктів охорони здоров'я та оздоровчих послуг існує неймовірна кількість успішних підприємств, які пропонують широкий спектр продуктів і послуг. У цьому секторі або насправді рітейлери і інші мережеві магазини, що пропонують ці продукти, які не є спеціалізованими роздрібними торговцями, які...\nБігова доріжка серії L7 — найпопулярніша бігова доріжка для будинку. Він поставляється в трьох моделях; Професійний тренер спорту, тренер з кардіо і виконавчий тренер. Коли ви переглядаєте кожну доріжку, що біжить Landica L7 Series, є одна модель, яка, без сумніву, є кращою покупкою з трьох....\nPhantom 3 Professional Quadcopter 4K UHD Video Camera Drone — ще одне вдосконалення, яке було додано в серії Phantom від DJI. Вміст упаковки ] Дроп відеокамери 4K UHD можна придбати за дуже вигідною ціною в розмірі 1 127,00 доларів США (тільки для Quadcopter). З додатковою...\nContinue reading » Июль 23, 2017 admin Статті\nGreenZap — це всесвітній платіжний сервіс, який дозволяє клієнтам легко і безпечно відправляти і отримувати готівку. Послуги можна використовувати для здійснення покупок у онлайн-продавців або для швидкого відправлення грошей друзям або родичам. Місія GreenZap полягає в наданні клієнтам якісного та персоналізованого обслуговування шляхом розробки системи,...\nХаддерсфілд Таун увійшов у другу автоматичне рекламне місце після того, як заробив нічию з товаришами по просуванню Swansea City. Чи Трандл і Леон Бріттон звільнили «Лебедів» в лігу з рахунком 2: 0 за півгодини до того, як дострокові м'ячі від Мартіна Макінтоша і Девіда Грема...


Керуючий справами УПЦ розповів у чому секрет довголіття - ЗНАЙ ЮА\n«Багато чутно суперечок, чи існує рецепт довголіття. Пропонуються різні методики омолодження, очищення, зміцнення організму. Всі ці методи, можливо, і допомагають частково віддалити старість (більше психологічно), але аж ніяк не продовжують життя», - сказав митрополит Антоній.\nВладика зазначив, життя дає Життєдавець, і тільки Їм позначені терміни для кожного. «Тому і шукати відповіді потрібно тільки в Його словах», - додав архієрей і розповів, в чому полягає секрет довголіття.\n«П'ята заповідь, залишена Самим Господом, говорить: Шануй батька твого і матір твою, щоб довгі були твої дні на землі. Шанування батьків, старших повинно бути в принципі природним для людини. Але, на жаль, все більше і більше сучасне суспільство відхиляється від цієї заповіді.\nБатьки доживають свій вік на самоті; про людей похилого віку не дбає ні держава, ні суспільство; молодь не навчена поважати працю і досвід старших, співчувати і допомагати їм; ті ветерани, що залишилися в живих - забуті і покинуті; викладачі перестали бути авторитетом в школах, вузах, в моді нині сумнівні блогери і тіктокери, саме вони стали носіями «знань і культури»», - вважає керуючий справами УПЦ.\nМитрополит Антоній підкреслив, що без шанування батьків, старшого покоління людина не може розвинутися як особистість.\n«Адже читання книг, наприклад, це теж в якійсь мірі шанування старших. Покоління талановитих людей діляться своїм досвідом на сторінках книг. І слухати їх словами без належної уваги і поваги просто немислимо. Як і немислимо справжнє шанування святих і перейняття їх духовного досвіду», - уклав владика.


Міжнародна науково-практична конференція "Проблеми та перспективи інноваційного розвитку економіки України" в НГУ\nЗ 31 травня – 02 червня 2012 року у Національному Гірничому Університеті проходила десята, ювілейна Міжнародна науково-практична конференція «Проблеми та перспективи інноваційного розвитку економік України». Метою конференції є консолідація наукового потенціалу і створення міжнародних науково-творчих колективів для інноваційного розвитку економіки України, визначення перспективних напрямків розвитку економічної науки.\nДо участі у роботі були запрошені науковці, докторанти, аспіранти та здобувачі, викладачі ВНЗ, фахівці з економіки та фінансів, підприємці, представники органів державної влади та місцевого самоврядування серед яких голова Дніпропетровського обласного осередку спілки економістів України Василь Швець, президент Дніпропетровської торгово-промислової палати Віталій Жмуренко, директор інституту промисловості, академік НАН України Олександр Амоша, заслужений діяч науки й техніки України, перший проректор ДВНЗ «НГУ» Петро Пілов. Загалом у конференції взяли участь 142 представники з різних міст України, а також студенти та викладачі з Анголи, Росії, Білорусі та Польщі.\nРобота конференції пройшла у наступних секціях:\nСекція 1. Економічна теорія і господарська практика: сучасні проблеми взаємодії;\nСекція 2. Економічні проблеми інноваційного розвитку підприємства і галузі;\nСекція 3. Економіка природокористування і охорони навколишнього середовища;\nСекція 4. Проблеми і перспективи створення ефективно функціонуючого фінансового механізму інноваційного розвитку;\nСекція 5. Удосконалення обліку і аудиту;\nСекція 6. Розвиток інноваційного менеджменту;\nСекція 7. Маркетингове формування конкурентоспроможного потенціалу;\nСекція 8. Моделювання і управління інноваційним розвитком економіки;\nСекція 9. Роль бізнес-освіти в інноваційному розвитку економіки регіону;\nСекція 10. Інноваційні підходи до викладання іноземних мов для професійного спілкування;\nСекція 11. Логістичне управління інноваційним розвитком підприємств\nУ своєму виступі Петро Пілов відмітив, що досвід та знання, набуті учасниками конференції слід активно впроваджувати в життя. «Ми розуміємо, яке місце ми займаємо у світовій економіці, і цілком справедливо, що це місце нас не влаштовує. Сьогодні перед нами стоїть завдання адекватно оцінити свої можливості, і знайти сфери, в яких ми могли б впровадити інноваційні технології та визначити нові путі розвиту» - зазначив він.


Випуск №28 27 липня 2012\nВокзал - окраса міста КОЗЯТИНА (Анатолій САДОВЕНКО)\n«Локомотив» і на воді швидкий (Анатолій РОМАНОВ, Фото Віталія НОСАЧА)\nЯк карта ляже (Микола ПАЦАК)\nКримінальна любов до деталей верхньої будови колії (Андрій КОВАЛЬЧУК, старший слідчий лінійного відділення на станції Шепетівка УМВС України на Південно-Західній залізниці, майор міліції)\nДорога кожна хвилина (Микола ПАЦАК)\nСтанція Могилів-Подільський. Три напрямки діяльності (Никифор ЛИСИЦЯ)\nЩо ховається під вершиною айсберга? (Анатолій РОМАНОВ, Фото Віталія НОСАЧА)\nКрізь вихори долі (Оксана КЛИМЧУК)\nСвіт не без добрих людей (Ганна СЕРБІН, ветеран залізниці)\nРозшифрувати «дрес-код» (Лідія ЛЕЛЕЧЕНКО, Фото з інтернету)\nМелодії дзвона лікують (Валентина КОЧУБЕЙ, Фото Віталія НОСАЧА та з інтернету)\nВместе с народом в скорбях и опасностях (Протоиерей Валерий КЛИМЕНКО, Фото с интернета)\nОгіркова столиця (Микола ПАЦАК)\nВідпрацювали професійно (Анатолій САДОВЕНКО)\nВокзал - окраса міста КОЗЯТИНА\nОсь так сьогодні виглядає залізничний вокзал ст. Козятин. Пасажирів та гостей міста він зустрічає відремонтованою та реставрованою будівлею, оновленими привокзальною площею та дебаркадерами з боку Київської та Шепетівської платформ, облаштованою територією, затишною залою чекання та зручними, сучасно обладнаними квитковими касами.\nНа черзі - завершення ремонтних та реставраційних робіт у вестибюлі вокзалу, ще двох залів чекання для пасажирів, інших приміщень.\nУсі ремонтні та реставраційні роботи будівлі вокзалу та облаштування території навколо неї якісно виконують фахівці Козятинського будівельного монтажного експлуатаційного управління №2 під керівництвом Миколи КРАВЦЯ.\n«Локомотив» і на воді швидкий\nЗмагання з веслування на байдарках на першість спортивної дитячо-юнацької школи олімпійського резерву (СДЮШОР) «Локомотив» Південно-Західної залізниці стали вже традиційними. Знову, як і минулого року, Матвіївська затока на о. Труханів у столиці стала місцем проведення цікавих і захоплюючих перегонів, в яких узяли участь усі вихованці спортивної школи. Основною метою, яку ставили перед собою організатори змагань, було підбиття підсумків роботи тренерів та визначення кращих спортсменів школи, заохочення дітей та юнацтва до регулярних занять спортом.\nЗмагання проходили в дев’ять заїздів відповідно до вікових груп учасників. У найстарших групах змагалися чоловіки 1982 - 1993 рр. та жінки 1984 - 1995 рр., у наймолодших - дівчата 1999-го та юнаки 2000-го рр. народження.\nДистанція перегонів 3000 м з поворотом через 1500 м - єдина для всіх учасників - не є класичною. В міжнародних змаганнях зазвичай веслярі стартують на 500 і 1000 м, але на цій дистанції, за думкою організаторів, найбільш значуще проявляються рівень підготовки спортсменів, їх кондиції та можливості.\nСила, звитяга, молодість - невід’ємні супутники учасників змагання.\nРоль головного судді змагань дісталася заступнику директора СДЮШОР Альоні ЯКИМЕНКО. В організації заходу та суддівстві активну участь взяли також старший тренер з веслування на байдарках Любов ТОПИХА і тренер Владислав ТОПИХА. Серед присутніх на змаганнях були начальник дорожнього фізкультурно-спортивного клубу «Локомотив» Ольга СТОРОЖЕНКО та директор спортивного комплексу клубу Олександр АНДРІЄНКО.\nАнгеліні Поступаленко першу спортивну нагороду вручає Олександр МИКОЛЮК.\nУ першому заїзді перемогу здобув Олександр ГЛУЩЕНКО, другим призером став Олександр КЛИМЕНКО, третім - Андрій ВУСАТИЙ. Усі ці хлопці - майстри спорту України, в скарбничці їх досягнень - перемоги та призові місця на чемпіонатах країни. Зокрема, Олександр Клименко у минулому році виграв чемпіонат України з марафону на байдарках - дуже престижний і складний вид змагань серед веслярів.\nНе менш титулованими виявилися й лідери другого заїзду. Переможницею стала майстер спорту міжнародного класу, призер чемпіонату Європи Людмила ГАЛУШКО; другий призер - майстер спорту, член збірної України Юлія ВАКУЛЕНКО; третє місце виборола майстер спорту, призер чемпіонату України, переможець минулорічного марафону Марта СЕНЬКІВ.\nУ наступних заїздах переможцями стали: Олександр РИЖЕНКО, Вадим ТЕКНОВ, Ярослав МАЛООКИЙ, Ілля ІВАНЕНКО, Максим ЦІЛИК, Олександра ГОВОРУН, Денис ПОСТУПАЛЕНКО.\nСпортивна родина - майстри спорту Владислав, Ольга і Любов ТОПИХИ.\nНагороди переможцям та призерам (чудові кубки, медалі та пам’ятні вимпели) вручали почесні гості змагань - начальник Київського будівельно-монтажного експлуатаційного управління Олександр МИКОЛЮК і його заступник В’ячеслав ЗАПАДНЯ. Вони тут опинилися зовсім не випадково. Адже працівниками їх підрозділу на території СДЮШОР проводяться великі будівельні роботи. Багато чого вже зроблено: чудова спортивна зала, тренажерний майданчик, їдальня.\nЛюдмилі ГАЛУШЦІ перемагати не вперше.\n- Наразі наша спортивна школа переживає справжнє відродження, - каже старший тренер Любов Топиха. - Подивиться, які чудові у нас ангари, байдарки, інші споруди і спорядження. І все це завдяки турботам і сприянню начальника Південно-Західної магістралі Олексія Мефодійовича КРИВОПІШИНА. Дякуємо йому.\nСтрімкий фініш Максима ЦІЛИКА.\nЗа сумлінну працю на залізничному транспорті, вагомий внесок у забезпечення ефективності з метою безперебійної діяльності залізниць України, оперативність у вирішенні виробничих завдань з перевезення пасажирів та вантажів, високий професіоналізм і творчу ініціативу в роботі генеральним директором Укрзалізниці Володимиром КОЗАКОМ нагороджено:\nАндрія Вікторовича МАКСИМЕНКА - диспетчера старшого (дорожнього) оперативно-розпорядчого відділу галузевої служби перевезень державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця».\nОлега Віталійовича БІДУ - заступника начальника відділу перевезень з оперативної роботи відокремленого підрозділу Козятинська дирекція залізничних перевезень.\nСергію Петровичу ГРЕЧУКУ - заступнику начальника відділу перевезень (з оперативної роботи) відокремленого підрозділу Жмеринська дирекція залізничних перевезень;\nАндрію Володимировичу ІЛЛЮХІНУ - диспетчеру (дорожньому) оперативно-розпорядчого відділу галузевої служби перевезень державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця».\nДорога кожна хвилина\n25 грудня минулого року на дільниці Черемушки - Бахмач-Київський стався інцидент - злам пліті безстикової колії (672 км пк 6). Машиніст вантажного поїзда №1203 П. Заворухін та його помічник О. Чимикос вчасно виявили пошкодження. Матеріальних збитків залізниці, як свідчать документи розслідування, не завдано, але допущено затримку трьох поїздів.\nЕлектромеханік Бахмацької дистанції сигналізації та зв’язку Руслан СИТНІКОВ.\nПричиною інциденту став прострочений термін модернізації колії. Рейки, укладені у 1988 р., пропустили понад норму 28 мільйонів тонно-кілометрів вантажів, тобто ремонт тут був потрібний ще в 2011 р. Та розпочався він лише у липні нинішнього. Одинадцять кілометрів парної колії дільниці Черемушки - Бахмач-Київський випало оновлювати КМС-285. Це, здається, буде єдиний цьогорічний факт модернізації на терені Конотопської дирекції. Скромно. Звичайно, розраховували на більше. Але й тому раді. Раді, хоч довготривале «вікно», пропуск усіх поїздів по непарній колії на головному ходу ускладнює роботу організаторів руху і впливає на показники дирекції.\nРМ-80 через кілька хвилин розпочне роботу.\nРАНОК 13 ЛИПНЯ. Електропоїзд прибуває у Бахмач-Київський. На станції відразу помічаю платформи зі шпальною решіткою, далі стоять готові вирушити на перегони состави з колійними машинами, та гурт залізничників засипає щебенем стрілочний перевід. Але я маю інформацію, що КМС-285 сьогодні працюватиме на 673-му кілометрі (платформа «Старий Луг»). З електрички виходжу раніше - на платформі «669-й кілометр». І відразу бачу, що не прогадав. Дорожній майстер Конотопської дистанції колії Олександр Собора проводить інструктаж, а на рейках в обох напрямках вже червоніють сигнальні жилети. Далекувато, правда. Тож «ноги в руки» - і вперед на Київ росянистою стежкою. Там працює більше людей.\nКрокується бадьоро, дихається легко. Пташки цвірінчать у лісосмузі, джмелі гудуть. Ідилія та й годі. Якби тільки не спека. Уже через годину-другу тут буде до сорока градусів на сонці. Хоч би вітерець подув. Чи дощик бризнув…\nДо речі, в умовах, коли дуже жарко, не витримує навіть колійна техніка - кипить олива у гідравлічних системах. А люди? Люди працюють. Вони міцніші за сталевий сплав. І не кожен знає, що санітарні лікарі прописали, аби у спеку роботодавці забезпечували їх відповідним спецодягом, головними уборами, сонцезахисними окулярами, прохолодними напоями, душем і дозволяли перерву щогодини.\nОтак думаючи про ідеальні умови праці - а чому б і ні, ще класик рекомендував: «Треба мріяти» - доходжу до світлофора. Тут знайомлюся з електромеханіком СЦБ Бахмацької дистанції сигналізації та зв’язку Русланом Ситніковим. Він розповідає, що має завдання «супроводжувати прохід колійних машин», тобто відключити пристрої і від’єднати дросель-трансформаторні перемички. А потім все знову підключити та приєднати.\n- А там що роблять? - показую на залізничників, які підкопуються під нову пліть.\n- То для щебенеочисної машини серії РМ.\nРМ уже наближається. З монтерами колії я встигаю лиш перекинутися словом-другим. Монтери Олександр і Володимир Шарапи, Василь Ковівчак, Євген Слабій та Петро Роговий вирили траншею, пояснили, щоб «завести ніж».\nРМ-80 зупиняється. Це машина Центру механізації колійних робіт залізниці. «Ніж заводять» швидко, хоч, скажу вам, залізяки там масивні. І вже через кілька хвилин вона поволі рушає, пересіваючи забруднений баласт.\nТака ж «еРеМка», пояснював дорожній майстер Олександр Собора, рухається назустріч. Потім пройдуть інші колійні машини.\n- Вкладаються у строки?\nСпостерігати за роботою РМ поволі набридає. Тому шукаю співрозмовників. З машиністами не поговориш - при ділі, розмови їм тільки заважатимуть. Дізнаюся лиш, що та РМ має номер 324 і що виконробом на ній Сергій Ніязов.\nСПІВРОЗМОВНИКІВ ЗНАХОДЖУ АЖ НА ПЕРЕЇЗДІ. Це - чергова Ганна Ігнатьо. Основні шлагбауми перед проходом поїзда опускаються автоматично, та вона закриває ще й додаткові.\n- А для чого? - запитую.\n- Так треба. Поїзди ж ідуть по одній колії.\nГанна Іванівна не перший рік працює у Конотопській дистанції колії. Давно, із тієї пори, коли жінок ще зараховували монтерами.\n- Складно? Модернізація ж.\n- Та ні, зазвичай. Мені не складно…\nЯ вже не сподівався того дня зустріти виконроба КМС-285 Івана Лебедя. Домовлялися, що поговоримо на 673-му кілометрі. Але то тільки у фільмі місце зустрічі змінити не можна. Погода внесла свої корективи, і бахмачани залишилися в Бахмачі - там теж є робота. Але в обідню пору Іван Іванович навідався на перегін. Тож говоримо про обсяги робіт на нинішній рік і готовність до них колійної машинної станції. Власне, про це можна було б і не запитувати - КМС завжди справлялася зі своїми завданнями. Як і про модернізацію цих одинадцяти кілометрів парної колії на дільниці Черемушки - Бахмач-Київський.\n- У графік ми вкладемося, - сказав Іван Лебідь переконливо.\nА ось і літній тихий дощик. Після кількох тижнів спеки він воістину благодатний. Ніхто не ховається від його теплих крапель. Так само червоніють на коліях жилети і так само гуркочуть колійні машини. Без зупинки, без затримки. Бо кожна хвилина дорога.\nКрізь вихори долі\nУ свій дев’яносторічний ювілей Олена Григорівна НаштатІк приймала привітання не лише від рідних та близьких людей, а й від колишніх колег із відділкової лікарні ст. Коростень. Там вона пропрацювала понад 30 років і вийшла на пенсію з посади старшої медсестри гінекологічного відділення.\nЇї досі цінують і пам’ятають. Адже своєю відповідальністю, порядністю, скромністю, добротою і принциповістю вона заслужила повагу тих, з ким довелося працювати. Трудову діяльність свою в Коростені вона розпочала у 1961 р. Цього року направили працювати в Коростенський відділок і її чоловіка Олексія Борисовича Наштатіка. На жаль, відійшла вже у вічність ця відома і шанована людина.\nНа долю подружжя, на їхню молодість, випали лихоліття війни. З першого дня від її початку Олена Григорівна потрапила на фронт. Молода медсестра врятувала життя не одному воїну, вчасно надавши допомогу. Зараз вона згадує і досі дивується тому, що в пекельній, нелюдській боротьбі за життя, не своє, а ранених солдатів, вона була не слабшою за інших.\nЗа свою відвагу у справі порятунку людей Олена Наштатік була нагороджена орденом Вітчизняної війни другого ступеню, медаллю «За мужність» і ще багатьма іншими.\n- Такі люди, як Олена Григорівна, - це не тільки справжня історія, а й яскравий приклад патріотизму, працьовитості й відданості справі для молодших поколінь, - каже голова профкому відділкової лікарні Людмила Шульгата. - І ми гордимося, що ця людина працювала в нашій лікарні. Нам є з кого брати приклад, є в кого вчитися.\nМені вже 93-й рік. Все трудове життя я віддала залізниці. Починала трудитися на ст. Пост-Волинський ще в довоєнні роки. 22 червня 1941-го року, коли фашисти напали на нашу країну і на станцію посипалися ворожі бомби, я знаходилася на чергуванні.\nВиконувала свої обов’язки, допоки столиця України не опинилася під чоботом загарбників. А коли радянські війська визволили Київ, знову повернулася на рідну станцію, продовжувала служити залізниці до виходу на пенсію. Нещодавно відчула, що виникли проблеми зі здоров’ям. Повідомила про це нашого голову ради ветеранів Анатолія Шаповала. Він відвіз мене до Дорожньої клінічної лікарні №2 Південно-Західної залізниці, де завдяки допомозі чудових фахівців - лікаря-уролога Андрія Фомука та медичної сестри Світлани Литвиненко - я незабаром одужала. Наразі перебуваю вдома і почуваю себе задовільно. Через вашу газету хочу висловити своїм рятівникам щиру подяку. Низький уклін Вам, Андрію Євгеновичу і Світлано Миколаївно, за ваші золоті руки, за ваші чуйні серця. Дуже вдячна й Анатолію Михайловичу Шаповалу за його невсипні турботи і піклування про всіх ветеранів рідної станції.\nГанна СЕРБІН, ветеран залізниці\nВот как киевский патологоанатом описывает мозг «весельчака» и «балагура», который, по мнению друзей, пил «умеренно» и «культурно»: «Изменения в лобных долях мозга видны даже без микроскопа, извилины сглажены, атрофированы, множество мелких кровоизлияний. Под микроскопом видны пустоты, заполненные серозной жидкостью. Кора мозга напоминает землю, после того, как на нее сбросили бомбы - вся в воронках. Здесь каждая выпивка оставила свой след».\nВ головном мозгу отмечено сильное переполнение кровью, нередко с разрывом сосудов в мозговых оболочках и на поверхности мозговых извилин. Восприятие потерпевшего затрудняется и замедляется - нарушаются внимание и память. Вследствие этих изменений, а также постоянного влияния на человека алкогольного и питейного климата, начинаются глубокие изменения его характера, психики.\nКак же этот наркотик в различных дозах действует на мыслительную и психическую деятельность мозга? Специально проведёнными опытами и наблюдениями над человеком, выпившим среднюю дозу, то есть одну-полторы рюмки водки, установлено, что во всех без исключения случаях алкоголь действует одинаково, а именно: замедляет и затрудняет умственные процессы, двигательные же акты на первых порах ускоряет, а затем замедляет.\nКроме мозга, от алкоголя первыми страдают пищевод, желудок и поджелудочная железа. И чем крепче алкогольные изделия, тем тяжелее повреждения. При регулярном приёме даже небольших доз алкоголя железы, расположенные в стенке желудка и вырабатывающие желудочный сок, под влиянием алкогольного раздражения сначала выделяют много слизи, а затем атрофируются. Пищеварение в желудке становится неполноценным, пища застаивается или, непереваренная, поступает в кишечник. Возникает гастрит, который, если не устранить его причину и серьёзно не лечить, может перейти в рак желудка. Панкреатит и диабет на почве алкоголя - явления, как правило, необратимые, из-за чего люди обречены на постоянные боли и страдания. Более этого, панкреатит даёт обострения при малейшем нарушении диеты.\nАлкоголь влияет на глаза. В офтальмологии существует понятие алкогольной интоксикации зрительных нервов. Другими словами, происходит атрофирование зрительных нервов особой формы. Этому процессу способствует отравление стенок сосудов, что приводит к его сужению. Таким образом, происходит отравление нервной ткани зрительного нерва и коры головного мозга. Приём любой дозы алкоголя вызывает кратковременное расширение сосудов, что вызывает мнимый необъяснимый психологический подъем. Такие расширения ведут к тромбозам сосудов глазного яблока. Сужение сосудов нарушает кровоснабжение органов зрения, следовательно, насыщаемость кислородом тоже понижается. Зрительные нервы атрофируются, что в свою очередь ведёт к нарушению функционирования органов зрения.\nИсследования водителей, к группе которых врачи относят и машинистов локомотивов. Специфическое действие на время реакции оказывает алкоголь, причём даже небольшие его дозы вызывают значительное замедление реакции. Под воздействием небольшого количества алкоголя время реакции у водителя увеличивается в 2 - 4 раза. Так, при скорости движения 40 км/ч время реакции на появившееся препятствие у трезвого водителя будет, примерно, 0,6 сек., у водителя в нетрезвом состоянии - 1,8 сек. В связи с этим увеличится путь, который пройдет автомобиль за время реакции с 7 до 21 м, а дистанция безопасности с 27 до 41 м, т.е. почти в два раза. Кроме того, у водителя, - находящегося в состоянии опьянения, нарушается координация движения рук и ног, теряется способность глазомерного определения расстояния, появляется беспечность, неправильное восприятие окружающего, притупляются чувства, сужается обзорность.\nЕсли у трезвого водителя обзорность составляет 150°, то у нетрезвого всего 40° (так называемое «тоннельное зрение»).\nПоняття «дрес-коду» все частіше вживається у кулуарах офісів та державних установ. На жаль, частіше про це можна саме почути, аніж побачити, адже наші працівники не завше охоче прислухаються до канонів робочого стилю. Тим паче зараз, коли літня спека набирає обертів, викликаючи бажання скинути з себе весь одяг. Взагалі...\nПопри шалені температури за вікном, не варто втрачати голови і з’являтися на робочому місці у вигляді, який радше б пасував вам на пляжі. Таким чином порушується корпоративна етика, коефіцієнт праце-спроможності стрімко падає, разом із настроєм керівництва.\nДрес-код - це набір правил щодо зовнішнього вигляду працівника тієї чи іншої установи. Сьогодні ця тема стає дедалі актуальнішою, адже зовнішній вигляд представників підприємства суттєво впливає на її імідж в цілому. Тому нерідко під час підписання контракту стосовно працевлаштування можна побачити вимоги щодо одягу.\nНе бійтесь, дрес-код - це не уніформа чи спецодяг, який має на меті закути вас в однаковий з усіма вигляд. Тут також є простір для прояву індивідуального стилю, хоча він є обмеженим. Звичайно, повсякчас слід знати міру та місце креативності. Правила гри стосуються як жінок, так і чоловіків, на кону - престиж місця, де ви працюєте.\nНайперше, слід подбати навіть не про одяг, а про себе. Слід виглядати охайно, слідкувати за своєю шкірою, мати доглянуті нігті (до речі, обом статям) та чисте, прибране волосся. Жінки мають заплітати його у ділові зачіски, адже надміру довге розпущене волосся чи пишні кучері скоріше вказуватимуть на вульгарність, аніж на красу. Чоловікам також варто помудрувати над укладкою, регулярно приводити до ладу свої вуса чи бороду, якщо такі є в наявності. Деякі підприємства мають у своїх статутах правила, що змушують чоловіків приходити на роботу виключно поголеними.\nВраховуючи, що одяг має бути «суворим», логічно, це костюм з жакету та спідниці, жакету та брюк, можливий костюм-трійка з жилетом, або ділова закрита сукня. До костюму вдягають блузу без зайвих кокетливих рюшів та бантиків чи сорочку, допустима кофтина з тонкого трикотажу чи водолазка.\nЖакет приталений, довжиною до середини стегон, з невеликими вилогами, брюки прямі та довгі, з високою або середньою посадкою на талії. «Грамотна» довжина брюк - до середини підбору. Але й підбори денного взуття вище 7 см не бажані.\nСпідниця - «олівець», «тюльпан» чи пряма класична довжиною по коліно чи трохи за коліно, що вважається ідеальною довжиною для будь-яких ніг. Тож маєте зайвий спосіб приховати вади фігури.\nСеред суконь ідеальний варіант - сукня-футляр до коліна, як без рукавів літньої пори року або в поєднанні з блузами, так і з рукавчиками - три чверті. Не бажано для носіння в офісі ампірні платтячка, сарафани та короткі облягаючі сукні.\nОстаннім часом примхливість дрес-коду доходить до абсурду. Бідолашним офісним працівникам у Японії донедавна заборонялося приходити на роботу без піджака, краватки, чи у відкритому взутті. Крім того, страшним порушенням вважалися блузи чи сорочки з коротким рукавом. На щастя, страшна спека змусила керівників фірм піти на поступки і дозволити людям відступати від загальних правил. Відтепер можна носити і джинси, футболки навипуск, сандалі, але взамін того кондиціонери у приміщеннях не можна встановлювати на температуру нижче 28 градусів. Зрештою, вітаємо перемогу погодних умов, чи, можливо, економії, яка дозволила японцям почувати себе на робочому місці комфортніше.\nНа загал, слід віднайти «золоту середину» між повсякденним стилем та надмірно діловим. Однозначно, є декілька вимог до ділового вигляду, які точно не терпітиме керівництво. Серед одягу, у якому не варто з’являтись на роботі:\n• занадто відверті та звабливі сукні та спідниці,\n• міні та супер-міні,\n• топи з відкритим животом,\n• низькі брюки,\n• занадто обтягуючий одяг,\n• незастебнуті ґудзики блузи,\n• одяг, що занадто засукається,\n• прозорий одяг.\nНайбільш влучними для дрес-коду вважаються темно-синій, темно-сірий, зелений та коричневий кольори. Чорний підходить здебільшого для більш урочистих заходів. Зі світлої гами підійде беж та світло-сірий. Допускається додавання персикового чи рожевого, але не заглядайте на надто яскраві відтінки, - вони виглядатимуть недоречно і можуть дратувати оточуючих.\nІнколи деякі компанії мають свої власні корпоративні кольори, які розміщені на рекламній продукції, візитівках, доповнюють інтер’єр офісу тощо. У такому випадку доповнення до основного наряду відповідних кольорів може вітатися. Це підтримує командний дух і демонструє цілеспрямованість та єдність персоналу. Часом сама компанія розробляє аксесуари у вигляді краваток, нашийних косинок, брошок тощо.\nЩодо чорного костюму в офісі, то тут тривають дискусії. Чоловікам однозначно слід відмовитись від чорного на роботі, замінивши його на темні хроматичні відтінки. Оскільки цей колір допустимий на офіційних заходах та під час ритуальних служб. Щодо жінок, то варто «розбавляти» чорний костюм білими блузами, і обов’язково тілесними колготами, аж ніяк не чорними.\nЯк бачимо, одяг виконує не лише зігріваючу чи стильну функції. Він так само дозволяє презентувати нас у суспільстві, створює певні рамки пристойності, подекуди говорить за нас чи надає сигнали. Грамотність у створенні зовнішнього вигляду - своєрідне мистецтво, оволодівши яким, можна сягнути не тільки вершин глянцевих журналів, а й кар’єрних сходинок. Звичайно, без щирої усмішки та гарного настрою все це не діятиме. Отож, усміхайтеся, і будьте красивими!\nЛідія ЛЕЛЕЧЕНКО, Фото з інтернету\nНадзвичайна подія на ст. Попільня, де зійшло з рейок шість вантажних вагонів зі щебенем, і досі перебуває в центрі уваги керівництва та відповідних структур залізниці, які уважно вивчають причини та наслідки цього транспортного інциденту.\nУчасники ліквідації транспортного інциденту на ст. Попільня - такелажник Михайло ПОЛІЩУК,\nпомічник машиніста Олександр ПОЛІЩУК, машиніст крана Володимир ІСЬКО, бульдозерист Григорій ПОЛІЩУК,\nмашиніст крана Ігор СЛОБОДЯНИК та такелажник Анатолій ПОЛІЩУК.\nНа ліквідацію наслідків прибуло два відбудовних поїзди зі станцій Фастів та Козятин, колійної машинної станції №120, а також фахівці Фастівських дистанції колії та дистанції електропостачання, інших структурних підрозділів залізниці. Завдяки спільній налагодженій роботі цих колективів із часом рух на станції було відновлено.\n- Ми прибули на місце події у встановлений нам термін, - розповідає учасник тих подій, виконувач обов’язки майстра відбудовного поїзда №3481 ст. Козятин Олег СУШКО. - Безпосередньо керував роботами начальник відбудовного поїзда Юрій ЛАВРИНЧУК. Оцінивши ситуацію, без зволікань визначилися із першочерговими роботами. Перш за все було необхідно забезпечити рух поїздів, прибравши пошкоджені вантажні вагони за габарит. Ситуація ускладнювалася тим, що ці вагони перебували поблизу пішохідного мосту, який перешкоджав роботі наших кранів. Та й стовпи контактної мережі заважали. Тож перші два пошкоджених вагони довелося піднімати за допомогою спеціального гідравлічного обладнання. Та й з третім вагоном мали чималі проблеми, хоча вже могли підняти його краном. Цього разу перешкодою стала пошкоджена колія, через що важко було нормально під’їхати до вагона. Та коли колійники зробили свою справу, і третій вагон був поставлений на місце. Четвертий та п’ятий вагони піднімали та ставили на рейки вже наші колеги з відбудовного поїзда ст. Фастів. А вже потім, знов після відновлення колійниками дільниці станційних колій, ми поставили на рейки останній пошкоджений вагон.\nЗагалом на ліквідації цієї аварії у складі Козятинського відбудовного поїзда було задіяно вісімнадцять осіб. Всі вони відпрацювали професійно, проявили і свою майстерність, і навички. Серед них машиністи крана Володимир Ісько, Ігор Слободяник, Юрій Поліщук, такелажники брати Михайло та Анатолій Поліщуки, Валерій Войтюк, бульдозеристи Василь Ванцович та Григорій Поліщук, яким того дня хоча й не довелося попрацювати за штатним призначенням бульдозериста, проте за сумісництвом вони проявили себе, як вмілі такелажники.\n- За роки роботи на залізниці нам доводилося брати участь у ліквідації подібних ситуацій, - продовжує Олег Сушко. - Щоправда, цього року це був перший подібний випадок. І відпрацювали ми й цього разу професійно.


Медведєв думає, що кожна російська сім'я має автомобіль | Українські Новини\nМедведєв думає, що кожна російська сім'я має автомобіль\n11 вересня 2016, неділя, 02:13 234\n2016-09-11T02:13:00+03:00 Світ 2018-07-15T05:23:32+03:00\nМедведєв руої ситуацію в країні. Фото: zn.ua\nКожна російська сім'я має автомобіль, заявив в програмі "Вести в субботу" прем'єр-міністр Росії Дмитро Медведєв. Говорячи про транспортну ситуацію в країні, Медведєв зазначив, що населення Росії стало "абсолютно автомобільним". Про це пише Meduza .\nПрем'єр-міністр РФ наголосив, що дороги в зв'язку з цим є абсолютним пріоритетом для уряду і регіонів.\nЯк повідомляли Українські Новини, окупованому Криму прем'єр-міністр РФ Дмитро Медведєв став перед обуреними пенсіонерами, якы вимагали індексації пенсій. У відповідь на скарги кримських пенсіонерів російський прем'єр заявив: "Грошей немає",- і додав: "Ви тримайтесь тут, вам всього доброго, гарного настрою і здоров'я". Це дуже обурило користувачів соцмереж.\nПізніше в Бурятії заарештували пікетувальників з плакатами "Грошей немає. Тримаємося", які зустрічали Медведєва.\nБільше новин про: Дмитрий Медведев


Century Fox взялась за екранізацію відеогри Mega Man - Pingvin.Pro\nCentury Fox взялась за екранізацію відеогри Mega Man\nГоловна » Кіно / Кіно / Новини Кіно » Century Fox взялась за екранізацію відеогри Mega Man\nСтудія 20th Century Fox і продюсерська компанія Chernin Entertainment приступили до роботи над екранізацією популярної відеогри – Mega Man.\nЯкщо трохи вдатися в історію, то вперше ця гра, яка в Японії відома під назвою Rock Man, була випущена в 1987 році для консолі Nintendo, а пізніше світ побачили варіації і для інших платформ. Взагалі, одна з найуспішніших серій в історії відеоігр почалась саме з Mega Man.\nСюжет: Вченому на ім’я доктор Лайт вдалося створити робота, який мав допомагати йому в роботі. Але злий доктор Уайлі вкрав цю ідею і створили цілу армію роботів, націлених на захоплення всього світу. З цієї причини Лайту довелося перепрограмувати свого незамінного асистента в бойову машину, здатну на рівних битися з поплічниками Уайлі.\nПродюсером став: Пітер Чернін. («Облівіон» і «Повстання планети мавп».)\nТому чекаємо що створить цей продюсер з Mega Man, скорше за все це буде “Оселя зла” ніж “Супербрати Маріо”.


Водопостачання, каналізація ціна, купити Львів | BudNet\nВодопостачання, каналізація ціна, купити Львів\nНе кожному навіть вмілому господарю під силу самостійно встановити систему водопостачання та водовідведення. Тому краще цю справу довірити професіоналам. Наші майстри пропонують технологічну схему, доставку обладнання, монтаж систем водопостачання і очистки. А також гарантують якість виконаних робіт.\nНаселений пункт: Львів 2500 євро\nНаселений пункт: Львів 1950 євро\nТруба а/ц 200мм 4 м\nНаселений пункт: Львів 279,00 грн/шт.\nНаселений пункт: Львів 195,00 грн/шт.\nНаселений пункт: Львів 147,00 грн/к-кт.\nНаселений пункт: Львів 5,07 евро\nVALROM Труба ПВХ SN2 110x1000х2,2мм\nНаселений пункт: Львів 2,68 евро\nВодопостачання, каналізація Львів, Київ, Луцьк, Івано-Франківськ, Тернопіль Підключення до централізованого водопостачання найкращий варіант для водозабезпечення приватного будинку. Для цього слід отримати дозвіл у експлуатаційної організації на підключення до водопровідної мережі та погодити технічні умови проведення робіт. Технічні умови визначають місце врізки і схему трубопроводу, глибину залягання труб, напір, витрати на прокладку трубопроводу. Вам не доведеться бурити свердловину або копати колодязь, купувати дорогий свердловинний насос і електродвигун залежати від погодних умов, наприклад, пересихання або замерзання води в свердловині. Контроль якості води, що поставляється, стану труб і напору візьме на себе водоканал. Вам доступний «необмежений» витрата води (за умови оплати і відсутності аварійних ситуацій). Ви не будите залежати від перебоїв у електромережі та поломок насосного обладнання, замерзання накопичувальних ємностей. Але все це за умови можливості підключення до водопостачальної магістралі. Якщо можливість підключення у міськводоканалу відсутній або вас не влаштовує ржава і хлорована вода, можна пробурити свердловину. Для цього вам буде потрібно пробурити свердловину і обладнати її спеціалізованим свердловинним насосом. Насос підключається до електромережі і регулюється через станцію управління, що дозволяє регулювати подачу і напір води. Комплект нержавіючих труб з ПВХ, куплених в будь-якому будівельному магазині, дозволить уникнути утворення у воді іржавого осаду. Вартість буріння свердловини не велика в порівнянні зі вартість підключення до водопровідної мережі і дозволяє не залежати від опрессовок і комунальних аварій, а так само підключати віддалені об'єкти до яких провести трубу від системи водопостачання не представляється можливим.


У Тернополі встановлять нові аераційні фонтани - 0352.ua\nУ Тернополі встановлять нові аераційні фонтани\n14:02, 27 березня 2018 р.\nАераційні фонтани з'являться в районі Надставної церкви. Загалом їх довжина з попередніми фонтанами буде 180 метрів. Окрім естетичної, водограй виконує ще й екологічну функцію. Він насичуватиме воду у ставі киснем, і таким чином запобігатиме цвітінню водойми.\nТакож вже ведуться роботи по підготовці проектно-кошторисної документації по влаштуванню очисних споруд у парку Шевченка та капітальний ремонт дощового колектора.\nНаступний ряд робіт буде пов'язаний із біологічними заходами.\nНа фінальному етапі порятунку ставу проведуть роботи по зарибленню.\nТернопіль став фонтани бактерія


Чому чоловікам складно просити вибачення? | Онлайн журнал\nЧому чоловікам складно просити вибачення?\nГоловна » Це цікаво » Чому чоловікам складно просити вибачення?\nв Це цікаво 08.08.2016\t0 390 переглядів\nСьогодні я хочу розкрити для вас ще одну цікаву особливість чоловічої психіки, а саме: чому чоловікам складніше, ніж жінкам, говорити слова любові і просити вибачення. Ці знання дозволять вам краще зрозуміти поведінку коханого і внесуть гармонію в ваше щоденне спілкування! Почнемо з корисних теоретичних знань\nВчені встановили цікавий факт про те, що гормони андрогени і естроген роблять дуже сильний вплив на діяльність мозку і формують типові відмінності в мисленні і поведінці чоловіків і жінок.\nТак, завдяки наявності гормону естрогену, жінки більш емоційні, ніж чоловіки.\nЗгідно з дослідженнями, дівчинки на наступний день після народження сильніше реагують на чийсь крик або стогін, ніж хлопчики. Після першого тижня життя дівчинки можуть виділити крик немовляти серед іншого шуму, а хлопчики — немає. Дівчатка у віці 4-х місяців, на відміну від своїх однолітків чоловічої статі, починають по-різному реагувати на фотографії із зображеннями знайомих людей.\nКрім того, мозок чоловіка і жінки має мікроскопічні відмінності у своїй структурі. Для прикладу, мозок чоловіка на 10% більше, ніж у жінки. Зате у жінки більше нервових клітин в лівій півкулі, яке відповідає за процес обробки мови. Чоловікам легко дається рішення логічних задач, конструювання, робота з деталями і вимірами, бо у них права півкуля мозку більш розвинене, ніж у жінок. У жінок більш розвинені зв’язки між півкулями мозку, що допомагають краще сприймати і швидше обробляти інформацію, отриману як з правого (інтуїція), так і з лівої півкуль (логіка).\nЦі дослідження ще раз підтверджують той факт, що чоловіки і жінки різні! І очікувати схожого поведінки одним від інших було б не правильним.\nТепер давайте розберемося, як застосовувати ці знання на практиці, і яким чином вони пов’язані з особливостями прояву емоцій у чоловіків\nОскільки чоловіки завжди орієнтуються на логіку, то ще з дитинства багато хто з них засвоюють для себе принцип: «Менше говори, більше роби!» У поєднанні з особливостями структури і роботи мозку, цей принцип змушує надавати чоловікам більше значення тому, що вони роблять, а не тому, що вони говорять.\nЦей принцип однаково поширюється на вираження любові до жінки, а також застосовується чоловіками, як спосіб попросити вибачення.\nПоспостерігайте за чоловіком після сварки\nНавіть якщо ви вирішуєте розпочати спроби до примирення першою і «протягуєте руку чоловікові» в надії, що той після цього попросить вибачення або вибачитися, чоловік, як правило, проявить упертість і повне небажання визнати свою провину.\nВсе тому, що для чоловіків попросити вибачення — значить втратити певного статусу! Навіть якщо чоловік відчуває свою провину, він не буде вибачатися просто тому, що йому здається, що після цього він буде виглядати менш мужнім!\nЧоловіки НЕ використовують свої вибачення як спосіб відновлення втраченої зв’язку з близьким — так надходять жінки.\nСаме тому, після сварки дайте чоловікові час на те, щоб він зміг оцінити ступінь своєї провини в події, а потім зверніть увагу на роботу принципу: «Менше говори, більше роби!»\nЯкщо чоловік відчуває себе винуватим, його поведінка почне змінюватися. А саме: він може тихенько помити посуд, зібрати розкидані речі, почистити ванну, щось приготувати для вас, налити вам чашечку чаю і т.п.\nЗа допомогою цих дій чоловіки висловлюють свої вибачення і визнають ступінь своєї провини.\nЗвичайно, чим старше стає чоловік і чим вище ступінь довіри і взаєморозуміння між вами, тим більша ймовірність того, що чоловік зможе ще в процесі сварки або відразу після неї сказати: «Прости, я знаю, що дуже тебе образив. Я не хотів … »Потім він підкріпить свої словами діями.\nЗнаючи про цю важливу особливість в поведінці чоловіка, важливо проявляти мудрість! Тільки уявіть, як складно чоловікам визнавати свою провину.\nБагато психотерапевти стверджують, що саме почуття провини доставляє чоловікові найбільший дискомфорт.\nТому, обов’язково оціните його старання, подякуйте за те, що він намагається все виправити і за те, що приніс вам свої вибачення. Скажіть про те, як він для вас доріг, і що вам зовсім не хочеться з ним сваритися. Чоловікові дуже важливо розуміти, що ви цінуєте його зусилля навіть в ситуації конфлікту.\nТочно також йдуть справи і з прояв почуттів по відношенню до жінки.\nСімейні психотерапевти стверджують, що більшість чоловіків упевнені в тому, що справжня любов — це конкретні дії по відношенню до коханої жінки.\nГрунтуючись на своєму особистому досвіді, досвіді моїх клієнтів, батьків і друзів, я з цим повністю згодна!\nСправжні чоловіки, і ті чоловіки, яким ви дуже дорогі, рідко говорять слова любові, але роблять для вас все і навіть більше! Це теж особливість психіки чоловіків, в основі якої лежить дію. Саме тому не варто ображатися і постійно питати чоловіка: «Ти мене любиш? Що я для тебе значу? Навіщо я тобі потрібна?»\nДеяким хлопцям і чоловікам дуже важко сказати перший раз: «Я люблю тебе!» — Замість цього у них можуть вириватися найбезглуздіші звуки, мокнути долоньки, з’являтися червоні плями на обличчі і шиї і т.п. Але при цьому вони будуть кожен день дарувати вам квіти, проводжати на роботу, робити масу сюрпризів. А заповітне: «Я люблю тебе!» — Згодом ви будете чути від них у відповідь на ваше вираження почуттів.\nДеякі чоловіки залишаються емоціоанльнимі мовчунами до кінця життя, але це не означає, що вони вас не люблять! Зовсім ні! Орієнтуйтеся на їх дії в вашу сторону і в сторону вашої родини.\nДо речі, питання: «Чому ти мовчиш? З тобою взагалі неможливо нормально поговорити? Давай поговоримо про нас! »- Заводять більшість чоловіків в безвихідь і вони просто провалюються в мовчання або намагаються якомога швидше втекти до свого кабінету або на вулицю.\nВсе тому, що мозок чоловіка влаштований інакше! Їм горазддо складніше проявити емоції і тим більше поговорити про почуття, ніж жінкам. Тут факт залишається фактом!\nЯкщо ви хочете допомогти своєму чоловікові розвинути емоційну сторону і чути від нього компліменти і слова любові, покажіть це своїм прикладом\nЗамість того, щоб нервувати і висувати звинувачення в тому, що «від нього і слова доброго не дочекаєшся», даруєте йому щиру посмішку щоразу, коли він повертається додому, дякуйте за все, що він для вас робить, радійте кожній хвилині, проведеної разом , говорите про те, що відчуваєте себе щасливою поряд з ним.\nДля чоловіків це дуже і дуже важливо! Звичайно, для жінок теж, але ми зараз говоримо про сильну половину людства\nВаші слова, щира радість, щастя, поцілунки і дотику — це свого роду нагорода, від якої виграєте тільки ви обидва! Отримуючи таку нагороду за свої дії і вчинки, чоловік поступово почне вчитися у вас словесному способу вираження своїх почуттів.\nВчіться розуміти один одного кожен день, застосовуйте отримані знання в повсякденному житті! Будьте щасливі\nПопередній запис: Емоції і спосіб життя\nНаступний запис: Тонкі заварні млинці на кефірі


Як навести лад у кімнаті\nСистематичне прибирання - вічний хрест людства і його вічний обов 'язок перед природою і самим собою. Якщо людство одного разу відмовиться прибирати за собою - то на карті з 'являться міста-привиди (наприклад, Прип' ять), що димить Фукусіма, завалені сміттям морські пляжі і заповідники. Але для того, щоб стати грамотним блюстителем чистоти - важливе щоденне тренування. Тренуватися краще на власній кімнаті.\n- зручний одяг і шапочка для волосся;\n- ганчірки, щітки;\n- різні ємності - відро для води, тазики тощо.\n1. Переодягніться у вільний і зручний одяг. Відмінний варіант - спортивний костюм або футболка і штани, які відслужили своє століття. Пам 'ятайте, що прибирання - це завжди контакт з пилом, брудом, і вибирайте свій туалет відповідно до випадку. Відкрийте вікна і надягніть гумові або латексні рукавички. Волосся краще прибрати під шапочку для душу або косинку.\n2. Оцініть масштаб збирання. Приготуйте набір ганчірок для витирання дзеркал, пластику, скла, полірованого дерева, підлоги. Озброїтеся відповідним арсеналом хімічних засобів. Любителі екостиля можуть замінити всю "хімію" звичайною чистою водою, а поліровані меблі протерти, капнувши на її поверхню кілька крапель кедрової олії. Цю ж олію можна додати у воду для миття підлоги.\n3. Розчистіть плацдарм. Винесіть все, що підлягає виносу і буде заважати вам під час прибирання: квіткові горщики, диванні подушки і м 'які іграшки (не забудьте їх пропилососити перед тим, як водворити на свої місця).\n4. Прибирання проводиться по ярусах. Верхній ярус - стеля, люстра, книжкові шафи, вікна, штори. Зніміть у кутках кімнати павутиння, якщо такий є, витріть пил, в тому числі і в книжковій шафі, попутно відсуваючи книги. Не забудьте протерти від пилу люстру, світильники, кути стелі. Якщо у вас на стіні є килим - обов 'язково пропилісоште його. Якщо необхідно - зніміть і віддайте в хімчистку штори (можна обмежитися їх витрушуванням - це освіжить тканину і позбавить її від пилу), змахніть пил з жалюзі.\n5. На середньому ярусі розташовуються меблі, дзеркала, побутова техніка та інше. Ретельно видаліть пил з усіх поверхонь. Не забудьте про внутрішній обсяг шаф. Відполіруйте меблі поліролями (краще з антистатиком) або восками, вимийте і відполіруйте дзеркала, віконне скло, очистіть побутову техніку. Обов 'язково пропилесосьте м' які меблі, причому з усіх боків - включаючи тильні. Для цього крісла і дивани доведеться відсунути від стін.\n6. Останній ярус - пол. Тут все зрозуміло. Ретельно пройдіться пилососом по всій поверхні підлоги. Якщо на підлозі лежить килим - його потрібно пропилососити не тільки зовні, але і з виснаження. Звичайно, це не стосується килимового покриття. Проведіть вологе прибирання - вимийте пол. Якщо підлога з ламінату або паркетна - обмежтеся протираниєм його вологою ганчіркою. Все, прибирання закінчено. Залишилося лише водворити всі речі і меблі на свої місця і прийняти душ.


5 ЕРИТРЕМІЯ (справжня поліцитемія, хвороба Вакеза) : Гематологія : Бизнес-книги\n5 ЕРИТРЕМІЯ (справжня поліцитемія, хвороба Вакеза)\nЕритремія - прогресивне мієлопроліферативне захворювання кровотворної тканини на рівні клітини-попередника мієлопоезу, що характеризується збільшенням маси еритроцитів, а відтак кількості лейкоцитів і тромбоцитів.\nЕтіологія та патогенез. Причини справжньої поліцитемії не відомі, проте доведено клонове походження захворювання. Основний субстрат пухлини – зрілі еритроцити, але при гіперплазії всіх трьох ростків кровотворення може бути підвищений вміст гранулоцитів та тромбоцитів. Доведено, що при еритремії рівень еритропоетину в сироватці крові знижений на відміну від вторинних еритроцитозів, спричинених гіпоксією та деякими пухлинами. Було показано, що утворення еритроцитарних колоній в культурі кісткового мозку при справжній поліцитемії відбувається без додавання еритропоетину. В зв’язку із останнім висунуто припущення, що при справжній поліцитемії еритроцитоз не регулюється звичайними фізіологічними механізмами і є автономним. Доведено наявність двох популяцій еритроцитарних колонієутворювальних клітин – одна із них являє собою нормальні еритроїдні клітини-попередники, інша є аномальною, має клонове походження. Саме остання популяція клітин зумовлює розвиток захворювання і гіперчутлива навіть до незначних доз еритропоетину. При симптоматичних еритроцитозах цей феномен спостерігається досить рідко.\nКлініка. Основні симптоми еритремії зумовлені високим еритроцитозом, збільшенням об’єму циркулюючої крові, підвищенням її густини, тобто плеторою (повнокров’я). Хворіють частіше чоловіки. Захворювання розвивається поступово. Відмічаються загальна слабість, важкість у голові, головний біль, безсоння, оніміння та нападоподібний біль у кінчиках пальців, почервоніння їх (еритромелалгія), що пов’язано з підвищеним кровонаповненням судин, порушенням мікроциркуляції. Через цю причину можливе виникнення виразок дванадцятипалої кишки та шлунка. Нерідко спостерігаються тромбози великих артерій, інфаркти міокарда, тромботичний інсульт, тромбофлебіти у зв’язку з уповільненням кровотоку, збільшенням густини крові. Але можуть бути й кровотечі різної локалізації внаслідок переповнення судин кров’ю, функціональною неповноцінністю тромбоцитів. Часто непокоїть свербіж шкіри, особливо після купання, умивання.\nХарактерний загальний вигляд хворих на еритремію: шкіра та слизові оболонки вишнево- червоного кольору, кон’юнктива гіперемійована (“очі кролика”). Ця симптоматика спостерігається у 95-98% хворих. На щоках і кінчику носа часто спостерігаються телеангіектазії. Іноді на шкірі з’являються висипання подібні до кропивниці, acne vulgaris, acne rosacea.\nАртеріальний тиск підвищений. Характерними особливостями артеріальної гіпертензії при даному захворюванні є більш частий розвиток ускладнень (недостатність коронарного кровотоку з нападами стенокардії, інфарктом міокарда, недостатність мозкового кровотоку) в порівнянні із хворими без гіпертензії. При дослідженні очного дна виявляється набряк зорового нерва, застійні звиті судини.\nI стадія - початкова, безсимптомна, симптоми плетори (повнокрів’я) відсутні або слабко виражені, відмічається лише незначна гіперемія шкіри та слизових оболонок, помірне збільшення вмісту гемоглобіну та еритроцитів. Селезінка не пальпується, але спостерігається її незначне збільшення при УЗД.\nIII стадія – термінальна (анемічна) - характеризується розвитком вторинного мієлофіброзу (що підтверджується даними стернальної пункції, трепанобіопсії), спостерігаються анемія, тромбоцитопенія та лейкопенія. Причини анемії - звуження плацдарму еритропоезу, неефективності його, дефіцит заліза, можливий гемолітичний компонент, гемодилюція. На цій стадії можлива трансформація у хронічний мієлолейкоз або гострий лейкоз.\nЛабораторна діагностика. Картина крові: високий вміст гемоглобіну та еритроцитів (у чоловіків: еритроцитів- вище 6×109/л, гемоглобіну - більше 160 г/л; у жінок: відповідно-більше 5,5×109/л та 150 г/л ), нейтрофільний лейкоцитоз, помірно виражений зі збільшенням кількості паличкоядерних нейтрофілів та базофілів, одиничними метамієлоцитами та мієлоцитами, гіпертромбоцитоз, низька ШОЕ (1-2мм/год), маса еритроцитів збільшена (у чоловіків-більше 36мл/кг, у жінок- більше 32мл/кг), гематокрит змінений внаслідок збільшення кількості еритроцитів (співвідношення еритроцитів та плазми - 80/20 -85/15 замість 45/55 в нормі). Збільшена активність лужної фосфатази в нейтрофільних гранулоцитах.\nУ кістковомозковому пунктаті виявляється гіперплазія всіх трьох ростків кровотворення з переважанням еритроїдного та мегакаріоцитарного. Лейкоеритроцитарний індекс зменшений за рахунок переважної гіперплазії червоного ростка. Вираженість змін в мієлограмі залежить від стадії захворювання. Найбільш типова картина спостерігається в ІІ стадії істинної поліцитемії.\nВ біохімічному аналізі крові (підвищення вмісту сечової кислоти у 55-70% хворих, що є причиною розвитку вторинної подагри; підвищення вмісту лізоциму, транскобаламіну - внаслідок збільшення секреції цих речовин в кров нейтрофілами, вітаміну В12; збільшення рівня гістаміну, пов’язаного із збільшенням базофілів, підвищення гістидиндекарбоксилази, серотоніну; при значній гепатомегалії можливо збільшення білірубіну, переважно за рахунок кон’югованого, амінотрансфераз, здебільшого за рахунок аланінової, зменшення вмісту альбуміну).\nДиференційна діагностика необхідна з вторинними еритроцитозами, що спостерігаються при вроджених вадах серця, легеневій, нирковій, ендокринній патології, виразковій хворобі шлунка та дванадцятипалої кишки, гіпернефроїдному раку, гематомі, пухлинах залоз внутрішньої секреції. Усі ці захворювання мають свою симптоматику, гематологічні зміни проявляються переважно у вигляді збільшення показників червоної крові. Гіпертромбоцитоз не характерний, може бути лише при раковому процесі. У мієлограмі відсутня клітинна гіперплазія, спленомегалія не відмічається.\nІноді для диференційної діагностики істинної поліцитемії з симптоматичним еритроцитозом проводять культуральне дослідження (досліджуваний матеріал береться під час стернальної пункції). Дослідження еритроїдної культури проводять без і з додаванням еритропоетину. Істинна поліцитемія супроводжується утворенням еритроцитарних колоній без додавання еритропоетину, симптоматичний еритроцитоз – навпаки. Визначають вміст еритропоетину в сироватці крові та сечі за допомогою імунорадіологічного методу у разі неможливості провести диференційну діагностику між істинною поліцитемією та симптоматичним еритроцитозом іншими методами. Вміст еритропоетину різко зменшений при істинній поліцитемії і значно підвищений при вторинних абсолютних еритроцитозах незалежно від причини. Діагностичне значення цього методу зростає, якщо дослідження проводити до та після кровопускання. При істинній поліцитемії, також при паранеопластичних і ниркових еритроцитозах змін рівня еритропоетину в крові після кровопускання в порівнянні з вихідним практично не відбувається, тоді як при гіпоксичних еритроцитозах вміст еритропоетину в крові після кровопускання значно збільшується.\n-наявність плеторичного синдрому: вишнево-червоне забарвлення шкіри і видимих слизових, артеріальна гіпертензія, еритромелалгія, тромбози, геморагічний синдром;\n1 Еритремія:II А стадія; тромбоз судин правої нирки, вторинна гіпертензія, І ступеня; СН 0.\n3 Еритремія: III термінальна стадія; шлунково-кишкова кровотеча [дата], важкого ступеня; пан-цитопенія.\n-на початковій стадії еритремії застосовують кровопускання по 500-700 мл з проміжками 3-4 дні з попереднім введенням 400 мл реополіглюкіну та 5000 ОД гепарину для покращання реологічних властивостей крові, мікроциркуляції. Призначають також дезагреганти (ацетилсаліцилову кислоту по 0,15-0,5-0,75г, курантил по 150 мг на добу, трентал по 1г 3 рази на день, тиклід по 1піг. 2 рази на день).\nХороший ефект має еритроцитоферез. За одну процедуру видаляють 1000-1600 мл еритроконцентрату, що містить 7,5-14×109/л еритроцитів. Маніпуляцію повторюють 1-3 рази з інтервалами 5-7 днів.\nУ термінальній стадії, при цитопенії, анемічних кризах показані кортикостероїди (преднізолон по 30-40 -50 мг на добу), анаболічні гормони, вітаміни групи В, препарати заліза при його дефіциті, що виникає у зв’язку з частими кровопусканнями, переливання еритроцитарної маси при глибокій анемії. При гіперурикемії призначають алопуринол (0,3-1г на добу).


Новини регіону: у Петриківському районі відремонтували дорогу\nУ Петриківському районі відремонтували дорогу\nРоботи завершили на ділянці між селами Іванівка і Радісне.\nЦьогоріч підрядники облаштували понад 11 кілометрів дорожнього покриття, нанесли розмітку та встановили світловідбивачі. Про це повідомив голова Дніпропетровської облдержадміністрації Олександр Бондаренко.\n«Продовжуємо оновлювати дороги місцевого значення у різних куточках регіону. Вже закінчили капітальний ремонт автошляху на Петриківщині. Він сполучає села Іванівка, Радісне, Куліші з трасою національного значення Дніпро-Решетилівка. Загалом у 2020-му обласним коштом відремонтуємо понад 100 кілометрів доріг і 7 аварійних мостів. На це з обласного бюджету виділили майже 1 мільярд гривень», – зазначив очільник області.\nЗагальна довжина автошляху Іванівка-Радісне – 17.7 кілометрів.\nУ 2019 році була оновлена ділянка в 6.5 кілометрів.\n«Нині позаду всі ремонтні роботи. Дорога високої якості, даємо гарантію п’ять років. Ми поклали два шари асфальту, нанесли розмітку, встановили для безпеки водіїв та пішоходів світловідбивачі. Узбіччя - облагородили. Видалили чагарники, підрізали кущі, спиляли сухі гілки на деревах. Зробили майданчики для зупинок. Впоралися на два тижні швидше, ніж планували», – сказав директор фірми-підрядника Дмитро Литнарович.\nОб’єкт є соціально важливим для області. Дорогою проходять транспортні маршрути міжміського та приміського сполучення. Курсує автобус, який підвозить учнів до опорної школи, найменших - до дитячого садочку. А мешканців сіл - до амбулаторії.\nНагадаємо, раніше ми повідомляли про те, що в умовах карантину наше місто продовжує ремонти внутрішньоквартальних доріг. І благоустрій територій.\nПетриківка ДніпроОДА Суспільство


-" Легка атлетика : Троє вихованців спортколеджу беруть участь у молодіжному чемпіонаті Європи з легкої атлетики "- Спортколедж Львів - Львівський фаховий коледж спорту\nЛегка атлетика : Троє вихованців спортколеджу беруть участь у молодіжному чемпіонаті Європи з легкої атлетики\n8 липня 2021 р. у столиці Естонії м.Таллінні розпочався чемпіонат Європи з легкої атлетики серед молоді віком до 22 років.\nУ складі збірної команди України участь у чемпіонаті беруть відразу троє вихованців Львівського коледжу спорту. Це студенти ІІІ курсу Мар'яна Шостак, Максим Андрухів та недавній випускник Владислав Лавський.\nМар'яна у Таллінні змагатиметься у бігу на 400 та у естафеті 4х400м. Максим побіжить 110м з бар'єрами, а Владислав стрибатиме у висоту.


Голкіпер «Руху»: «Перед нами стоїть завдання перемогти «Динамо» | 19-27\nГолкіпер «Руху»: «Перед нами стоїть завдання перемогти «Динамо»\nДинамо Київ 20 Березня, 10:50 542\nСподіваюсь, ми з максимальною користю заповнили паузу перед поєдинком із киянами. Провели контрольний спаринг із хмельницьким «Поділлям». Підтримали ігровий ритм. Звичайно, важко порівнювати цей матч із поєдинками УПЛ, але обставини залежали не від нас. Ми зробили все, що могли. Гра з «Динамо» все покаже.


05/07/2019 | Освітній портал «Педагогічна преса»\n2 липня 2019 року парламент Франції ухвалив закон про “Школу довіри”. Закон забороняє фізичні покарання, приниження та знущання з дітей. Франція стала 56 державою у світі, яка на законодавчому рівні не дозволяє застосовувати у виховуванні дітей фізичне чи психологічне насилля, повідомляє УП.Життя.\nНезадовго до обговорення законопроекту у Франції асоціація Fondation pour l’Enfance опублікувала дані, згідно з якими:\nВсі присутні під час остаточного голосування в залі сенатори одноголосно виступили проти побиття дітей.85% французьких батьків мають звичку вдаватися до насильства “в повчальних цілях”;\n75% жорстокого поводження з дітьми є результатом “покарань за освіту”;\nпонад 50% батьків б’ють своїх дітей до досягнення ними віку двох років.\nЗакон також забороняє лайку, приниження та інші види знущання.\nДержавний секретар у справах захисту дитини Адріан Таке стверджує: “Жодне насилля не може навчати, жодне насилля не є “нормальним“.\nАле, як повідомляє The Telegraph, невідомо, чи це вплине на поведінку батьків, адже особливих покарань за порушення закону не передбачено.\nТакож вирішено помістити повідомлення про існування такого закону на першій сторінці медичної книжки, яка видається батькам на дитину.


«Динамо» випередило всі клуби Європи у незвичному рейтингу - Kyiv Media\n«Динамо» випередило всі клуби Європи у незвичному рейтингу\n5 Лютого 2021, 19:05\nКияни найчастіше б'ють по воротах суперників з близької відстані. Але це не завжди допомагає.\nКиївське «Динамо» очолило рейтинг авторитетного аналітичного порталу CIES Football Observatory щодо кількості ударів впритул по воротах суперника. Відповідне дослідження опубліковане на сайті порталу.\nЗгідно з статистичними даними, «Динамо» є лідером серед усіх європейських команд за відсотком ударів з меж карного майданчика — у «біло-синіх» цей показник складає аж 70%, а середня дистанція при ударах по воротах складає 15,7 метра. Слідом за киянами розташувалися франкфуртський «Айнтрахт», дортмундська «Борусія» та «Сельта» з Віго — вони мають по 69%.\nЗауважимо, що цю статистику кияни покращили, вочевидь, після приходу Мірчі Луческу — саме під керівництвом румуна кияни намагаються грати у командний футбол, і часто розігрують комбінації «до вірного», віддаючи перевагу ударам з близької відстані.\nПри цьому найвищий показник ефективності ударів в чемпіонаті України з футболу має «Шахтар» — кожен 6,3-й удар гірників закінчується голом. Найнижчий показник у «Львова» — лише 1 гол на 14,6 ударів.\nНині кияни продовжують готуватися до відновлення національного чемпіонату на зборах в Туреччині.\nЯк ми повідомляли, «Динамо» не купуватиме нових футболістів цієї зими.\n«Шахтар» зіграє проти «Роми».\nПри цьому наставник киян Мірча Луческу визнає, що придбати необхідних гравців клуб не зміг.\nЗмагання тривали два дні.\nЗавтра обидві команди зіграють у Лізі Європи.