Кон’юнктивіт у дітей – різновиди, лікування та профілактика – ДИТЯЧИЙ ЛІКАР\nКон’юнктивіт у дітей – різновиди, лікування та профілактика\nАвтор myrchykОпубліковано 11.01.2015 09.09.2018\n- Причини кон'юнктивіту в дитини\n- Симптоми кон'юнктивіту у дітей\n- Діагностика кон'юнктивіту\n- Лікування кон'юнктивіту у дітей\n- Профілактика та попередження кон'юнктивіту\nКон'юнктивіт в дитини – це захворювання передньої частини ока, що характеризується запальною реакцією кон'юнктиви на інфекційні або алергічні подразники. Кон'юнктивіт у дітей протікає з гіперемією, набряком слизової оболонки ока, сльозотечею, світлобоязню, печіння та дискомфортом в очах, виділеннями з кон'юнктивної порожнини слизового або гнійного характеру. Діагностика кон'юнктивіту проводиться за допомогою офтальмологічного обстеження (огляду окуліста, біомікроскопії, мікробіологічного, цитологічного, вірусологічного, імунологічного дослідження виділень з кон'юнктиви). Для лікування цього захворювання застосовуються місцеві лікарські засоби: очні краплі і мазі.\nКон'юнктивіт у дітей є інфекційно-запальним захворюванням слизової оболонки ока різної етіології. У дітей перших 4 років життя кон'юнктивіти складають біля 30% від загальної кількості всіх очних захворювань. З віком цей показник поступово знижується, і в структурі захворюваності дитячої офтальмології починають переважати порушення рефракції (астигматизм, короткозорість, далекозорість). У дитячому віці кон'юнктивіт може призводити до розвитку таких серйозних ускладнень, як порушення зору, кератиту, дакріоциститу, флегмони слізного мішка. Тому захворювання вимагає особливої уваги з боку дитячих фахівців - педіатра, дитячого офтальмолога, дитячого алерголога.\nПричини кон'юнктивіту в дитини\nСеред дітей дуже поширеними є вірусні, бактеріальні та алергічні кон'юнктивіти, які мають свою специфіку. Найчастіше в педіатрії доводиться стикатися з бактеріальним кон'юнктивітом. По виду збудника виділяють стафілококовий, пневмококовий, стрептококовий, дифтерійний та гострий епідемічний кон'юнктивіт у дітей. Особливу групу бактеріальних очних інфекцій складають кон'юнктивіти у новонароджених - гонобленорея та паратрахома. Вони виникають внаслідок інфікування дитини під час проходження голівки через родові шляхи матері, яка страждає венеричним захворюванням (гонореєю, хламідіозом).\nБактеріальний кон'юнктивіт в дитини може виникати не тільки при інфікуванні зовнішніми агентами, але і внаслідок збільшення патогенності власної мікрофлори очей або наявності гнійно-септичних захворювань (отиту, тонзиліту, синуситу, омфаліту, піодермії). Слізна рідина, що містить імуноглобуліни, компоненти комплементу, лактоферрин, лізоцим, бета-лізин, характеризується певною антибактеріальною активністю, але в умовах ослаблення місцевого та загального імунітету, механічного пошкодження ока, обтюрації носослізного каналу в дитини легко виникає кон'юнктивіт.\nВірусний кон'юнктивіт в дитини зазвичай розвивається на тлі грипу, аденовірусної інфекції, простого герпесу, ентеровірусної інфекції, кору, вітряної віспи та інших захворювань В такому випадку, крім явища кон'юнктивіту, в дитини помічаються клінічні ознаки риніту або фарингіту. Кон'юнктивіт у дітей може бути викликаний не тільки окремими збудниками, але і їх асоціаціями (бактеріями, вірусами).\nАлергічний кон'юнктивіт можуть викликати близько 90% від загальної кількості алергенів. Захворювання часто поєднується з ринітом, полінозом, атопічним дерматитом, бронхіальною астмою. Розвиток алергічної реакції в кон'юнктиві може бути пов'язаний з дією харчових, лікарських, пилкових, пилових, бактеріальних, вірусних, грибкових, паразитарних та інших алергенів.\nВисока частота кон'юнктивітів серед дітей пояснюється особливостями дитячої фізіології і специфікою соціалізації. Поширення очної інфекції в дитячих колективах відбувається дуже швидко контактним або повітряно-крапельним шляхом. Як правило, протягом інкубаційного періоду дитина-носій інфекції продовжує активно спілкуватися з однолітками і є джерелом зараження великої кількості дітей. Розвитку кон'юнктивіту сприяють дефекти догляду за дитиною, сухість повітря в приміщенні, яскраве світло, неправильне харчування.\nЗахворювання може протікати ізольовано. В окремих випадках очним симптомам передують катаральні ознаки. При кон'юнктивіті в дитини будь-якої етіології розвивається комплекс симптомів, що включає набряк повік, гіперемію кон'юнктиви, підвищену сльозотечу, подразнення світлом, відчуття стороннього тіла, біль в очах, блефароспазм. В малюків запідозрити очну інфекцію можна ще до появи клінічно значущих проявів по неспокійній поведінці, частому плачу, постійних спробам потерти очі кулачками. При ізольованому кон'юнктивіті температура тіла зазвичай є нормальною або субфебрильною. При загальних інфекціях температура може підніматися до високих значень.\nВнаслідок потовщення кон'юнктиви, в якій містяться велика кількість кровоносних судин, під час кон’юнктивіту в дитини може незначно погіршуватись зір. Однак погіршення зору в даному випадку є тимчасовим. При правильному лікуванні кон'юнктивіту зір відновлюється одразу після одужання дитини.\nБактеріальний кон'юнктивіт у дітей викликає двостороннє ураження очей дитини. Найчастіше воно носить послідовний характер. Спочатку інфекція розвивається на одному оці, а через 2-3 дні вона переходить на інше око. Типовою ознакою бактеріального кон'юнктивіту є слизисте або в'язке гнійне виділення з кон'юнктивної порожнини, злипання повік, засихання кірочок на віях. Колір кон'юнктивного виділення може змінюватись від світло-жовтого до жовто-зеленого. Під час цього захворювання в дитини може виникати блефарит або кератокон'юнктивіт. Глибокі кератити і виразки рогівки розвиваються рідко, головним чином, на тлі загального ослаблення організму - гіповітамінозу, анемії, гіпотрофії, бронхоаденіту.\nГонобленорея у немовлят розвивається на 2-3 добу після народження. Симптоматика кон'юнктивіту гонорейної етіології характеризується щільним набряком повік, синюшно-багряним забарвленням шкіри, інфільтрацією та гіперемією кон'юнктиви, серозно-геморагічними рясними гнійними виділеннями. Небезпека гонококового кон'юнктивіту для дітей полягає у ймовірності розвитку гнійних інфільтратів та виразок рогівки. Це може призвести до формування більма, різкого зниження зору або навіть сліпоти. При проникненні інфекції у внутрішні відділи ока кон’юнктивіт може призвести до виникнення ендофтальміту або панофтальміту.\nХламідійний кон'юнктивіт у дітей розвивається на 5-10 день після народження. У більш старшому віці зараження може відбуватися в закритих водоймах, у зв'язку з чим спалахи захворювання нерідко позначаються під час відвідування дітьми басейну. Клінічна картина характеризується гіперемією та інфільтрацією слизової оболонки повік, птозом повік, наявністю в кон'юнктивній порожнині рідкого гнійного секрету, гіпертрофією сосочків. Також в дітей часто можливі позаочні прояви інфекції: фарингіти, отити, пневмонії, вульвовагініти.\nДифтерійний кон'юнктивіт зазвичай розвивається на тлі дифтерії зіва, в дітей віком до 4 років. Слід зазначити, що в даний час, завдяки обов'язковому щепленню дітей проти дифтерії, відзначаються лише поодинокі випадки інфекції. Поразка очей характеризується болючим набряком та ущільненням повік, при розплющуванні яких виділяється мутний серозно-геморагічний секрет. На поверхні кон'юнктиви з’являється сіра плівка, після видалення якої поверхня починає кровоточити. Ускладнення дифтерійного кон'юнктивіту в дитини можуть включати в себе інфільтрати і виразки рогівки, помутніння рогівки, прорив виразки та повне руйнування очей.\nВірусні кон'юнктивіти зазвичай супроводжують перебіг ГРВІ, тому характеризуються температурної реакцією та катаральними явищами. У цьому випадку запалення очей відбувається послідовно. Для вірусного кон'юнктивіту в дітей характерні інтенсивні рідкі водянисті виділення з кон'юнктивної порожнини, що створюють враження постійної сльозотечі.\nПри герметичному кон'юнктивіті в дитини на шкірі повік та кон'юнктиви можуть з’являтися висипання у вигляді пухирців. Під час корового кон'юнктивіту висипка є такою ж, як і на інших ділянках шкіри, а якщо в дитини вітряна віспа – в неї з’являються на повіках віспяні пустули, які після розтину перетворюються на рубчики. Іноді вірусний кон'юнктивіт ускладнюється приєднанням вторинної бактеріальної інфекції, що супроводжується появою гнійних виділень з очей.\nВстановлення діагнозу передбачає збір анамнезу, консультацію в дитячого офтальмолога (при необхідності також в дитячого алерголога-імунолога), проведення спеціального офтальмологічного та лабораторного обстеження.\nБезпосереднє дослідження органу зору включає зовнішній огляд очей, огляд з боковим освітленням, біомікроскопію. Орієнтовну етіологічну діагностику кон'юнктивіту у дітей дозволяє здійснити цитологічне дослідження мазка з кон'юнктиви, а остаточний висновок має бактеріологічне, вірусологічне, імунологічне, серологічне (РІФ) дослідження.\nПри алергічному кон'юнктивіті в дитини проводиться визначення рівня IgE та еозинофілів, беруться шкірні алергопроби, виконується обстеження на дисбактеріоз та глистяну інвазію.\nЛікування кон'юнктивіту у дітей\nДитина з бактеріальним або вірусним кон'юнктивітом повинна бути ізольована від здорових дітей. Відповідне лікування повинен призначити офтальмологом або педіатр. Самолікування кон'юнктивіту є неприпустимим. Категорично забороняється зав'язувати або заклеювати очі, накладати компреси, оскільки в цьому випадку створюються умови для розмноження збудників та запалення рогівки.\nРекомендується проведення дезінфекції очей з використанням настою ромашки, розчину фурациліну або борної кислоти. Обробку кожного ока необхідно проводити 4-8 разів на день новими ватними тампонами в напрямку від зовнішнього кута до внутрішнього кута ока. Основу терапії кон'юнктивітів становить місцеве використання лікарських засобів - очних крапель та мазей.\nПри кон'юнктивітах бактеріальної етіології призначаються антибактеріальні препарати: краплі з левоміцетином, фузидієвою кислотою, а також тетрациклінова, еритроміцинові та офлоксацинова мазі на обидва ока. При вірусних кон'юнктивітах у дітей застосовуються противірусні очні препарати: офтальмоферон та оксолінова мазь.\nПрофілактика та попередження кон'юнктивіту\nВелика поширеність і висока контагіозність кон'юнктивітів серед дітей вимагає їх своєчасного розпізнавання, правильного лікування та запобігання розповсюдженню. Провідна роль у профілактиці цих захворювань відводиться дотриманню дітьми особистої гігієни, ретельній обробці предметів догляду за новонародженими, ізоляції хворих дітей, дезінфекції приміщень та оточуючих предметів, підвищенню загальної опірності організму.\nПопередження кон'юнктивітів полягає у виявленні та лікуванні урогенітальної інфекції у вагітних, обробці родових шляхів антисептиками, проведенні профілактичної обробки очей в дитини зразу після народження.\nОпубліковано 11.01.2015 09.09.2018 Автор myrchykКатегорії Офтальмологія\nПопередня стаття:Запор в дитини – основні причини та способи лікування\nНаступна стаття:Кропив’янка в дитини


Читать: Залишаючи дітей вдома наодинці, нагадайте їм основні правила поведінки - 24NEWS KIEV ✅\nЗалишаючи дітей вдома наодинці, нагадайте їм основні правила поведінки\nСьогодні, близько 13-ї години, на службу 102 зателефонував двірник одного з багатоквартирних будинків на вулиці Семашка та повідомив, що двоє дітей викидають з вікна іграшки та подушки.\nЗі слів громадянина, ймовірно, малеча перебуває у квартирі без нагляду дорослих. Аби ті, не накоїли лиха та не завдали собі шкоди, небайдужий чоловік вирішив зателефонувати до поліції.\nНа місці виклику патрульні швидко встановили поверх та квартиру, де живуть юні бешкетники. Двері відчинили малолітні хлопчик та дівчинка, які розповіли поліцейським, що батьки на роботі, а вони гралися.\nПатрульні з’ясували дані батьків та повідомили їм про ситуацію. За деякий час прибував батько дітей, з яким поліцейські провели змістовну профілактичну розмову.\nТакож, про подію патрульні повідомили інспектора з ювенальної превенції.\nНагадуємо про основні поради для батьків, які вимушені залишати дітей вдома: http://bit.ly/2TKUPHu


Промисловий синій барвник може допомогти нам побудувати кращі батареї | Футуро\nДЕЯКІ ПОЗИТИВНІ НОВИНИ. Зазвичай, коли метиленовий синій робить новини, це тому, що промисловий барвник забруднив деякі водні шляхи або пошкодив деякі живі організми. Але тепер дослідники з Університету в Буффало вважають, що знайшли спосіб для барвника фактично допомогти навколишньому середовищу: зберігати і випускати енергію.\nВони опублікували свої дослідження в журналі ChemElectroChem 13 серпня.\nГОЛУБОЙ КОЛІР КВІТІВ ЗАБРУДНЕННЯ. Текстильні млини часто використовують метиленовий синій для фарбування тканини (як ви вже здогадалися). Іноді залишився барвник може пробиватися з млина в навколишнє середовище, де її нелегко очистити.\n«Виконана велика робота по укладанню метиленового синього з води, але проблема з великою кількістю цих методів полягає в тому, що вони дороги і генерують інші види відходів», - сказав провідний дослідник Тімоті Кук в прес-релізі.\nПерший автор Anjula Kosswattaarachchi додав: «Але що, якщо замість того, щоб просто очищати воду, ми могли б знайти новий спосіб її використання? Це дійсно мотивувало цей проект ».\nЕФЕКТИВНЕ ЗБЕРІГАННЯ ЕНЕРГІЇ. Для їх вивчення команда створила дві батареї, які використовували розчин метиленової синьої і солоної води для захоплення, зберігання та вивільнення електронів - три дії, які повинна виконувати силова осередок.\nВони виявили, що їх перша батарея працювала з майже 100-відсотковою ефективністю, виділяючи майже стільки ж енергії, скільки дослідники вкладали в неї. Однак ця ефективність знижувалася приблизно через 50 циклів, через мембрани, яку використовували дослідники, але замінивши її на іншу, вирішивши проблему.\nПОСТАНОВКА ВИПРОБУВАННЯ. Дослідники вважають, що метиленові сині стічні води з текстильних фабрик можуть бути життєздатним матеріалом для проточних (або «рідких») батарей, які ідеально підходять для зберігання енергії від вітропарків і сонячних батарей. І вони будуть пропонувати поліпшення в порівнянні з традиційними батареями, тому що вони можуть заряджатися майже миттєво.\nДослідники ще не тестували ці батареї як життєздатну заміну, але це наступний крок в їх дослідженнях. Якщо з ними усе гаразд, ми могли б зупинити метиленові сині стічні води, коли-небудь пробираючись в навколишнє середовище, замість цього вловлюючи їх для виробництва батарей окислювально-відновного потоку.\nІ не тільки це дослідження може утримувати метиленовийсиній поза навколишнього середовища, але також може сприяти прискоренню прийняття поновлюваних джерел енергії. Дійсно виграти / виграти.\nДжерела: University at Buffalo\nТеги: #забруднення #енергія #батарея #зберігання #метиленовий #синій #барвник\nЩо таке протонна батарея? Три речі, які вам потрібно знати\nПрототип батареї, що перезаряджається, створений австралійськими дослідниками. Вона працює від вуглецю і води, що робить його екологічно чистою альтернативою літієвим і рідкоземельним елементам, які можна знайти в більшості електроніки.


Кокосове масло - це олія, яку отримують з м'якоті кокосових горіхів (копра). Виробники додають його в свої креми, тоніки, шампуні і навіть зубні пасти. Б'юті-продукт користується досить великим попитом, адже його вартість цілком доступна. Якщо ви зважилися придбати натуральний продукт, пам'ятайте про дотримання температурного режиму зберігання. Можете засіб зберігати в холодильнику. При температурі нижче 20 градусів - рідина буде густою мати насичений колір, а при нагріванні - набувати жовтуватий відтінок, інформує UkrMedia.\nЧому кокосове масло таке цінне\nКокосове масло складається з насичених жирних кислот, макро-та мікро-елементів і вітамінів. Крім того, у складі цього косметичного засобу є кислоти, які прискорюють оновлення (злущування) і утримують вологу всередині (відновлення водного балансу шкіри).\nРафіноване або нерафіноване масло\nВсі знають, що існує рафіноване (очищена) або нерафіноване масло, але важливо знати головну відмінність. Останнє містить набагато більше цінних компонентів, але воно досить агресивне, тому його небажано наносити на шкіру голови, тіла та обличчя, щоб уникнути алергічних реакцій. Очищене масло підходить для використання в косметології і як б'юті-засіб, але зробити попередній тест-драйв не завадить!\nКокосове масло можна використовувати в догляді за волоссям. Воно обволікає структуру, формуючи захисну оболонку. Результат - здорове, блискуче волосся без посічених кінчиків. Зовсім не потрібно запам'ятовувати сто рецептів маски, досить нанести суміш на всю довжину (уникайте коренів і попадання на шкіру голови). Це допоможе уникнути алергії. Залиште не менше, ніж на півгодини і змийте улюбленим шампунем. Для того, щоб такі SPA-процедури дали результат потрібно пройти курс не менше місяця.\nКупуйте тільки очищене масло для обличчя. Його можна додавати в крем або в домашні маски для догляду за шкірою. У чистому вигляді воно може викликати закупорку пір, тому дівчатам з "локальними проблемами потрібно бути обережними.\nЯк зробити маску з кокосовим маслом для будь-якого типу шкіри? Виберіть свій тип глини, розбавте водою (бажано мінеральною), додайте пару крапель кокосового масла і будь-яке інше (головне, щоб вони поєднувалися). Нанесіть на 10 хвилин.\nSOS-засіб для вашого тіла. Він містить природний SPF-фільтр (індекс від 2 до 8 одиниць). Нанесіть невелику кількість на шкіру ніг. Це не тільки сприяє рівномірній засмазі і рятує шкіру від опіків, але і дуже красиво. Ніжне сяйво вам забезпечено! Крім того, кокосове масло рятує від сухості і лущення, що актуально в будь-який сезон року.\nПродукти Догляд за собою Кокосове масло Косметологія\nКокосове масло: як і де можна використовувати\nДізнайся, як можна використовувати універсальний косметичний засіб.\n27 Листопада 2018 07:02\nХочеться познайомити тебе з плюсами кокосового масла –універсального продукту для краси.\n30 Липня 2018 21:00


Установка підвіконня на пластикові вікна своїми руками: як правильно поставити і закріпити | Будівельні ідеї\nПідвіконня можуть виготовлятися з найрізноманітніших матеріалів – ПВХ, дерева, мармуру, штучного каменю. Можливо, коли-небудь вам доведеться самостійно провести його монтаж в вашому домі. Сподіваємося, наша стаття допоможе в цьому. Давайте поговоримо про те, як правильно закріпити підвіконня, розглянемо основні моменти, труднощі і тонкощі роботи.\nНайпопулярніші матеріали виготовлення підвіконь: деревина, пластик, камінь. Але дерев’яні підвіконня вимагають постійного догляду, наприклад забарвлення, і гірше протистоять волозі. Мають схильність до розтріскування. Підвіконня з каменю найдовговічніші і дуже красиві, але ціна їх висока, та й встановити їх самому буде складно. Тому для металопластикових конструкцій краще вибирати підвіконня з пластику, з ПВХ, через схожість експлуатаційних характеристик. При цьому вони міцні, мають малу вагу, красиві. Доглядати за ними легко.\nексплуатаційний термін такий же, як і у пластикових вікон;\nнаявність в профілі поперечних камер знижує його вага, і є додатковою теплоізоляцією.\nОтже, розглянемо варіант установки ПВХ підвіконня. Він найкраще поєднується з металопластиковими вікнами за своїми характеристиками, коефіцієнту температурного розширення і зовнішнім виглядом. Якихось особливих умінь, знань і навичок це не зажадає. Набагато важливіше дотримати точність в розмітці і акуратність в процесі розпилювання, щоб на лицьовій стороні не з’явилися подряпини, відколи. Але якщо в місці різу є дефекти, переживати особливо не варто – їх ми закриємо торцевими пластиковими накладками і косяками.\nКращого результату можна досягти, якщо для різання використовувати болгарку, адже висока швидкість відрізного круга і велика рівна площа прилягання дозволить отримати ідеально рівні краї. При відсутності болгарки можна скористатися електролобзиком або звичайною пилкою. Якщо використовувати пилку з дрібним кроком, то працювати електролобзиком зручніше, рез виходить рівним і практично без зазубрин.\nперфоровані пластини і підкладки з дерева.\nПри виготовленні заготовки важливо визначитися з її довжиною і шириною і здійснити правильну розмітку. Отже, якою ж має бути довжина? Для цього рулеткою вимірюємо зовнішню ширину віконного отвору і додаємо до отриманого значення ще міліметрів 60. Приблизно по 30 мм на кожну зі сторін, інакше в процесі виготовлення укосів виникнуть складності.\nВизначившись з довжиною, приступаємо до виміру ширини. Тут також все просто. Показник загальної ширини залежить від наступних значень. Перш за все, від ширини віконного отвору, а також від того, наскільки виступає підвіконня з отвору. Рекомендована відстань близько 50-70 мм, інакше він перекриє батарею і порушить циркуляцію теплого висхідного потоку, що призведе до запітніння вікон. Оскільки підвіконня заводиться під пластикові вікна аж до упору в цокольний профіль, то додаємо ще приблизно 20 мм.\nОтримані значення переносимо на нашу заготовку і вирізаємо за розміром. Якщо приміряти заготовку за розміром вікна, то в більшості випадків вона не увійде в отвір. Цьому завадять параметри самого віконного отвору, зазвичай кілька розширюється назовні. Найпростіший спосіб виправити цей недолік – обрізати бічні сторони під невеликим кутом. У разі вже наявних укосів або для надійності кріплення заготовки, правильним рішенням буде зробити бічні поглиблення. Наприклад, за допомогою перфоратора. Для усунення наявних пропилов і їх остаточної обробки виробляємо шпаклівку.\nВ якості підстави використовуємо низ віконного отвору. Це може бути цегляна кладка, лита панель багатоповерхового будинку, старий литий підвіконня. Якщо старий підвіконня знімний і виконаний у вигляді окремого будівельного елемента, то його знімаємо в обов’язковому порядку. Поверхня очищаємо від забруднень, замазуємо всі щілини і по можливості вирівнюємо поверхню.\nПісля підготовки підстави можемо здійснювати монтаж підвіконь. На цьому етапі буде потрібно будівельний рівень. Перед установкою підвіконня на підставу кладемо підкладки з дерева, обрізки пластика з бічних сторін. Чим більше довжина вікна, тим більше підкладок необхідно використовувати. Підкладки необхідні для додання необхідного ухилу пластикової панелі по ширині і для запобігання прогину по всій її довжині. Для притиску панелі під металопластикові конструкції до віконного профілю прикручуємо спеціальні кріплення – кліпси у вигляді куточків, або саморізи. Пробуємо завести підвіконня, якщо все зроблено правильно, то він встановиться легко.\nЯкщо не виходить завести панель під віконний профіль і в укоси, то тоді приєднуємо його встик. Всі місця з’єднання, щілини, що утворилися між віконною рамою і профілем, обробляємо безбарвним силіконовим герметиком!\nТепер приступаємо до виставлення оптимального ухилу в бік кімнати в пару градусів на кожні 20 см. Це запобіжить скупчення конденсату біля основи вікон. Проміряти будівельним рівнем в декількох місцях, наскільки правильно виставлений ухил. При необхідності регулювання виробляємо за допомогою підкладок. Чим більше висота підкладок – тим рівніше підвіконня, чим нижче – тим більше ухил.\nВ окремих випадках, незважаючи на установку спеціальних кріплень, між віконною рамою і пластиковою панеллю утворюється щілина. Усунути її можна за допомогою додаткових підкладок безпосередньо в місцях освіти.\nРозглянемо основні способи фіксації підвіконь. Найпростіший і менш витратний варіант установки своїми руками – це використання монтажної піни. Запінення здійснюємо на завершальному етапі після надійного кріплення і додання пластикової панелі необхідного ухилу. Зверху по всьому периметру встановлюємо вантаж. Для цього можна використовувати заповнені водою п’ятилітрові пляшки, гантелі, книги, інші обважнювачі. Вантаж необхідний для утримання підвіконня в горизонтальній площині під час розширення піни.\nПроцес полімеризації піни проходить швидше у вологому середовищі. Отже, перед запінення всі площини, стіни і простір під підвіконням обов’язково змочують водою за допомогою пульверизатора, іншого розпилювача.\nОскільки піна розширюється в міру затвердіння і може видавити підвіконня, то занадто великий її обсяг небажаний. Тому залишаємо невеликі зазори, які обов’язково закриються піною при розширенні.\nПісля доби вантаж прибираємо і зрізаємо надлишки піни канцелярським ножем. На завершальному етапі з боків підвіконня залишиться закріпити декоративні заглушки. Обрізаємо їх за розміром і защелкиваем на профілі. В якості додаткової фіксації можна використовувати клей, монтажну піну.\nБільш складний варіант це фіксація за допомогою цементного, вапняно-гіпсового розчину. Цей варіант краще використовувати при наявності великих зазорів між підставою і заготівлею (понад 5-7 см), оскільки здійснити якісне запенивание таких великих порожнеч дуже складно. Розчин наносимо рівномірним шаром на очищене від бруду і підготовлену основу. Встановлюємо підкладки заздалегідь вивіреної висоти і вдавлюємо їх з силою в розчин.\nНаносимо додатковий шар розчину, щоб покрити їм підкладки, і встановлюємо підвіконня. Знову застосовуємо зусилля, намагаючись торкнутися заготівлею підкладок. Зайвий розчин повинен буде видавитися спереду. Після його вирівнювання приступаємо до затирання всіх нерівностей і утворилися щілин. Якщо необхідно, то ті ж дії виробляємо і щодо бічних укосів.\nЯк бачите, особливих складнощів в процесі установки не виникає. Сподіваємося, що допомогли вам ознайомитися з основними вимогами, окремими нюансами, і вам буде нескладно самостійно здійснити всі монтажні та оздоблювальні роботи.


«Лестер» – «Манчестер Юнайтед»: прогнози фахівців | 1927.kiev.ua\n19-27 Новини «Лестер» – «Манчестер Юнайтед»: прогнози фахівців\n«Лестер» – «Манчестер Юнайтед»: прогнози фахівців\nСвітовий футбол 511 7 Серпня, 11:58\nВідомі фахівці поділилися своїми очікуваннями від матчу «Лестер» – «Манчестер Юнайтед».\nПрогноз Івана Громікова:\n«Такі поєдинки дуже важкі для прогнозування. Все вказує на те, що і Клаудіо Ранˋєрі, і Жозе Моурінью використають більшість свої найкращих гравців. Підготовка до сезону була не ідеальною для обох команд, і ця зустріч — важлива нагода відтворити той ігровий образ, якому будуть слідувати суперники в чемпіонаті.\n«МЮ» поки не підписав Поля Погба, в «Лестері» залишається питання по майбутньому Ріяда Мареза. Окрім цього, кадрово обидві команди вже майже повністю зібрали необхідний їм склад. Тому мені здається, що на «Уемблі» менеджери хочуть побачити вже конкретику, а не типовий передсезонний поєдинок.\nТовариські матчі до цього залишали різні враження по обох командах (змінювалися склади, умови та цілі в кожній окремій зустрічі), тому пропоную взагалі не звертати на них увагу. Моурінью напевно хоче почати роботу в «МЮ» з трофею, і його команду вважають номінальним фаворитом. Скоріш за все, манкуніанці діятимуть першим номером, а «Лестер» зробить звичну ставку на контратакувальний футбол.\nДумаю, якщо «Юнайтед» вдасться забити першим, то володарі Кубку діятимуть більш прагматично та намагатимуться контролювати ситуацію чи то через володіння, чи то через захист без мˋяча. І гра вийде не результативною. В грі, яку спрогнозувати майже неможливо, я зроблю рішучу спробу та оберу варіант «перемога «Манчестер Юнайтед» та тотал голів менше 2.5» за 3.75»\n.Прогноз Олексія Андронова:\n«Лестер» і «Манчестер Юнайтед» розіграють Суперкубок Англії вже в найближчу неділю. Дуже важко, коли ти оперуєш тільки іграми міжсезоння. Не завжди зрозумілий рівень опору суперника, тому важко якісь припущення будувати. Але виходячи із загальних міркувань, мені здається, що «Манчестер Юнайтед» краще зміцнився в це міжсезоння. І він трохи більше зміниться. «Лестер» залишається порушником спокою. Незважаючи на завойований чемпіонський титул, багато хто поблажливо на нього дивиться.\nА у «МЮ» тепер є і Ібрагімович, і Мхітарян, природно, новий тренер Моурінью. Думаю, вся ця компанія відразу ж захоче заявити про себе. І ті якості, які потрібні, щоб витягнути матч, коли не вистачає зіграності командам, у «Манчестер Юнайтед» є. Індивідуального класу у нього більше. Ризикну поставити на чисту перемогу «Манчестер Юнайтед» з коефіцієнтом 1,85».


Курси англійської, німецької та французької мов у Полтаві. -> Объявление в городе Полтава в разделе Услуги -> Образование, обучение\nДата подачи объявления: 5.12.2018 23:47\nПри навчанні у нас Ви отримаєте можливість:\n- займатись у зручний для Вас час;\n- обрати бажану форму навчання: індивідуальну, у стандартних або міні-групах;\n- користуватися навчальними матеріалами (книжками, підручниками,\n- посібниками, друкованими та Інтернет-ресурсами, навчальними програмами, касетами та дисками), що знаходяться на базі курсів безкоштовно;\n- дивитися учбові та художні відеофільми, читати адаптовану й оригінальну художню літературу;\n- юридичні особи мають можливість замовити навчання для співробітників у себе в офісі без відриву від виробництва;\n- здійснювати оплату в 3 етапи, а не віддавати гроші наперед за увесь курс;\n- по закінченню курсу Ви отримаєте сертифікат із зазначеним рівнем опанування мовою.\nМовний центр "Статус" кращий спосіб вивчити іноземну в Полтаві.\nм.Полтава вул. Соборності, 66, оф. 712


Головна » ГОЛОВНА » Новини » Всі новини » Здорове суспільство\nЗдорове суспільство Роздрукувати\nСергій Татусяк: «Я не викурив жодної цигарки за життя»\nГолова обласної Ради долучився до акції «День без тютюну», яку 31 травня в обласному центрі організували активісти Студентського Парламенту Вінниччини, обласне управління у справах сім’ї і молоді, обласний наркологічний диспансер та громадська організація «Молоді регіони».\nСергій Татусяк відвідав виставку фотографій і агітаційних плакатів проти куріння, яку організатори розташували у ТРК «Магіцентр». Спілкуючись з молоддю, голова схвально оцінив їхню просвітницьку роботу.\n– Я впевнений, що суспільне переконання, масовий приклад – це ті засоби, які впливають на свідомість людей. Я сам не викурив жодної цигарки за життя, тому мені легко говорити про те, що без паління можна обійтися і воно неважливе для життя, для кар’єри, – зауважив С.Татусяк.\nТакож голова облради наголосив, що антитютюнові заходи в області мають бути системними.\n– Владі і громадським організаціям потрібно разом шукати форми і методи роботи, спрямованої на популяризацію здорового способу життя і відпочинку без тютюну та алкоголю, – зазначив С.Татусяк.\nВін додав, що на сьогодні місцева влада не справляється із проблемою забезпечення гідного дозвілля дітей та молоді, як це, наприклад, робиться у європейських країнах.\nГолова облради також вважає, що відмовитися від цигарки людину має спонукати законодавча база держави, починаючи від заборони паління в громадських місцях до підвищення ціни на тютюновий акциз.\nОкрім того Сергій Татусяк поставив свій підпис у зверненні до міської ради, яке ініціювали організатори акції «День без тютюну». У зверненні йдеться про заборону тютюнопаління в громадських місцях Вінниці.\nПовернутись Створено: 1 червня 2011 року, 00:00 Переглядів: 1233


В її іменні барви України 25 лютого з нагоди 145-річчя від дня народження видатної української поетеси, письменниці та громадської діячки Лесі Українки у Мукачівській міській центральній бібліотеці ім. О. Духновича за участі членів громадсько-культурних організацій міста проведено літературно-музичну композицію «В її іменні барви України» . Про життя і творчість Лесі Українки розповідали Надія Катрасова, Раїса Мойсей, Тетяна Туряниця. Вірші геніальної українки читали Тетяна Кричфалушій, Ганна Дубровська, Людмила Красняник, Тетяна Хмелевська, Тетяна Цветкова, Валентин Крючков, Галина Ямцова. Власний твір, присвячений поетесі, читав голова літературного об’єднання «Рідне слово» Михайло Шушкевич. У виконанні Людмили Дорошенко, Володимира Матіко та дуету Тетяни Цветкової і Людмили Красняник прозвучали українські народні пісні. До уваги користувачів у читальній залі оформлена виставка-портрет «Леся Українка «Я маю в серці те, що не вмирає…» .\nДо ювілею Лесі Українки 25 лютого виповнюється 145 років від дня народження української поетеси, письменниці та громадської діячки – Лесі Українки. Про геніальну українку написано та сказано досить багато. Однак, кожного разу, коли ми звертаємось до її творчості, ми знову і знову відкриваємо для себе нові цікаві сторінки з її життя, які постійно нагадають нам, як треба любити і жити заради рідної Батьківщини та її народу. Мукачівська міська книгозбірня запрошує усіх шанувальників поетичного слова на літературно-музичну композицію «В її іменні барви України», присвячену ювілею видатної українки. Чекаємо вас 25.02.2016 року о 12.00 год. у читальній залі міської бібліотеки (ІІІ поверх).\nФільм , який неможливо дивитися без сліз . У Мукачівській книгозбірні презентували « Іловайськ . Лицарі неба » « Увага! Нуль перший «Дніпру-1»… Всім, хто має зв'язок… передай побратиму, у яких відсутній зв'язок – нам обіцяють коридор…» – уже з перших хвилин перегляду стрічки стає зрозуміло – герої фільму, ті, яким не вдалося пройти цей коридор, чиє життя назавжди обірвалося в Іловайському котлі. Про кожного з 15-ти загиблих бійців батальйону «Дніпро-1» – окрема історія, яку неможливо дивитися без сліз. Спогадами діляться батьки, дружини, брати, сестри, діти та побратими. Умовно кінострічку, тривалість якої дві години, можна поділити на три складові – розповіді рідних та побратимів про 15-х полеглих героїв, відеоархіви самих бійців із зони бойових дій та розповіді командирів про календарний перебіг подій Іловайської трагедії. Упродовж фільму навіть дуже стриманим глядачам важко було приховати емоції: «Він був для мене стіною, яка зруйнувалась за одну мит\n«Іловайськ. Лицарі неба» У неділю, 21 лютого, о 16.00 год. у читальній залі Мукачівської міської центральної бібліотеки ім. О. Духновича (ІІІ поверх) відбудеться показ фільму-реквієму «Іловайськ. Лицарі неба» та зустріч з авторами фільму. «Іловайський котел» – одна з найтрагічніших сторінок новітньої історії українського народу за кількістю втрачених життів і найболючіша за всю війну Росії з Україною. «Іловайськ. Лицарі неба» – фільм студії «12-й кадр», який присвячено всім з агиблим героям у Іловайську та, передусім, першим добровольцям «Дніпро-1». За словами режисера студії Катерини Стрельченко: «Це фільм-реквієм, присвячений 15-ти хлопцям-добровольцям з полку «Дніпро-1». Історія кожного з них лягла в основу проекту. Це спогади близьких та друзів загиблих, розповіді свідків, що пройшли через криваве пекло кінця вересня 2014 року, а також архівне відео бійців підрозділів «Дніпро-1», «Миротворець», «Донбасс» та каналу Еспресо TV». Автори фільму: студія «12-й кадр\nТрагічна річниця. Два роки тому Україна прощалася з Героями Небесної Сотні 20 лютого офіційно затверджений президентом України Петром Порошенком як День пам'яті Героїв Небесної Сотні. У цей день Україна вшановує подвиг учасників Революції гідності, які загинули в ці криваві дні. Майдан став символом боротьби, символом утвердження прагнень до європейських цінностей у споконвічно європейській державі. І за цю боротьбу, за нашу з вами свободу й оновлення країни заплачено страшну ціну: своє життя віддали найкращі. З 18 по 25 лютого у читальній залі Мукачівської міської центральної бібліотеки ім. О. Духновича експонується виставка однієї книги – фотолітопису-трилогії «Майдан. Революція Гідності». Зазначимо, що дане видання не із фондів книгозбірні – це подарункове видання поетесі Валентині Попелюшці, фрагменти поезій якої використані на сторінках трилогії. Пані Валентина радо погодилася на пропозицію бібліотеки на декілька днів представити фотолітопис Майдану широкому за\nНа варті наших душ – Небесна Сотня В ці дні Україна вшановує другу річницю кривавих подій на Майдані 18-20 лютого 2014 року . Вчора , на центральній плоші міста , з ініціативи Мукачівської міської книгозбірні , з 15.00 год . діяв Вільний мікрофон « Героям Небесної Сотні присвячується …». Мукачівці мали можливість висловити слова великої поваги до подвигу українських патріотів , загиблих під час Революції Гідності . До акції пам ’ яті приєдналися студенти МКТЕКу , учні мукачівських шкіл № 20 ім О . Духновича , № 4, № 1 ім . О . Пушкіна , ліцею , члени літературного об ’ єднання « Рідне слово ». Молоді люди читали вірші , присвячені Героям Небесної Сотні . Учасницею вільного мікрофону була і поетеса Валентина Попелюшка , яка разом з чоловіком Степаном Жуком брала активну участь у Євромайдані . Вона зачитала власні поезії , які писалися нею на барикадах майдану , ділилася спогадами : « У


Протокол якості Інтернету 2020\nНаші Інтернет-послуги реалізуються за допомогою сучасних технологій доступу до мережі, надійного обладнання, з цілодобовою підтримкою та оперативною сервісною службою.\nЩоб приєднатись до провайдера Onet, достатньо підібрати свій тариф, заповнити заявку онлайн та отримати доступний високошвидкісний Інтернет для дому з відмінною якістю з’єднання.\nОбираючи Onet, Ви отримуєте:\nбезлімітний доступ до мережі Інтернет\nмаксимальний тариф до 300 Мбіт/с\nонлайн оплату послуг\nсервіс-послуги для абонентів нашої мережі та для абонентів інших провайдерів: чистка та налаштування обладнання та пристроїв (комп’ютери, ноутбуки, мобільні пристрої, планшети, Wi-Fi пристрої, відеонагляд, офісна техніка тощо).\nКомпанія Onet надає послуги по трьох технологіях: для приватного сектору, багатоповерхових будинків та сіл.\nДля абонентів багатоквартирних будинків використовується технологія підключення Ethernet з прокладкою мережевого кабелю від оператора до абонента. Це підключення має низьку вартість, не потребує абонентського пристрою, довговічне, доступне та просте в монтажі.\nКористувачі в приватному секторі отримують доступ до мережі за допомогою сучасних технологій підключення GPON та GEPON. Переваги таких мереж зв’язку полягають у низькій залежності від погодних умов, мінімальній вірогідності розкрадання кабелю та відсутності проміжних вузлів. Таке підключення надійне, швидке та довговічне.\nДоступ до мережі в селах здійснюється за технологією 4G (PreWimax), що забезпечує високу швидкість у віддалених регіонах області, де складно прокласти кабель.\nСьогодні ми пропонуємо одразу кілька тарифних планів для приватних абонентів, серед яких кожен зможе знайти для себе задовільний, на основі потреб, фінансових та технічних можливостей.\nОбрати тарифний план\nКомпанія пропонує оптимальні тарифні плани з демократичною абонентною платою.\nЗаявку на підключення можна залишити через форму на сайті.\nOnet довіряє своїм клієнтам та йде їм назустріч. Тому, якщо користувач забув або не мав можливості вчасно внести щомісячну абонентну плату, то з початком нового календарного місяця можна одноразово скористатися послугою “Кредит” за допомогою оператора, терміном до двох днів або ж самостійно з особистого кабінету на термін до 7 днів. За цей період можна оплатити послугу.\nПослуга “Сервісний центр”\nOnet надає послуги безкоштовної діагностики, програмної чистки та налаштування обладнання клієнтів (комп’ютерів, ноутбуків, телефонів тощо). Доставку обладнання в офіс компанії замовник здійснює самостійно.\nДля юридичних осіб послуги ремонту та консультації надаються поза чергою.\nONet — эце команда професіоналів, яка забезпечує цілодобову технічну підтримку всім своїм абонентам, на всіх етапах співпраці: від проектування і підключення до подальшого обслуговування. Сучасний провайдер - це якість, швидкість і доступність. Це — ONet!\nНаписати в Facebook Написати в Viber Написати в Telegram Відправити email


КАРПАТИ, пригоди, подорожі, спогади, фауна.\nСонце ховалося за горами, йшло спочивати, даруючи\nСколе, річка Опір\nМої враження від перебування в Карпатах, про цікавих людей, подорожі...\nСПОГАДИ ПРО „СПЕКОТНІ” ДНІ ПРОВЕДЕНІ В КАРПАТАХ У 2005 РОЦІ\nУсе в цій розповіді пов’язане з надзвичайно цікавою і неординарною особистістю. Але, все по порядку...\nЯ, як „свіжоспечений” герпетолог, зі Львова від’їздила у червні до Національного природного парку Сколівські Бескиди. Мета мого візиту – ознайомлення з місцевістю, вивчення стану популяцій земноводних та плазунів, фотографування і т. д. Тоді мій візит тривав 3 чи 4 доби. Працівники Національного парку люб’язно показали і розказали усе, що мене цікавило. Зібравши трохи інформації, я цілком задоволена повернулася 289 маршруткою до дому.\nПройшло не так багато часу, як пізно ввечері один дивний телефонний дзвінок пролунав у моїй домівці. Незнайомий голос по телефону... Трохи спілкування і на другий день я вже побачила цю людину. Тоді я переконалася, що не все так „глухо” і не все так погано у плані ресурсо-людей герпетологів у Львові. На клаптику паперу у мене був записаний номер телефону, адреса – Український католицький університет, а також ймення – Тарас Гринчишин і час – 12:00. Не без пригод із пошуком „дверей” я дісталася пункту призначення із запізненням десь на годину. Виявляється, існує така собі Релігійно-інформаційна служба України (www.risu.org.ua), де й працює випускник кафедри зоології Львівського університету. Побачивши жаб’ячу і зміїну літературу, почувши про Герпетологічне товариство і імена окремих герпетологів, я переконалася, що ця людина досить добре обізнана в цій сфері зоології. У той день на душі мені стало легше, а то іноді бентежило питання свого статусу очеретини, яку розхитує вітер по різних сторонах Львівської області у пошуку змій та ящірок, тритонів, жаб і ропух. Виявилося, що Тарас Гринчишин – фахівець із питань Карпатської фауни плазунів та земноводних і вже багато-багато років збирає інформацію, що стосується змій, ящірок, амфібій. Пам’ятаю, тоді я запитала, чи не планує він цього літа виїхати в Карпати з метою проведення герпетологічних досліджень...\nЗараз мені смішно і дуже весело, бо як згадаю, як я спаковувала речі для мандрівки в Сколе і збиралася сама, хочеться сміятися ще дужче. На дворі спека, але синоптики пообіцяли дощ. Була вже десь друга година дня, як я опинилася в маршрутці, що мчала в гори. До зупинки мене провів брат, який мав би разом із своїм другом зоологом Миколою Порохнявим їхати зі мною. Я від’їжджаючи дала йому вказівку приїхати наступного дня. Та цього не сталося. Не приїхав він ні третього ні четвертого дня. У помаранчевого кольору маршрутці їхав Тарас Гринчишин, я і чимало людей, що створювало певний дискомфорт у плані відсутності свіжого і чистого повітря.\nДля мене було великим щастям опинитися в компанії герпетолога з чималим досвідом польових досліджень, адже мій досвід – це всього кілька місяців. До цього я вивчала риб і була акваріумістом та іхтіологом.\nЇхати у маршрутці мені було не просто, бо спека і „важке” повітря мене швидко розморили. Цього ж дня, точніше вечора, ми пішли в похід на одну з гір неподалік від будинку в якому поселилися. Було це 27 липня. Підйом стежкою вгору, яку я до цього вже відвідувала ще коли приїздила минулого разу, виявився не простим. А ще, – я забула місце, де розташоване крихітне лісове озерце, до якого теоретично ми мали б дійти. Та ми пішли вище і не туди, а далі – ожина, ожина, багато ожини, колючої ожини. Тарас Гринчишин у шортах. В цьому є певного роду героїзм. Слава героям! Мені „дертися” в ожиннику до невідомої мети було не просто, хоча моя екіпіровка була більш придатною для лісових походів. Дісталися до якогось товстезного поваленого дерева, де й сіли відпочити?!? Там і виявилося, що я „чайник” в питаннях знання карти місцевості, орієнтації в невідомій місцевості і т. д. Та я не дуже цим переймалася. Що мені було плакати??? Звісно, ні, тим більше, що навколо дивовижний краєвид. Якраз у цей час сонце лягало спочивати і барви розсіялись у горах та зачаровували мене. У такі миті не важко себе відчути птахом, що у високому польоті розмахує крилами, демонструючи якусь неймовірну легкість і свободу. Повернулися до будинку ми уже в час, коли темрява запанувала в повну силу. Цікаво, що того вечора ми зустріли лише одну кумку, яку я забрала у спеціальний мішечок і принесла в будинок, де ми мешкали. Це будівля Сколівського лісництва, що радо приймає у своїх стінах біологів, географів, лісівників та інших приїжджих. Будівля охайна, чиста, тепла й затишна. З посуду було обрано на кухні алюмінієву каструлю з кришкою, що судячи з вигляду, слугувала людям вже добрий десяток років. Тепер ця посудина стала новим житлом для кумки. Наша вечірня трапеза якось дуже органічно перейшла в монолог Тараса Гринчишина про Помаранчеві події, про життя, людей і емоції. Дві, а може і три години я слухала. Багато з того, що я почула мене просто здивувало. Але, чим більше я слухала, тим більше я захоплювалась. Все ж, яким цікавим і насиченим можна зробити своє життя, скільки барв можна хаотично змішати... Закінчивши біологічний факультет можна стати аспірантом в Інституті екології Карпат, а можна ще й здобути другу вищу освіту в Католицькому університеті. Це ж не кожному вистачить снаги до такого шляху! А ще, любов до отруйних гадів і десятки знайомих людей в Сколе та навколишніх селах, яким давно відомо, що й до чого, і навіщо йому змії. Так от, продовженням подій того вечора, що переповз у ніч, був вихід до ставка з метою проведення обліку земноводних. Від будинку ми відправились до ставка, у якому мало б вирувати повним ходом нічне життя. Йшли ми стежкою і як годиться у ночі, собаки почали дзявкотіти. А ще, на шляху ми натрапили на коня, що прогулювався у насичених нічною вологою травах. Ліхтарик, як я і припускала, перестав дарувати світло задовго до того, як ми повернулися з водойми до будинку. Крім полювання на пуголовків ця ніч у плані досліджень не мала цікавих подій. Вранці підйом і нова подорож. Цього разу – подорож до водоспаду Кам’янка, до Мертвого озера, до гори Ребро (в районі Верхнє Синьовидне). Ох і насиченим виявився цей день. З дев’ятої ранку до дев’ятої вечора тривали мої мандри. З самого ранку герпетологічні пошуки вже дали свої результати. Одним із таких плодів досліджень є знахідка крихітного вужика на заболоченій ділянці біля Мертвого озера. Якось нахилився Тарас водиці попити з потічка, що мандрував тендітним руслом до озерця. Нахилився низенько та й сьорбає, аж раптом малесеньке жабеня десь неподалік робило у воді „ранкову зарядку”. От він і мало його не заковтнув. Хоча я особисто цієї миті не бачила, бо була на відстані десь так метрів десяти. Через якийсь час ми опинилися у надзвичайно цікавій місцині, неподалік місця, де поєднуються води річок Стрий та Опір. За розповідями одного поважного дядька там мало би бути прекрасне зміїне місце. Довго ми ходили і бродили, та все марно. Гадюки таки не впіймали. А шкода. Бачили і ловили живородних ящірок. По дорозі у лісі траплялися величезні виноградні слимаки, які в разі необхідності можна було б використати як багатий на протеїни харч. Та у цьому не було особливої потреби, бо палюче сонце змушувало згадувати лише про воду, запаси якої постійно зменшувалися. Мандруючи лісом ми натрапили на нору, цілком ймовірно, борсука. Схоже на те, що у норі тварина таки була, бо ознаки того, що хтось тут мешкає були очевидними. Про це свідчила купка свіжо виритої землі і відсутність павутиння на вході в помешкання. Мені як зоологу цікаво було б побачити борсука в природі, тим паче в Карпатах, але не судилося. Та й борсук – це ж тварина з нічною активністю, а так далеко бродити нічним лісом навіть з Тарасом-змієловом я навряд чи наважилася б. Хоча?! Крок за кроком ми мандрували все далі і далі. Спрага мені не давала спокою. Я почала мріяти про потічок з чистою і холодною водою, де можна було б охолодити тіло і втамувати спрагу. Температура повітря на відкритих ділянках, де не було затінку від крон дерев, сягала далеко за +30ºС. У лісі теж було душно. Спраглий організм хотів води. І от, виявилося, що є певна невідповідність карти і місцевості. Та пройшло ще трохи часу і ми дійшли до височезного крутого схилу, у підніжжя якого була ВОДА! Та спершу ми присіли відпочити. Точніше, я „впала” як сухий листок. Пролетіла думка у голові про те, що до води дістатися буде дуже важко, бо схил надто крутий. Але, я таки туди „покотилася”. Випивши води і окропивши нею спітнілий одяг я ще якийсь час „кайфувала” від ніжного дотику прохолоди, що огортала гаряче і змучене тіло. Прохолода, що контактувала з моїм теплом дарувала неповторну мить. Та все хороше мусить рано чи пізно скінчитися. Я поповнила запаси води у пляшках і попрямувала вгору до людини, що уважно вдивлялася в карти й щось зосереджено розмірковувала. Схоже на те, що я своїм невисоким темпом переміщення по горах, трохи руйнувала задуми в плані подорожей у голові Тараса Гринчишина. Але, я не могла тоді йти швидше. Потім ми вийшли з лісу і дійшли до місцини, де видобувають нафту. Там не трапилося ніяких гадів, яких дуже хотілося упіймати. Мандри, точніше, наші спільні мандри того дня завершилися на березі річки Стрий. Тарас Гринчишин попрямував у своїх цілях у одне із сіл неподалік, а я на маршрутку в Верхнє Синьовидне. В брід річку він перейшов і досить таки успішно, а я пішла в обхід, що у сумі забрало майже годину часу. До цього ще поговорила з місцевою бабкою, що випасала гірських корів. Поговорили з нею про життя-буття і його труднощі, про те, чого я займаюся гадами, про Ющенка, підвищення пенсій. Бабка з вигляду була схожа на відьму, але була привітною й посміхалася, виставляючи свого, напевно, єдиного страшного зуба. Розповіла мені, що на городі в цьому році її укусила гадюка і якийсь час вона провела у лікарні. Попрощавшись з нею я попрямувала розпеченим асфальтом до головної автомагістралі. То була важка дорога. У руці я мала палицю з ліщини, що трохи допомагала пересуватися. Я була брудна, змучена і знову спрагла. Виглядала як примара з якогось фільму жахів. Сіла у маршрутку. Водій побачивши палицю і рюкзак запитав чи я назбирала грибочків. Грибочків нема! Такою була моя відповідь. Приїхавши у Сколе я зупинилася перепочити. Вигляд мій був жахливим, але якийсь доволі таки симпатичний молодик наполягав, щоб я пішла з ним в бар на каву. Ага!!! Від втоми мені було важко сміятися. От і пішла я до свого Сколівського помешкання митися, вечеряти і спатоньки. Наступного дня, тобто вже пізньої ночі, повернувся з своєї мандрівки Тарас-змієлов. Цей день для мене видався спокійним, але водночас пекельним. З ранку я пішла на свій герпетологічний маршрут номер один. Збирала малину, слухала гомін птахів. В одинадцятій ранку вирішила, що час мені трохи позагоряти. Тим більше, місця дикі і майже не відвідувані людьми. Вийшла на чарівну галявину, одяг в сторону, тіло – для сонця. Менше як за годину я „згоріла”. Тоді це ще не відчувалося, але згодом уся спина стала червоною. Після прийому сонячної ванни я помандрувала до озерця, в якому сподівалася зловити тритонів. Дійшла до озерця, аж бачу – його нема. На його місці невеличка калюжа. Борсалася я там більше години в намаганні впіймати проворну личинку тритона, але дарма. Вони наче змовилися і гуртом гралися зі мною. Я як кішка, підкрадуся і кинуся у воду, а личинка на 10-20 сантиметрів чкурне в бік. Власне, на цьому майже висохлому озерці, я „догоріла” остаточно, бо не полізеш же у калюжу в штанах і сорочці, тим більше, якщо можна роздягтися. За цим „полюванням” спостерігав голуб, який невідомо звідки прилетів і вмостився на верхівці всохлої смереки прямо на березі водойми. Він з такою цікавістю спостерігав з моїми діями, що мені це аж видалося дивним. Чого на мене так дивитися!? А може в його тільці живе людська душа?\nВвечері пекельні почуття дали про себе знати. А вранці ще так хотілося загоріти під ніжними променями Карпатського сонечка. На дев’яту вечора я домовилася про зустріч з місцевим хлопцем Романом. Познайомилася з ним минулої доби неподалік будинку, де я і мешкала. Дивним є те, що він був другим після того молодика, що запрошував мене на каву, який того вечора звернув увагу на мою дивну персону. Романа мені так просто позбутися не вдалося. Його бажання зі мною познайомитися, очевидно, було надзвичайно сильним. Так от, пішли ми з Романом о 10-й чи пів на одинадцяту вечора дивитися на рись у вольєрі, яку тримає власник крутої бази відпочинку. Замкнувши двері будинку і сховавши ключа до відомої вузькому колу людей схованки, я пішла з Романом. Але, цього вечора мав з’явитися його величність герпетолог Тарас Гринчишин. От я і вирішила залишити записку у дверях з текстом про те де я пішла і коли повернуся. На зворотному боці папірця написала про те, де захований ключ. Прогулянка з Романом була сповнена бойківського романтизму і якоїсь дикої пристрасті і пориву з його боку. Я себе поводила більш холоднокровно, навіть флегматично. Все таки я пішла у невідомому мені напрямку з незнайомим хлопцем практично серед ночі. А хто зна, що у нього могло бути на думці. Та я любитель екстріму, тому й погодилася на таке. Він показав мені карпатську кішку – рись, показав кар’єр, розказав багато про себе і своє життя, провів мене до дому. Одним словом, Роман – прекрасний хлопець. Думаю, якійсь дамі дуже пощастить з таким чоловіком. Але, не про це мова. Роман, виявляється, ще й рятівник. Він розповідав, що за своє життя витяг із річки Опір і врятував кількох потопаючих людей. От це, справжній героїзм. Він не хвалився цим, не пишався, як, можливо, чинили б інші. Він розповів це тому, що я розпитувала. А ще, у нього є брат Віктор, з яким я познайомилася у своїй попередній подорожі до Карпат, ще у червні. Познайомилися ми під час рибалки на річці Опір, розговорилися про те про се. Теж хороший хлопець, приємний у спілкуванні, доброзичливий. А взагалі, на добрих людей мені щастить. Завжди доля дарує мені нові і цікаві знайомства з хорошими людьми...\nПовернулися ми до будинку. Записки у дверях немає. Виглядає все так, ніби хтось є у середині. Так воно й виявилося. Тарас Гринчишин „бавився” пультом від телевізора. Йому сподобалась записка у дверях, її зашифрований з другої сторони зміст... А міг би сидіти під порогом.\nНаступного ранку ми троє вирушили до гори Парашки. Для мене то була нова непізнана гора, тоді як для Романа і Траса – давно підкорена вершина. Вранці ще відчувалася прохолода, що оповила гори у ночі. Проте, крок за кроком, хвилина за хвилиною ми наближалися до мети. Повітря поступово прогрівалося. Зрештою, воно прогрілося до надзвичайно високої температури, що утруднювало наше пересування. Зупиняючись перепочити і живлячись по дорозі фіолетовими чорницями, ми невпинно наближалися до Парашки. Якщо вірити твердженням Романа, то ми натрапили на сліди ведмедя. На вологій стежці виразно і чітко виставляли себе на показ сліди вовчика-братика, оленя і кабанчиків. Крім того, Роман оповів ще й таку історію. Не так давно в районі підніжжя Парашки ведмідь „роздер” коня, якому господар на ніч спутав ноги. В наш час то звучить якось трохи фантастично, але, напевно, він подібне не вигадував би спеціально. Скривавлене і понівечене тіло тварини знайшли трохи згодом. Коли ми мандрували до 1268-метрової Парашки, по дорозі зустрічали людей, що як мурахи енергійно працювали, збираючи чорниці. Ще ми зустріли Туристів, що якраз йшли з боку Парашки і повідомили нам про те, що щойно бачили гадюку. Минуло ще трохи часу. І от ми на горі. Там було казково! В усі сторони світу відкривалися неймовірно привабливі краєвиди, виднілися крихітні будівлі у населених пунктах десь далеко-далеко знизу. На горі – хрест, спілкування з Всевишнім, короткий відпочинок і спуск. Роман показав мені невеличке джерело у підніжжя гори, про яке, напевно, мало хто й знає. Ще добряче відпочивши, вмостившись на траві під якимось деревцем, ми вирушили в путь. Шлях двох герпетологів вів до с. Коростів, а шлях Романа – до того місця, звідки ми прийшли вранці. От так ми й попрощалися неподалік від красуні Парашки. Зустрілися на нашому шляху ще й Львівські туристи, очевидно, старшокласники якоїсь із шкіл міста. Десь недалеко від них бродили коні, бо добре було чутно, як дзеленчать дзвоники на їхніх шиях. Виявилося, що ці істоти поцупили в нічний час у відпочиваючих цукор, що з чиєїсь легковажності залишився на ніч надворі, а не в наметі. Нам треба було вирушати далі. От ми і пішли стежкою, що теоретично мала б довести нас до села. Так воно й сталося. Та по дорозі трапилася веретільниця, що потрапила в полон до „ненаситних” герпетологів. Коли я кинулася її ловити, я уяви не мала що то за повзучий гад, бо у мозку фіксувалася лише картинка блискучої мідної спинки плазуна. Стежина завела нас у село. Сінокоси, люди, галас... У селі вирувало життя. Потім ми пішли на подвір’я якогось знайомого Тарасу чолов’яги. Та його не було. Обстеживши усі потенційно можливі місця схованок гадів на подвір’ї, ми пішли різними стежками. Через якийсь час ми мали десь зустрітися, але де точно, я, здається, слуховими рецепторами чітко не сприйняла. От і пішла собі в напрямку дому. Крок за кроком мандрувала сільською дорогою, міркуючи про щось далеке-далеке. Роздивлялася, які у місцевих мешканців хатки, які подвір’я. Часом щось привертало мою увагу і я сповільнювала крок аби детальніше роздивитися те, що мені було цікавим. Іду собі, тримаю палицю у руці, аж раптом бачу, як прямо на мене їде Москвич насиченого багряного кольору. Сільський вар’ят за баранкою, - промайнуло у моїх думках. Відійшла до паркану якогось подвір’я впритул і сільський Шумахер мало не зачепив мене там, хоча дорога була доволі широкою і без проблем тут міг би мчати трактор чи комбайн, не завдаючи незручностей перехожим. Прямую далі. Аж раптом, за мною мчить мотоцикл. Я їду на краю дороги й не зважаю на шум. Раптом чую голос якоїсь жінки, що гукає мене. Гучно промовила до мене, щоб я зачекала. Я зупинилася. Подивилася на пані в довгій спідниці, яка дуже кумедно дивилася на фоні мотоцикла, вислухала її. Пані задихалася і хриплим голосом, проте, доволі гучно сказала мені, що якийсь „мужик” просив його зачекати, а якщо ні, то мандрувати далі маршруткою без нього. Дама в кумедній спідниці пурхнула як ворона на мотоциклі у зворотному напрямку, здійнявши хмару пилюки. Мені не хотілося стояти на місці, то ж я пішла далі дорогою. Зупинилася я аж біля джерела, що було увінчане невеличким дерев’яним хрестом. Там я вирішила зупинитися на деякий час, аби перепочити і напитися води. Вода видалася мені надзвичайно смачною і на якийсь час додала мені нових сил. Виходжу знову на сільську дорогу і бачу автомобіль. Інтуїтивно, я зрозуміла, що цей автомобіль – то нова порція інформації. Так воно і виявилося. За кермом сидів похмурий і грізний з вигляду чолов’яга, з боку – юна дівчина, позаду – Тарас Гринчишин. Сільське таксі підібрало мене. От ми і повернулися таким чином до дому.\n31 липня з самого ранку, вже без Романа, ми вирушили у пошуках змій, ящірок, земноводних. Як тільки сонце злегка почало пригрівати десь біля восьмої ранку, Тарас упіймав першу гадюку. За цим дійством я спостерігала з боку. Все ж, цікаво спершу подивитися на „ритуал” герпетолога у виконанні досвідченої у цьому відношенні людини, ніж самій без навиків приступати до небезпечної роботи. Дорога на південний захід видалася насиченою на нецензурну лайку шофера, який люб’язно погодився нас підвезти до баз в урочищі Зелем’янка. Усі ці місця для мене були новими. Я там мандрувала перший раз у житті. Тарас Гринчишин – герпетолог з величезним досвідом, ці місця знав давно і неодноразово був там. Розповідав, де, в якій кількості і яких гадів він бачив. На гадюк нам більше не щастило, проте, ми упіймали тут кількох ящірок. Відпочиваючих зацікавило те, що було у наших герпетологічних мішечках, те, для чого ми тут ходимо-бродимо. Після прослуховування містичних і фантастичних розповідей людей, ми пішли далі. На дорозі зупинили автомобіль. Дісталися до Гнилого потоку, що біля с.м.т. Славське. Паралельно до потоку ми підіймалися вгору. Дісталися пункту призначення. В Лісовій школі нас зустріли привітно і доброзичливо. Коли ми туди прийшли, то якраз застали пластунів дівчат, що от-от мали вирушати в дорогу. Тарас Гринчишин провів лекцію на тему „Плазуни і земноводні Карпат”, демонструючи тих гадів, що мандрували разом з нами, в тому числі і гадюку, здобуту з самого ранку. Табір пластунів серед лісу – то, напевно, один з найбільш яскравих спогадів про цю подорож в Карпати. На скільки у них все ідеально продумано, побудовано! Акуратно, охайно, цікаво! Власне, табір, у який ми прийшли – це місце, де мешкали самі лиш хлопці, а дівчата – то були їхні гості, що просто завітали до них. Намети на пагорбі, неподалік потік з постійно чистою і свіжою водою... Одним словом, супер! Цікаво для мене було спостерігати зі сторони, як спілкуються між собою хлопці. Приставка „друже” перед іменем кожного додавала присмаку взаємної глибокої поваги і готовності піти на все за порятунок честі, гідності і життя іншого. Серед хлопців виявився один Львів’янин, що добре знав мого одногрупника і доброго друга Біпера (Романа Сало). Світ тісний! Взагалі, чесно кажучи, ми прийшли до Лісової школи трохи не вчасно, тому нам довелося зачекати декілька годин, поки повернуться з походу практично усі мешканці табору. Тим часом наші гади були переселені у великий казан, де їм було значно комфортніше, ніж у герпетологічних тканинних мішечках. Дочекавшись хлопців, що повернулися з походу, Тарас прочитав для них лекцію. Я спостерігала за дійством з боку. У багатьох слухачів виникав особливий інтерес. Це було помітно по блиску очей. Багато запитань, відповідей, демонстрації тварин... Думаю, користь з такої лекції неабияка. Потім була спільна вечеря і прощання. Ми пішли в напрямку до автомагістралі. Я тоді ще не знала, що поганого має відбутися цього дня, але знала точно, що якась неприємність все ж буде. Зазирнути у майбутнє іноді мені допомагають віщі сни. Пригадую, попередня ніч для мене була неспокійною. Сфера підсвідомого, сфера інформаційного поля, що якимось дивовижним чином пов’язана зі мною, практично завжди і безпомилково інформує мене і мою свідомість про те, що мене може чекати в найближчому майбутньому. Коли ми прийшли на вокзал, от тоді мені все стало зрозуміло, що й до чого. Сон віщував халепу. От так і сталося, що вибратися з населеного пункту Славське в Сколе у вечірній час практично неможливо. Чекати на електричку довелося досить таки довго... Та все ж, ми повернулися у Сколе і привезли усіх гадів живими.\nБуло вже 1 серпня. Ми пішли до Павлового потоку, наловили кумок та ящірок. Загалом, той похід вже не був таким виснажливим і тривав набагато менше часу. До глибокої ночі ми опрацьовували зібраний матеріал, зважували, міряли, промивали шлунки... Наступного дня треба було повертатися до дому, бо там, як з’ясувалося пізніше, усі вже здійняли паніку, де пропала дитина, чи не вкусила її раптом гадюка... Перед поверненням до дому, я мусила випустити усіх тваринок туди, звідки вони були відловлені. Так я і зробила. Перед цим я попрощалася з Тарасом, що поїхав до Львова раніше. Пішла вгору стежкою паралельно до Павлового потоку, випустила ящірок і кумок. Вирішила піднятися на кілометр-другий вище, у місця, де я раніше не заходила. Зійшла зі стежки і пішла собі, шукаючи жаб і грибочки. Йду собі, йду, іноді повертаю то праворуч то ліворуч. Зайшла у хащі. У цей час падав рясний теплий дощ. Я про щось замріялась, аж раптом зрозуміла, що от так можна і заблукати. Так воно і вийшло, але блукала я не довго і успішно повернулася до населеного пункту, щоправда мокра і брудна, але, задоволена походом.\nЗагалом, ці дні, проведені в Карпатах, залишилися у моїй пам’яті яскравим спогадом, надзвичайно приємним спогадом. Спільні подорожі з місцевим жителем Романом та герпетологом Тарасом – то мандри з цікавими пригодами і новими незабутніми враженнями. І я, як завжди, вдячна долі, що дарує мені на шляху цікавих людей, пригоди, враження, емоції...\nКарпати у спогадах, Карпати на яву. Романтизм, мрії, недоторкана, незаймана краса гір... Я повернуся знову туди аби наповнити душу блаженством. Будуть нові пригоди, подорожі, нові враження, мрії, яскраві зорі, місяць на небі, палюче і ніжне сонце, вітер, незвідані гори...\nСоздан 18 сен 2005


Ознака як результат взаємодії генів - Закономірності успадкування ознак\nМета уроку: ознайомити з особливостями формування ознак, явищами взаємодії алель- них і неалельних генів, проміжним характером успадкування ознак; сформувати поняття «повне домінування», «неповне домінування», «кодомінування», «наддомінування», «комплементарність», «епістаз», «полімерія», «плейотропія»; розкрити значення взаємодії генів для формування ознак організмів; формувати навички розв'язування задач на дигібридне схрещування; удосконалювати навички складання схем схрещування й розв'язування елементарних генетичних задач; розвивати пам'ять, увагу, уяву, критичне та логічне мислення, мову, уміння висловлювати судження, аналізувати й систематизувати інформацію, установлювати причинно-наслідкові зв'язки, робити логічні висновки; виховувати ціннісне ставлення до всього живого та дбайливе ставлення до власного здоров'я, інтерес до предмета, формувати науковий світогляд.\nМатеріали та обладнання: таблиці «Закони Г. Менделя», «Проміжне успадкування ознак», «Взаємодія неалельних генів», малюнки та фотографії різних ознак організмів.\nОсновні поняття: гени, алелі, генотип, фенотип, моногібридне, дигібридне та полігібридне схрещування, «повне домінування», неповне домінування, кодомінування, наддомінування, комплементарність, епістаз, полімерія, плейотропія.\nГра «Символ — значення» (учитель записує на дошці генетичний символ, а учні якнайшвидше пригадують і називають його значення. Можна повторювати символіку декілька разів)\nФронтальне опитування (учитель пропонує учням пригадати основні закономірності, які були виявлені Г. Менделем)\nРобота біля дошки (один з учнів записує на дошці результати виконаного завдання 5 після § 29, учитель перевіряє разом з учнями)\n...проростаюче сім'я походить із усіх частин тіла: зі здорових — здорове, а із хворих — хворе... від лисих народжуються лисі, а від блакитнооких — блакитноокі й від потворних — найчастіше потворні...\n— Що мав на увазі давньогрецький філософ?\nСлід підвести учнів до розуміння того, що спадковість є однією з визначальних ознак живих організмів.\nОбговорення фотографій, проблемна ситуація (учитель пропонує учням розглянути фотографії)\nПовідомлення учнів, частково-пошукова робота з підручником, пояснення вчителя, складання схеми (в ході повідомлень учнів, які готували індивідуальні домашні завдання, та за допомогою тексту підручника на с. 120-122 і пояснень учителя школярі мають визначити основні типи взаємодії генів, склавши схему, дати визначення поняттям «повне домінування», «неповне домінування», «кодомінування», «наддомінування», «комплементарність», «епістаз», «полімерія», «плейотропія»)\nСхему «Взаємодія генів», цікаві факти про полімерію і визначення понять наведено в електронному додатку.\n2. Проміжний характер успадкування\nРозповідь учителя, розв'язування задач (у ході розповіді вчителя та розв'язування задач учні поглиблюють знання про проміжний характер успадкування)\nТекст задач на проміжний характер успадкування наведено в електронному додатку.\n3. Умови, за яких діє третій закон Менделя\nПовідомлення учнів, пояснення вчителя, розв'язування задач (за інформацією, що готували учні як індивідуальне домашнє завдання, та поясненнями вчителя школярі мають з'ясувати які умови необхідні для того, щоб виявився третій закон Менделя, підкріпити знання під час розв'язування задач на дигібридне схрещування)\nУмови, за яких діє третій закон Менделя, наведено в електронному додатку.\nПрактична робота № і. Складання схем схрещування (с. 228-229 у підручнику)\nАлгоритм складання висновків до роботи і текст задач наведено в електронному додатку.\nРобота з підручником (учні мають відповісти на запитання 1-4 після § 30)\n1. Завдання для всіх учнів: опрацювати § 30, завдання 5 письмово, вивчити терміни.\n2. Індивідуальне завдання: підготувати повідомлення або презентацію за темами «Зчеплене успадкування», «Т. X. Морган і його роль у створенні хромосомної теорії спадковості», «Хромосомна теорія спадковості», «Кросинговер» або «Генетичні карти».\nФронтальна бесіда (учні мають відповісти на запитання б після § 30)


Схуднення без спорту – дієта Евеліни Хромченко – Як Швидко Схуднути\nСхуднення без спорту – дієта Евеліни Хромченко\nтравня 21, 2014 at 7:41 pm\nСхуднення без спорту – дієта Евеліни Хромченко Схуднення без спорту – дієта Евеліни Хромченко\nЕвеліна Хромченко – успішна письменниця і телеведуча. Крім своєї кар’єри, вона славиться завидною стрункістю і дуже витонченими жіночними формами. При цьому знаменитість абсолютно не сприймає фізичні навантаження\n– вона тримає себе у формі за допомогою особливого раціону харчування і масажу. У зв’язку з цим дієта Евеліни Хромченко і стала так поширена серед бажаючих схуднути, адже багато дівчат мріють позбавитися від зайвих кілограмів, не виснажуючи себе тривалими інтенсивними тренуваннями.\nПроте, якогось строго позначеного дієтичного курсу Евеліна не дотримується. Її раціон базується на простих принципах правильного харчування, яким вона незмінно слід.\nЯк харчується Евеліна Хромченко?\nГоловні правила харчування Евеліни – мало є і віддавати перевагу лише корисним натуральним продуктам.\nЯкщо ви хочете перейняти досвід знаменитості і слідувати запропонованому нею раціону харчування, перш за все вам належить скоротити кількість прийомів їжі, а також обмежити обсяги споживаних порцій.\nВаше щоденне меню повинне обов’язково включати в себе зелені овочі. До таких належать огірки, шпинат, білокачанна капуста, стручкова квасоля, кабачки, петрушка, кріп, кінза і т. д. Особливу увагу приділяйте зелені, тому що в ній міститься велика кількість корисних для організму антиоксидантів.\nНе варто забувати і про плоди червоного кольору – ним програма Евеліни Хромченко також відводить одну з головних ролей. В обов’язковому порядку їжте краснокочанную капусту, томати, буряк, червоний солодкий перець, червоні яблука, черешню, вишню, гранат, брусницю, журавлину, суницю і червону смородину.\nТак як фрукти, ягоди та овочі червоного кольору займають передову позицію в системі схуднення Хромченко, даний спосіб зниження маси тіла не підходить тим, у кого спостерігаються алергічні реакції на такі плоди.\nсніданок – порція легкого салату з свіжих фруктів або овочів; обід – тарілка овочевого супу, звареного на слабкому бульйоні; вечерю – овочі, тушковані на воді з додаванням оливкової олії.\nЧи безпечна дієта Евеліни Хромченко?\nЯкщо говорити про принципи харчування, які виділяє Евеліна Хромченко, безсумнівно, такий раціон буде абсолютно безпечний для організму людини. Більш того, харчуючись за такими правилами, ви істотно поліпшите стан свого організму.\nОднак, дивлячись на зразкове меню, запропоноване знаменитістю, ніяк не можна сказати, що такий раціон не зашкодить здоров’ю, адже всі зазначені в ньому продукти є вкрай низькокалорійними.\nКрім того, в дієті Евеліни дуже сильний акцент робиться на овочі і деякі фрукти. Звичайно ж, їжа рослинного походження дуже корисна для організму і фігури, однак вона не здатна наситити нас всіма потрібними живильними речовинами і вітамінами. Це може призвести до деяких ускладнень у роботі внутрішніх органів, а спричинити за собою загальне погіршення самопочуття.\nОсновний недолік в дієті Хромченко полягає в тому, що в ній вкрай мало білка. Головним чином він міститься в м’ясі, рибі, птиці, дарах моря, молочних і кисломолочних продуктах, горіхах і т. д. Як ми можемо бачити по меню Евеліни, такий їжі там немає.\nСаме тому дотримуватися даного дієтичного курсу найкраще на протязі 5-7 днів – за цей час ви встигнете позбутися кількох зайвих кілограмів, але при цьому не завдасте шкоди здоров’ю. Щоб продовжити худнути і надалі, по завершенню дієти поступово перебудовуйтеся на правильне харчування, прихильницею якого і виступає Евеліна. Поступово починайте включати в своє меню куряче філе (готуйте його на пару, варіть або запікайте), пісне м’ясо, нежирні сорти риби і т. д. Молочні продукти намагайтеся купувати з мінімальним відсотком жирності. Можна вибирати і зовсім знежирені продукти.\nСлідуючи даними рекомендаціям, ви зможете протягом усього життя бути у відмінній формі, добре себе почувати і відрізнятися міцним здоров’ям!\nплоди червоного кольору для схуднення\nTag: дієта Евеліни Хромченко, харчування Евеліни Хромченко


Дитинство: як створити незабутні враження про дитинство дитині\nДитинство ... таке безтурботне, вільне і насичене. А все, завдяки батькам. Саме вони створювали ті враження, які зараз сміливо можна назвати спогадами на все життя.\nДо речі, ось мої кілька висновків:\nПодорожник - кращі «ліки», як і пил. Але відразу скажу, що сучасним дітям не варто повторювати.\nНайсмачніші обіди - у бабусі.\nСаме доброго ранку, коли мама цілує.\nНайвірніші друзі - шкільні.\nЯкщо ігри, то ті, які придумали цю хвилину.\nЯкщо день народження, то з дорослими гостями. Знайома ситуація?\nЯк створити незабутні враження про дитинство дитині?\nПодарувати домашнього вихованця\nТак-так, кожна дитина мріє про домашнього вихованця. Не факт, що візьме відповідальність по догляду за ним, але точно буде любити, грати і спати з ним. Я пам'ятаю день, коли мені подарували кота Кузю! Цей кіт був настільки терплячим, що міг терпіти поїздки на рахунках. Пам'ятаєте, у магазинах у 90-і стояли рахунки? Так ось, якщо їх перевернути, зверху покласти подушки, вийде відмінна візок для кота. Кузя готовий був на таке, бо знав, потім його чекає смачний обід. А взагалі, домашні вихованці - це завжди велика радість для дітей.\nВідпочинок із батьками на морі - це мільйон емоцій! Взагалі, найприємніше - це коли сім'я збирається разом. Для дитини не обов'язково летіти на океан, їм добре навіть на улюбленій і такій знайомій дачі, але, щоб поруч і мама, і тато, і бабусі з дідусями. Готувати страви на вогнищі, допомагати татові носити дрова, а мамі - накривати на стіл. Чим частіше батьки влаштовують такі вилазки, тим краще. Не повірите, але я до сих пір пам'ятаю смак пельменів в улюбленому кафе, в яке ми заходили щосуботи. Зізнаюся чесно, мамині пельмені наааабагато смачніші, але не хотілося порушувати цю сімейну традицію.\nЗалишити друзів у себе ночувати\nОсь це вечірка намічається! Папа допомагає робити «халабуду» (у сучасному світі - вігвам), мама готує щось смачне. А все тому, що збираються друзі з ночівлею. Так-так, ночівлі - це взагалі окрема тема.\nКоли у батьків раптовий вихідний\nЩе одне враження дитинства, коли мама або тато роблять раптовий вихідний і присвячують його дитині. Школу пропускати, звичайно, погано, але я пам'ятаю ранок 10-річчя, коли батьки зайшли мене вітати і тато урочисто оголосив, що сьогодні школа скасовується, і ми йдемо гуляти на весь день і вибирати мені подарунок. Щастя, щастя, що мама з татом у середу (я навіть день запам'ятала) зробили все, щоб провести цей день зі мною. Чесно, навіть гостей не хотілося. День народження втрьох - краще, що могло бути. Але повторюся, «прогулювати» школу - погано, навіть якщо є поважна причина, як у моєму випадку.\nЩо чекає дитину в майбутньому, яку в дитинстві ображали брат або сестра?\nКуди зникають спогади з дитинства?


Також користувачам пояснили, на що слід звертати увагу при роботі з пристроєм.\nУкраїнських користувачів смартфонів попередили про можливе управлінні гаджетами без їх відома. Про це у бесіді з GSMinfo розповів провідний розробник мобільного ПО в компанії Slaxico Юрій Шарлай. Він зазначив, що це може статися, якщо не дотримуватися правил цифровий гігієни.\nЗа словами експерта, в мобільний пристрій може потрапити шкідливе програмне забезпечення, також стежити за власником гаджета можуть шпигунські програми.\n“Якщо телефон поводиться дивно, причина може бути в недавно завантаженому додатку. Нерідко віруси маскуються під звичайні програми на кшталт ліхтарика, будильника або органайзера і тільки згодом виявляють свої шкідливі функції. Також вірус може потрапити на телефон через перехід за фішинговою посиланням“, – розповів Шарлай.\nФахівець також перерахував ознаки, які можуть говорити про небезпеку. На його думку, слід звернути особливу увагу на раптово дозволене завантаження додатків з невідомих джерел або появу додатків, які господар телефону не встановлював. На злом смартфона може вказувати швидке зниження заряду батареї, нагрівання пристрою або уповільнення процесів.\n“Це може бути пов’язано зі зносом акумулятора, але також може бути й ознакою підвищеної” тіньової “активності додатків”, – додала розробник.\nКрім того, гаджет, як стверджує Шарлай, не повинен сам перезавантажуватися. Також користувачеві варто стежити за об’ємом використовуваного телефоном трафіку і звертати увагу на оповіщення про спробу входу в його аккаунт. У таких випадках експерт порадила перевірити телефон на віруси.\n“Справжні шпигунські програми, втім,” вбити “не так легко, так що, якщо у вас є серйозні підозри, що гаджет заражений, рекомендується зробити повне скидання пристрою і потім налаштувати його з нуля або звернутися до фахівця з кібербезпеки”, – резюмував Юрій Шарлай.


Кохання напрокат дивитись онлайн українською |\n» Кохання напрокат\nОпис: Турецький серіал «Кохання напрокат» розповідає про хлопця на ім’я Омер. Головний герой працює в модельному бізнесі і підбирає красуням просто приголомшливе взуття. Однак доля хлопця склалася не кращим чином. Батьки рано загинули, тому виховання на себе взяли тітка і дядько. Родиною ж управляє багатий дідусь Хулюсі, однак Омер із ранніх років заявив, що не потребує чужих грошей. Омер сам зміг встати на ноги, сам зумів створити бізнес і зробив усе, щоб бути заможним хлопцем. Правда, робота тепер відбирає абсолютно весь час, тому Омер не може влаштувати особисте життя.\nРодичі хочуть одружити його на красивій дівчині Ясенін, яка днями повернулася з Америки, здобувши вищу освіту. Ясенін ж не думає про те, щоб виходити заміж, адже для неї тепер важливо реалізувати себе. Та й Омер якось не в захваті від можливої перспективи одружитися на дівчині, яку він не кохає.\nУ справу втручається його величність випадок. Якось Омер зустрічає красуню Дефне, у яку закохується ледь не з першого погляду. Біда в тому, що Дефне є простою офіціанткою і походить з бідної родини, яка ще й до того потерпає від боргів по кредитам, які не в змозі віддати брат Дефне. Омер зближується з офіціанткою, щоб дати зрозуміти Ясенін, що вони не будуть парою. Тим часом тітонька Омера бачить у цьому гарну нагоду, щоб розпочати власну гру. Турецький серіал Кохання напрокат дивитись онлайн українською всі серії на нашому сайті КіноНаХаті.\nКохання напрокат онлайн дивитись українською\nУкраїнською=============================================рос. мовою усі серії\nWordPress: 27.36MB | MySQL:104 | 0.582sec


Socincom - Проблеми багатодітних родин в Україні\nПроблеми багатодітних родин в Україні\nВ Україні багатодітними родинами визнано ті, в яких подружжя виховує від трьох і більше дітей. Крім того, такий статус можуть отримати й родини, в яких дітей виховує батько чи мати одинак. Від 2012 року до таких сімей відносяться й ті в яких діти вчаться у вищих навчальних закладах та училищах на денній формі.\nВідомо, що багатодітні родини мають право отримувати державну допомогу на утримання дітей, котра полягає у зниженні ціни на оплату комунальних рахунків, безоплатне лікування, безкоштовний проїзд у межах міста та багато іншого. Але слід відзначити, що для того аби отримати таку допомогу, батькам дітей доводиться докладати чимало зусиль, починаючи від отримання статусу багатодітної родини.\nТим не менш, такі сім’ї притерпають і від інших проблем, серед них:\n1. Фінансові. Незважаючи на те, що кожного року з державного бюджету виділяється певна сумма для допомоги багатодітним родинам, при цьому не враховується факт зміни кількості таких сімей.\n2. Психологічні. Оскільки батьки не мають змоги приділити достатньо уваги всім дітям, в таких сім'ях проблемних дітей на 10 - 15 % більше ніж в родинах де виховується 1-2 дитини.\n3. Медичні. Як правило, в багатодітних родинах батькі частіше страждають різноманітними хронічними захворюваннями.


Одесит розповсюджував вірус для прихованого майнінгу криптовалюти | CyberCalm\nОдесит розповсюджував вірус для прихованого майнінгу криптовалюти\nУ розповсюдженні шкідливого програмного забезпечення викрили 20-річного студента одного з вузів міста Одеса. Вірус був призначений для прихованого майнінгу криптовалюти на ураженому комп’ютері.\nПро це повідмоялє Департамент кіберполіції Національної поліції України.\nПравохоронці встановили: здобуваючи технічну освіту, молодик використовував отримані знання для вчинення протиправних дій. Будучи учасником хакерських форумів, він придбав шкідливе програмне забезпечення та модифікував його. Вірус призначався для прихованого майнінгу криптовалюти за допомогою потужностей інфікованої комп’ютерної техніки. Надалі він збував це шкідливе програмне забезпечення на хакерських форумах.\nПоліцейські провели обшук за місцем проживання одесита та вилучили комп’ютерну техніку. Її направлено на експертизу.\nКримінальне провадження розпочато за ст.361-1 (Створення з метою використання, розповсюдження або збуту шкідливих програмних чи технічних засобів, а також їх розповсюдження або збут) КК України. Наразі чоловіку вже оголошено про підозру. Санкція статті передбачає позбавлення волі на строк до п’яти років.\nВодночас кіберполіція радить користувачам техніки не забувати дотримуватись основних правил безпеки для унеможливлення установки хакерами таких програм на вашу комп’ютерну техніку. Для цього необхідно:\nвикористовувати виключно ліцензійне програмне забезпечення;\nпостійно оновлювати операційну систему;\nвикористовувати ліцензійні антивірусні програми з актуальними базами та постійно оновлювати їх;\nне завантажувати підозрілі файли із листа електронної пошти, якщо Ви не чекаєте на цей лист;\nзавантажуйте файли лише з перевірених ресурсів.\nНагадаємо, дослідники Google виявили у браузері Apple Safari численні уразливості, що дозволяли стежити за активністю користувачів в Інтернеті\nТакож шкідник-вимагач FTCODE знову проявив активність, але тепер він ще й має нові можливості крадіжки інформації, орієнтовані на браузери та сервіси електронної пошти\nОкрім цього, розробник Джейн Манчун Вонг випадково відкрила нову функцію у програмі Facebook Messenger, яка дозволить користувачам заблокувати додаток після того, як вони його покинуть, миттєво або після затримки до 1 години. Крім того, можна було б розблокувати додаток інструментом, який називаться “Face ID”.\nА під час останніх дослідженнь у Принстонському університеті з’ясувалося, що п’ять основних операторів США стали жертвами атаки “підміна SIM-картки”.\nЗверніть увагу, що команда безпеки компанії Google на невизначений термін призупинила публікацію і оновлення будь-яких платних розширень для браузера Chrome в Chrome Web Store. Рішення викликане різким зростанням шахрайських операцій.\nКіберполіція України вірус майнінг криптовалют ураження комп'ютера хакер шкідливе програмне забезпечення інфікування комп'ютера\nКитайське шкідливе ПЗ знайдено на “соціальних” смартфонах у США\nБраузер Firefox тепер блокує автоматично сторонні файли і криптомайнери\nЯк перевірити, які дані про Вас збирає браузер Mozilla Firefox?


Як досягнути балансу між роботою та особистим життям | Portal - ГО "Приморськ 24/7"\nЯк досягнути балансу між роботою та особистим життям\nPublished on : 10 Березня 2018 Published by : Студвей\nВчимося любити свою роботу трохи менше, ніж самих себе\nБагатьом знайоме відчуття, коли нібито й працюєш з ранку до ночі, а все одно нічого до пуття не встигаєш. Головне – не встигаєш жити, і це найгірше. Успішний бізнесмен і життєрадісна людина Тім Метц у своїй статті ділиться лайфхаками, які допоможуть відновити баланс «робота – життя» і знову скучити за улюбленою справою.\nРахуй блоки, а не години\nБільшість планує робочий день з прив’язкою до часу: «Якщо не розберуся зі щоденною поштою до дев’ятої ранку, то не розберуся взагалі», «Уже сьома вечора, час закінчувати роботу» – знайомі вислови, чи не так?\nСаме по собі встановлення певних меж не є чимось поганим. Але час – це дуже строга система вимірювання, яка не враховує природних ритмів енергії. Сфокусована робота в межах термінованих часових «блоків» може дати значно більше користі, ніж просто намагання якнайменше відвертати свою увагу. Найвідоміша модель такого типу – метод Pomodoro, який передбачає поділ роботи на 25-хвилинні відрізки з 5-хвилинними перервами між ними. Звикнувши до такого ритму, ти створиш для себе нову часовимірну одиницю, яку прикладатимеш до свого щоденного прогресу. Замість того, щоб надавати великого значення годиннику, ти зможеш зосередитися на денних і тижневих показниках здійснених «спринтів».\nУ дні, коли продуктивність сягає піку, ти можеш пропрацювати до вечора, а в інші – зробити дуже мало й провести післяобідній час десь у парку. Контролюючи кількість виконаних підходів, можна простежувати свої успіхи, не прив’язуючись до надто суворого графіка.\nЦінуй свій прайм-тайм\nРізні частини дня нерівноцінні, адже хтось із нас – жайворонок, а хтось – сова. Варто знати, ким є саме ти: так простіше планувати свій графік, щоб «зробити» свій день і почуватися добре.\nСкажімо, твій прайм-тайм – десята ранку. Було б нерозумно запланувати на цей час внесення даних до електронних таблиць, якщо це завдання ти можеш виконати навіть стоячи на одній нозі із заплющеними очима.\nУсвідомлення того, який саме період дня є твоїм «піковим», впливає не лише на продуктивність, а й на добробут, а як наслідок – і на щастя. Ба більше, ти вдосконалишся в головному аспекті: результати роботи в певний відрізок часу зростуть і кількісно, і якісно. Залежно від своїх пріоритетів ти зможеш або закінчувати працювати раніше, або ж брати на себе більше проектів – що вже переважить.\nЩоразу, коли ми читаємо про успішних людей, нам видається, що вони здійснили купу неймовірних звершень. Здається, що причиною їхніх досягнень має бути поєднання якогось надлюдського режиму й роботизованої самодисципліни, що дозволяє кожного дня робити сотню різних справ. Насправді ці люди зазвичай чітко фокусуються на кількох основних напрямах роботи. Такий підхід є протилежним мультизадачності – розпорошенню на сотню різних завдань одночасно.\nКнига Ґреґа Мак-Кеона «Есенціалізм» ‒ ідеальна інструкція того, як скоротити кількість своїх обов’язків та сконцентруватися на кількох найголовніших справах. За словами самого автора, він пише про те, «як розміняти купу просто хороших речей на декілька величних».\nПозбутися зайвих справ надзвичайно складно, але потрібно зробити вибір. Упоратися з цим допоможе створення власного рейтингу – запиши та оціни за шкалою важливості від 1 до 10 все те, над чим працюєш. Позбудься від усієї роботи, яка набрала менш ніж 9 балів. Згодом, коли на горизонті з’являться якісь нові обов’язки, застосовуй далі цей метод і кажи «ні» всьому, що не дотягує до 9 за твоєю шкалою оцінювання.\nТакож можна скористатися стратегією двох списків Воррена Баффетта. Це схожий трюк, що робиться в такий спосіб: спочатку запиши 25 видів діяльності, які ти хочеш вести, і обведи 5 найважливіших, а потім тримайся подалі від двадцятки необведених.\nЯкщо хочеш втілити в життя якусь одну пораду з усієї статті, я б рекомендував цю: замість того, щоб намагатися впхнути ще один проект до свого напруженого графіка, візьми за правило позбуватися від непотребу.\nНеодмінно розглянь звички й ритуали, які ти сприймаєш як належне. Потім змусь себе робити протилежне впродовж певного часу: кидай пити, візьми відпустку на роботі, подорожуй, стань веганом, вдай, що підтримуєш іншу політичну партію, візьми за обов’язок щоденну пробіжку, припини вболівати за улюблену спортивну команду, зареєструйся на сайті знайомств, щоб завести нових друзів… Безумствуй!\nУ процесі може з’ясуватися, що твоя попередня звичка не така важлива, як ти вважав. Можливо, саме вона утримувала тебе від цілком нової пригоди. Найгірше, що може трапитися, – ти почнеш більше цінувати якесь своє заняття чи переконання.\nСучасне життя скидається на безкінечну гонитву наввипередки з часом. Схоже, що «зайнятий» ‒ це такий собі режим за промовчанням для більшості людей та компаній.\nРіч у тім, що зайнятість – це не завжди добре. Очевидно, що хронічна перевантаженість роботою здатна призвести до проблем зі здоров’ям. У такому ритмі не вистачає часу навіть на те, щоб банально освіжити власні цілі та пріоритети. Як ти можеш знати, чи твої справи досі мають сенс, якщо ніколи не виділяєш часу на паузу? Як ти можеш знати, що справді працюєш над важливими речами, якщо ніколи не переводиш дихання, щоб мати змогу обміркувати це?\nВгамуй свій розум\nДосить дратуватися через дурниці. Досить постійно перейматися тим, що може статися в майбутньому. Досить сумніватися у власних можливостях через події, що траплялися в минулому. Досить дозволяти зупиняти себе бридким зауваженням інших. Замість цього всього я навчився розбиратися з тим, що поставало переді мною, не приймаючи близько до серця, і байдуже, чим воно було.\nМи переконуємо себе, що не здатні на щось, оскільки ніколи не робили цього раніше. Або ж робили, але провалилися. У наших головах безліч таких парадоксів, здебільшого вони зупиняють і відвертають нас.\nМедитація, вчення античних стоїків – це лише деякі зі способів заспокоїти свій розум. Вони заслуговують на окрему статтю, але суть у тому, що ти можеш покращити своє життя, роботу й досягнути щастя, просто зазирнувши у свій внутрішній світ, і насамперед – у свій розум.\nЗа матеріалами zapier.com\nАвтор: Тім Метц\nTagged in : ГО "Приморськ 24/7" Лайфхаки Прим24 Приморськ Приморська_Громада Приморська_ОТГ саморозвиток\nКуди піти на вихідних 10-11 березня\nЯк зменшити вивезення відходів на полігон: У 2017 році Ніжин переробив на щепу 2000 тонн гілля