Для кухні і туалету | Потрiбна допомога? Є-help!\nБажання жити на природі, на свіжому повітрі – одна з обставин, що спонукають нас будувати або брати приміський будинок. Але от парадокс: виявляється, для здоров'я людини ще більше значення має якість повітря всередині приміщення, а не зовні. Так кажуть фахівці.\nНеприємно, коли по будинку розноситься кухонний чад або «дістає» затхлість ванної кімнати. Але сторонні запахи все таки не найгірше, що може бути. Найжахливіше іншого. При митті, прибирання і прання дрібні частинки порошків і засобів для чищення, шампунейі косметики вивільняються з води і потрапляють в повітря, яким ми дихаємо. Якщо приміщення відмінно вентилюється, невдачі в цьому немає, якщо ж циркуляція повітря недостатня, то з'являється справжня небезпека для здоров'я.\nЩе одна проблема цих приміщень – завищена вологість, яка неминуча не тільки в санвузлах, та й на кухні, де постійно парять, смажать і миють і де до всього іншого багато інших джерел води, таких як посудомийні машини та саморазморажівающіеся холодильники. По-1-х, надлишкова вологість повітря шкідлива для здоров'я. По-2-х, якщо вологе повітря постійно застоюється, іншими словами з'являється небезпека виникнення конденсату на стінах і стелі, що з плином часу призводить до утворення цвілі і різних грибків, які можуть викликати алергічні реакції.\nДодайте до перерахованого вище те, що включені газові плити, каміни і дров'яні печі є джерелами товарів горіння, а деякі з них при несприятливих умовах можуть викликати мігрень і млявість. До того ж без звичайної витяжної системи важко дотримати потрібну гігієну кухні. Тому для таких приміщень, як кухні, ванні і туалетні кімнати, система вентиляції не просто бажана, вона життєво необхідна.\nЩе не так давно питання циркуляції повітря вирішувалися за рахунок кватирок і фрамуг, також запланованих щілин. Будинок завжди мало продувався – біля вікон, на з'єднаннях, через дверні коробки. Через відмінності тисків і температур ці маленькі потоки повітря природним чином прямували до витяжних отворів і відводилися по вентиляційних шахтах на вулицю. Таким макаром забезпечувався повітрообмін, і ніяких особливих установок для цього не вимагалося. Зараз ситуація інша. Багато сучасні будинки фактично герметичні, протягів в їх немає, і для усунення дискомфорту від осоружних запахів, а головне, від причин, несуть небезпеку здоров'ю людини, повсякденного провітрювання недостатньо. Щоб вологий, несвіжий, із шкідливими домішками повітря на сто відсотків виводився назовні і замінювався незаплямованим, потрібні надійні системи вентиляції.\nУ нових приміських котеджах зазвичай встановлюються припливно-витяжні вентиляційні системи. Це недешево, але зате є гарантія, що житлові приміщення будуть постійно забезпечені повітрям високої якості.\nКраще такі системи планувати на стадії проектування будинку, приділивши підвищену увагу приміщень із завищеною вологістю і сильною забрудненістю повітря. Механізм роботи всіх цих систем схожий. За рахунок припливної установки в приміщення постійно або часом нагнітається найсвіжіший, очищений від всіх домішок повітря. За прихованим повітроводам чисте повітря надходить у кожне окреме приміщення – зазвичай повітроводи приховують в підвісних стелях. У припливну установку входять вентилятор, шумоглушник, який гасить рокіт вентилятора, фільтр і час від часу електронний калорифер для обігріву припливного повітря в прохолодну пору року. Відпрацьоване повітря стовідсотково віддаляється через витяжну вентиляцію, встановлюється, зазвичай, в тих приміщеннях, де повітря забруднюється краще, іншими словами в туалеті, ванній і на кухні. Продуктивність припливної та витяжної вентиляції повинна бути збалансована, щоб в будинку не з'являлося малоприємний ефект ляскаючих дверей.\nЗа конструктивним виконанням вентилятори поділяються на осьові, кругові і канальні. Осьові вентилятори, хоча і мають вищу продуктивність, не можуть забезпечити потрібний тиск повітряного потоку в довгих повітроводах, де багато поворотів, решіток та інших перешкод для вільного руху повітря. З цієї причини в приміському особняку з розгалуженою мережею повітроводів краще використовувати кругові вентилятори, які, окрім іншого, роблять високий тиск.\nУ кожному певному випадку вентилятор підбирається з урахуванням конфігурації повітроводів і залежно від обсягу, який потрібно вентилювати. Для того щоб розрахувати продуктивність вентилятора для житлових кімнат, кубатуру приміщення множать на три, якщо ж йдеться про кухню, то вже на 10. Також враховується число живуть в будинку, наявність домашньої техніки й інші принципові характеристики. Вирішення цього питання краще довірити фахівцям – дуже багато тут аспектів.\nСпеци звертають свою увагу, що в сучасних котеджах потрібно влаштування витяжної вентиляції з ванних кімнат, туалетів, кухонь і котелень. Більш ефективна примусова витяжна вентиляція з впровадженням малошумних канальних вентиляторів, включення яких зблоковане з відкриванням дверей і з включенням освітлення. Хоча ці приміщення є частиною єдиної вентиляційної системи будинку, вентиляція у їх повинна бути посилена.\nСекрети непоганий кухні …\nКухня більше інших приміщень просить посиленої вентиляції, тому тут встановлюються місцеві витяжні системи, простіше кажучи – витяжки, які дозволяють досить добре видаляти шкідливі речовини і різкі запахи конкретно від місця їх утворення.\nВитяжки встановлюються прямо над плитою. Вони стрімко прибирають жаркий і дуже брудний жиром, маслом і летючими субстанціями повітря, не даючи йому поширитися по інших приміщеннях. При всьому цьому дрібні частинки жиру, масла і кіптяви затримуються у фільтрі дозволяє захищати вентилятор і повітроводи від заростання продуктами розкладання органічних речовин. Шум витяжки створюють маленький, у повній відповідності з європейськими стандартами.\nЗараз більш широко поширені так звані рециркуляційні витяжки, які очищають повітря від запахів і випарів, а потім повертають його в приміщення. Час від часу такі пристрої оснащуються бактерицидними ультрафіолетовими лампами та іншими опціями.\nАле все таки більш ефективні так звані кухонні парасольки. Ці стінні витяжки за формою нагадують парасольку з довгою трубою. За зовнішнє схожість з димоходу камінів їх ще іменують витяжками камінного типу. Основна особливість кухонних парасольок – наявність вентилятора, втягує повітря під парасольку і направляє за повітроводи за межі приміщення; кріпляться вони до стінки і нерідко вживаються в кухнях-їдалень. Є й інші методи кріплення витяжок, наприклад до стелі, що комфортно, якщо плита стоїть у центрі кухні. Одні витяжки розташовують в особливих підвісних шафах, інші вбудовують у варильну панель, але у всіх випадках витяжка зараз – це до того ж елемент дизайну кухні.\nЯкщо з якихось причин у кухні не була запланована припливна вентиляція, краще організувати приплив повітря. Можна встановити порівнянно дешевий віконний вентилятор або тримати склопакет відкритим для мікропроветріванія.\nНа жаль, це не найкраще рішення завдання: та віконні вентилятори, і щілинне провітрювання відкривають доступ до приміщення неочищених і іноді прохолодного повітря. Але зробити це необхідно, так як циркуляція повітря в кухні, де він більш забруднений, потрібна.\n… І правильного туалету\nУ ванній кімнаті і туалеті в припливної вентиляції немає необхідності. Ці приміщення вообщем не вимагають такої уваги, як кухня. Тут встановлюється тільки витяжна вентиляція, має деякі особливості, хоча, на худий кінець, можливо обійтися і особливими пластмасовими гратами, які встановлюються в нижній частині дверей.\nВентилятор у ванній кімнаті повинен бути розміщений на значній відстані від місця прийняття водних процедур, для душових кабін слід використовувати низьковольтні або інтегровані в повітропровід вентилятори.\nДуже масивні вентилятори у ванній і в туалеті не потрібні – канали природної вентиляції можуть не впоратися з сильним повітряним потоком, тоді і запахи з ванної або туалету проникнуть в інші приміщення.\nІдеальний варіант – встановити у ванній витяжний вентилятор в «бризгозащітное» виконанні. Це не так недешево (35-50 баксів) і дуже міцно. При бажанні і за додаткову плату вентилятор може бути обладнаний системою контролю вологості, іншими словами він буде працювати як осушувач при перевищенні певних значень вологості. Як вологість перевершить певне значення, вентилятор стане видаляти насичене вологою повітря, а коли прийде в норму (від 60 до 90%) – автоматом вимкнеться. Про те, що незмінна завищена вологість призводить до появи різного роду цвілі і грибків, ми вже говорили, але якщо дзеркало у ванній кімнаті завжди запітніле – це теж радості не приносить. Тому видалення води краще.\nНе рахуючи датчика вологості, вентилятор може бути облаштований таймером. Вентилятор з таймером бездоганний для туалетів, тому що він продовжує освіжати приміщення після використання туалету від однієї хвилинки до півгодини. Не варто ставити загальний для туалету та ванної вентилятор. За санітарними нормами вентиляція туалету повинна бути ізольована, в неприємному випадку повітря з одного приміщення потраплятиме в інше. Вентилятор в туалеті кріпиться на місце вентиляційної решітки і може бути підключений до електровимикачі, в такому випадку він буде працювати, тільки коли в приміщенні буде палати світло. Це не зовсім комфортно, якщо ви страждаєте забудькуватістю і не виключаєте світло або нерідко бігаєте в туалет ночами, – шум включає вентилятор може заважати сплячим домочадцям. Як кандидатура існує можливість включення вентилятора за допомогою шнурка: смикнув за мотузочку, і дихай вільно.\nВиставлені російською ринку вентиляційні системи надійні, довговічні й економні. Але знаходяться в повітрі пил, жир, кіптяву і навіть маленький сміття, що осідають на поверхні вентиляторів і повітроводів, з плином часу можуть утруднити роботу системи. При різкому збільшенні опору системи вентилятор не може видати проектну продуктивність. З іншого боку, при утворенні шару пилу і жиру на робочих частинах вентилятор починає працювати з перевантаженням, нагрівається і в кінцевому підсумку виходить з ладу. Усього цього можна уникнути при незмінному контролі і профілактиці всіх вузлів вентиляційної системи. Але підміну фільтрів і інших деталей, змащення агрегатів і перевірку пристроїв на працездатність краще довірити експертам. При грамотному підході до профілактики вентиляційних систем повітря у вас вдома буде безпечним для здоров'я.\nГоловне – усвідомлювати, що будинок без вентиляції існувати не зможе. Неодмінно має бути витяжка з туалетів, ванних кімнат, душових, басейну, гаража, кухні. У сукупності по всіх витяжок природним методом видаляється дуже великий об'єм повітря. А так як в сучасному будівництві конструкції будови герметичні, то взятися новітньої порції йому на заміну нізвідки. Це потрібно врахувати, особливо при використанні каміна. Сила вогню виштовхує згоряє повітря з топки з колосальною силою, поповнюючи його повітрям з приміщення. І якщо приплив повітря не організований, то не виключено, що повітря буде засмоктуватися з вулиці через канали туалетів та інших приміщень.\nПодається в приміщення повітря, не рахуючи чищення й нагрівання, час просить осушення. Уявіть, що в будинок у великій кількості потрапляє повітря вологістю 99% – деревні елементи відразу це відчують … А ще потрібно ставити додаткові глушники між приміщеннями щоб уникнути проникнення шумів через повітроводи.\n← Гідроізоляція і захист підстав і конструкцій\nФранцузький регулярний стиль саду підбір рослин →


Тріпак Мар’ян Миколайович | НАВЧАЛЬНИЙ ПРОЦЕС\nТріпак Мар’ян Миколайович – кандидат економічних наук, доцент, доцент кафедри економіки, фінансів, обліку і оподаткування, директор Подільського спеціального навчально-реабілітаційного соціально-економічного коледжу, за сумісництвом доцент Тернопільського національно економічного університету.\nТрудова діяльність: бухгалтер по затратних рахунках – агрофірма «Маяк» с. Маршинці, Новоселицького району Чернівецької області; начальник відділу доходів – фінансове управління Новоселицької райдержадміністрації; викладач, старший викладач, доцент Тернопільського національного економічного університету; заступник декана, директор Кримського інституту економіки, управління та туризму, директор Коледжу економіки, права та інформаційних технологій Тернопільського національного економічного університету; призначений Міністерством економіки України координатором Західного регіону країни і АР Криму Президентської програми «Українська ініціатива» щодо перепідготовки підприємництва з стажуванням за кордоном.\nЗагальний стаж трудової діяльності – 24 роки.\nСтаж педагогічної роботи у вищих закладах освіти – 18 років.\nАвтор більш 70 публікацій, з яких більше 50 – наукових. Є співавтором підручників та навчальних посібників для студентів вищих навчальних закладів, рекомендованих МОН України. Біля 30 наукових робіт у провідних фахових виданнях України.\nОсновні праці: підручники «Фінанси», «Бюджетна система» за редакцією С.І.Юрія із грифом Міністерства освіти і науки України у співавторстві; колективні монографії за редакцією О.П.Кириленко: «Бюджетна політика у контексті стратегії соціально-економічного розвитку України», «Модернізація місцевих фінансів України в умовах економічних і соціальних трансформацій» у співавторстві; навчально-методичні посібники із грифом Міністерства освіти і науки України – «Бюджетна система. Вишкіл студії» та Вишкіл студії «Фінанси» у співавторстві; одноосібні навчально-методичні посібники: «Моніторинг ділових ігор у сфері фінансів», «Бюджетна політика та бюджетне планування», «Аналіз виконання бюджетів та контроль за дотриманням бюджетного законодавства», «Фінанси», «Ділові ігри для управлінських кадрів сфери підприємництва», «Бюджетна система та бюджетний процес», «Ділові ігри», «Психологія фінансів».\nБув визнаний Людиною року 2016 р. в номінації «За суспільну активність» Хмельницькою обласною організації профспілки працівників соціальної сфери України. Оргкомітетом Всеукраїнською програми «Золоті Руки Країни» ухвалено рішення про присвоєння почесне звання «Взірець професіоналізму». А також є почесні відзнаки: Ялтинської міської ради (АР Крим), Фороської територіальної громади (АР Крим), а також Тернопільської та Кам’янець-Подільської територіальними громадами.\nОстаннє оновлення на Вівторок, 22 травня 2018, 22:44


ФБР визнало справжність записів Мельниченка про продаж “Кольчуг” Іраку - Korrespondent.net\nФБР визнало справжність записів Мельниченка про продаж “Кольчуг” Іраку\nКорреспондент.net, 25 вересня 2002, 17:18\nПовірена в справах США в Україні Мері Йованович заявила про те, що Федеральне бюро розслідувань США підтвердило автентичність записів екс-охоронця Президента Леоніда Кучми майора Миколи Мельниченка, у яких Президент дозволяє продаж систем раннього оповіщення "Кольчуга" Іраку, передають “Українські Новини” .\n"ФБР провело аналіз, який довів, що плівка є автентичною", - сказала вона.\nЗа словами Йованович, Бюро проводило аналіз тільки цього сегмента записів, оскільки він найбільше хвилював уряд США.\n"Ця плівка є достатньою для перегляду нашої політики стосовно України. Сам факт існування цієї касети... дуже хвилює", - заявила вона.\nКрім того, Йованович заявила, що США мають додаткові докази здійснення продажу Україною радарів “Кольчуга” Іраку в обхід санкцій ООН.\n"На додаток до цього у нас є ще інші ознаки, які ми зараз дуже уважно вивчаємо", - заявила повірена в справах США в Україні.\nВона не уточнила, що це за ознаки і скільки потрібно часу для їхнього вивчення.\nЯк повідомляв Кореспондент.net, у вівторок, 24 вересня, офіційний представник держдепартаменту США Річард Баучер підтвердив, що уряд США "тимчасово припиняє" програми фінансової допомоги уряду України на суму 54 млн доларів. За його словами, таке рішення прийняте адміністрацією Джорджа Буша в зв'язку з тим, що американська сторона вважає справжнім магнітофонний запис, переданий їй колишнім охоронцем Президента України Миколою Мельниченком. За словами Баучера, на цій плівці чутно голос Кучми, який схвалив "таємний продаж системи раннього попередження "Кольчуга" Іраку".\nНовий розвиток скандал навколо "Кольчуг" одержав у вівторок, 24 вересня, коли газета "New York Tіmes" повідомила, що до висновку про особисте схвалення Президентом Леонідом Кучмою плану експорту до Іраку сучасної радарної системи Білий дім дійшов унаслідок аналізу таємних магнітофонних записів у кабінеті українського лідера, зроблених колишнім майором Миколою Мельниченком.\nРаніше високопосадовий чиновник адміністрації США, який побажав залишитися невідомим, в інтерв'ю агентству “Reuters” заявив, що в США є інформація про те, що Україна, можливо, порушуючи санкції ООН, продала Іраку радарну систему "Кольчуга". Саме тому, за його словами, США заморозили частину фінансової допомоги Києву і, можливо, переглянуть свою політику стосовно України.\nCам Леонід Кучма заявив у вівторок, 24 вересня, що Україна відкрита для перевірок міжнародними організаціями щодо можливих постачань української військової техніки до Іраку. Міністр оборони України Володимир Шкідченко також спростовує можливість ведення Україною такої торгівлі.\nЗазначимо також, що в понеділок, 23 вересня, державна компанія з експорту озброєнь "Укрспецекспорт" спростувала інформацію уряду Великобританії про можливість незаконних постачань зброї до Іраку і співробітництво з Білоруссю в цій сфері. Раніше британський тижневик "Observer" опублікував на першій шпальті статтю "Досьє засвідчує спроби Іраку одержати ядерну зброю", у якій Україна згадується серед країн, чиї компанії співробітничають з Багдадом.


Українська Бібліотека » Архив сайта » Джоан К. Роулінг. “Гаррі Поттер і напівкровний принц”\n« Джоан Кетлін Ролінґ. “Гаррі Поттер і орден Фенікса” ч.1\nДжоан К. Роулінг. “Гаррі Поттер і смертельні реліквії” »\n— Ага, — Дамблдор знову зупинився; тепер Гаррі таки наштовхнувся на нього й від несподіванки заточився над темною водою, проте Дамблдор ухопив його за рукав здоровою рукою і відтягнув назад. — Вибач, Гаррі, я мав би тебе попередити. Відійди до стіни, будь ласкавий; здається, я знайшов потрібне місце.\nГаррі не розумів, що мав на увазі Дамблдор; ця ділянка темного узбережжя здавалася йому такою самісінькою, як і всі інші, але Дамблдор начебто помітив там щось особливе. Цього разу він обмацував пальцями не кам’яну стіну, а просто повітря, ніби сподівався знайти й схопити щось невидиме.\n— Ого, — радісно вигукнув Дамблдор за кілька секунд. Його долоня стисла в повітрі щось невидиме для Гаррі. Дамблдор підступив до води; Гаррі нервово спостерігав, як носаки Дамблдорових черевиків з пряжками звисали з самого краю кам’яного виступу. Стискаючи в повітрі долоню, Дамблдор другою рукою підніс чарівну паличку і вдарив її кінчиком себе по кулаці.\nМиттю просто з повітря виник товстелезний позеленілий мідний ланцюг, що тягнувся з глибини озера прямо до стиснутої Дамблдорової долоні. Дамблдор ударив по ланцюзі, і той почав по-зміїному прослизати крізь його кулак, падаючи кільцями на землю з брязкотом, що відлунював від кам’яних стін, і підтягуючи щось з глибин чорної води. Гаррі аж зойкнув, коли поверхню розрізав примарний ніс малесенького й зеленого, як і сам ланцюг, човника. Човник гладенько, майже не залишаючи хвиль, підпливав до того місця на березі, де стояли Гаррі й Дамблдор.\n— А як ви знали, що він там був? — здивувався Гаррі.\n— Чари ніколи не зникають безслідно, — пояснив Дамблдор, коли човник легенько стукнувся об берег, — і ці сліди бувають часом дуже виразні. Я ж був у Тома Редла вчителем. Мені знайомий його стиль.\n— А цей… цей човен безпечний?\n— Думаю, що безпечний. Волдемортові, якби йому раптом забаглося поглянути на горокракс чи забрати його звідси, і самому треба було б перетнути озеро, не дратуючи тих почвар, що він їх тут позаводив.\n— То ті водяні потвори нічого нам не вдіють, якщо ми будемо у Волдемортовому човні?\n— Гадаю, нам усе ж варто змиритися, що рано чи пізно, вони збагнуть — ми аж ніяк не Лорд Волдеморт. Але поки що все йде непогано. Вони дозволили нам підняти човна.\n— Але чому дозволили? — Гаррі ніяк не міг викинути з голови видиво щупальців, що в його уяві вигулькували з темної води, щойно вони відпливуть від берега.\n— Мабуть, Волдеморт вважав, що ніхто, крім надзвичайно могутнього чаклуна, човна не знайде, — припустив Дамблдор. — Гадаю, він знехтував такою малоймовірною можливістю, що хтось таки розшукає човен; він вірив, що тих перешкод, яких він тут нарозставляв, ніхто, крім нього, не подолає. Побачимо, чи так воно насправді. Гаррі придивився до човника — справді крихітний.\n— Не схоже, що він розрахований на двох. Чи він нас обох витримає? Не виявиться, що ми для нього заважкі?\n— Волдеморта турбувала не вага, а магічна сила, спроможна перетнути озеро. Скоріш за все, цей човен зачакловано так, що він може перевозити не більше як одного чарівника за раз.\n— Але ж тоді..\n— Не думаю, Гаррі, що він тебе врахував. Ти ще неповнолітній і не маєш відповідної кваліфікації. Волдеморт і припустити не міг, що сюди потрапить шістнадцятирічний підліток: малоймовірно, щоб на тлі моїх магічних сил були помічені й твої.\nНе можна сказати, що ці слова піднесли Гаррі дух; мабуть, Дамблдор це зрозумів, бо відразу додав:\n— Волдемортова помилка, Гаррі, Волдемортова помилка. .. з віком усі стають дурні й забудькуваті, недооцінюючи юність… ну от, тепер ти підеш перший, але дивись, не торкайся води.\nДамблдор ступив крок убік, і Гаррі обережно заліз у човен. Дамблдор теж зайшов і кинув скручений ланцюг на дно. Вони ледве втислися вдвох; Гаррі не міг зручно вмоститися — коліна стирчали над облавками човна, який одразу поплив. Не чути було ані звуку, крім шовковистого шелестіння човна, що розсікав носом воду; він рухався без їхньої допомоги, наче невидимий канат підтягував його до світла в центрі озера. Незабаром вони вже не бачили стін печери; здавалося, ніби пливуть десь у морі, що не мало хвиль.\nГаррі глянув униз і побачив, як у чорній воді іскриться й мерехтить відблиск його чарівної палички. Човен залишав на скляній поверхні слід, що нагадував тріщинки на темному дзеркалі…\nІ тут Гаррі побачив щось мармурово-біле, що линуло на глибині кількох сантиметрів під поверхнею.\n— Пане професоре! — вигукнув він, і його переляканий голос розкотився відлунням понад нерухомою водою.\n— Здається, я побачив у воді руку… людську руку!\n— Я в цьому не сумніваюся, — спокійно озвався Дамблдор.\nГаррі придивився до води, шукаючи зниклу руку, й до горла йому підступила нудота.\n— То та почвара, що вистрибувала з води?..\nАле Гаррі отримав відповідь, перш ніж Дамблдор устиг щось сказати; світло чарівної палички ковзнуло по воді й вихопило мертвяка, що плив горілиць під поверхнею: його очі були ніби оповиті павутиною, а волосся й одяг снувалися навколо нього, мов дим.\n— Там трупи! — зойкнув Гаррі не своїм голосом.\n— Так, — незворушно підтвердив Дамблдор, — але поки що не звертай на них уваги.\n— Поки що? — перепитав Гаррі, відводячи погляд від води, щоб подивитися на Дамблдора.\n— Поки вони пливуть собі мирно під нами, — пояснив Дамблдор. — Не треба боятися трупів, Гаррі, так само, як і темряви не треба боятися. Лорд Волдеморт, який насправді боїться і того, й того, з цим не згоден. Але тут він знову виявляє брак мудрості. Коли ми зіштовхуємося зі смертю й темрявою, то лякаємося невідомості й більше нічого.\nГаррі промовчав; він не хотів сперечатися, але від думки, що довкола них і під ними плавають трупи, ставало дибки волосся; крім того, він не вірив, що вони безпечні.\n— Але ж один з них стрибав, — намагався він говорити так само врівноважено й спокійно, як і Дамблдор. — Коли я хотів викликати горокракс, один труп вистрибнув з озера.\n— Так, — погодився Дамблдор. — Я впевнений, що тільки-но ми заберемо горокракс, то вони стануть дуже войовничі. Проте, як і більшість створінь, що перебувають у холоді й темряві, вони бояться світла й тепла, і ми цим скористаємось, якщо виникне така потреба. Вогонь, Гаррі, — з усмішкою пояснив Дамблдор у відповідь на здивоване обличчя Гаррі.\n— Ага… ясно… — швидко погодився Гаррі. Він повернув голову, щоб глянути на зеленкувате сяйво, до якого невблаганно наближався човен. Йому було важко вдавати, що він не боїться. Величезне чорне озеро, яке кишить мерцями… минула вже, здається, ціла вічність після того, як він зустрів професорку Трелоні, а тоді віддав Рокові й Герміоні фелікс-феліціс… раптом він пошкодував, що не попрощався з ними тепліше… а Джіні взагалі не побачив…\n— Ще трохи, — підбадьорив його Дамблдор.\nІ справді, зеленаве світло нарешті почало збільшуватися, і за кілька хвилин човен зупинився, легенько стукнувшись об щось таке, чого Гаррі спочатку не розгледів, але тоді підняв освітлену чарівну паличку й побачив, що вони допливли до невеличкого кам’яного острівця просто посеред озера.\n— Стережися, щоб не торкатися води, — ще раз нагадав Дамблдор, коли Гаррі вилазив з човна.\nОстрівець був не більший за Дамблдорів кабінет: один великий гладенький камінь, на якому не було нічого, крім джерела того зеленкуватого світла, зблизька значно яскравішого. Гаррі примружився й подивився на нього уважніше; спочатку подумав, що то якась лампа, але згодом розгледів, що світло випромінювала схожа на сито спогадів кам’яна чаша, що стояла на п’єдесталі.\nДамблдор наблизився до чаші, Гаррі ступив за ним. Стоячи пліч-о-пліч, вони зазирнули всередину. Чаша була заповнена смарагдовою рідиною, яка й випромінювала це фосфоричне сяйво.\n— Що це таке? — тихо запитав Гаррі.\n— Точно не знаю, — відповів Дамблдор. — Але щось набагато страшніше, ніж кров і трупи.\nДамблдор закотив рукав мантії і простяг почорнілу долоню до поверхні тієї рідини.\n— Не треба, пане директоре, не торкайтесь!..\n— Я й не можу торкнутися, — ледь помітно всміхнувся Дамблдор. — Бачиш? Я не можу сягнути далі, ніж осюди. Спробуй сам.\nГаррі теж сягнув рукою в чашу і спробував торкнутися рідини. Рука наштовхнулася на невидимий бар’єр сантиметрів за два від поверхні. Хоч як він намагався, але пальці не могли подолати перепону зі щільного й непроникного повітря.\n— Відійди, Гаррі, — звелів Дамблдор.\nВін підняв чарівну паличку і, тихенько щось бурмочучи, почав робити якісь складні рухи над поверхнею рідини. Нічого не сталося, хіба що рідина засяяла ще яскравіше. Гаррі мовчав як риба, доки Дамблдор працював, але за якийсь час директор опустив чарівну паличку, і Гаррі вирішив, що вже можна говорити знову.\n— Пане директоре, ви думаєте, що горокракс там?\n— О, так. — Дамблдор уважніше придивився до чаші. Гаррі побачив у зеленій рідині перевернуте відображення його обличчя. — Але як до нього добутися? У цю рідину не можна проникнути рукою, її не можна “щезнути”, розділити, зачерпнути або відлити, а також не можна трансфігурувати, зачаклувати чи будь-яким іншим чином примусити її змінитися.\nДамблдор автоматично підняв чарівну паличку, крутнув нею в повітрі й упіймав кришталевий келих, витворений з нічого.\n— Я з цього можу зробити єдиний висновок — цю рідину треба випити.\n— Що? — очманів Гаррі. — Ні!\n— Думаю, що так: тільки випивши її, я зможу спорожнити чашу й побачити, що там на дні.\n— А що, як… що, як це вас уб’є?\n— Та я не думаю, що воно аж так подіє, — безтурботно сказав Дамблдор. — Лорд Волдеморт навряд чи хотів убивати тих, хто досягне цього острова.\nГаррі не вірив власним вухам. Це що, чергове підтвердження божевільного Дамблдорового прагнення бачити в усіх щось позитивне?\n— Пане директоре, — якомога розважливіше мовив Гаррі, — це ж Волдеморт…\n— Вибач, Гаррі; я мав би сказати, що він навряд чи хотів би негайно вбивати тих, хто добереться до цього острова, — виправився Дамблдор. — Він волів би залишати їх живими, аж доки з’ясується, як саме вони зуміли подолати стільки його перешкод, і, що найважливіше, чому це їм так заманулося спорожнити чашу. Не забувай, Лорд Волдеморт вірить, що ніхто, крім нього, не знає про його горокракси.\nГаррі хотів було сказати ще щось, але Дамблдор підняв руку, вимагаючи тиші. Він зосереджено дивився на смарагдову рідину й міркував.\n— Безсумнівно, — сказав він нарешті, — ця рідина подіє так, щоб завадити мені взяти горокракс. Вона може мене спаралізувати, примусити забути, навіщо я сюди прибув, завдати такого болю, що я просто ошалію, чи ще якимось чином зробить мене недієздатним. У такому разі, Гаррі, простеж, щоб я випив усе до дна, навіть якщо доведеться рідину заливати в мене силою. Зрозумів?\nЇхні погляди перетнулися над чашею: двоє блідих облич, освітлених химерним зеленим сяйвом. Гаррі мовчав. Невже саме для цього він і був сюди запрошений… щоб силою примусити Дамблдора випити рідину, яка може завдати йому нестерпного болю?\n— Ти пам’ятаєш, — нагадав Дамблдор, — умови, на яких я взяв тебе з собою?\nГаррі завагався, дивлячись у сині очі, що стали зеленкуватими, віддзеркалюючи сяйво з чаші.\n— А що, як…\n— Ти поклявся виконувати будь-яку мою команду.\n— Так, але…\n— Я тебе попередив, що це може бути небезпечно?\n— Так, — пробурмотів Гаррі, — але…\n— Тоді, — Дамблдор знову підтяг рукав і підняв порожній келих, — виконуй мій наказ.\n— Давайте я вип’ю замість вас, — у розпачі запропонував Гаррі.\n— Я набагато старший, набагато розумніший і набагато менше цінний, — відказав Дамблдор. — Питаю востаннє, Гаррі, ти даєш мені слово, що зробиш усе можливе, аби примусити мене випити це до дна?\n— А чи можна…\n— Даєш чи ні?\n— Твоє слово, Гаррі\n— Я…так, але…\nПерш ніж Гаррі встиг заперечити, Дамблдор занурив кришталевого келиха в рідину. Якусь частку секунди Гаррі ще сподівався, що директор не зможе торкнутися келихом рідини, проте кришталь миттєво пронизав її поверхню; коли келих заповнився по вінця, Дамблдор підніс його до вуст.\n— За твоє здоров’я, Гаррі. І він осушив келих. Гаррі перелякано дивився на нього, так міцно вчепившись за край чаші, що аж пальці заніміли.\n— Пане професоре? — стурбовано запитав він, коли Дамблдор поставив порожній келих. — Як ви почуваєтесь?\nДамблдор із заплющеними очима захитав головою. Гаррі не знав, чи страждає директор від болю. Дамблдор ще раз наосліп зачерпнув келихом з чаші і знову випив.\nУ цілковитій тиші Дамблдор випив три повні келихи рідини. Надпивши з четвертого половину, він захитався й упав просто на чашу. Його очі були й досі заплющені, дихання важке.\n— Пане професоре, — напруженим голосом запитав Гаррі, — ви мене чуєте?\nДамблдор не відповідав. Його обличчя смикнулося, ніби він міцно спав і бачив жахливий сон. Келих почав випадати з рук; рідина з нього от-от мала вилитися. Гаррі простяг руку, схопив кришталеву посудину й притримав.\n— Пане професоре, ви мене чуєте? — голосно перепитав він, і його голос луною розлігся в печері.\nДамблдор важко зітхнув, а тоді заговорив голосом, якого Гаррі не впізнав, бо ще ніколи не чув, щоб Дамблдор був такий переляканий.\n— Я не хочу… не примушуй мене…\nГаррі втупився в це поблідле обличчя, яке він так добре знав, з його гачкуватим носом та схожими на два півмісяці окулярами, й не знав, що робити.\n—.. .не подобається… хочу зупинитися… — простогнав Дамблдор.\n— Ви… вам не можна зупинятися, пане професоре, — вимовив Гаррі. — Ви повинні випити все до дна, пам’ятаєте? Ви самі сказали, що повинні випити. Ось…\nНенавидячи самого себе, відчуваючи огиду до того, що робить, Гаррі силою приклав келиха Дамблдорові до рота й нахилив, щоб директор допив рідину.\n— Ні… — захрипів Дамблдор, коли Гаррі знову зачерпнув келихом з чаші. — Не хочу… не хочу… пусти мене…\n— Усе гаразд, пане професоре, — примовляв Гаррі; рука в нього тремтіла. — Усе гаразд, я тут…\n— Припини це, припини, — стогнав Дамблдор.\n— Так… так, зараз усе припиниться, — збрехав Гаррі і перехилив келих у роззявлений Дамблдорів рот.\nДамблдор закричав; його крик луною розлігся по величезній печері й понад мертвотною чорною водою.\n— Ні, ні, ні… не треба… я не можу… не можу, не силуй мене, не хочу…\n— Усе гаразд, пане професоре, усе добре! — примовляв Гаррі, а руки в нього так тремтіли, що він ледве зміг зачерпнути шостий келих; чаша була вже напівпорожня. — Нічого з вами не діється, ви в безпеці, це все несправжнє, клянуся, що це несправжнє… випийте ще, нате, випийте…\nІ Дамблдор слухняно випив, наче Гаррі пропонував йому протиотруту, але, вихиливши келиха, він упав навколішки й затрясся, мов у лихоманці.\n— Я сам винен, я сам винен, — ридав він, — перестань, припини це все, я знаю, що я помилився, ох, благаю, перестань, я більше ніколи-ніколи…\n— Випийте, пане професоре, і все припиниться, — сказав Гаррі надтріснутим голосом, перехиляючи Дамблдорові в рота сьомий келих.\nДамблдор припав до землі й зіщулився, неначе його оточили невидимі кати; махнув рукою, мало не вибивши з тремтячої долоні Гаррі знову наповненого келиха, й застогнав:\n— Не зашкодь їм, не зашкодь їм, прошу тебе, прошу, це моя вина, краще мені завдай болю…\n— Нате, випийте, випийте, вам стане краще, — у відчаї лепетав Гаррі, і Дамблдор знову йому підкорився, роззявивши рота, хоч очі все одно не розплющував і тремтів усім тілом.\nАж ось він упав долілиць, кричучи й б’ючи кулаками по землі, поки Гаррі наповнював дев’ятий келих.\n— Прошу, прошу, прошу, ні… тільки не це, не це, я зроблю все, що завгодно…\n— Просто випийте, пане професоре, просто випийте…\nДамблдор випив, наче дитина, що вмирає зі спраги, але щойно допив, як знову заволав, немовби його нутрощі горіли вогнем…\n— Годі вже, будь ласка, годі…\nГаррі зачерпнув десятого келиха й відчув, як кришталь черкнув по дну чаші.\n— Уже скоро, пане професоре, випийте це, випийте…\nВін підтримав Дамблдора за плечі, і Дамблдор знову випив келих; Гаррі вкотре зачерпнув, і Дамблдор застогнав ще стражденніше, ніж досі:\n— Я хочу вмерти! Я хочу вмерти! Припини це, припини, я хочу вмерти!\n— Випийте, пане професоре, випийте… Дамблдор випив і відразу заголосив:\n— УБИЙ МЕНЕ!\n— Нате… це допоможе! — мало не задихнувся Гаррі. — Випийте ще… зараз усе закінчиться… все закінчиться!\nДамблдор пожадливо припав до келиха, випив його до останньої краплини, а тоді нестямно захрипів і долілиць повалився на землю.\n— Ні! — крикнув Гаррі, що збирався вже знову наповнювати келих, але впустив посудину в чашу, кинувся до Дамблдора й перевернув його на спину; Дамблдорові окуляри збилися набік, рот був роззявлений, а очі заплющені. — Ні, — почав трясти його Гаррі, — ні, ви не вмерли, ви ж казали, що це не отрута, отямтеся, отямтеся… Ренервате! — вигукнув він, скеровуючи чарівну паличку на Дамблдорові груди; спалахнуло червоне сяйво, але нічого не сталося. — Ренервате… пане директоре… благаю…\nДамблдорові вії здригнулися; серце в Гаррі ледь не вискочило з грудей.\n— Пане директоре, ви?..\n— Води, — прохрипів Дамблдор.\n— Води, — задихано повторив Гаррі, —…зараз…\nВін зірвався на ноги, схопив келиха, що лежав у чаші, і майже не звернув уваги на золотий медальйон, що лежав на дні.\n— Аґваменті! — крикнув він, тицьнувши в келих чарівною паличкою.\nКелих наповнився прозорою водою; Гаррі впав навколішки біля Дамблдора, підняв йому голову й підставив келих до вуст… але той був порожній. Дамблдор захрипів і почав задихатися.\n— Але ж тут була… стривайте… Аґваменті! — знову вигукнув Гаррі, націлившись чарівною паличкою на келих. І знову на якусь секунду в ньому блиснула чистісінька вода, але щойно келих наблизився до Дамблдорових вуст, як вона миттю зникла.\n— Пане директоре, я зараз, я зараз! — у відчаї белькотів Гаррі, хоч і не думав, що Дамблдор його чує; той повалився на бік, хрипів і судомно хапав ротом повітря, наче в передсмертній агонії. — Аґваменті… Аґваменті… АҐВАМЕНТІ!\nКелих наповнився і знову спорожнів. Аж ось Дамблдорове дихання почало затихати. У голові в Гаррі все переплуталося від паніки, він інстинктивно вловив, що залишався один-єдиний шлях здобути воду, бо так задумав Волдеморт…\nВін кинувся до самого краєчка каменя й занурив келих в озеро, наповнивши його по самісінькі вінця крижаною водою, що вже не зникала.\n— Пане директоре… нате! — загорлав Гаррі й незграбно вилив воду Дамблдорові на обличчя.\nНічого кращого він і не міг зробити, бо та його рука, в якій не було келиха, раптом закрижаніла, але не від холоду води. За зап’ястя його вхопили білі слизькі пальці, а істота, котрій вони належали, помалу стягала хлопця з каменя. Поверхня озера вже не була гладенька, як дзеркало; вона пінилася, і скрізь, куди не глянь, з води вигулькували білі голови й руки — чоловіки, жінки й діти з запалими, невидющими очима сунули до острова: армія мерців, що піднімалася з чорної води.\n— Петрифікус Тоталус! — зарепетував Гаррі, чіпляючись за гладеньку мокру поверхню острівця, й одночасно цілячись чарівною паличкою в інферія, що вчепився йому в руку: той відпустив руку й шубовснув у воду. Гаррі ледве звівся на ноги; проте нові й нові інферії дряпалися на острів, хапаючись кістлявими руками за слизьку поверхню, витріщаючи на нього свої сліпі, осклілі очі, тягнучи за собою мокре лахміття, ошкіряючи свої гнилі зуби.\n— Петрифікус Тоталус! — заревів Гаррі знову, відступаючи назад і батожачи повітря чарівною паличкою; шестеро чи семеро з них повалилися, але на нього вже насувалися інші.\n— Імпедімента! Зв’язатус!\nДеякі заточилися, одного чи двох обв’язали мотузки, але ті, що лізли на острів ззаду, просто переступали через них або й затоптували. І далі розрізаючи повітря чарівною паличкою, Гаррі заволав:\nТа хоч у їхньому вологому лахмітті та крижаній шкірі й з’являлися діри, з цих ран не бризкала кров, бо в них її просто не було: вони сунули далі, нічого не відчуваючи, тягнучи до нього висохлі руки, а він задкував од них, поки не відчув, що його і ззаду охопили руки, — тонкі, безплотні й холодні, наче смерть, і ось його ноги відірвалися від землі, бо почвари підняли його вгору й понесли, неухильно й невідворотно, до води, і він знав, що порятунку вже немає, що його втоплять і він стане ще одним мертвим охоронцем частки розшматованої Волдемортової душі…\nАле тут у темряві спалахнув вогонь: багряно-золотисте вогненне кільце оточило острівець. Інферії, що так міцно тримали Гаррі, похилилися й послабили хватку; вони не наважувалися пройти крізь полум’я, щоб дістатися до води. Вони випустили з рук Гаррі; він упав додолу, спробував устати, послизнувся на камені й знову впав, подряпавши руки, але відразу схопився на ноги, підняв чарівну паличку й роззирнувся.\nДамблдор знову стояв на ногах — блідий, як і ті інферії, що його оточували, але вищий за них усіх, і в очах його палав вогонь; його чарівна паличка стриміла, наче смолоскип, з її кінчика вивергалося полум’я, що, наче широченний аркан, оповивало всіх теплом.\nІнферії натикалися одне на одного, намагаючись наосліп вивільнитися з вогню, що обклав їх зусібіч…\nДамблдор підчепив з дна кам’яної чаші медальйон і заховав собі в мантію. Мовчки показав Гаррі, щоб той підійшов ближче. Ошалілі від полум’я інферії, здається, не усвідомлювали, що вислизає їхня здобич, а Дамблдор вів Гаррі назад до човна, і вогняне кільце рухалося разом з ними, огортаючи їх, а збиті з пантелику інферії супроводжували їх аж до води, радо занурюючись назад у її темні глибини.\nГаррі, що трусився з голови до ніг, на якусь мить було подумав, що Дамблдор не зможе залізти в човник, намагаючись це зробити, директор захитався; здається, всю свою силу він витрачав на те, щоб навколо них палахкотіло кільце захисного вогню. Гаррі підхопив його й допоміг сісти. Щойно вони втислися в човник, як той почав рухатися по темній воді від острівця, оточеного вогняним кільцем, а інферії, що ними озеро аж кишіло, здається, вже не наважувалися виринати на поверхню.\n— Пане директоре, — важко дихаючи, почав виправдовуватися Гаррі, — я забув… про вогонь… вони насувалися на мене, і я запанікував…\n— Цілком зрозуміло, — пробурмотів Дамблдор. Гаррі занепокоївся, почувши, як ослаб директорів голос.\nЧовен ударився об берег, Гаррі вистрибнув і негайно обернувся, щоб допомогти Дамблдорові. Щойно Дамблдор ступив на берег, його рука з чарівною паличкою безсило повисла; вогненне кільце зникло, проте інферії вже не виринали з води. Човник пішов під воду; його ланцюг, брязкаючи й дзенькаючи, по-зміїному зісковзнув углиб озера. Дамблдор тяжко зітхнув і притулився до стіни печери.\n— Я так ослаб… — прошепотів він.\n— Не хвилюйтеся, пане директоре, — відразу почав його заспокоювати Гаррі, стурбований неймовірною Дамблдоровою блідістю і виснаженим виглядом. — Не хвилюйтеся, ми зараз звідси виберемося… спирайтеся на мене, пане директоре…\nГаррі поклав здорову Дамблдорову руку собі на плече і, згинаючись під вагою його тіла, повів директора вздовж берега.\n— Захист був… що не кажи… добре продуманий, — ледь чутно проказав Дамблдор. — Один би з цим не впорався… Гаррі, ти добре себе проявив, дуже добре…\n— Не треба тепер говорити, — попросив Гаррі, наляканий тим, як Дамблдор ковтає слова і ледве волочить ноги, — побережіть енергію, пане директоре… ми скоро звідси виберемося…\n— Прохід крізь арку знову буде замурований… візьми мій ніж…\n— Немає потреби, я подряпався на камінні, — заперечив Гаррі, — лише скажіть, де…\nГаррі потерся об каміння роздряпаною рукою — отримавши свою криваву пожертву, арка негайно проявилася. Вони перейшли зовнішню печеру, й Гаррі допоміг Дамблдорові зійти в крижану морську воду, що заповнювала розколину в скелі.\n— Усе буде добре, пане директоре, — знову й знову примовляв Гаррі, стривожений Дамблдоровою мовчанкою ще більше, ніж його ослаблим голосом. — Уже недалечко. .. я зможу явити нас обох назад… не хвилюйтеся…\n— Я й не хвилююся, Гаррі, — незважаючи на крижану воду, трохи впевненіше промовив Дамблдор. — Я ж з тобою.\n— РОЗДІЛ ДВАДЦЯТЬ СЬОМИЙ —\nПронизана блискавкою вежа\nКоли вони випливли під зоряне небо, Гаррі висадив Дамблдора на найближчий валун, а тоді поставив його на ноги. Мокрий і тремтячий, згинаючись під Дамблдоровою вагою, Гаррі, як ніколи в житті, зосередився на місці їхнього призначення — Гоґсміді. Заплющив очі, з усієї сили вчепився в Дамблдорову руку, а тоді ступив крок і відчув, як його жахливо стисло зусібіч.\nВін зрозумів, що все вдалося, ще не розплющивши очей: зник запах солі й морський бриз. Вони з Дамблдором стояли в темряві, тремтячи й стікаючи водою, посеред Високої вулиці в Гоґсміді. На якусь жахливу мить Гаррі уявилося, що з-поза крамничок до них підкрадаються нові інферії, але він кліпнув і побачив, що ніде нічого не ворушиться; усе застигло в цілковитій темряві, яку трохи розсіювали кілька вуличних ліхтарів та вікна верхніх поверхів.\n— Нам усе вдалося, пане професоре! — через силу прошепотів Гаррі; він раптом відчув пекучий біль у грудях. — Вдалося! Ми здобули горокракс!\nДамблдор біля нього похитнувся. Спочатку Гаррі було подумав, що Дамблдор не втримався на ногах після його ще не дуже вправного явлення, а тоді побачив директорове обличчя, ще блідіше у тьмяному світлі ліхтаря.\n— Пане директоре, з вами все гаразд?\n— Бувало й краще, — ледь чутно промовив Дамблдор, хоч кутики його вуст і сіпнулися в спробі усмішки. — Та юшка… не дуже корисна для здоров’я…\nІ на превеликий жах Гаррі Дамблдор повалився на землю.\n— Пане директоре… усе гаразд, пане директоре, з вами все буде добре, не хвилюйтеся…\nГаррі у відчаї роззирнувся, шукаючи допомоги, проте навколо не було ні душі, і він подумав, що треба негайно доставити Дамблдора до шкільної лікарні.\n— Треба добратися до школи… до мадам Помфрі…\n— Ні, — заперечив Дамблдор. — Мені… потрібен професор Снейп… але я… далеко не зайду…\n— Ясно… послухайте… я зараз постукаю в двері, знайду, де вас залишити… а тоді побіжу по мадам…\n— Северус, — чітко вимовив Дамблдор. — Мені потрібен Северус…\n— Добре, хай буде Северус… але я залишу вас на мить, щоб…\nІ тут Гаррі почув швидкі кроки. Його серце підскочило в грудях: хтось їх побачив, хтось знає, що їм потрібна допомога… він озирнувся й побачив мадам Розмерту, що поспішала до них темною вуличкою в пухнастих пантофлях і в шовковому халаті, розшитому драконами.\n— Я бачила, як ви явилися, коли засувала у спальні штори! Ой, лишенько, я й не знала, що… а що з Албусом?\nВажко дихаючи, вона спинилася й широко розплющеними очима дивилася на Дамблдора.\n— Він поранений, — пояснив Гаррі. — Мадам Розмерто, чи не можна його залишити в “Трьох мітлах”, поки я побіжу до школи по допомогу?\n— Та як же ти побіжиш сам! Невже ти не розумієш… ти що, не бачив…\n— Якщо ви допоможете мені його підтримати, — Гаррі її навіть не слухав, — то ми його заведемо в шинок…\n— Що сталося? — стурбувався Дамблдор. — Розмерто, що таке?\n— Та що ж… Чорна мітка, Албусе.\nІ вона вказала в небо над Гоґвортсом. Гаррі відчув, що від цих слів його охопив жах… він обернувся й поглянув туди.\nОн він, висить у небі над школою: палаючий зелений череп з язиком-змією — мітка, що її залишали смертежери, коли вривалися в якусь будівлю… коли когось убивали…\n— Коли вона з’явилася? — запитав Дамблдор і боляче стиснув Гаррі плече, зводячись на ноги.\n— Та, мабуть, кілька хвилин тому, бо коли я випускала надвір кота, її ще не було, а коли піднялася нагору…\n— Треба негайно повертатися в замок, — сказав Дамблдор. — Розмерто, — він ще трохи хитався, але вже цілком володів ситуацією, — нам потрібен транспорт… мітли…\n— Є в мене штуки дві за шинквасом, — перелякано пробелькотіла вона. — Принести?..\n— Ні, Гаррі сам принесе.\nГаррі негайно підняв чарівну паличку.\n— Акціо Розмертині мітли.\nНаступної секунди голосно грюкнули, відчиняючись, двері шинку — дві мітли вилетіли на вулицю й полинули до Гаррі. Біля нього вони різко загальмували й зависли, легенько здригаючись, на висоті його пояса.\n— Розмерто, надішли повідомлення в міністерство, — розпорядився Дамблдор, сідаючи на мітлу. — Цілком можливо, що в самому Гоґвортсі ніхто ще не збагнув, що сталося… Гаррі, накинь плащ-невидимку.\nГаррі вийняв з кишені плащ і накинув його на себе перед тим, як осідлати мітлу; мадам Розмерта побігла у свій шинок, а Гаррі й Дамблдор відштовхнулися від землі і злетіли вгору. Вони мчали до замку, і Гаррі скоса поглядав на Дамблдора, готовий його підхопити, якщо той почне падати, але видовище Чорної мітки, здається, подіяло на Дамблдора, як збуджуючий засіб: він низько нахилився над мітлою, не зводячи очей з Мітки, його довжелезне сиве волосся й борода розвівалися за спиною в нічному повітрі. Гаррі теж подивився на череп, і в грудях у нього отруйною бульбашкою почав набухати страх, стискаючи легені й примушуючи забути про все пережите…\nЯк довго їх тут не було? Чи відвернулася вже фортуна від Рона, Герміони і Джіні? Невже це хтось із них став причиною, що над школою з’явилася Мітка? Чи, може, то був Невіл, чи Луна, чи якийсь інший учасник ДА? А якщо так… то це ж саме він звелів їм чатувати в коридорах, це він попросив їх повилазити з безпечних ліжок.. .невже на нього знову впаде відповідальність за смерть когось із друзів?\nВони летіли над темним звивистим путівцем, по якому перед цим ішли пішки, і Гаррі крізь посвист нічного повітря у вухах почув, як Дамблдор знову щось бурмоче чудернацькою мовою. Він, здається, зрозумів, що то було, бо відчув, як затряслася мітла, коли вони пролітали над муром, що відділяв зовнішні угіддя від шкільного подвір’я: щоб залетіти на повній швидкості, Дамблдор скасовував закляття, що їх сам установив довкола замку. Чорна мітка палала прямісінько над астрономічною вежею, найвищою в замку. Чи це означало, що там когось спіткала смерть?\nДамблдор уже перелетів зубчасті фортечні вали й зіскакував з мітли; Гаррі приземлився біля нього буквально за секунду й роззирнувся.\nВали були безлюдні. Двері до Гвинтових сходів, що вели вниз до замку, були зачинені. Ніде не було ні сліду сутички, ні смертельної битви, не валялися тіла.\n— Що це означає? — запитав Дамблдора Гаррі, дивлячись на зелений череп з язиком-змією, що лиховісно палав над ними. — Це справжня Мітка? Чи справді когось… пане професоре?\nОпубліковано 10 Гру 2010 в 06:13. Рубрики: Дитяче, Переклади, Проза, Фантастика.\nДжоан Кетлін Ролінґ. “Гаррі Поттер і орден Фенікса” ч.2\nПанас Мирний. “День на пастівнику”


Як працює патрульна поліція Чернігова? - СУСПІЛЬНИЙ КОРЕСПОНДЕНТ\nЯк працює патрульна поліція Чернігова?\n25/02/2016 25/02/2016 sknews\nПро актуальні питання щодо діяльності патрульних поліцейських і взаємовідносини з громадянами говорили 23 лютого під час брифінгу у Чернігові.\nНачальник управління патрульної поліції Чернігова старший лейтенант поліції Олександр Леонов розповів детально журналістам про специфіку служби, механізм виконання завдань, дії поліцейських у конкретних ситуаціях тощо.\nВіднедавна на вулицях Чернігова з`явилися поліцейські автівки зі світловими маячками. Тож чернігівці вже потроху звикають до синього кольору мигалок, бо розуміють, що справа ця – потрібна. Адже таким чином поліцейські патрулі охороняють громадський порядок у місті.\nЯк розповів Олександр Леонов, все місто розділене на 17 квадратів. В кожному з них присутній мінімум один патрульний автомобіль, в якому знаходиться не менше двох поліцейських, які мають все необхідне для роботи: мобільну рацію, відеокамеру, планшет, ліхтарик, кайданки, гумову палку та сльозогінний газ. А заступає кожний наряд на 12 годин. Цілодобово по вулицях Чернігова курсують 17 патрульних автівок «Toyota-Prius» з проблисковими маячками.\nНачальник управління патрульної поліції Чернігова розповів, що за кілька діб співробітники підпорядкованої служби отримали більше шестисот звернень від громадян на лінію «102», з яких 43 випадки – це конфліктні ситуації, 24 – сімейні сварки, 20 – порушення правил дорожнього руху.\n— Були й сімейні скандали і конфлікти, тобто у нас вже були майже всі ситуації, котрі можливі, – розповідає Олександр Леонов, – мене зараз вкрай непокоїть той факт, що в нашому невеличкому місті водії вважають за норму їздити за кермом у нетверезому стані. Від п’ятниці патрульні затримали вже десяток нетверезих водіїв».\nЯк зазначив Олександр Леонов, проблеми, з якими стикаються патрульні в Чернігові, властиві й для інших українських міст. А це й погана дорожня розмітка, і водії, які неохоче зупиняються на нерегульованому пішохідному переході та маршрутні автобуси, які чомусь не помічають сигнал світлофора, який забороняє рухатися далі.\nВідео Події. Репортажі Поліція інформує Пряма мова ІНТЕРВ`Ю Різне Слайдер


Все Тут → Магазини → Косметика\nЯк не дивно, але перші косметичні засоби використовувались людиною ще до нашої ери. З тих пір кардинально змінився як склад, так і асортимент продукції, але суть косметики залишилась та сама: піклуватися про зовнішній вигляд людини та робити її привабливою, красивою та здоровою. Косметика – це не лише засоби для макіяжу, а поняття значно ширше.\nВоно включає в себе декоративну косметику для обличчя (тіні, тональні засоби, губні помади, туші, контурні олівці і т. д.), а також різноманіття засобів для догляду за тілом та волоссям (креми, шампуні, лосьйони, тоніки, сироватки, бальзами, маски та ін.) Будь-яка людина, незалежно від віку чи гендерної належності, користується тими чи іншими косметичними засобами. Асортимент необхідної косметики хорошої якості для всієї сім’ї ви зможете придбати за низькими цінами в магазинах Польщі.\nКосметика в Польщі\nЯкісна косметика в Польщі має належне маркування та сертифікат якості, пройшла усі необхідні клінічні випробування, зокрема дерматологічні та алергологічні тести. Така косметика не містить парабенів, штучних ароматизаторів та барвників, силікону чи продуктів нафтохімії, не є комедогенною та не викликає пігментних утворень, набряків та алергічних реакцій.\nКосметика в Польщі відповідає всім європейським стандартам та є безпечною для вас. У магазинах косметики в Польщі ви знайдете продукцію для усіх вікових категорії, різних типів шкіри, а також косметику для чоловіків, дітей, і навіть спеціальні пропозиції органічної косметики для вагітних. Знайти для себе відповідний засіб зможуть і люди, які схильні до алергічних реакцій, зазвичай відповідну косметику можна придбати в аптеках.\nПольська косметика купити\nКупуючи косметику в Польщі, варто розглянути пропозиції від її виробників. Перевагою польської косметики є її низька вартість в порівнянні з французькою чи італійською, при цьому характеристики польської косметики гарантовано можуть скласти конкуренцію відомим брендам. Косметична промисловість – одна з пріоритетних галузей експорту Польщі. За експортом косметики Польща посідає шосте місце в Європі.\nНа світовому ринку продукція з позначкою “Made in Poland” користується великою популярністю завдяки своїй натуральності та екологічності. Купити польську косметику можна і в Україні, але коштує вона тут дорожче ніж в Польщі, тому, здійснюючи шопінг в Польщі, не забудьте прикупити декілька косметичних новинок. Особливо добре зарекомендували себе засоби по догляду за тілом, антивікова косметика, а також beauty-продукція для макіяжу польського виробництва.\nПрофесійна косметика Польща\nВізажисти з багатьох країн Європи схвально відгукуються про польську професійну косметику для макіяжу, відзначаючи її стійкість, різноманіття фактур та відтінків, широку палітру кольорів та їх насиченість, що дає можливість ідеально підібрати косметичні засоби для кожної людини, щоб якісно та професійно виконати повсякденний, весільний чи навіть карнавальний макіяж.\nКосметика з Польщі. Ціни\nКажуть, що хороші косметичні продукти не можуть бути дешевими. Проте і невиправдано дорогими вони бути не мають. Купуючи косметику в Польщі, ви отримаєте оптимальне співвідношення ціни та якості, зможете придбати улюблений товар за привабливою ціною, а також скористатися акційними пропозиціями та знижками в польських магазинах косметики. Вигідно купувати власне польську косметику, в такому випадку ви не платитимете за рекламу та брендові упакування, а товар отримаєте високого рівня якості. Ви неодмінно залишитесь задоволеними, якщо вирішите потішити себе косметикою з Польщі.


Визачення людини : Agios\n695 Переглядів Опубліковано adm Вер - 17 - 2014\nЛюдина істота не тільки політична, а й моральна. Пам’ятати про це є обов’язком кожного. Людина моральна істота в розумінні наповненості її від народження як тільки богоподібної єдністю двох початків: Добра і Зла. Православ’я – віра, що спонукає людину усвідомити всю тяжкість шляху морального самовдосконалення, що вимагає зусиль волі. Авторефлексія як засіб такого вдосконалення можлива тільки в умовах її спрямування до Б-га. Православ’я – віра, що спонукає до дії в умовах нинішньої майже всеохопної гріховності. “Віднайдення себе у вірі, перевірка себе у політиці”, – зміст Ідеї, що дісталася землі, про твердиню для відповідальних. М.К.\nЩо таке – людина? На це питання відповідає людям Апостол: Ви є храм Бога Живого, як сказав Бог: оселюся в них і буду ходити в них, і буду їхнім Богом, і вони будуть Моїм народом (2 Кор. 6, 16).\nСвященне Писання називає будь-яку взагалі людину домом, обителлю, сосудом. Та людина, яка не захоче бути домом Божим, сосудом Божественної благодаті, стає домом і сосудом гріха й сатани. Коли нечистий дух, – сказав Спаситель, – вийде з людини, то блукає по безводних місцях, шукаючи спокою, і не знаходить. Тоді каже: повернуся в дім мій, звідки я вийшов. Та прийшовши, знаходить його незайнятим, заметеним і прибраним. Тоді йде і бере з собою сім інших духів, лютіших за себе, і, ввійшовши, живуть там; і буває для тієї людини останнє гірше першого. Людина не може не бути тим, чим вона створена: вона не може не бути домом, не бути оселею, не бути сосудом. Не дано їй перебувати єдино із самою собою, поза відносинами: це для неї неприродно. Вона може бути із самою собою лише за посередництвом Божественної благодаті, у присутності її, за її дією: без неї людина робиться далекою самій собі і підкоряється мимоволі зверхності занепалих духів за свавільне усунення із себе благодаті, за попрання цілі Творця. Апостол, благоговійно споглядаючи свободу, яку Бог надав людям процвітати як у добрі, так і в злі під час всього земного життя, говорить: Мов живе каміння, будуйте з себе дім духовний, святе священство, щоб приносити духовні жертви, приємні Богові, через Ісуса Христа. У великому домі є сосуди не лише золоті і срібні, а й дерев’яні та глиняні; і одні у почесному, а інші у низькому вживанні. Отже, хто буде чистий від цього, той буде сосудом на честь, освяченим і потрібним Владиці (1 Пет. 2, 5; 2 Тім. 2, 20, 21). Дано свободу, але воля Божа перебуває незмінною: Бо воля Божа є святість ваша, щоб ви стримувалися від блуду, щоб кожний з вас міг утримувати свій сосуд у святості й честі, а не в пристрасті похотей, як язичники, що не знають Бога. Бо покликав нас Бог не до нечистоти, а до святості. Отже, непокірливий непокірний не людині, а Богові, Котрий і дав нам Духа Свого Святого (1 Фес. 4, 3-8). Робиться людина сосудом і оселею Божою за допомогою християнства; облаштовується і прикрашається оселя дією Святого Духа: ви будуєтесь, – говорить Апостол, – Духом на оселю Божу (Еф. 2, 22). Жаданим є для людини вдоволення Божественній цілі! Жаданим є для людини досягнення достоїнства, яке надане їй Богом! Достоїнство це при створенні людини було даром Божим; втрачене через падіння, воно після викуплення знову стало даром Божим. Преклоняю коліна свої, – пише святий Павло до Ефесян, – перед Отцем Господа нашого Ісуса Христа, щоб дав вам, за багатством слави Своєї, міцно утвердитися Духом Його у внутрішній людині, вірою вселитися Христові в серця ваші (Еф. 3, 14, 16, 17). Достоїнство даровано і узаконено Богом: зречення достоїнства тягне за собою вічну погибель. Перебувайте в Мені, і Я у вас, – сказав Спаситель усім учням Своїм – християнам. – Як гілка не може приносити плоду сама від себе (сама собою), якщо не буде на лозі: так і ви, якщо не будете в Мені. Я є лоза, а ви гілки, хто перебуває в Мені, і Я в ньому, той приносить багато плоду; бо без Мене не можете робити нічого. Хто не буде в Мені, той буде відкинутий геть, як гілка, і засохне, а таки гілки збирають, і кидають у вогонь, і вони згоряють (Ін. 15, 4-6). Хто любить Мене, той слово Моє держатиме, і Отець Мій полюбить його, і Ми прийдемо до нього, і обитель створимо у нього (Ін. 14, 23). Зробились храмами Божества всі обранці Божі, як говорить про себе святий Апостол Павло: Живе в мені Христос (Гал. 2,20). Тих, що зрадили Божественному призначенню він називає не тим, чим вони повинні бути. Чи ви не знаєте самих себе, – говорить він, – що Ісус Христос у вас є? Хіба лише ви не те, чим повинні бути (2 Кор. 13, 5). За зраду людиною призначенню своєму Апостол звіщає їй вічне нещастя. Хіба ж не знаєте, – говорить він, – що ви є храм Божий, і Дух Божий живе у вас? Якщо хтось зруйнує храм Божий, того покарає Бог тим, що відступить від нього, залишить у власному стані падіння, спілкуванні із занепалими духами і наслідкові їхньої діяльності – похованні на віка в пекельній вогненній безодні. Бо храм Божий святий, а цей храм – ви (1 Кор. 3, 16-17). Не лише душі, але й тіла ваші є храм Святого Духа, Котрий живе у вас і Якого ви маєте від Бога, отримавши в себе при таїнстві хрещення, і ви не свої: бо куплені дорогою ціною Крові Боголюдини. Отже, прославляйте Бога в тілах ваших і в душах ваших, які є Божі (1 Кор. 6, 19-20). Ґрунтуючись на цих свідченнях Святого Духа, визначаємо людину так: “Людина є Богом створений храм Божества за душею і тілом”.\nПропонуємо возлюбленим братам, ченцям і всім взагалі подвижникам християнства, які бажають подвизатися правильно, законно, відповідно волі Божій, пропонуємо звернути належну увагу на зроблене нами визначення людини! Показ і пояснення правильного подвигу становить ціль нашого вбогого Слова. Плід правильного, визначеного Святим Духом подвигу – оновлення подвижника Божественною благодаттю і оселення Христа з Його Отцем і Духом у Його храмі – людині. “Тих, які не зазнають вселення Христового, – сказав один великий Отець, – Священне Писання йменує «не тим, чим вони повинні бути», тобто такими, які не знають на досвіді християнства”. До правильного подвигу, як до істотно необхідного, запрошує Апостол служителя Христового: Терпи страждання, – говорить він, – як добрий воїн Ісуса Христа. А якщо хто і подвизається, не увінчається, коли незаконно буде подвизатися” (2 Тім. 2, 3, 5).\nПриродно, що вчення Священного Писання про людину звіщається і проповідується одноголосно Отцями Православної Церкви. “Ми дім Божий за словом пророчим, Євангельським і Апостольським”, – сказав преподобний Марк Подвижник. Святий Іоанн Златоуст говорить: “Благодать Святого Духа робить нас самих, якщо ми проводимо благочестиве життя, храмами Божими, і ми отримуємо здатність молитися на всякому місці. Не таке в нас богослужіння, яким було воно колись в іудеїв, пов’язане зі значною зовнішньою обстановкою, яке потребувало багатьох обрядів. Там той, хто мав намір принести молитву повинен був прийти до храму, купити горлицю, мати в руках дрова і вогонь, запросивши жерця, приступити до вівтаря, окрім того, виконати багато інших настанов: тут нічого немає такого; де б ти не був, приготовлений тобі й вівтар, і жрець, і жертва. Ти сам є й вівтар, і священик, і приношення”. Ви є храм Бога Живого (2 Кор. 6, 16). Цей дім прикрась, викинь всякий гріховний помисел, щоб стати дорогоцінним членом Христа, щоб стати храмом Духа”. Бо ніхто не може покласти іншої основи, крім покладеної, яка є Ісус Христос (1 Кор. 3, 11), на Котрому всяка будівля зростає (Еф. 2,21). Сама справа, будучи розглянута з увагою і точністю, показує, що основа не може бути покладена інакше, ніж розумним і правильним мешканням. Будівля зростає, – говорить Апостол, – в святий храм у Господі, – часто повторює він це, – у святий храм, в оселю Божу Духом (Еф. 2, 21, 22). Що це за будівля? Храм, призначений бути обителлю для Бога. “Кожний з вас є храм, і всі разом становите храм, у якому живе Бог, як у Тілі Христовому, як у духовному храмі”. Вчення святого Іоанна Златоуста читаємо й у піднесених словах святого Ісаака Сирського. Єпископ Нінєвії і пустельник у пустелях Месопотамії, а потім Єгипту (Ісаак) засвоює це вчення з досвідів святого подвижництва. “Дерзаю стверджувати, – говорить Ісаак, наслідуючи святого Павла, – що ми – храм Божий. Очистимо храм Його, тому що Він чистий, щоб Він зажадав вселитися в нього. Освятимо його, тому що й Він святий. Прикрасимо його всіма ділами благими і благоліпними. Покадимо його кадилом – упокоєнням Бога виконанням волі Його, чистою і сердечною молитвою, яку неможливо здобути при частих контактах зі світом, участю в діях його. Тоді осінить душу хмара слави Божої, і світло величі Його засяє всередині серця. Небо – всередині тебе, якщо будеш чистим: у самому собі побачиш ангелів зі світлом їх, і Владику їх з ними і всередині них. Скарб смиренномудрого всередині нього: він – Господь. Храмом благодаті є той, хто поєднаний з Богом і перебуває в пам’ятанні про суд Його. Що значить перебувати в пам’ятанні про суд Його? Не що інше, як безперестанно вишукувати всі засоби для упокоєння Його, безперестану перебувати в скорботі і печалитися через неміч єства нашого, що не дозволяє нам досягти досконалості, безперестану піклуватися про те, щоб постійно тримати в душі своїй безперервну пам’ять Божу, як сказав блаженний Василій. Зосереджена молитва, далека відволікань, робить у душі волю Божу виразною. В цьому полягає вселення Бога в людину, коли Бог, постійним пам’ятанням про Нього, закарбується (водрузиться) у людині”. Святому Ісааку було запропоноване питання: “У чому полягає сукупність всіх окремих подвигів пустельного мешкання, тобто безмовності, щоб по ній подвижник міг зрозуміти, що він досяг досконалості в ньому?” Великий Отець дав наступне вирішення питання, яке можна було дати лише завдяки глибокій подвижницькій досвідченості: “Коли безмовник досягне постійного перебування в молитві. Той, хто досяг цього – досяг найвищої межі всіх чеснот і з того часу став оселею Святого Духа. Якщо хтось насправді не прийняв у себе благодаті Утішителя: той не може вільно перебувати в такий спосіб у молитві. Дух, говорить Писання (Рим. 8, 26), коли вселиться в когось із людей, не залишає молитви: тому що Сам Дух безперестану молиться. Тоді молитва не припиняється в душі ані під час сну, ані під час діяльності; проте чи їсть людина чи п’є, або що-небудь інше робить, навіть під час глибокого сну, пахощі й пари молитви цієї без труда струменіють з її серця. Тоді молитва не відлучається від подвижника, а постійно перебуває в ньому і з ним: якщо вона й затихає по зовнішності на короткий час, то таємно вона ж служить у ньому”.\nПреподобний Макарій Великий дуже часто в глибоких бесідах своїх до зрілих християн звертається до пояснення призначення, даного людині Творцем. Він постійно говорить про людину, як про обитель, храм, сосуд, Престол Божества. Побажав Небесний Отець жити у всякому, хто вірить у Нього і просить у Нього (Ін. 14, 21, 23). Так побажало безмежне милосердя Отця! Так угодно незбагненій любові Христовій! Таким є благовоління невимовної Божої доброти. Внутрішня людина є певна жива істота, що має свій образ і вид: внутрішня людина є подобою зовнішньої людини. Це – найчудовіший і найдорогоцінніший сосуд, тому що Бог подбав про нього більше, ніж про всі створіння. Престол Божества є розум наш, і, навпаки, престол розуму є Божество і Дух. Подібно до цього, після порушення заповіді Адамом, на його серце, розум і тіло, як на свій престол, сів сатана, начала і сили тьми. Для зруйнування їхнього царства прийшов Господь, прийнявши плоть від Діви, і скинув духів злоби, що сидять у тілі, із престолів їхніх: з розуму й думок, у яких вони жили. Господь очистив совість, зробив Своїм престолом розум, помисел і тіло. Єство наше може мати зв’язок з демонами і лукавими духами, так само як і мати зв’язок з ангелами і Святим Духом, буває храмом сатани і храмом Святого Духа. Отже, розглядайте, браття, совість вашу: з ким ви маєте зв’язок, з ангелами чи з демонами? Чий ви храм і оселя, Божа чи диявольська? Яким скарбом наповнене серце ваше, благодатним чи сатанинським? Як дім, опоганений смородом і нечистотами, треба, по-перше, остаточно очистити, потім прикрасити і наповнити всякими пахощами і скарбами: так повинні ми очистити й серце, щоб замість сатани прийшов Дух Святий і почив у душах християнських. Душі, що шукають єству своєму Мандрівника, тобто освячення Святого Духа, приліплюються всією любов’ю своєю до Господа, у Ньому живуть, у Ньому моляться, до Нього спрямовують всі помисли свої, нехтуючи всі інші блага світу. За це вони вдостоюються прийняти єлей Божої благодаті. Після цього вони можуть проводити життя своє не оступаючись, у всьому цілком догоджаючи духовному Жениху. Але душі, що перебувають в одному власному єстві, що плазують думками своїми по землі, зайняті піклуванням єдино про земне, – розум їх живе в краю долішньому. Більше того – що є гіршим за все – спокушені зарозумілістю і завзяті в ній, вони визнають себе, будучи прикрашені плотськими правдами, істинними нареченими Небесного Жениха. За самою ж суттю їх неможливо визнати народженими Згори, як таких, що не прийняли єлей радості. Дім, в якому не живе господар його, перебуває в темряві, нечистоті й запустінні, наповнюється сміттям і смородом: так і душа, у якій не живе Господь із ангелами, наповнюється гріховним мороком, скверними і принизливими страстями. Горе шляхові, яким ніхто не ходить, на якому не чутно людського голосу! Такий шлях стає кублом звірів. Горе душі, в якій не ходить Господь і не проганяє з неї Своїм гласом звірів – духів злоби! Горе дому, коли не живе в ньому господар його! Горе землі, коли немає землероба, який би обробляв її! Горе кораблю, що не має керманича! Він зазнає катастрофи і загине від морських хвиль і бурі! Горе душі, що не має в собі істинного керманича Христа! Перебуваючи в лютому і темному морі, зазнаючи нападів від хвиль страстей і духів злоби, бідуючи ніби від тяжкої непогоди, нарешті, вона зазнає погибелі! Горе душі, якщо вона не має в собі дбайливо обробляючого її Христа, щоб вона могла приносити благі плоди Духа! Будучи залишена, вона поростає тернами і осотом і, нарешті, зазнає спалення вогнем. Горе душі, якщо вона не має в собі таким, що живе в ній Господа свого Христа! Будучи залишена, вона наповнюється смородом страстей і стає житлом пороків”.\nЛіміт часу вичерпаний. Будь ласка, перезавантажте CAPTCHA. − = 4


У магазинах Золотоноші з`явилися полички щедрості - там залишають продукти для малозабезпечених » ПРОВІНЦІЯ - Інформаційно-аналітичне видання\nУ Золотоноші з'явились полички щедрості – на них залишають продукти для малозабезпечених. Про це інформує 24 канал.\nУ центрі Золотоноші місцева молодь закликає перехожих купувати їжу для малозабезпечених. Усі небайдужі приносять продукти, які ж одразу забирають нужденні.\nТакі соціальні полиці встановили у 5 найбільших магазинах Золотоноші. Ініціатор акції пані Тетяна переконана, що проект перш за все допоможе пенсіонерам.\nДопомагає волонетрам місцева молодь. В інтернеті, на місцевих сайтах та у газетах подали оголошення про соціальні полиці. А у магазинах і на вулицях активісти роздають людям брошурки.\nАкція "Полиці щедрості" безстрокова. Організатори сподіваються не лише на підтримку людей, а й на їхню совість. Вірять, що братимуть продукти лише, якщо вони і справді потрібні.


29 страв, які обов'язково варто спробувати в Німеччині - vsyachyna.com\nYou Are Here:→Подорож→Поради туристам→29 страв, які обов’язково варто спробувати в Німеччині\n29 страв, які обов’язково варто спробувати в Німеччині\nЯкщо ви плануєте поїздку в Німеччину і при цьому вам не чужий інтерес до гастрономічної культури іншої країни, не забудьте спробувати хоча б частину з перерахованих нижче страв – ця їжа вважається найсмачнішою і традиційної для даного регіону.\nЦя страва може здатися не надто апетитним на вигляд, проте це обов’язковий компонент традиційного баварського сніданку. Якщо ви вирішите спробувати білу ковбасу, врахуйте, що при їжі обов’язково нужо знімати з ковбаски оболонку.\nЯкщо ви хочете спробувати щось максимально ситне, сміливо зупиніть свій вибір на Шніцелі. Існують варіанти з курятини і зі свинини, але найпопулярніший і найсмачніший – з телятини.\nЯблучний штрудель, яким по праву пишається Німеччина, відрізняється хрусткою скоринкою листкового тіста, теплою яблучною начинкою і посипанням з цукрової пудри. Доповнює це апетитне поєднання кульку ванільного морозива або ванільний соус. Жоден цінитель десертів не встоїть перед чарівністю цього блюда!\nІдеальний гарнір до ковбасок або шніцелю – салат з картоплі. У деяких країнах картоплю воліють заправляти майонезом, але в Німеччині салат роблять з ароматною заправкою з оцту і гірчиці.\nПід такою назвою в меню ви виявите суп на яловичому бульйоні, який готують з локшиною з нарізаних смужками тонких млинців і доповнюють різними заправками. Існує також версія з курячим бульйоном.\nПрактично в кожній пекарні по всій країні продають великі і м’які кренделі – претцелі. Це прекрасна солона закуска. Всередині – м’яке тісто, а зовні – хрустка скоринка, посипана крупною сіллю.\nМабуть, Шварцвальдський торт – це один з найбільш вишуканих десертів, які тільки можна знайти в країні. Назву можна перекласти як «чорний ліс», воно пов’язане з регіоном походження торта. Це десерт з вишнею, що представляє собою шари шоколадного бісквіту з ягодами і збитими вершками. Не дивно, що він популярний не тільки в Німеччині, але і за її межами!\nКовбаска з каррі\nНайпопулярніший швидкий вуличний перекус – ковбаска з каррі. Це ковбаса, обсмажена на грилі, яку подають зі спеціальним кетчупом з каррі і додатково посипають зверху приправою карі.\nПід цією назвою в Німеччині відомі невеликі довгасті галушки, які можна їсти як без добавок, так і з підливою або з сиром. Нерідко їх використовують як гарнір до м’ясних страв, але є і традиційний варіант з сирним соусом, який хороший самостійно.\nЗ квітня до кінця червня ви можете насолодитися спаржею – вона буде практично в будь-якому меню. Біла спаржа, яка є сезонним блюдом, вважається найпопулярнішим овочем в Німеччині. Серйозно, німці просто в захваті від її смаку!\nПопулярне по всій країні блюдо з яловичини являє собою тонкі шматочки м’яса, згорнуті рулетом з беконом і цибулею, а іноді і з маринованими огірками. Як гарнір найчастіше використовують тушковану червону капусту.\nТак називається густий ягідний компот, який готують з червоної смородини, малини та полуниці, а також інших корисних ягід. Найчастіше його подають з ванільним соусом або з йогуртом.\nЗа текстурі і на смак це блюдо нагадує варену ковбасу, але по суті це так званий м’ясної хліб. Обов’язково спробуйте шматочок леберкезе з булочкою, змащеній гірчицею!\nЯкщо ви не любите тісто, вважаючи за краще йому щось більш хрустке, вас підкорять картопляні оладки. Їх зазвичай їдять зі сметаною або яблучним соусом.\nЦей десерт популярний і на півдні Німеччини, і в Австрії. Кайзершмаррн – це карамелізовані шматочки пишних млинців, які подаються з цукровою пудрою і фруктовим компотом.\nНа сніданок в Німеччині обов’язково подають чорний хліб – в кожному шматочку повно насіння і горіхів, які надають цьому хлібу унікальний смак і забезпечують особливу текстуру.\nЯкщо і є щось, що можна знайти на кожному ринку Німеччини, так це традиційні пряники, які особливо популярні в різдвяний сезон. Імбирні пряники найчастіше бувають у формі серця, їх прикрашають глазур’ю, створюючи милі написи або привітання. Це не просто смачний десерт, але і непоганий сувенір, який можна зберігати дуже довго – імбирне тісто не зіпсується.\nСпочатку прусское блюдо, КЄНІГСБЄРГСКІЄ клопси є фрикадельки з телятини, які їдять з каперсами і вершкової підливою.\nЗвичайно, це блюдо родом з Угорщини, проте такий суп можна спробувати і в Німеччині. Його роблять з яловичини, овочів, картоплі та суміші спецій, де головною є паприка.\nКартопля використовується в німецькій кухні дуже широко, так що немає нічого дивного, що картопляні галушки пропонують як гарнір до багатьох страв.\nМорозиво у вигляді спагетті\nЯк стає зрозуміло з назви, цей десерт нагадує на вигляд тарілку спагеті з томатним соусом, але насправді це особливим чином викладене ванільне морозиво з соусом з фруктів.\nБлюдо родом з Туреччини стало дуже популярною вуличною їжею і в Німеччині – тут його готують в виноградному-піті, куди додають суміш з м’яса, овочів і щедрою порції соусу.\nСмажена картопля в німецькому варіанті зазвичай являє собою круглі шматочки картоплі з беконом і цибулею.\nПоловина смажене курча – блюдо, особливо популярне під час фестивалю Октоберфест, втім, знайти його можна по всій Німеччині і на протязі всього року. Курча хрусткий зовні і соковитий всередині. Можна купити не тільки половину, а й цілого.\nЦе популярне різдвяне печиво, яке чимось нагадує за смаком пряник. Цинамонові зірки роблять з мигдальною борошна з корицею і імбиром, а потім покривають білою цукровою глазур’ю. Виходить дуже ароматне і ніжне тісто, яке відразу ж створює святковий настрій.\nЦе німецьке спекотне, яке готують з яловичини в соусі з оцтом і великою кількістю різноманітних приправ і заправок. Кожному цінителю ситних м’ясних страв варто звернути увагу саме на це блюдо.\nНімецькі фрикадельки відрізняються сплюсненої формою. Найчастіше їх роблять зі свинини, яловичини та цибулі. Подають такі фрикадельки, як правило, в булочці, але можна спробувати їх і як самостійне блюдо з гарніром.\nПо всій північній Німеччині дуже популярні рибні бутерброди. Смажена або маринована риба розташовується в бутерброді з булочки з соусом і додатковими начинками з овочів і яєць. Зручний і корисний перекус заслуговує на увагу кожного мандрівника, якому потрібно швидко вгамувати голод.\nСвою назву, яка буквально можна перекласти як «пиріг-дерево», баумкухен отримав через кілець, чітко виділяються в тесті. Створити їх допомагає особлива технологія приготування – шари тесту розташовуються один над одним на розпеченій трубці, яка обертається і обсмажує тісто над відкритим вогнем.


Штрафи за підробні сертифікати вакцинації: скільки вже виписали і в яких областях\nПоліція виписала понад 700 штрафів за відсутність сертифікатів вакцинації: у лідерах Київська, Черкаська та Полтавська області\nПереважна більшість областей України знаходиться у червоній карантинній зоні з суворими обмеженнями. У поліції повідомили, що вже виписали понад 700 штрафів за відсутність ковідних сертифікатів.\nУ «Сніданку з 1+1» розповіли, що в Україні у червоних карантинних зонах вже виписали понад 700 штрафів за відсутність необхідних документів у громадських місцях. Мова йде про сертифікати вакцинації від коронавірусу чи тестів з інформацією про те, що людина наразі не хвора на COVID-19. Такі результати транспортних рейдів, які здійснювалися правоохоронними органами впродовж останнього місяця.\nДе виписали найбільше штрафів за відсутність сертифікатів вакцинації?\nУ поліції повідомляють – за останній місяць провели понад 90 тисяч перевірок дотримання карантинних обмежень у транспорті та інших громадських місцях. Найбільше штрафів за порушення вимог карантину виписали у таких регіонах України:\nНагадуємо, штраф за порушення умов карантину у червоній зоні становить від 17 до 34 тисяч гривень.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Як згенерувати цифровий сертифікат тим, хто перехворів на COVID-19, та чому отримати його можуть не всі (пояснює заступниця міністра охорони здоров'я)\nНагадуємо, окрім інформаційної кампанії, яка покликана стимулювати населення вакцинуватися, 1+1 media проводить велику кількість заходів з популяризації вакцинації проти COVID-19. Нещодавно стартувала власна соціальна кампанія «Вакцинуйся. Разом ми сильніші». Для працівників компанії та родичів колег було проведено дві хвилі вакцинації в офісі.\nБільше про сертифікати вакцинації у додатку "Дія" дивіться у відео:\n#здоров'я #наше здоров'я #Сніданок з 1+1 #коронавірус


Український футболіст відвернувся від прапора Росії під час гімну | Футбол | OBOZREVATEL\nУкраїнський футболіст відвернувся від прапора Росії під час гімну\nУкраїнський захисник футбольного клубу "Нижній Новгород" Віталій Федорів відвернувся від прапора Росії під час виконання гімну. Епізод стався перед початком матчу 7-го туру ФНЛ (другий за силою дивізіон країни) проти "Олімп-ФНЛ".\nПісля того, як диктор оголосив про початок урочистої частини і зазвучав гімн, всі футболісти повернулися до триколора. Екс-гравець національної збірної України та київського "Динамо" продовжив демонстративно стояти обличчям до трибун.\n30-річний Федорів народився на Львівщині. Починав кар'єру в київському "Динамо". В Україні виступав за "Говерлу", "Олімпік" і "Кривбас". У Росії він грав за пермський "Амкар" (2008-2011).\nЗа клуб з Нижнього Новгорода Федорів виступає з минулого сезону. Всього за волзький клуб він зіграв в першості ФНЛ 10 матчів.\nНагадаємо, що недавно на чемпіонаті Європи організатори зганьбилися з гімном Росії .\nРосіяНижній Новгородчемпіонат РосіїВіталій Федорів


Причини (джерела) інфляції: Причини виникнення інфляції надзвичайно різноманітні. Часто (сторінка 464)\nмілітаризація економіки, бо зростання військових витрат - одна з головних причин хронічних дефіцитів держбюджету і збільшення державного боргу в багатьох країнах, для покриття яких випускаються паперові гроші. Крім того, мілітаризація економіки виснажує ресурси суспільства, цивільні галузі починають відставати, зростання споживчого комплексу сповільнюється, зростання грошової маси відбувається без відповідного товарного покриття;\nмонополізація суспільства, оскільки монополії, скорочуючи конкуренцію, ведуть до зменшення пропозиції , за рахунок чого встановлюються і утримуються монопольно високі ціни. Не бажаючи «испор-\nтить »свій ринок зниженням цін, монополісти, обмежуючи приплив нових виробників в галузь, підтримують тривалий невідповідність попиту та пропозиції;\nнерозумна податкова політика також служить поштовхом для зростання інфляції.\nзростання цін на світових ринках при так званої відкритості економіки країни і втягуванні її у світові господарські зв'язки викликає небезпеку «імпортованої» інфляції. Так, в 1999 р. рішення ОПЕК про обмеження видобутку нафти призвело до зростання цін на нафту, що імпортується, а далі, по технологічному ланцюжку, на багато інших товарів;\nодній з особливих причин інфляції в країнах, де довіру суспільства до держави було не одного разу підірване численними фіскальними «обмінами грошей», «замінами старих купюр на нові», примусовими «облігаційними позиками» і розміщеннями державних, нічим не забезпечених паперів, є адаптивні інфляційні очікування. Інфляційні очікування особливо небезпечні тим, що забезпечують самопідтримуючий характер інфляції. Так, населення, що живе в умовах постійного очікування підвищення загального рівня цін, постійно розраховує на подальше їх зростання і робить покупки, не роблячи заощаджень. Населення запасається товарами наперед, виробники ж, побоюючись, що ціни на сировину, обладнання та комплектуючі піднімуться і бажаючи убезпечити себе, переносять підвищені витрати на ціну товару, що продається, багаторазово завищуючи ціну на свою продукцію.\nЗазначені причини інфляції є основними, але не єдиними. Наводячи як приклад Росію, можна відзначити і додаткові інфляційні чинники, такі, як: розвал СРСР, руйнування господарських зв'язків, утяжеленная структура економіки, нерозумна політика «зв'язаних кредитів» і збереження неефективного виробництва. Ці причини можна назвати внутрішніми. До зовнішніх причин відносяться, зокрема, скорочення надходжень від зовнішньої торгівлі, негативне сальдо зовнішньоторговельного і платіжного балансів. Інфляційний процес у нас посилювало падіння цін на світовому\n3. Інфляція: типи, причини, наслідки 339\nринку на паливо і кольорові метали, складові важливу статтю нашого експорту, а також несприятлива кон'юнктура на зерновому ринку в умовах значного імпорту зерна.\nпричина викликала інфляцію в кожному конкретному випадку, так як вони завжди існують у якійсь комбінації. Перш за все слід назвати центральний емісійний банк країни, оскільки диспропорційність і незбалансованість державних доходів і витрат, що виражається в дефіциті державного бюджету, призводить до зростання маси грошей в обігу і, отже, до зростання цін;


Edmond Rostand: sa vie et son oeuvre » Українські реферати\nЕдмона Ростана життя і роботи.\nБіографія Едмона Ростана.\nнавчання Літературний Ростана.\nостанніх п'єс Ростана. Останній\nвиразний, що нагадує\nляльковий театр, петрушка\nблиск, малювання, султан\nстовбур дерева, тулуб\nнездатний, незграбний чоловік\nAves всіх без сумнівів бачили знаменитий фільм "Сірано де Бержерак". Якщо ні, то Aves багато пропустив. Чесно кажучи цей фільм випустили великий вплив на мене. Я не тільки користуються актори (Г. Депардьє та Анна Броше особливо), але я був більше, ніж шокований поезії. На мій превеликий жаль (і соромно) я поки не знаю генієм французького театру -- Едмона Ростана. Фільм "Я була така рада, що я перевірив кілька разів, і більше захоплювалися приголомшливою черви. Він штовхнув мене перечитувала кілька разів "Сірано де Бержерак". Ось чому Я пишу це на папері Ростана з деяким задоволенням, за благодать Я читав про це знову й знову, як я лінія пристрасно.\nЕдмона Ростана Народився в Марселі на 1 квітня 1868. Перший Едмон зробив свій дослідження у своєму рідному місті. Його батько відправив його до приватні установи, яка навчає основам сина Марсель буржуазії, але коли справа доходить до початку більш серйозністю, що до цих пір називають людства Пан Євген Ростана послав Сина Свого, щоб стежити, як зовнішній, високий клас школи Марселя. Це було в жовтні 1878, і це являє собою акт незалежність по відношенню до своїх Навколишнє середовище і діти зазвичай приписують релігійні інститути.\nвізитом Школа повинна Ростана Moustie вулиці, а виходять далеко до погруддя Гомера, за його встановлення малим грецьким містом. Крім була вулиця Риму, прапорів Італії давні і сучасні, і площі Санкт-Ferreol з ринками квіти. Таким чином, його десяту його сімнадцятий Рік, Едмон Ростан s'imr


Українська промисловість продовжує падіння, – економіст | Ринки та компанії | OBOZREVATEL\nУкраїнська промисловість продовжує падіння, – економіст\nУкраїнська промисловість продовжує знижуватися. Про це свідчить показник -5,6% у червні 2020 року до червня 2019, а за перше півріччя падіння вже складає 8,3%.\nПричому найбільше у червні воно знизилося у таких областях: Луганській – -52,8, Дніпропетровській – -12,9, Вінницькій – -12,4, Івано-Франківській – -11,4, Черкаській – -11, повідомив у своєму Facebook економіст Володимир Компанієць.\nЗа його даними, найвищі темпи приросту промисловості в травні 2020 року (%) спостерігалися у таких регіонах:\nКіровоградська область – +11,3;\nХмельницька – +10,9;\nСумська – +8,9;\nРівненська – +7,3;\nЛьвівська – +2,1.\nЩо стосується півріччя, то за січень-травень 2020 року промисловість найбільше впала у таких областях (%):\nЧернівецька – -21,7;\nЛуганська – -19,7;\nЗакарпатська – -19,2;\nДніпропетровська – -17,6;\nТернопільська – -16,3.\nВодночас у зазначений період найбільші темпи приросту промисловості спостерігалися у (%):\nХерсонська – +4,9;\nКіровоградська – +3,9;\nЛьвівська – +3,1;\nПолтавська – -0,2;\nОдеська – -1.\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, раніше Компанієць повідомив, що за результатами 2019 року Україна є найбіднішою країною Європи. Він відзначив, що наша країна показала найгірший результат за трьома показниками.


April 22nd, 2007 - І ти, Брут? — LiveJournal\nApril 22nd, 2007, 12:01 pm\nДе ростуть зрадники?\nЦікаво, і як це Нашій Україні та БЮТ вдається знаходити таку кількість зрадників, щоб ними укомлектовувати свої списки?\nApril 22nd, 2007, 02:55 pm\nЗнаменита івано-франківська вулиця Миколи Яновича Азарова.\nApril 22nd, 2007, 09:33 pm\nВиробництво: Росія, 2007 рік\nУ ролях: Крістіна Орбакайте, Гоша Куценко, Євген Стичкін, Михайло Козаков, Андрій Ургант, Валдіс Пельш, Андрій Краско\nБюджет: 3 млн. $\nЗбори: 11,4 млн. $\nПрем’єра: 6 березня 2007 року\nПодружнє життя Марини і Андрія Голубєвих дало тріщину. Для того, щоб показати, як жилося без тріщини, пару перших кадрів показують наших героїв під час весілля. А з тріщиною буквально в наступному кадрі героям погано.\nАндрій (Гоша Куценко) десь уночі з’являється вдома навіть і не так щоби напідпитку, але все-рівно пізно. Ображена дружина (Крістіна Орбакайте) самотньо плаче на кухні і влаштовує Андрію не так щоби скандал, але звичайну істерику на тему скільки це може тривати і я так більше не можу.\nНа щастя героїв, саме в цю секунду їх чергової чвари на екрані телевізора передбачливий лікар Коган (Михайло Козаков) рекламує свої унікальні методи повернення сімейної гармонії. Спостережливий Андрій негайно хапається за цю ідею і вже наперед плаксивим голосом пропонує Марині останній шанс.( Collapse )


Укладання каменю - не дуже складний процес. Вона відбувається в кілька етапів з дотриманням певної технології підготовчих робіт і безпосередньо самої укладки.\nПідставу для неї слід ретельно і якісно підготувати. Його поверхня повинна бути:\nабсолютно рівною - для виявлення нерівностей використовують рівень, у разі необхідності їх вирівнюють шпаклівкою на цементній основі;\nтвердою, міцною, не повинна кришитися або відшаровуватися - перевіряється за допомогою будь-якого твердого гострого предмета: їм проводять дві лінії, що перетинаються, і досліджують поверхню в точці перетину, в ній може виявитися можливе відшаровування;\nбез тріщин і будь-яких забруднень;\nмати високу адгезію, тобто добре зчеплятися з поверхнею.\nУкладання каменю проводиться на вертикальні, горизонтальні або похилі поверхні. Тип кріплення залежить від товщини плит і умовно ділиться на три категорії:\n1-1,5 см - для оздоблення стін;\n1,5-2 см - для облицювання підлоги;\n2-5 см - в якості підлогового покриття.\nБув час, коли переважно використовувалася технологія втоплювання каменю прямо в розчин - суміш гашеної вапна з піском з портландцементом. Ця методика не допускає ні утворення пустот під каменем, ні плівки на розчині. Єдине - необхідно видаляти виступаючу суміш по краях і традиційно затирати шви.\nАле з часом з 'явилися відмінні за якістю клеєві матеріали на основі смол, які стали користуватися все більшою популярністю. Як відомо, укладання мармуру вимагає особливого вибору фіксуючого розчину, оскільки через його пористість на поверхні можуть з 'явитися неестетичні плями. Так от, клеєві матеріали нового покоління дозволяють виключити появу плям, потіків, зміну кольору. Багато з них мають у своєму складі герметики, що, безсумнівно, позитивно позначається на загальній якості укладання.\nТим не менш, у разі, коли укладання каменю проводиться на пористе підґрунтя (гіпс, клітинистий бетон), рекомендується його поверхню залити шаром грунтівки, що самонівелюється.\nКлеєвий розчин здебільшого наноситься тільки на основу спеціальним шпателем, зубчастим. Причому наносити його одночасно на великі ділянки не рекомендується. Наносять розчин, у міру необхідності, на невеликі за площею поверхні для монтажу конкретної кам 'яної плитки. Наприклад, укладання граніту проводиться на поверхню, площа якої не перевищує один квадратний метр. Ця умова пов 'язана з тим, що на довго лежачому клеєвому розчині утворюється плівка, що істотно погіршує його якості. Це настільки серйозний недолік, що якщо, незважаючи на всі обережності, плівка все ж утворилася, розчин повністю видаляють і наносять новий.\nУ разі застосування деяких клеєвих розчинів, враховуючи технологічні умови їх використання, змащується тильна сторона кам 'яної плити. Таким чином, автоматично відпадає необхідність перевірки якості примикання клею до самого каменю, для чого треба було б піднімати покладені вже кам 'яні плити.\nШви від залишків клею легко очищаються змоченою губкою (після остаточного затвердження, звичайно) і зачіпаються силіконовим еластичним герметиком.\nКам 'яну плитку можна укласти на стіни двома способами:\nПлити монтують на поверхню, заздалегідь підготовлену із застосуванням закріп, а порожнечі між ними і стіною заповнюють засипкою або спеціальним розчином.\nУкладання каменю проводиться поштучно, при цьому його одночасно закріплюють за допомогою закріп або нержавіючого дроту.\nВажливо не забувати, що перед початком робіт з укладання кам 'яних плит слід зробити попередній пробний розрахунок необхідної їх кількості і підігнати їх під всі кути.


Лавочка - рекламочка | Рекламно-виробнича агенція MRGroup\nБігборди, реклама на телебаченні, радіо, друкована реклама – так давно присутні у нашому житті, що стала невід’ємною її частиною. Темп сучасного життя і висока планка стандартів споживача, якого в наші дні важко чимось здивувати, змушують рекламників шукати все нові підходи до свого ремесла. У тому числі і нові нестандартні, незвичні носії і місця розміщення реклами.\nПорівняно недавно на ринку зовнішньої реклами з’явився такий носій як лавочки. Ні, лавочки звичайно ж існували з незапам’ятних часів, але використовувати їх в якості рекламоносія стали не так давно.\nОскільки лавки ставлять як правило в людних і прохідних місцях, таких як історичний, діловий центр міста, сквери і парки, території навчальних закладів, вокзали, аеропорт, станції метро, всередині бізнес-центрів – реклама розміщена на них дає дуже великий відгук.\nЗадоволений клієнт Арт студія “Пятерня”\nМожна розміщувати рекламу на існуючих лавочках, але можна і ставити нові лавочки в тих місцях, де ви хотіли б їх бачити. У будь-якому випадку необхідно узгодити це з місцевими органами влади. Оскільки такі «багатофункціональні» лавочки йдуть на користь благоустрою «батьки міста», як правило, йдуть назустріч. Винятки становлять історичні місця, в які з будь-якої точки зору неможливо «вписати рекламу».\nВи можете поставити таку лавочку біля власної перукарні або магазину, здобуваючи з неї подвійну вигоду. А якщо у Ваші плани не входить мати свою власну лавочку, але ви хотіли б розмістити на такому носії свою рекламу – до ваших послуг наше рекламне агентство “МР Груп”. Наприклад, наш партнер в м. Луцьк «Лавочка-рекламочка», який має патент на такий вид реклами, пропонує розміщувати вашу рекламу на своїх лавочках.\nА ось приклад успішного використання лавочок як рекламоносія – співробітники рекламного агентства DDB Auckland з Нової Зеландії запропонували вбудувати в сидіння спеціальні форми-відбитки. Посидівши на такий лавочці, людина в шортах або спідниці встає з віддрукованим на ногах рекламним текстом, який пропонує купувати короткі спідниці та шорти в магазинах мережі Superette.\nЗа словами співробітників агентства, ефект від такої незвичайної реклами на лавках був просто приголомшливий – протягом короткого проміжку часу було створено тисячі рекламних оголошень, які поширювалися абсолютно безкоштовно. Більш того, таку рекламу неможливо було не помітити! Незвичайність тільки підсилювала її ефективність. Крім того, співробітники рекламного агентства DDB Auckland отримали величезний медіа-ефект від своєї незвичайної рекламної кампанії – про неї писали багато ЗМІ світу.\nОсь так людська фантазія, нестаднартне мислення, сміливі рішення і зовсім звична лавочка перетворилася на ефективну зброю реклами.\nThis entry was posted in Статті про рекламу and tagged лавочка, реклама на лавках, реклама на лавочках. Bookmark the permalink.\n← Флаєр – замовити і перемогти!


Що в обліку з ПДВ і податку на прибуток при безкоштовній роздачі товарів - Я – Бухгалтер\nГоловна сторінка » Статті » Що в обліку з ПДВ і податку на прибуток при безкоштовній роздачі товарів\nНаше підприємство планує взяти участь у тематичному фестивалі, де рекламуватиме власну продукцію. Прийнято рішення про безкоштовну роздачу зразків товарів і канцтоварів із логотипом підприємства. Які податкові наслідки таких операцій у частині ПДВ і податку на прибуток?\nВІДПОВІДЬ: Вартість товарів, які безоплатно роздаються в рекламних цілях, слід включати до складу витрат на збут на рахунок 93. Своєю чергою, у податково-прибутковому обліку не буде жодних коригувань. А ось для цілей ПДВ-обліку така операція слугуватиме об’єктом обкладення ПДВ, хоча тут є певні нюанси…\nУ бухобліку вартість канцтоварів і зразків товарів для рекламних цілей списують до витрат на збут — Дт 93 Кт 20, 26, 28 (п. 19 П(С)БО 16 «Витрати»). Як результат — вартість рекламної продукції буде враховано до витрат на збут, а ті, своєю чергою, формуватимуть фінрезультат до оподаткування (Дт 79 Кт 93).\nДля того аби підприємство мало можливість відобразити в бухобліку й водночас у податковому обліку витрати, пов’язані з рекламою, їх слід документально підтвердити.\nУ такому випадку для підтвердження проведення рекламного заходу та використання при цьому канцтоварів і товарів підприємства варто оформити:\nнаказ керівника про проведення рекламного заходу. У наказі слід зазначити дату, місце та мету їх проведення, строки й коло осіб, відповідальних за організацію та виконання підготовчих робіт, а також треба обов’язково вказати, що такий захід провадиться винятково з рекламною метою. Якщо під час рекламних заходів планується безкоштовне передання товарів, то в наказі зазначаються кількість кожного найменування товару й інша інформація, яка б також свідчила про рекламний характер діяльності;\nплан (програму) підготовки та проведення рекламного заходу. Цей документ є вагомим доказом рекламного, передпродажного заходу. У документі наводять календарний план дій із проведення рекламного заходу із зазначенням строків і відповідальних осіб;\nЩо в обліку з ПДВ і податку на прибуток при безкоштовній роздачі товарів обновлено: Грудень 14, 2018 автором: admin\nadmin 13.12.2018 14.12.2018 Статті\n← Як відобразити в обліку витрати на фасування товару\nКалендарна норма робочого часу →