Діти на весільному торжестві: як залучити до участі, чим зайняти - WE\nдодому Цікаве та Корисне Діти на весільному торжестві: як залучити до участі, чим зайняти\nЛітні весільні церемонії – найяскравіші і незабутні, адже це пора року створює приголомшливі декорації для фотосесій і дозволяє придумати будь-який сценарій для проведення торжества. При складанні плану найважливішої події в житті батьків постає питання: чим зайняти дітей під час проведення заходу і чи можливо залучити їх до участі в ньому?\nНаша відповідь: однозначно, так! При правильній підготовці діти можуть стати не тільки учасниками зворушливих фотосесій, але й повноцінними героями весільного сценарію. Вони впораються з багатьма відповідальними дорученнями. А цікаві розваги, придумані спеціально для маленьких учасників банкету, допоможуть їм весело провести час і не занудьгувати, а батькам – насолодитися святом.\nЩо необхідно врахувати при плануванні урочистості за участю дітей\nЗвичайно, юні помічники не витримають багатогодинних фотосесій і довгого бенкету, тому вам необхідно заздалегідь подбати про їх дозвілля. До того ж, якщо ваш захід проходить в певному стилі, то необхідно дотримуватися його у всьому, в тому числі і дитячих нарядах.\nОтже, що необхідно підготувати:\nКостюми, плаття і аксесуари в стилістиці весілля, Пам’ятайте, що наряд повинен бути не тільки красивим, але і зручним.\nДитяче меню. Заздалегідь обговоріть, що можна і що не можна маленьким гостям, з їх батьками.\nОригінальні конкурси для дітей з дитячими питаннями.\nПодарунки і призи за перемогу та участь.\nДитячі меблі зі столиками і стільцями.\nЗона для ігор, можливо, на підлозі або траві, але тільки щоб діти не забруднилися,\nРозваги: мильні бульбашки, крейду, стрічки, конфетті, прапорці, кульки, книжки з наклейками, розмальовки.\nАніматор, який буде не тільки розважати, але й наглядати за дітьми, тому що ведучий весілля навряд чи впорається з цим обов’язком,\nКрім цього, потрібно підготувати дітей до важливого заходу та участі в ньому. Розкажіть їм про традиції сім’ї, про важливість самої церемонії, поясніть, що таке весільні кільця і для чого потрібен букет нареченій, покажіть фотографії або відео весіль з участю дітей. Такий наочний приклад швидше і краще слів пояснить дитині його роль у торжестві і допоможе зосередитися і відчути себе учасником майбутніх подій. Можливо, діти захочуть самі вибрати і розподілити ролі для себе і своїх друзів.\nЗвичайно, важливо враховувати вік дітей. Малюків може налякати велике скупчення гостей і пильну увагу. Але якщо ваша дитина артистичний і вільно тримається на публіці, сміливо довіряйте йому участь у привітаннях та інші важливі обов’язки, незважаючи на вік.\nЯкі обов’язки можна довірити дівчаткам\nНести кошики з пелюстками;\nроздавати квіти біля входу всім гостям;\nпосипати дорогу пелюстками квітів перед нареченою і нареченим;\nйти з букетиками разом з молодятами;\nпускати мильні бульбашки на фотосесії;\nдзвонити у дзвоник, попереджаючи про початок церемонії або появі нареченого та нареченої;\nучасть у музичних конкурсах на викуп і банкеті.\nЯкі обов’язки підійдуть хлопчикам\nСупроводжувати наречену на виїзної церемонії та передати її в руки нареченого;\nнести шлейф сукні нареченої;\nпіднести кільця молодим;\nхлопчаки можуть організувати перешкода на шляху жениха і вимагати виконання завдання або символічну плату і частування;\nучасть у фотосесії в різноманітних ролях;\nучасть у конкурсах, де потрібно проявити якості справжнього джентльмена або силу;\nдопомагати роздавати тістечка та солодощі під час фуршету;\nстворити справжню барабанну дріб у цікавих конкурсах;\nроздавати призи за участь у конкурсах.\nНезалежно від віку, діти з радістю беруть участь у танцювальних конкурсах і дискотеці. Аніматор може дати творче завдання для всіх гостей – наприклад, створити незвичайний і зворушливий подарунок для молодих. На величезному аркуші або ватмані паперу юні гості малюють, а дорослі пишуть поздоровлення і побажання. Цей плакат буде радувати сімейну пару довгі роки і нагадувати про щасливу подію.\nЩо взяти з собою, якщо ви йдете на весілля з дітьми\nЦі речі вам обов’язково знадобляться:\nвода, сік або дитяча суміш,\nлегкий перекус у вигляді печива або снеків,\nулюблені невеликі іграшки,\nкнижки або розмальовки з олівцями,\nзапасний одяг і взуття.\nГоловне, пам’ятайте, що для дітей участь у такому серйозному заході повинно залишатися цікавою грою, тому що малюки не люблять виконувати чіткі інструкції і накази. Тому будьте готові до імпровізації!\nпопередня статтяСмачно в будь-який час року: Євгенія Добровольська поділилася рецептом капустяної шарлотки\nнаступна статтяКраще, ніж тоді: співачка Наталі показала себе 20 років тому\nЗміст:Причини появи розтяжокВидалення розтяжок в домашніх умовахЛікувальна суміш ефірних масел Кавовий скрабФізичні вправи в боротьбі зі стриямиСамостійний масаж проти розтяжокОбгортання для тіла від стрийВидалення лазером і інші апаратні методиМетоди профілактикиКрасива зовнішність складається з декількох складових, одна з яких - гладка, пружна шкіра.


Прийом заявок — Національний центр Олександра Довженка\nваш короткометражний документальний або анімаційний проект знаходиться на етапі виробництва;\nви хотіли б працювати з британським композитором над створенням саундтреку;\nваш анімаційний або документальний фільм має хронометраж від 10 до 20 хвилин;\nви зацікавлені в міжнародній співпраці та розширенні мережі контактів.\nМи підтримаємо два проекти, по одному з категорій документального та анімаційного кіно. Наша мета – показати обидва готові фільми з новими саундреками та відповідних фестивалях у 2021 році.


Заміна підлогових лаг, нижнього вінця і закладного брусу, ремонт приватного брусованого будинку — Укрбіо\nГниль в конструкції не завжди видно. При перевірці шилом з боку підвалу деревини закладних брусів вона сприймалася як тверде дерево. Можливо, тільки частину зовнішньої обшивки, що контактує з цоколем, і було пошкоджено. Я сподівався, що простий фартух з листової пали, встановлений над бетонним цоколем і вставлений під перший ряд дошок обшивки, – це все, що потрібно, щоб уникнути небезпеки.\nПошук пошкоджених місць\nМи зняли перший ряд дошок обшивки. Вони кришилися через наноси сміття, які виявилися за ними. Тоді зняли другий ряд, а потім ще один. Циркулярною пилкою з твердосплавним диском довелося поздовжньо пропиляти шість рядів і зняти всю обшивку під вікном. Гниль з закладного брусу поширилася вгору по стійках стін до повністю ураженої балки під вікном. Гниль проникла також через торці в підлогові лаги, які спиралися на заставні бруси.\nЦілком очевидно, що гниття та його наслідків можна було уникнути, якби при заливці цоколя на нього встановили козирок або простий фартух. Старий будівельний картон просочився водою і утримував її біля обшивки. Хоча обшивка і була виконана зі стійкого до гнилі червоного кедру, видаленню вологи з неї перешкоджав шар фарби. Гниль поширилася всередину спочатку через дошки обшивки, а потім – по каркасу. Через те, що заставні бруси спираються на сиру кам'яну кладку, вони постраждали найбільше.\nПісля виявлення гнилих місць треба визначити, як під час їх ремонту підтримати конструкцію. Найчастіше я міняв гнилі заставні бруси в будинках з дерев'яним каркасом. Основна особливість такого каркасу з точки зору конструкції – зосереджені навантаження. Вилучення частини закладного бруса між стійками – не дуже важка робота, тому що навантаження на цю частину мале або навіть відсутнє. Але там, де закладений брус підтримує стійку, є зосереджене навантаження і стійка повинна бути вивішена до вилучення закладеного брусу.\nСитуація зі зрубом з колод набагато легша. Тут навантаження розподіляється по всій довжині закладної колоди. І хоча вона і є єдиною опорою, без особливих проблем можна витягати великі секції опорної колоди і частини сполученої з нею конструкції. Обшивка, її каркас та внутрішня обробка допомагають розподілити навантаження та підтримують самі себе, поки деяка частина стіни не спирається на фундамент. Суміжні частини стіни часто підтримуються кутами будівлі, незважаючи на те, що закладна колода з-під кута видалена. Звичайно, на помилках вчаться. Але тріщини на зовнішній обробці або тріснуте скло у вікні – не дуже хороший спосіб навчання.\nБудинок, який ми ремонтували, не був звичайним. Ймовірно, заставні балки перетином 200x200 мм, витесані вручну, були використані від старої споруди. Вони підтримували нерівні стійки перетином 50x100 мм, які були закріплені на балках великими цвяхами, забитими під кутом. Підлогові лаги були укладені перпендикулярно стіні і також спиралися на заставній брус.\nМи втягнули технологічний брус 200x200x5000 мм в підвал через віконний проріз та підвісили його на канатах під підлогові лаги. При такому кріпленні деталі конструкції не впадуть на голову при установці стійок та домкратів. Технологічний брус підвісили на такій відстані від закладеного бруса, щоб можна було працювати з ним з внутрішньої сторони. Для вивішування підлоги під тимчасову балку були заведені стійки перетином 100x100 мм, встановлені на механічні домкрати.\nЗбираємо нову конструкцію\nКоли підлогу було вивішено, закладений брус до перестановки домкратів та стійок можна було витягти шматками по 3,6 м (половина довжини стіни). Розпиляли закладений брус ножівкою й обрізки витягли фомкою. Цвяхи, що кріплять стійки до заставного брусу, проржавіли. Щоб не розщепити підлогові балки, які здебільшого були неушкоджені й прибиті 200-мм скобами, перерізали цвяхи ножівкою по металу.\nСкладений без розчину фундамент з каменю був нерівним, брудним та завалений уламками каменів. Верхню площину фундаменту заляпали водою та зачистили металевою щіткою. Потім поклали на фундамент горизонтальну постіль з будівельного розчину. У підкладні дошки перетином 50x250 мм забили 150-мм оцинковані цвяхи та поклали їх так, щоб цвяхи увійшли до ще вологого розчину. Розчин застиг на наступний день, і ми продовжили роботу.\nЩоб нова дошка окантовки була урівень з зовнішньої гранню нової заставної балки, трохи обпиляли торці підлогових лаг. Ремонтний брус складений з двох дошок. Дошка перетином 100х150 мм, поставлена на ребро, підтримує балки замість знятого закладного брусу, а на зовнішню дошку перетином 50x100 мм спираються про-ставки такого ж перетину, що служать основою для дошки окантовки.\nПісля установки лаг відпиляли підгнилі частини стійок і під стійки вклали пару дошок в якості основи. Для додаткового захисту від гниття всі незахищені поверхні існуючого каркасу покрили антисептиком. Порожнини між стійками заповнили матами теплоізоляції з склотканини.\nПрокладка, обшивка, фартух та обробка\nВзагалі, нові 25-мм дошки обшивки повинні укладатися врівень зі старими. Але стара обшивка мінлива за товщиною, та й новий закладений брус ліг не по схилу відносно старої нерівної стіни. У результаті, щоб нові дошки обшивки збіглися зі старими, положення нових довелося виставляти регулювальними прокладками товщиною 20 мм. Для пароіеоляціі обшивки ми використовували пергамін.\nЩоб вода не проникала під зовнішню обшивку, встановили фартух зі свинцю шириною 200 мм. Свинець ідеально підходить для цієї мети, оскільки він щільно прилягає до всіх нерівностей бетону і добре гнеться без розривів та тріщин. Він служить довше, ніж оцинкована сталь або алюміній, і дешевше міді. Але свинець необхідно фарбувати. Для цього ми скористалися грунтом для металу та емаллю. Фартух до бетону прикріпили на акриловому сополімері. Це чудовий клей для з'єднань будь-яких матеріалів, оскільки він не втрачає пластичності в широкому діапазоні температур і володіє чудовою адгезією. На заключному етапі до кріплення нової обшивки зашпаклювали отвори від цвяхів в старій обшивці латексним герметиком.\nРемонт та заміна закладних балок – дуже своєрідна процедура. Імпровізація та попередній досвід допоможуть у виборі найкращої технології. Не пошкодуйте часу, щоб наочно уявити собі розподіл навантажень і те, як кожна деталь її сприймає: вам стане зрозуміло, де і коли необхідно допоміжне кріплення.


Результати Суперліги Парі-Матч 19.01.2019 - баскетбол\n"Дніпро" здолав "Миколаїв": результати Суперліги Парі-Матч 19 січня\n19 січня 2019, 14:46 2.6тЧитати матеріал російською\nУ непростому поєдинку Суперліги Парі-Матч "Дніпро" обіграв "Миколаїв". Поєдинок в ФСК "Олімп" завершився з рахунком 73:80.\nДніпряни на класі з перших хвилин заволоділи ініціативою на майданчику і дуже швидко вийшли вперед. До кінця першої чверті підопічні Дениса Журавльова зробили різницю в рахунку двозначною, залишаючи супернику статус аутсайдера.\nУ другій десятихвилинці гості продовжували куражитись, проте "корабелам" вдався приголомшливий ривок 0:7, який повернув їх у гонку за лідерство. Але "Дніпро" дуже швидко зібрався і знову відірвався від суперника. У підсумку на велику перерву гості закінчили з перевагою в 9 очок.\nПриголомшливий старт другої половини матчу дозволив "Миколаєву" нівелювати перевагу дніпрян і наблизитися до опонента на відстань однієї атаки. Господарі знову включилися в боротьбу, повернувши інтригу в протистояння. Але фантастичні заключні хвилини третьої чверті дозволили "Дніпру" знову зробити свою перевагу більш комфортною.\nКінцівка зустрічі вийшла дуже напруженою. "Миколаїв" шукав можливості для того, щоб наблизитися до гостей, проте "Дніпро" не дозволив суперникові відібрати перемогу.\n"Миколаїв" - "Дніпро" - 80:73 (15:24 17:17, 18:19, 23:20)\n"Миколаїв": Зотов (11), Попов (15), Омоера (9+9 підбирань +4 передачі +3 перехоплення), Онуфрієв (7+7 підбирань), Давидюк (9+2 блок-шоти) - старт; Хохоник (7), Мусієнко (5), Тонченко, Приймак (4), Адедіран (6), Жуковський\n"Дніпро": Мішула (25+4 передачі), Закурдаев (10), Ревзін (8+7 підбирань), Сизов (5+3 перехоплення), Тимофієнко (12+12 підбирань +5 передач +3 перехоплення) - старт; Шундель (7), Кожем'якін (4), Натяжко (3), Глєбов (6+4 передачі)\nУ паралельному матчі "Запоріжжя" вибороло перемогу над "Політехніком" з рахунком 84:81. Харків'яни дали бій одному з лідерів чемпіонату, однак не зуміли здолати суперника.\nЗапорожці були рішуче налаштовані на бій і з перших хвилин включилися в гру. Але харків'яни не відпускали суперника далеко, постійно тримаючи руку на пульсі. В кінцівці першої чверті прекрасні дії у щита суперника дозволили "Політехніку" наздогнати і обігнати господарів, а в другій десятихвилинці гості з Харкова продовжували домінувати на майданчику. Однак націленому на перемогу "Запоріжжю" такий результат подій був не до душі. До великої перерви господарі відіграли різницю в рахунку і навіть зуміли випередити суперника на один бал.\nНа початку другої половини зустрічі запорожці продовжували контролювати гру, та втрата концентрації перед заключною десятихвилинкою коштувала їм насилу здобутої переваги.\nРозв'язка поєдинку вийшла дуже насиченою. Команди тримали вболівальників у напрузі, по черзі виходячи вперед. Однак "Запоріжжя" завдяки приголомшливому ривка 13:3 забезпечило собі двозначну перевагу в поєдинку. І, незважаючи на те, що "Політехніку" майже вдалося зрівняти рахунок, господарі не дозволили відібрати у них перемогу.\nБК "Запоріжжя" - "Політехнік" 84:81 (18:20, 17:14, 24:24, 25:23)\nБК "Запоріжжя": Холтон (11), Кондраков (7+4 втрати), Мироненко (5), Хілл (13+9 підбирань), Преслі (7+8 підбирань +2 блок-шоти) - старт; Трент (30+7 підбирань +8 передач +5 втрат), Шевченко (7), Буц (4), Овдєєнко, Титов.\n"Політехнік": Девіс (15+7 передач), Козлов (11+5 передач), Чугунов (7), Рочняк (7+4 перехоплення), Грем (29+16 підбирань +4 передачі +4 втрати) - старт; Завадський (6), Кузнецов (4+6 підбирань), Колотилов (2).\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, "Київ-Баскет" обіграв "Одесу" на виїзді в Суперліги Парі-Матч. Команди видали приголомшливий поєдинок, тримаючи в напрузі до фінальної сирени.\nБК ДніпроМБК Миколаїв


Wyższa Szkoła Biznesu - National-Louis University запрошує пройти науково-педагогічне стажування за програмою «Організація навчального процесу, програми підготовки, інноваційні технології та наукова робота в Wyższa Szkoła Biznesu - National-Louis University» (108 годин) 12-30 листопада 2018 р. м. Новий Сонч, Польща\n30 листопада. Завершення роботи конференції. Виїзд учасників.\nВартість участі у конференції складає 60 євро, або 250 польських злотих. Дедлайн сплати участі у конференції – 1 листопада 2018р. Учасники організованого трансферу з України мають можливість сплатити участь у конференції по приїзду в університет. Для студентів (бакалавріат та магістратура) участь у конференції – безкоштовно!\nbwzNщ’Л@т_»wsb-nlu.edu.pl до 10 жовтня 2018 р.! Тема листа: Конференція-листопад Польща Прізвище та Ім’я учасника\nБільше інформації можете дізнатися тут\nВаші зауваження, запитання та пропозиції:webmasterNщ’Л@т_»chnu.edu.ua


Тюльпан Кенді Принц (67746): купити цибулини поштою в Україні | інтернет-магазин Дім і Сад\nТюльпан Кенді Принц (Tulips Candy Prince) – ніжний представник класу Тріумф. У нього великі бокали довжиною понад 10 см, а пелюстки зафарбовані у неймовірний тон рожевої перлини. Висота квітконосів 35-45 см, розпускаються тюльпани у другій половині весни. Рослини можна висаджувати поряд з білими нарцисами, а також тюльпанами блакитного, бузкового, білого або фіолетового кольору. Їх також використовують для вигонки на зрізку.\nКультура зовсім непримхлива – вона стійка до типових захворювань, добре зимує в кліматі України, із року в рік зберігає сортові якості. Для того, щоб цвітіння було більш пишним, розміщуйте тюльпани на сонці або у напівтіні. Слідкуйте, щоб біля коріння не накопичувалася зайва волога. Цибулинні також не люблять свіжої органіки, а підживити їх можна мінеральними добривами – на початку вегетаційного періоду азотними, а наприкінці – фосфорно-калійними.\nПЕРЕВАГИ ПОКУПКИ ЦИБУЛИН ТЮЛЬПАНУ КЕНДІ ПРИНЦ У МАГАЗИНІ «ДІМ І САД»\nСмачний колір цукерки.\nПосадковий матеріал преміум-класу за доступними цінами.\nВідправка товарів відбувається за 24 години.


Non-discrimination principle in public procurement - law firm Asters\nNon-discrimination principle in public procurement\nHome page / Newsroom / Publications / Non-discrimination principle in public procurement\n26 December 2017 Reading time: 6 min\nAuthor: Maksym Tereshchuk\nSource: Yurydychna Gazeta. – #52. – 26 December 2017\nЧи діє він для іноземних учасників?\nЗакон України «Про публічні закупівлі» передбачає участь іноземних учасників у процедурах закупівель нарівні з вітчизняними, але скористатися таким правом досить нелегко. Іноземці зіштовхуються з численними недоліками українського законодавства та неготовністю замовників співпрацювати із закордонними постачальниками. Нещодавні законодавчі ініціативи обіцяють ще більше ускладнити доступ нерезидентів до держзакупівель.\nЗаконопроектом №7206 під назвою «Купуй українське, плати українцям» пропонується встановлювати частку «місцевої складової» у предметі закупівлі та знижувати шанси учасника на перемогу у разі її відсутності. Прихильники законопроекту посилаються на те, що публічні закупівлі будуть «працювати на українців», а його противники б'ють на сполох через порушення зобов'язань, взятих Україною за міжнародними договорами, та потенційні збитки для економіки. При цьому, за даними Мінекономрозвитку, понад 99% учасників публічних закупівель є українськими суб'єктами господарювання, і всього 1% - іноземними. Причини такої статистики, ймовірно, лежать у нинішніх «правилах гри».\nЯк правило, українські публічні закупівлі зустрічають закордонних гостей доволі неохоче. Переважна більшість оголошень публікуються українською мовою, адже згідно з ст. 10 профільного закону переклад на англійську мову вимагається лише у разі закупівлі товарів і послуг вартістю понад 133 тис. євро або робіт вартістю понад 5150 тис. євро. За таких обставин варто розраховувати лише на участь великих гравців. Закордонний малий та середній бізнес, який міг би запропонувати більш конкурентні ціни, просто не знає про потреби українських замовників.\nДо того ж навіть у разі проведення закупівлі, яка перевищує вказані цінові показники, англомовний переклад надається лише щодо оголошення, а тендерна документація та проект договору про закупівлю, які містять основні комерційні умови постачання, не перекладаються. Для потенційного учасника-нерезидента це означає додаткові витрати часу та коштів на переклад без впевненості у комерційній привабливості транзакції. Зрештою, умови проекту договору часто не лише не відповідають Положенню про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), затвердженому наказом Мінекономіки №201 від 06.09.2001 р., але й не враховують можливості розрахунків іноземною валютою, що призводить до негативних наслідків, описаних нижче.\nУчасть у закупівлі для учасника з-за кордону також буде складнішою, ніж для українського претендента. Обираючи торговельний майданчик для подачі документів тендерної пропозиції, доведеться зіштовхнутися з тим, що не всі з них забезпечують технічну можливість реєстрації іноземних учасників. Також навіть після подачі документів для нерезидента існуватиме ризик дискваліфікації замовником з технічних підстав.\nЗакон України «Про публічні закупівлі» передбачає, що при використанні електронної системи закупівель документи створюються та подаються з урахуванням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Водночас законом не визначено, яких саме вимог потрібно дотримуватися, а також чи є обов'язковим накладення електронного цифрового підпису на документи. На практиці учасникам доводиться або переконувати замовників, що нормативно-правове регулювання отримання електронного цифрового підпису нерезидентами наразі відсутнє, або йти за захистом до Антимонопольного комітету України. Залишається лише сподіватися, що така ситуація зміниться з набуттям чинності Законом України «Про електронні довірчі послуги».\nПерше, на що звертає увагу потенційний учасник, визначившись із предметом закупівлі, є його очікувана вартість. Сьогодні всі ціни в системі закупівель наведені в національній валюті України. Замовники зазвичай також хочуть бачити пропозиції учасників виключно у гривні. Профільний закон та При-мірна тендерна документація, затверджена наказом Мінекономрозвитку №680 від 13.04.2016 р., надають замовникам право передбачити подання тендерних пропозицій в іноземній валюті, але не зобов'язують їх це робити. Як наслідок, не всі охоче користуються таким правом, доказом чого є велика кількість питань до замовників та скарг до Антимонопольного комітету України щодо валюти пропозицій.\nОрган оскарження у своїх рішеннях №709-р/пк-пз від 17.02.2017 р. та №1804-р/пк-пз від 05.04.2017 р. не знайшов порушення у таких діях замовників, посилаючись на недоведеність неможливості виконання вимоги щодо подання пропозиції у гривні. Проте така ж валюта має бути використана при укладенні договору про закупівлю, адже його умови, з огляду на ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», не можуть відрізнятися від змісту тендерної пропозиції переможця. Для відкриття гривневого рахунку нерезиденту доведеться зареєструвати в Україні представництво та залежати від курсових коливань і жорстких валютних обмежень Національного банку України. За таких обставин учасник буде змушений або збільшити ціну пропозиції, або взагалі відмовитися від участі в закупівлі. В обох випадках програє не лише конкуренція, але й замовник, який міг би зекономити бюджетні кошти.\nЩе одним важливим нюансом для учасників держзакупівель є забезпечення тендерної пропозиції. Останнє вимагається замовниками у формі банківської гарантії для убезпечення від можливих зловживань недобросовісними учасниками. Проте на практиці ця вимога може ускладнити участь нерезидентів у процедурі закупівлі. Відповідно до банківського законодавства, видача такої гарантії є кредитною операцією, що вимагає встановлення розміру кредитного ризику. Якщо заявником виступає нерезидент, банк з великою ймовірністю вимагатиме надання покриття гарантії, що збільшить витрати на участь у закупівлі та може призвести до недотримання строків подання тендерної пропозиції.\nАнтимонопольний комітет України у своєму рішенні №917-р/пк-пз від 28.02.2017 р. висловив позицію, згідно з якою вимога замовника стосовно оформлення банківської гарантії не є дискримінаційною щодо нерезидентів. Все ж, виконання такої вимоги (зокрема, із застосуванням механізму контргарантії іноземного банку) призведе до додаткових витрат, що може позначитися на ціні, запропонованій учасником.\nНасамкінець, слід не забувати про необхідність сплати учасниками-нерезидентами податків та зборів, встановлених українським податковим та митним законодавством. Нерідко замовники вимагають від учасників максимальної відповідальності за поставку товару та сплату будь-яких платежів при його імпорті в Україну. Термін Інкотермс 2010, який при цьому використовується, а саме DDP (Поставка зі сплатою мита), застосувати в Україні достатньо складно. Митне законодавство вимагає, щоб декларантом імпортованого товару був саме резидент-отримувач. Відповідно, нерезидент не має можливості\nсамостійно сплатити встановлені законом платежі та податок на додану вартість.\nПозиція Антимонопольного комітету України з цього приводу викладена у рішенні №438-р/пк-пз від 19.08.2016 р., згідно з яким в аналогічній ситуації не було виявлено порушень. На думку органу оскарження, учасником не було доведено неможливість поставки на умовах\nDDP, зокрема, шляхом залучення митного брокера. Проте брокер у такому випадку має виступати імпортером-отримувачем, що призводить до необхідності формалізації його ролі у транзакції. Простішим вирішенням цієї проблеми було б зазначення у тендерній документації можливості поставки на умовах DAP (Поставка у місці призначення) для учасників-нерезидентів. Така умова забезпечила б рівність українських та іноземних учасників, проте може не сприйматися замовниками, адже веде до необхідності виконувати митні формальності власними силами.\nПідсумовуючи, варто зазначити, що необхідною умовою існування конкуренції та прозорості є рівність всіх учасників. В нинішніх умовах перешкоди для доступу іноземців до українських публічних закупівель існують навіть без інновацій, запропонованих законопроектом №7206 «Купуй українське, плати українцям». Учасники з-за кордону не мають можливості вільно ознайомлюватися із запитами українських замовників, а система закупівель може відбити комерційний інтерес потенційному учаснику вже на перших етапах знайомства. Більше того, на практиці, задекларований законодавством принцип недискримінації учасників піблічних закупівель зрідка втілюється в рішеннях органу оскарження на користь нерезидентів.\nЯкщо нерезидент все ж захоче спробувати свої сили, йому слід готуватися до розбіжностей між закупівельним, валютним і податковим законодавством. До того ж при імпорті товару в Україну виконання договору про закупівлю може бути під загрозою навіть на завершальному етапі. Тим, хто готовий до такого бігу з перешкодами, народні обранці підготували нове випробування у вигляді доведення «місцевої складової» у предметі закупівлі. Під питанням залишається лише бажання іноземного бізнесу боротися за контракти з українськими замовниками в умовах, коли їхні інтереси ігноруються.


Україна і Грузію визнали не готовими до вступу в НАТО » НАТО в Україні. Новини про НАТО в Україні\nУкраїна і Грузія поки не готові до вступу в НАТО. Про це на що проходить в Бухаресті саміті Північноатлантичного альянсу заявив генсек НАТО Яaп де Хооп Схеффер, повідомляє агентство France Presse. При цьому Схеффер підкреслив, що Україна і Грузія коли-небудь швидше за все стануть членами НАТО. Очікується, що до питання про надання цим країнам плану дій з членства в НАТО (ПДЧ) представники альянсу повернуться до грудня 2008 року.\nРаніше повідомлення про те, що в ході саміту НАТО, який проходить у Бухаресті з другого по четверте квітня, Грузії і Україні не дадуть ПДЧ, надходили з різних джерел. Спершу з подібним припущенням виступив офіційний представник Північноатлантичного альянсу Джеймс Аппатурай (James Appathurai). Потім рішення НАТО з питання Грузії і Україні оголосив постпред Росії при Північноатлантичному альянсі Дмитро Рогозін, який сказав, що офіційну заяву з цього приводу буде зроблено найближчим часом.\nВ якості головної причини для відмови в наданні ПДЧ Україні називається відсутність абсолютної підтримки вступу країни в НАТО більшістю населення. Грузії, у свою чергу, перед вступом до НАТО доведеться вирішити територіальні суперечки, зокрема, проблему з Абхазією і Південною Осетією. Саме з цих причин проти вступу Грузії і України в НАТО висловлювалися представники Франції та Німеччини.\nПрезидент США Джордж Буш, виступаючи в перший день бухарестського саміту, закликав учасників Північноатлантичного альянсу надати ПДЧ Грузії та України.\nВідзначимо, що в ході саміту ПДЧ були надані Албанії і Хорватії. Македонія, також бажає вступити в НАТО, повинна спершу врегулювати спір про назву країни з Грецією, відзначили представники Північноатлантичного альянсу.


Цілі і завдання, принципи і функції маркетингу готельних послуг - Маркетинг готельного підприємства - Підручники для студентів онлайн\nЦілі і завдання, принципи і функції маркетингу готельних послуг\nВиходячи з суспільної значущості маркетингу в діяльності готелів, основними цілями маркетингу є наступні:\n1) максимізація рівня споживання - готелі намагаються збільшити свої продажі, максимізувати прибуток за допомогою різних способів і методів, використовуючи рекламу, розробляючи стратегію зростання продажів, посилюючи мотивацію споживачів. Максимізація споживання в масштабі готельних галузей значно збільшує виробництво якісних і безпечних послуг, сприяє в регіоні підвищенню рівня зайнятості населення та його добробуту;\n2) максимізація споживчої задоволеності шляхом визначення і збільшенні зростання ступеня задоволеності споживачів послугами готелів;\n3) максимізація вибору споживачів , виходячи з пропозиції їм максимально можливого асортименту готельних послуг, підвищення їх якості та безпеки, забезпечення індивідуалізації обслуговування;\n4) максимізація якості життя не тільки за рахунок забезпечення кількості, якості, різноманітності та доступності готельних послуг за прийнятними цінами, але, перш за все, за рахунок якості та комфорту того середовища, в якій відбувається обслуговування.\nЗавдання готельного маркетингу.\n1) дослідження, аналіз, оцінка і прогнозування стану ринків;\n2) оцінка потреб реальних і потенційних споживачів, а також рівня їх задоволеності якістю і безпекою готельних послуг;\n3) вивчення стану та динаміки споживчого попиту на готельні послуги з метою використання отриманої інформації в процесі розробки і прийняття управлінських рішень, спрямованих на модернізацію діючих і розробку нових послуг, вдосконалення системи надання послуг, поліпшення кінцевих результатів діяльності готелю;\n4) формування асортиментної політики готелю, в рамках якої здійснюється регулярний аналіз структури асортименту готельних продуктів, спрямований на встановлення стадії життєвого циклу цих продуктів і їх ринкової позиції; вивчення показників збуту продуктів і займаної ними частки ринку, величини витрат на їх виробництво і просування, рівня рентабельності. В результаті встановлюється кращий асортимент продуктів готелю, який забезпечує економічну ефективність і конкурентоспроможність підприємства;\n5) проведення сегментації готельного ринку на основі однорідних груп споживачів готельного продукту, орієнтуючись, перш за все, на сегменти ринку, в яких готель має ключовими факторами успіху по відношенню до конкурентів;\n6) розробка програми маркетингових комунікацій для кожного цільового ринкового сегмента, що містять в собі не тільки механізми передачі інформації для цільової аудиторії покупців, а й функції зворотного зв'язку покупця до продавця послуг;\n7) вплив на ринок і споживчий попит з метою формування його в необхідних для готелю напрямках;\n8) формування та реалізація цінової політики готелю для забезпечення мотивованої, своєчасної і достатньої цінової реакції споживачів з метою отримання максимального обсягу продажів при мінімальній собівартості;\n9) управління різними каналами розподілу, включаючи прямі, агентські та корпоративні системи продажів з метою забезпечення оптимального збуту готельних продуктів і послуг;\n10) заохочення і стимулювання творчого підходу персоналу готелів до вирішення виникаючих проблем;\n11) об'єднання всіх перерахованих вище завдань маркетингу готелю в єдину маркетингову стратегію організації.\nВиходячи із сутності і особливостей маркетингу для готельних послуг, можна сформулювати його основні принципи.\n1) реалізовані готельні послуги повинні відповідати поточним та майбутнім потребам клієнтів, можливостям ринку і самих готелів;\n2) максимально повне задоволення потреб клієнтів з урахуванням їх індивідуальних вимог і побажань;\n3) постійне розширення і оновлення асортименту послуг клієнтам готельних послуг з урахуванням останніх досягнень науково-технічного прогресу, забезпечення їх якості та безпеки для споживачів;\n4) націленість маркетингу готелів на кінцеві комерційні результати діяльності шляхом завдання довгострокових цілей і їх покрокової реалізації в умовах мінливого зовнішнього середовища, шляхом постійного пошуку нових підходів до підвищення ефективності використання ресурсів готелю; заохочення творчої ініціативи працівників, створення корпоративної культури;\n5) комплексний підхід до досягнення поставлених цілей з урахуванням ресурсів і можливостей готелю, а також системного використання всієї сукупності маркетингових засобів;\n6) максимальне врахування умов і вимог з метою забезпечення конкурентних переваг готельного продукту і поліпшення іміджу готелю.\nНа основі методології маркетингу як ринкової концепції управління з урахуванням наведених вище принципів можна сформулювати наступні функції маркетингу.\n1) аналітична функція - це комплексний аналіз готельного ринку, включаючи аналіз зовнішнього і внутрішнього середовища, споживачів, конкурентів, асортименту послуг, структури управління готелю на відповідність обраної стратегії;\n2) виробнича функція - це модернізація діючих і розробка нових готельних послуг, що відповідають постійно зростаючим вимогам споживачів щодо їх якості та безпеки; розробка та постійне вдосконалення системи надання послуг клієнтам;\n3) збутова функція - це функція, яка включає в себе визначення задоволеності споживачів готельними послугами, організацію просування послуг на ринок, формування попиту і стимулювання збуту послуг, формування товарної та цінової політики;\n4) функція управління і контролю - організація стратегічного і оперативного планування в готелі; інформаційне забезпечення управління маркетингом; організація системи комунікацій в готелі; організація контролю маркетингу, включаючи зворотні зв'язки і ситуаційний аналіз.


РГС-сховища для овочів і ягід - AgroTimes\nОвочі - Ягоди - Сад 3 грудня 2014\nВ останні роки в Україні почали з’являтися господарства, що будують газові сховища для збереження доволі дорогих овочів. Неабиякий інтерес становлять ці сховища й для ягідних господарств, які в такий спосіб можуть подовжити термін реалізації своєї продукції.\nІснує багато різних версій щодо появи на ринку газових сховищ. Найвірогіднішою є та, що таке ноу-хау запропонувала 40 років тому голландська компанія Bessiling — провідний фахівець із виробництва обладнання для сховищ. Таку інформацію поширюють самі представники компанії, тож наскільки вона є достовірною — судити важко.\nЯк би там не було, технологія, що використовується нині у виробництві, є однаковою для збереження і овочів, і фруктів. Значно цікавішими є відмінності між традиційним і газовим овочевим сховищем і принципами їх роботи.\nМожливо, їх і небагато, проте вони принципові. По-перше, у газове сховище не можна заходити — це абсолютно герметична камера: у разі відкриття дверей буде випущено газ, і знову закрити камеру, загазувати її фактично неможливо — починається інтенсивне дихання продуктів, розвивається некроз, відмирають клітини. Процес схожий на дозрівання бананів: дали поштовх дозріванню — зупинити його неможливо.\nСистема охолодження в різних видах сховищ абсолютно однакова (виняток — зберігання винограду, який обробляють сірководнем), різняться хіба що концентрації N, CO2, O2. Наприклад, для ягід важливим є високий рівень вуглекислого газу, а для яблук — азоту. Це важливо, бо саме від особливостей зберігання кожного виду продукції залежить підбір обладнання: якщо його виконано правильно — система зберігання буде надійною, виправданою та рентабельною. Газове обладнання роблять під конкретну кількість продуктів, під об’єм камери тощо. Крім того, кожен вид продукції потребує своєї концентрації газів і своїх специфічних умов. Відповідно, господарство має заздалегідь чітко знати, що зберігатиме: не просто яблука, груші, виноград, лохину чи перці, а якого саме сорту, терміну дозрівання тощо.\nЯким господарствам є сенс будувати газове сховище? Давайте спочатку зважимо всі за й проти. Так, якщо йдеться про кубоподібний перець, то обсяг його одночасної реалізації є невеликим. Відповідно під нього потрібно будувати невеликі камери — 5–20 т. Зрозуміло, чим менші камери — тим більші інвестиції. Варто пам’ятати, що обладнання для регульованого газового середовища (РГС) є дорогим і має велику потужність. Безумовно, зовсім не обов’язково будувати все й одразу: цілком прийнятний варіант — невеличке сховище, яке згодом, мірою потреби, добудовується.\nВартість РГС — хоча й суттєве, проте не найважливіше питання. Основним в ухваленні рішення про будівництво є… доцільність: маєте можливість реалізації, надійний канал збуту, вигідне замовлення, тоді вирощуйте достатню кількість перцю, спеціалізованих цукіні, які взимку приносять гідний прибуток, і не вагайтесь — подовжуйте термін реалізації, будуйте, наприклад, 10 камер по 15 т.\nРизикнути й вкласти гроші у будівництво газового сховища можуть дуже досвідчені господарі з неабияким досвідом реалізації товару. Саме майстерність, філігранність, віртуозність при грі зі збутом має стати поштовхом до сміливого економічного рішення: зібравши весь перець, вони зможуть спланувати продажі так, щоб вони тривали три зимові місяці, віддячуючи овочівнику чудовим заробітком. Без серйозного економічного обґрунтування йти ва-банк не варто.\nУ сховищах із регульованим газовим середовищем можна зберігати все: і картоплю, і цибулю, і моркву, і буряк, і капусту. Проте зберігати в РГС томати, як і огірки, — це шлях у нікуди: будівництво РГС-сховищ настільки дороге, що ціна овочів стає захмарною. Усі розуміють, що капусту можна зберігати за традиційною технологією й мати не гірший результат, але коштуватиме все в чотири рази дешевше.\nРГС — задоволення не з дешевих хоча б тому, що зведення самої споруди доцільно починати з нуля, а не перебудовувати старе сховище. Адже йдеться про будівництво газонепроникних камер, які потребують особливого ущільнення. Існують доволі жорсткі стандарти щодо газонепроникності, переважно, до панелей — максимально допустимі втрати газу — 0,35 см² на 100 м³. Цей параметр ретельно перевіряється. Рівень тиску також контролюється. Усі стики стін, стелі, підлоги обробляють ущільнювачами.\nДля унаочнення порівняємо вартість будівництва традиційного овочевого сховища та газового з нуля: 500 євро і 800 євро за 1 м² відповідно. Якщо ж додати ціну самого обладнання (для традиційного сховища — 100 євро 1 м², для газового — 180 євро 1 м²), рівень виробничих ризиків стане зрозумілим.\nЩе один доказ — якщо за традиційного сховища йдеться про вартість обладнання в 180 євро на 1 т зберігання, то в газовому сховищі порядок цін принципово інший — 800 євро за 1 м²! Як бачите, ідеться про різні величини.\nРівень окупності РГС може бути різним: якщо це високоприбутковий продукт, наприклад кубоподібний перець, то інвестиції «відіб’ють» за декілька років.\nЗазвичай, достатньо з’ясувати історію присутності компанії-підрядчика на ринку та наявність у нього сервісної служби безпосередньо в Україні. Річ у тім, що деякі господарства, що вже збудували фруктосховища з партнерами, наприклад із Німеччини, нині змушені шукати фахівців із надання сервісних послуг і переплачувати їм за послуги, які інші підрядчики надають у рамках гарантійних послуг — далеко не кожна зарубіжна компанія має свої представництва в нашій країні.\nСамих же компаній, що спеціалізуються на будівництві сховищ із регульованим газовим сховищем, бракує — це і голландці, і німці, й італійці. Принцип дії газових сховищ у всіх них однаковий і якість обладнання також висока. Єдина проблема — як відбувається сам процес будівництва, бо виконують його не зарубіжні, а місцеві будівельники. Звичайно, штаб-квартира компанії надає українським виконавцям проектну підтримку, пояснює всі принципи встановлення і роботи свого обладнання, проте не стежить за дотриманням усіх необхідних стандартів під час виконання замовлення. Усі порушення й відхилення від проекту будуть на совісті українських будівельників і не дуже досвідченого господаря.\nПісля того, як приймете рішення про будівництво газового сховища й знайдете підрядчика, потрібно буде повідомити його, що саме зберігатиметься в камерах, про плановий обсяг продукції й максимальний термін її зберігання. Тоді компанія-розробник зможе підготуватися до приїзду в господарство, щоб на місці вивчити умови роботи, надати відповідні рекомендації, узгодити проектні завдання тощо.\nЗа наявності інвестицій РГС-сховище цілком реально побудувати за півроку, а може й швидше. Проте оптимальний термін будівництва — 8 місяців, їх вистачить, щоб і не витрачати занадто багато, і не переплачувати, і вкластися в зумовлені терміни.\nДо речі, у процесі будівництва відбувається навчання персоналу, який потім обслуговуватиме сховище. Опанувати його може будь-який зацікавлений спеціаліст, бо основна особливість газового сховища — максимальна автоматизація. За відповідних налаштувань сховище може «показувати» всі аварії — «надсилати» повідомлення на e-mail або у вигляді СМС.\nУвімкнути сховище надзвичайно просто — натиснути кнопку «Зберігати» і забезпечити газонепроникність. Найбільша виробнича небезпека — порушення газонепроникності камери. Уникнути її дуже легко — дисципліна! Будь-яких спеціальних серйозних знань для цього не потрібно.\nДля контролю за атмосферою в камері встановлено чимало обладнання (значно більше, ніж у традиційному сховищі). Усі дані (рівні кожного газу окремо, температура, вологість тощо), потрібні параметри враховуються високоточними газовими датчиками, обов’язково записуються і запам’ятовуються комп’ютером, щоб їх можна було в разі потреби вивести на принтер, роздрукувати, зберігати, аналізувати тощо.\nКоли РГС-сховище збудовано, на перший план виходять зовсім не інженерні питання. Головне — інспекція та відбір якісного продукту. Він має бути майже ідеальним: із мінімумом механічних ушкоджень і хвороб, відповідної фази стиглості, розфасований у невеликі ємкості (дерев’яні, пластикові, картонні ящики, лотки тощо), які складають у палети, що їх завозять у камеру. Коли камера завантажена на 100%, натискають кнопку «Зберігати».\nУ газовому сховищі немає стадій лікування, сушіння продукції тощо. Є лише одна фаза — якнайшвидше пониження температури та концентрації газів на чітко визначеному. Оскільки газова камера є апріорі герметичною, то в ній використовуються такі технології, що запобігають порушенню внутрішнього режиму: установлюють запобіжники-клапани, компенсаційні легені, що урівноважують тиск. Річ у тім, що якщо камеру надто сильно накачати газом, то вона може розлізтися, якщо дуже швидко охолодити — схлопнеться. Узагалі ж камера нагадує живий організм: постійно дихає, один елемент то закачується, то відкачується, додається той або той газ, атмосферний кисень для підняття рівня CO2 або азот.\nЗвичайно, в ході зберігання проводять перевірку стану овочів. Виконують її так само, як і у фруктосховищах: у камері є інспекційні вікна, вони розташовані у дверях або в стелях. Біля вікон виставляються відібрані проби. Фахівець відкриває вікно, дістає продукт, дивиться, наскільки нормально він зберігається, і кладе на місце.\nНе забувайте, що на лежкість і товарність продукту неабиякий вплив має вибір агрономом правильних сортів і гібридів, їх фізичних властивостей. Це, зазвичай, не ранні сорти, а спеціальні для тривалого зберігання, які в газовому сховищі матимуть значно довший період життя. Так, у традиційному сховищі перець зберігатиме товарність три тижні, а в газовому за температури +7 °С — 3–4 місяці, якщо у цьому є потреба й економічна доцільність.\nГазові сховища для зберігання ягід дуже популярні у Європі. У них зберігають і суниці, і малину, і лохину. У таких сховищах трохи інший тип РГС, але будівництво споруди повністю себе виправдовує, якщо згадати про вартість тієї самої лохину влітку та взимку. Поміркуйте самі: лохина зберігає товарний вигляд 2 місяці, малина й ожина — 4–5 тижнів, червона та чорна смородина — 14 тижнів, полуниця садова — 2 тижні тощо. Фрукти — узагалі довгожителі: черешня — 12 тижнів, сливи — до 6 місяців, яблука й груші, тропічні фрукти (шарон, апельсини, манго) — ще довше. Нектарини, ківі, персики теж зберігаються непогано, трохи важче з абрикосами, які мають бути відповідної якості.\nПотенціал будівництва РГС-сховищ в Україні доволі великий. Звичайно, що таке інвестування — доволі дороге, але господарства, що обрали такий шлях розвитку, мають перспективи.\nТак, у Європі зберігання в РГС-сховищах — окремий вид бізнесу, який зосереджений на наданні логістичних послуг і забезпеченні безперервних поставок. Українські реалії трошки інакші. Проте вже сьогодні вітчизняні господарства активно будують фруктосховища. Однак і овочівникам, і ягідникам немає чого пасти задніх, особливо якщо врахувати вибір нашої держави в бік відкриття зони вільної торгівлі з ЄС-країнами. Чим раніше вітчизняні плантатори задумаються про будівництво сховища, тим краще. Основне питання, яке потрібно перед собою поставити, — доцільність й обсяги зберігання. Не відкладайте це завдання на далеку перспективу, сідайте й підраховуйте.\nАндрій Марущак, комерційний директор компанії ТОВ «АгроВент Україна»\n«АгроВент Україна» — структурний підрозділ голландської компанії AgroVent Systems B.V. Holland, який працює в Україні, Росії, Казахстані, Узбекистані, продає обладнання для зберігання овочів, картоплі й овочесховищ, надає кваліфіковану допомогу та сервісне обслуговування. У 2007 році в Україні відкрито офіційне представництво компанії. Однак і до цього часу AgroVent була відома нашим овочівникам, оскільки з 1991 року працювала в Україні через дилерів.\nКомпанія дуже гнучка, може запропонувати оригінальне й оптимальне рішення під будь-яке сховище та будь-який тип зберігання. До речі, цьогоріч ми можемо похвалитися будівництвом РГС-сховища для зберігання ягід на Житомирщині.\nСеред наших конкурентних переваг — досвід роботи в українських реаліях, досвідчені фахівці, наявність складу запчастин і власної сервісної служби, яка надзвичайно оперативно реагує на запити клієнтів. Також ми обов’язково надаємо гарантію на все обладнання на 1 рік (крім газонепроникності, яку ми перевіряємо після виконання всіх робіт) і проводимо безкоштовне навчання персоналу.\nУпевнений, якщо оберете «АгроВент Україна», то обов’язково будете задоволені результатом співпраці й отримаєте очікуваний результат.\nЧому Адрі ван Хоф проміняв Голландію на Україну\nЯгоди в стилі «органік»


Як відновити дані на різних накопичувачах?\nДуже часто може виникати ситуація, коли необхідно відновити дані з будь-якого накопичувача. Відразу варто відзначити, що в деяких випадках ця процедура досить дорога, але якщо вінчестер, флешка або SD-пам’яті були ненавмисно відформатовані, можна спробувати відновити інформацію за допомогою безкоштовних утиліт.\nОднак, в цьому випадку необхідно грамотно підійти до цього процесу, щоб відновлення не ускладнилося. Якщо ніякого результату це не принесе, то в будь-який час можна звернутися за допомогою в спеціалізовані фірми.\nІснують утиліти для реанімування, що поширюються на платній і безкоштовній основі, які в більшості випадків можуть допомогти як при видаленні файлів, так і при пошкодженні структури диска або форматуванні. При цьому працювати такі додатки можуть не тільки на Windows останніх версій, але і на Android і Mac OS X.\nДеякі додатки можна використовувати в якості завантажувальних образів дисків, за допомогою яких можна запускати відновлення. Крім того, проводячи відновлення самостійно, необхідно дотримуватися деяких принципів, які допоможуть уникнути проблем, пов’язаних з цим процесом. Якщо на накопичувачі знаходиться дуже важлива інформація, в цьому випадку можливо краще звернутися до фахівців.\nRecuva – найпопулярніша безкоштовна утиліта\nНа думку багатьох користувачів, ця програма є найпопулярнішою для реанімації інформації. При цьому поширюється повністю безкоштовно. За допомогою цієї утиліти будь-який початківець користувач зможе швидко відновити втрачені дані з накопичувача. Крім того, з її допомогою можна шукати необхідні типи файлів.\nКористуватися додатком досить просто. Для цього в програмі є майстер відновлення. До того ж реанімування файлів можна проводити в ручному режимі. Утиліта поширюється російською мовою, при цьому з офіційного ресурсу можна завантажити стаціонарну і портативну версію програми.\nДодаток відмінно справляється з відновлення інформації, яка була ліквідована, але після цього накопичувач не застосовувався. Якщо флешка піддавалася форматування в інший файлової системи. Тоді реанімувати дані буде значно складніше. Крім того, утиліта буде марна, якщо ПК видає повідомлення, що флешка не відформатовано. Повну інформацію про можливості програми можна отримати на офіційному ресурсі програми.\nЩе одна безкоштовна програма, яка дозволяє відновлювати не тільки фотознімки, але різні файли іншого типу. Додаток застосовує нетипові алгоритми роботи, тому результат може істотно відрізнятися від подібного софта. Загалом, додаток відмінно справляється зі своїм завданням з реанімування інформації.\nСпочатку управляти додатком необхідно було за допомогою командного рядка, що дуже незручно для початківців користувачів, але в останніх редакціях з’явився графічний інтерфейс, тому працювати в додатку стало набагато простіше. Завантажити нову версію програми можна з сайту виробника.\nPower Data Recovery – ще одна професійна програма\nЦя програма, як і описане вище призначене для вилучення даних з несправних вінчестерів і інших носіїв, а також з оптичних носіїв.\nКрім цього, даний софт можна застосовувати при необхідності реанімувати несправний розділ на вінчестері. Утиліта здатна працювати з інтерфейсами IDE, SCSI, SATA і USB. Програма поширюється на платній основі, але є можливість безкоштовно реанімувати до 1 ГБ даних за допомогою пробної версії.\nКрім того, утиліта дозволяє знаходити втрачені відділи вінчестерів, необхідні файли і дозволяє створювати образ HDD, за допомогою якого можна виконувати процес відновлення не на фізичному диску, що робить його безпечнішим. До того ж програма здатна створювати завантажувальні накопичувачі і виконувати відновлення на них.\nКрім цього, утиліта володіє предпросмотром виявлених файлів, при якому\nвідображаються оригінальні імена.\nStellar Phoenix – чудове ПО\nЦя програма надає можливість виявляти і реанімувати більше 180 типів різних файлів з будь-яких накопичувачів. Крім того, в можливості застосування входить створення образу відновлюваного вінчестера, що підвищує ефективність і безпеку реанімування інформації.\nУтиліта є зручний попередній виявлених файлів. До того ж знайдені файли структуруються у вигляді дерева за типами, що робить роботу в програмі ще зручніше.\nПроцес відновлення відбувається в майстра, який пропонує три варіанти реанімації. Можна відновити жорсткий диск, оптичний носій або загублені фотографії. Використовуючи майстер відновлення, можна пройти через весь процес. При цьому все відбувається досить просто і зрозуміло для недосвідчених користувачів.\nData Rescue PC – відновлення даних на непрацюючому ПК\nЦя програма здатна працювати при несправному вінчестері без запуску операційки. Утиліту можна запустити з LiveCD і виконати відновлення різних типів файлів, працювати з пошкодженими носіями, поводить відновлення RAID. Незважаючи на те, що в утиліті велика кількість професійних функцій, працювати з нею досить просто і зручно. Використовуючи додаток, можна відновлювати файли і витягувати їх з несправного диска, що не бачить операційка.\nSeagate File Recovery – відновлення інформації з вінчестера\nЦя програма розроблена виробниками вінчестерів, але здатна працювати не тільки зі своїми HDD. Утиліта досить проста в застосуванні, і при цьому здатна виявляти дані на отформатированном накопичувачі і інших популярних випадках.\nВарто зауважити, що всі файли утиліта відновлює в оригінальному вигляді, що дозволяє їх відкривати в будь-якому додатку після реанімування, чого не можуть зробити аналогічні утиліти.\nЩе один додаток для відновлення інформації. Утиліта володіє простим і зручним інтерфейсом російською мовою з великою кількістю функцій. Варто зауважити, що додаток поширюється на платній основі, проте, володіє і безкоштовної редакцією, яка здатна реанімувати до 1 ГБ всіляких даних.\nУтиліта здатна працювати з мультімедіафайламі і документами, які були ліквідовані не в корзину. Також програма дозволяє реанімувати інформацію на некоректно відформатованих накопичувачах або дефектних відділах вінчестера або флешки.\nМожна відзначити, що утиліта досить зручна в роботі і здатна в основній масі випадків виконувати поставлені перед нею завдання. На ресурсі виробника можна знайти необхідну інформацію з приводу використання всіх функцій програми. Там же можна знайти бета-версію програми, яка призначена для реанімування даних на вбудованої пам’яті Android. При цьому додаток непогано працює.\nЗагалом, це не всі програми, які призначені для реанімації інформації на будь-яких носіях, проте, цього набору програма цілком достатньо початківцю.\nЯк відновити дані на різних накопичувачах? Ссылка на основную публикацию\nКерівник «Лабораторії Касперського» заявив про те, що в самий найближчий ...


Освітній портал Історія права Радянської держави і право в період корінна зміна громадських відносин (1930 - 1941) Державний механізм\nУ 30-ті рр.. істотні зміни відбуваються й у механізмі Радянської держави. Вони були нерозривно пов'язані з розвитком як суспільного устрою, так і організації державної єдності.\nУ Конституції СРСР 1936 р. було закріплено керівне становище Комуністичної партії, що стала монополістом у системі державного управління. Всі партії, які існували ще в попередній період, тоді ж і зникли. Закон не забороняв створення та існування інших, крім ВКП (б), політичних партій. Стаття 126 Конституції СРСР 1936 дозволяла об'єднання громадян і навіть гарантувала право на створення громадських організацій. Однак на ділі помислити про створення якоїсь іншої політичної партії було неможливо. Н.І. Бухарін в одному зі своїх виступів як-то навіть вельми образно заявив: "У нас може бути тільки дві партії, одна при владі, іншаза гратами ".\nСаме по собі партійне керівництво державою не є чимось незвичайним. У будь-якому буржуазному державі партія, яка домоглася положення правлячої, формує державний апарат зі своїх людей. І прихід іншої партії до влади тягне за собою відповідні перестановки в апараті. Однак в умовах однопартійності, що склалася в Радянській державі, створювалася особлива обстановка. Зникли будь-яка конкурентність і можливість критики з боку інших партій, а це призводило до відомої безконтрольності. Справа посилювалося тим, що критика всередині самої партії теж була вельми утруднена, а згодом стала просто неможливою. Саме в цих умовах І.В. Сталіну вдалося отримати безмежну владу, спожиту і проти самої партії.\nФорми партійного керівництва державою були різними. Іноді створювалися спільні партійно-державні органи, як, наприклад, ЦКК РСІ або політвідділи МТС і радгоспів. Частіше ж застосовувався інший спосіб, коли партійні керівники різних рівнів ставали і керівниками належних державних органів. Укорінювати практика і певної підміни радянського керівництва партійним, коли директиви партії, як правило, оформлялися у державному порядку, а іноді діяли й безпосередньо.\nРазом з тимнавряд чи можна погодитися з Т.П. Коржіхіной, вбачає порушення демократії в тому, що внутрішня і зовнішня політика держави спочатку визначалася на з'їздах партії і пленумах ЦК, а потім проводилася через державні органи <*>. На то партія і правляча, щоб направляти діяльність держави.\n<*> Див: Коржіхіна Т.П. Радянська держава та його установи: листопад 1917 - грудень 1991 рр.. М., 1994. С. 17.\nРадянська держава, як і раніше, будується на основі принципу демократичного централізму. Проте все більше посилюється централізація державного управління. Це стосується не тільки організації державної єдності, про яку вже йшлося, але і всієї структури органів держави.\nПринцип демократичного централізму передбачає, як відомо, виборність органів влади та їх підзвітність виборцям. У 30-ті рр.. відбуваються суттєві зміни у виборчій системі, що знаменують її безсумнівну демократизацію. Нова Конституція скасувала класові обмеження і відмінності для виборців, ввела повсюдно прямі вибори і таємне голосування. Всі ці принципи реально проводилися в життя. Проте реалізація виборчих прав громадян ускладнюється тим, що кандидатури депутатів всіх Радпропонувалися, як правило, партійними органами або погоджувалися з ними і по суті виключали альтернативність висування.\nРадянський державний механізм, як і колись, будувався на основі поєднання колегіальності і єдиноначальності. Однак на практиці колегіальність все частіше і частіше підмінялася волею одного начальника. При цьому чим вище за статусом був орган, тим більш сильною в ньому була влада одноосібного керівника. Втім, такий порядок не був нормативно закріплений, він поступово складався на практиці. На відміну від В.І. Леніна, І.В. Сталін протягом дуже багатьох років не займав державних посад, а був лише керівником партії. Проте становище Генерального секретаря ЦК ВКП (б) забезпечувало йому таку владу, яка порівнянна з владою монарха. При цьому Політбюро ЦК, що стояло на чолі партії (і, отже, держави), орган колегіальний, фактично теж не перечив волі свого лідера.\nХоча в системі державного управління, як і раніше зберігалося поєднання галузевого та територіального почав, слід відзначити явне посилення галузевого принципу. Йшло стрімке освіта все нових і нових галузевих органів та розукрупнення колишніх.\nУ зв'язку з цим ростечисельність працівників державного апарату. Радянське чиновництво поступово складається в особливу соціальну групу, яка має своїми специфічними інтересами. Щоправда, спочатку апарат ще поповнюється робітниками і селянами безпосередньо від верстата і сохи. У роки масових репресій найбільш чутливі удари будуть нанесені саме по фахівцях, проте на чисельності службовців це відіб'ється мало, їх ряди будуть швидко відновлюватися.\nДержава постійно закликає і вимагає вживання заходів по зміцненню законності і правопорядку в управлінні. Проте в деяких органах, і перш за все в системі органів НКВС, вкорінюються порядки, що характеризуються грубим беззаконням, порушенням елементарних прав людини і громадянина.\nОргани влади та управління. Конституція СРСР 1936 р. ввела нову назву для Рад всіх рівнів - Ради депутатів трудящих. Цим підкреслювалися посилилася соціальна однорідність радянського суспільства, відсутність експлуататорів і зближення соціальної природи робітників і селян. Колишня формулювання - Ради робітничих, селянських і червоноармійських депутатів - як б виключала інтелігенцію, хоча на практиці основна маса інтелігентів користувалася виборчими правами. Нова формула, природно, включала в себе та інтелігенцію.\nКонституція 1936 істотнозмінила структуру і статус органів влади і управління, спростивши і зробивши більш чіткими. Вона відмовилася від громіздкої системи з'їздів Рад на всіх рівнях. Зміцнилося єдність системи Рад.\nВ.Д. Гончаренко вважає, що з'їзди Рад були високої формою демократизму, і їх скасування означало звуження демократії і затвердження авторитаризму <*>. Навряд чи, проте, з цим можна повністю погодитись. Звичайно, представництво населення на з'їздах Рад було досить широким, але і нова система Рад не звужувала скільки-небудь значно це представництво. А авторитаризм почав затверджуватися аж ніяк не після скасування з'їздів Рад.\n<*> Див: Гончаренко В.Д. Всеукраїнський з'їзд робітничих, селянських і червоноармійських депутатів - верховний орган влади УРСР у 1917 - 1937 рр.. Київ, 1990. С. 5.\nНе можна разом з тим погодитися і з Т.П. Коржіхіной, зневажливо ставилася до з'їздів Рад: "Як вищі органи державної влади, - писала вона, - з'їзди Рад з-за низьку компетентність більшості делегатів, а почасти через схильність до" мітингової демократії "не могли претендувати на вироблення законів і все більше схилялися до простогосхваленню рішень партії "<*>. Звичайно, сама багатолюдність з'їздів і некваліфікованість їх делегатів не дозволяли відпрацьовувати на засіданнях кожне слово закону. Але сила з'їздів полягала в тому, що їх делегати приносили з собою живий подих мас, кожен делегат добре розумів, чи вигідний йому і його виборцям той чи інший закон.\n<*> Коржіхіна Т.П. Указ. соч. С. 17 - 18.\nВищим органом влади Союзу за Конституцією 1936 став Верховної Ради СРСР. Він отримав ті права, які раніше мали Всесоюзні з'їзди Рад і ЦВК Союзу. Верховна Рада сприйняв від колишнього ЦВК двопалатну структуру, яка відображає багатонаціональність Радянської держави, хоча назва однієї з палат трохи змінилося: замість Союзної Ради вона стала називатися Радою Союзу. Збережено був і принцип формування палат. Одна з них - Рада Національностей - включала в себе фіксоване число депутатів: по 25 від кожної союзної республіки, по 11 від автономної республіки, за 5 від автономної області, по 1 від національного округу. Як і раніше, ці палати були рівноправні, причому їхрівноправність підкреслювалося тепер приблизна рівність кількості депутатів у кожній. Верховна Рада став єдиним законодавчим органом Союзу. Це ж стосується і Верховних Рад союзних і автономних республік. З колишньої множинністю законодавчих органів одного рівня було покінчено, що саме по собі створювало об'єктивні умови для зміцнення законності, для більшої поваги до закону.\nВ.Д. Гончаренко вважає, що монополія Верховних Рад на законодавство призвела до обмеження демократії. Він нарікає, що над Верховними Радами тепер не стало такого директивного і контрольного органу, як з'їзди Рад <*>. Навряд чи, проте, з цим можна погодитися. Думається, що депутати Верховних Рад самі могли розібратися в потрібності або непотрібності тих чи інших законів. А що стосується контролю над Радами, то його, як ми вже відзначали, здійснювали відповідні партійні органи, причому в обсязі швидше надмірному, ніж недостатньому.\n<*> Див: Гончаренко В.Д. Указ. соч. С. 55.\nВерховні Ради повинні були обиратися на чотири роки і працювати подібно колишнім ЦВК у сесійній порядку. Верховна Рада СРСР вперше був обраний у грудні1937 VIII з'їзд Рад, прийнявши Конституцію, доручив ЦВК розробити і затвердити нове положення про вибори, в якому б знайшли своє відображення принципи виборчої системи, закріплені Конституцією. У липні 1937 р. ЦВК СРСР затвердив Положення і призначив вибори до Верховної Ради Союзу на 12 грудня 1937 А ще до цього, на лютнево-березневому Пленумі ЦК ВКП (б), було поставлено питання про підготовку виборчої кампанії. Доповідач А. Жданов висловив певну стурбованість організацією виборів в нових умовах. Він допускав можливість, що ними скористаються опозиційні елементи, серед яких була названа церква <*>. Правда, на практиці ці побоювання не виправдалися.\n<*> Див: Матеріали лютнево-березневого Пленуму ЦК ВКП (б) 1937 р. / / Питання історії. 1993. N 5. С. 3 - 14.\nВибори були проведені як справжнє свято. З тих пір таке відношення до виборів, притому до всяких, стало традицією. Вибори відбулися з небаченою активністю громадян. Голосувало 96,8% виборців.\n12 січня 1938 зібралася перша сесія Верховної Ради СРСР. Перше засідання Ради Союзу відкрив його найстаріший депутат - Академік А. Бах, Ради Національностей - видатний діяч Комуністичної партії Миха Цхакая.\nОсобливості роботи Верховної Ради зумовили необхідність створення постійно діючого органу. Ним став Президія Верховної Ради СРСР, який обирався на спільному засіданні обох палат. Президія складався з голови, його заступників за кількістю союзних республік (отже, спочатку з 11), секретаря і 24 членів. Конституція вичерпно перераховувала повноваження Президії Верховної Ради: Президія скликає сесії Верховної Ради, дає тлумачення діючих законів, скасовує постанови Ради Народних Комісарів СРСР і РНК союзних республік у разі їх невідповідності закону. Президія Верховної Ради не є законодавчим органом. Проте він має право видавати укази - своєрідні акти, правова природа яких у Конституції визначена не була.\nКонституція 1936 р. в якості уряду зберегла Рада Народних Комісарів СРСР. Однак тепер він був позбавлений законодавчих прав: РНК за Конституцією мав право видавати постанови і розпорядження на основі та на виконання діючих законів. Тобто постанови і розпорядження Ради Народних Комісарів тепер стали тільки підзаконними актами. Рада Народних Комісарів утворювавсяВерховною Радою СРСР у складі голови, його заступників та керівників відомств Союзу, тобто наркомів та голів комітетів і комісій.\nПрезидія Верховної Ради був обраний, а новий Раднарком утворений на першій сесії Верховної Ради в січні 1938 р. Першим головою Президії Верховної Ради став М.І. Калінін, до цих пір багато років колишній беззмінним головою Президії ЦВК.\nВ якості органів галузевого управління Конституція, як і раніше, передбачала народні комісаріати. Було збережено та поділ наркоматів на три категорії: загальносоюзні, союзно-республіканські (які раніше називалися об'єднаними) і республіканські.\nСистема органів влади і управління союзних і автономних республік будувалася за аналогією з загальносоюзної, хоча, звичайно, тут були помітні відступу. Так, у жодній з республік, в тому числі в багатонаціональній РРФСР, Верховних Рад не були двопалатними. Склад Раднаркому республіки теж відрізнявся від складу РНК Союзу.\nЩо стосується місцевих Рад, то на їх долю позначилося в першу чергу проведення суцільної колективізації. Вона призвела до того, що на селі склалися як би два керівних органу - сільрада іправління колгоспу. Нерідко бувало, що територія їх дії збігалася. Це породило на місцях, та й у декого в центрі, думка, що сільські Ради стають непотрібними. Ще наприкінці 1929 р. з'явилися пропозиції про ліквідацію Рад у районах суцільної колективізації і передачі їх функцій колгоспам. Стали навіть говорити про негайне відмирання держави взагалі.\nЦі омани зустріли рішучу відсіч, і саме на Ради було покладено завдання проведення колективізації. У 1930 - 1931 рр.. керівні партійні і радянські органи ухвалили цілу серію рішень з цього приводу. Основна ідея їх полягає в тому, щоб покращити склад місцевих Рад, вигнавши з них супротивників колективізації і обравши туди її активних прихильників. Це і повинно було забезпечити успішне перетворення села.\nПостанова Президії ЦВК СРСР від 25 січня 1930 підкреслювало, що основний зміст роботи сільрад у зв'язку з масовою колективізацією - активна участь у процесі усуспільнення селянських господарств, в організації найкращої роботи колгоспів, а також у ліквідації куркульства як класу.\nУ зв'язку з проведенням суцільної колективізаціїна сільські Ради покладалася спеціальна обов'язок спостерігати за правильним і доцільним використанням земель колгоспами та одноосібниками. До цих пір регулювання землекористування на селі у великій мірі вироблялося земельними товариствами, тобто групою селянських дворів, пов'язаних єдністю землекористування. Тепер же, коли колективізація об'єднала селянські двори в сільськогосподарську артіль, земельні громади не могли функціонувати і, по суті, відмерли. У тих же місцях, де колективізація була ще не завершена, земельні громади часом ставали гальмом, бо в них на відміну від Рад кулаки як землекористувачі мали право голосу. Виходячи з цього, Постанова ЦК ВКП (б) і РНК СРСР, прийняте в лютому 1930 р., офіційно закріпило ліквідацію земельних громад та передачу їх функцій сільрадам.\nНові завдання, що постали перед місцевими Радами, зажадали зміцнення їх кадрів. У цих цілях Президія ЦВК Союзу 31 січня 1930 прийняла спеціальну постанов, що дозволяють достроково провести перевибори сільських Рад і райвиконкомів в районах суцільної колективізації, а також скрізь, де потрібно було очистити дані органи від її супротивників. Постанова вказувало на необхідність більшого залучення всільради наймитсько-бідняцьких верств населення і активу колгоспників, з тим щоб сільські Ради могли по-справжньому стати на чолі соціалістичної перебудови села.\nКонституція СРСР 1936 р. істотно змінила конструкцію місцевих радянських органів. Тепер в областях, краях, районах замість колишніх з'їздів Рад стали обиратися, як і в населених пунктах, просто Поради. Їх депутати діяли на весь термін повноважень Рад. Виконкоми Рад стали тепер тільки виконавчо-розпорядчими органами.\nЗмінилися форми зв'язку Рад з масами, з виборцями, відпали колишні секції, депутатські групи і т.п., що включали в себе не тільки депутатів, але і залучений актив населення. Замість цього при Радах створювалися постійні комісії, до яких входили тільки депутати. З одного боку, це нововведення піднімало авторитет постійних комісій, з іншого ж - воно ізолювало їх від рядових виборців.\nПостійні комісії стали створюватися тепер усіма Радами, а не тільки їх низовим ланкою, як було з секціями. Вони утворюються лише Радами, а не виконкомами, як це часто бувало раніше. Завданнями постійних комісій були вивчення і підготовка питань до сесії, контрольвиконання і взагалі контроль.\nУ ході суцільної колективізації на селі були створені, як уже зазначалося, і специфічні надзвичайні органи - політвідділи МТС і радгоспів. Політвідділи, засновані відповідно до рішення січневого (1933 р.) Пленуму ЦК і ЦКК ВКП (б), своєрідно об'єднували партійне і державне керівництво сільським господарством. Начальник політвідділу МТС одночасно був заступником директора МТС за політроботі. Він підпорядковувався спеціально створеному політсектору обласного земельного управління і в той же час координував свою роботу з місцевим райкомом партії. Політсектори облземуправленій у свою чергу підпорядковувалися політуправлінню МТС Наркомзему СРСР. Аналогічні органи були створені і в системі наркоматів радгоспів.\nВведення політвідділів МТС і радгоспів було викликано тією обстановкою, яка склалася в селі після початку колективізації. Поспішність і порушення добровільності при створенні колгоспів неминуче відбилися на якості їх організації і колгоспників до праці. У той же час виборні органи сільгоспартілей - правління, голови колгоспів не завжди проводили лінію в інтересах держави, а прагнули часто захистити інтереси колгоспників, особливо при здачі державі сільськогосподарської продукції. Партійніорганізації колгоспів і радгоспів тоді були нечисленні і слабкі і теж не завжди правильно сприймали державні інтереси. Ось все це було потрібно подолати. Політвідділи МТС і радгоспів - органи, які призначаються з центру (навіть начальники політвідділів призначалися безпосередньо ЦК) і підпорядковані строго по вертикалі, покликані були подолати всілякий лібералізм в діяльності сільськогосподарських підприємств. Вони повинні були жорстко проводити політику центру в колгоспах і радгоспах з тим, щоб домогтися від них роботи в інтересах держави.\nПолітвідділи МТС були скасовані у листопаді 1934 р. спеціальною рішенням ЦК ВКП (б). У Постанові зазначалося, що вони досягли певних результатів за неповних два роки своєї діяльності, у тому числі добилися поліпшення роботи колгоспів, МТС, підвищення врожайності, прискорення хлібоздачі і т.д. Схоже, що це відповідало дійсності, але очевидно й інше: що повний успіх досягнутий не був. Факти показують, що і в наступні роки ще не один раз видавалися різного роду постанови і вживалися заходи щодо зміцнення сільського господарства, особливо роботи колгоспів. Але тоді, в 1934 р., напевно, не можнабуло більше зберігати надзвичайні органи керівництва колгоспами. Тому-то політвідділи МТС були скасовані, а керівництво партійними і комсомольськими організаціями на селі стало здійснюватися знову в статутному порядку.\nПо-іншому склалася доля політвідділів радгоспів. Вони в 1934 р. скасовані не були. Взагалі по мірі виникнення потреби в посиленні централізованого керівництва політвідділи створювалися і в інших галузях господарства.\nВ умовах інтенсивного розвитку промисловості і сільського господарства на основі суцільної колективізації склалася необхідність проведення суворого планування всього народного господарства країни. Існувала раніше, комісія - Держплан СРСР при СТО - була перетворена в 1931 р. в комісію при Раднаркомі СРСР, наділену правами самостійного наркомату.\nУскладнення керівництва промисловістю в результаті збільшення числа підприємств та їх розмірів викликало необхідність реорганізації управління галуззю. До цих пір керівництво всією промисловістю було зосереджене в одному наркоматі - ВРНГ. Тепер Вища Рада Народного Господарства вже не міг впоратися з цим завданням. А тому в 1932 р. він був розділений на три наркомату, які стали здійснювати керівництво великими галузями промисловості - важкої, легкої,лісовий. У наступні роки хід розвитку радянської промисловості поставив питання про подальше розукрупнення цих наркоматів.\nЗ Наркомату шляхів сполучення в 1931 р. виділився самостійний загальносоюзний Наркомат водного транспорту. Наркомат торгівлі в 1930 р. був розділений на загальносоюзний Наркомат зовнішньої торгівлі і союзно-республіканський Наркомат постачання. Ця реорганізація означала новий етап у розвитку галузевого принципу управління господарством. Тепер кожної склалася галуззю керував свій галузевий орган - наркомату.\nВажлива реформа була проведена в області управління трудовими відносинами. У 1933 р. був скасований Наркомат праці, а його центральний і місцевий апарат злився з апаратом ВЦРПС і інших профспілкових органів. Це означало передачу функцій дуже відповідального органу управління громадським організаціям, тобто розширення демократичних форм керівництва трудовими відносинами.\nРозгортання Радянським державою господарсько-організаторської і культурно-виховної роботи, зміцнення планового початку в керівництві господарством відбилися і на реорганізації структури та діяльності фінансових органів.\nУ зв'язку із кредитною реформою вся справа кредитування було зосереджено в Державному банку. При цьому Держбанк став обслуговувати лише поточну експлуатаційну діяльність підприємств. Фінансування ж капітальногобудівництва доручалося спеціальним банкам довгострокових вкладень: Промбанк, Сільгоспбанку та ін\nКількісний та якісний ріст числа об'єктів господарського управління - заводів, радгоспів, МТС - зажадав зміни не тільки системи господарських відомств, але і форм їх внутрішньої організації.\nДо цього часу у нас склалася переважно функціональна система управління виробництвом. Ця система ускладнювала керівництво підприємствами, породжувала знеосібку і безвідповідальність. Одночасно управлінський апарат надмірно розбухало, відволікаючи фахівців від безпосереднього виробництва, наростав вал зайвої паперової листування, процвітали плутанина і тяганина.\nРішучий удар по функціональній системі завдав XVII з'їзд партії. На основі його резолюції в березні 1934 р. було видано постанову ЦВК і РНК СРСР, яке докорінно змінило організацію роботи радянського господарського апарату. Ця постанова, ліквідувавши функціональну систему побудови органів господарського управління, ввів виробничо-галузеву та виробничо-територіальну систему.\nЗа новою системою органи управління зосереджували повне і всеосяжне керівництво певними галузями виробництва або підприємствами, розташованими на певній території. Функціональні ланки частково збереглися (плановий відділ, фінансовий відділ, відділ кадрів), але вони вже не могли самостійно керувати підприємствами. Такареорганізація дозволила здійснити більш дієву і оперативне керівництво промисловістю, сільським господарством, торгівлею.\nСудові і позасудові органи. Конституція 1936 р. і прийнятий в 1938 р. спеціальний Закон про судоустрій не внесли принципових змін в судову систему. Вони швидше узагальнили вже накопичився досвід.\nТим не менше деякі помітні нововведення були проголошені. Кілька помінявся порядок формування народних судів. Для них знову був введений принцип виборності безпосередньо населенням, правда, на практиці поки що не проводився. Сталися зміни в статусі і формах діяльності верховних судів. Ключовим моментом тут стали перетворення, що стосуються положення Верховного Суду Союзу. Протягом 1933 - 1936 рр.. компетенція найвищого судового органу країни розширюється. При створенні Верховного Суду СРСР законодавець вважав основою його діяльності регулювання відносин Союзу і республік у судовій сфері. Але в названі роки Верховний Суд СРСР поступово перетворюється на звичайний, хоча і стоїть на чолі всієї судової системи судовий орган. Спочатку, у вересні 1933 р., він отримав право давати директивні вказівки верховним судам союзних республік з питань судової практики,обстежити судові органи союзних республік. Він став також скасовувати і змінювати ухвали, визначення, рішення та вироки верховних судів союзних республік. Для цієї роботи була установлена спеціальна судово-наглядова колегія.\nНова Конституція Союзу підвела підсумки еволюції статусу Верховного Суду, записавши: "Верховний Суд СРСР є найвищим судовим органом. На Верховний Суд СРСР покладається нагляд за судовою діяльністю всіх судових органів СРСР і союзних республік".\nЄдність і централізація судової системи були закріплені і створенням в 1936 р. Народного комісаріату юстиції СРСР, на який було покладено, зокрема, і керування судами всієї держави.\nЗаконодавство передбачало здійснення правосуддя тільки судами, і це дійсно реалізовувалося на практиці, коли мова йшла про громадянські та загальнокримінальних справах. Однак при звинуваченні у контрреволюційних злочинах було дещо інакше. Тут застосовувалася і позасудова репресія. У 1934 р. в ході створення НКВС СРСР при наркомі внутрішніх справ було утворено так зване Особлива нарада (ТСО), яке могло застосовувати репресію, подібно судовим органам, але без належних процесуальних гарантій, навіть без виклику самого звинуваченого. У Особливунараду входили заступник наркома внутрішніх справ СРСР, уповноважений НКВС СРСР по РСФСР, начальник Головного управління міліції, народний комісар внутрішніх справ союзної республіки, на території якої виникло справу. На засіданнях Особливої наради повинен був бути присутнім Прокурор СРСР або його заступник.\nОсоблива нарада замінило собою судову колегію ОГПУ. За справедливим думку В.М. Куріцин, це означало, взагалі кажучи, пом'якшення репресії, бо права ОСО були менше, ніж у судової колегії, яка могла навіть у вузькому складі (три члени) застосовувати будь-яке покарання аж до розстрілу. ВЗГ ж, спочатку, могло призначати лише посилання, висилку або висновок у виправно-трудові табори строком до 5 років <*>. Правда, це послаблення було скоро ліквідовано: вже в 1937 р. Особлива нарада отримало всі репресивні права аж до розстрілу.\n<*> Див: Куріцин В.М. Історія держави і права Росії. 1929 - 1940 рр.. М., 1998. С. 103.\nОчевидно, з часом ВЗГ перестало справлятися з усе збільшується, кількістю справ. Тому в 1935 р. з явним перевищенням влади наказом НКВС були створені так званітрійки, які стали ніби філіями ВЗГ на місцях. У них входили: перший секретар відповідної обкому партії, начальник обласного управління НКВС та обласний прокурор. У 1937 р., в розпал масових репресій, ця конструкція була ще спрощена - з "трійок" виключили представників партійних органів, зробивши "двійки". Вперше "трійки" були винайдені ще в пору суцільної колективізації, причому не в центрі, а на місцях, місцевими партійними органами. Вони не були санкціоновані законом і лише мовчазно прийняті до уваги Політбюро ЦК ВКП (б) <*>. У середині 30-х рр.. створювалися також міліцейські "трійки" для боротьби з дрібними правопорушниками в містах, для очищення міста від небажаних елементів.\n<*> Див: Куріцин В.М. Указ. соч. С. 94.\nУ результаті діяльності всіх каральних органів число укладених до кінця 30-х рр.. зросла в кілька разів, досягши 1,9 млн. осіб. Слід відзначити високий відсоток політв'язнів - від 12,8 до 34,5% в різні роки <*>.\n<*> Див: Там же. С. 114.\nКурс на розвиток централізованих почав в державному керівництві призвів дореорганізації прокуратури. Пропаганда пояснювала це необхідністю зміцнення законності. Об'єктивно централізація прокуратури дійсно могла сприяти зміцненню законності, хоча і не завжди досягала цієї мети. У червні 1933 р. була організована Прокуратура СРСР. На неї покладалися обов'язки з нагляду за відповідністю постанов і розпоряджень відомств, республіканських і місцевих органів Конституції і всьому законодавству Союзу, обов'язки за судовим нагляду, щодо порушення кримінального переслідування та підтримання обвинувачення, нагляду за законністю дій органів ОГПУ, міліції, карного розшуку і виправно-трудових установ. Відповідно до цього скасовувалася Прокуратура Верховного Суду СРСР, а її функції передавалися Прокурору Союзу.\nУстанова Прокуратури СРСР завершувало будівництво системи прокурорських органів Радянської держави. Однак повної єдності ця система ще не досягла, так як прокуратури союзних республік перебували поки що у веденні наркоматів юстиції, хоча загальне керівництво діяльністю республіканських прокуратур залишалося за Прокурором Союзу РСР. Та й сам Прокурор Союзу знаходився як би у подвійному підпорядкуванні - не тільки ЦВК Союзу, але й уряду, перед яким він був відповідальним. Навіть обидві постанови 1933 простворення Прокуратури Союзу були видані спільно ЦВК і РНК Союзу <*>.\n<*> Див: Радянська Прокуратура в найважливіших документах. М., 1956. С. 397, 402.\nОсвіта в цей період спеціальних судів на транспорті (залізничних лінійних і водних транспортних) зумовило і створення спеціальних прокуратур залізничного і водного транспорту.\nКонституція 1936 завершила централізацію системи прокурорських органів країни, підпорядкувавши республіканські органам Союзу. У той же час і статус прокуратури підвищився: вона вийшла з підпорядкування уряду і стала залежати тільки від вищого органу влади Союзу - Верховної Ради.\nЦентралізація була корисна, але сама по собі вона не могла вирішити всіх проблем, у тому числі кадрової. Так, у 1937 р. лише 9,3% слідчих по Союзу мали вищу юридичну освіту <*>.\n<*> Див: Радянська Прокуратура. Нариси історії. М., 1993. С. 61.\nОГПУ - НКВД в даний період зазнали значних змін і увійшли в історію не завжди з кращого боку.\nОГПУ було створено після утворення СРСР і займалося, переважно, питаннями державної безпеки, а також боротьбоюз політичними злочинами. У 1934 р. при створенні НКВС СРСР ОГПУ було включено в Наркомвнусправ як Головного управління державної безпеки.\nРадянська зовнішня розвідка, якою займалися армійські розвідувальні органи, була поставлена дуже добре і давала деколи дивовижні результати. Досить сказати, що повідомлення про затвердження плану нападу на Радянський Союз, знаменитого "плану Барбаросса", лежало на столі у Сталіна вже через 11 днів після його підписання Гітлером. На жаль, дані розвідки не завжди правильно сприймалися керівництвом країни, що, зокрема, вплинуло згодом і на невдалий початок Великої Вітчизняної війни.\nУспіхи радянської розвідки були обумовлені великою мірою тим, що вона спиралася не тільки на платних співробітників, але і на співчуваючих нам людей за кордоном, які вважали Радянський Союз прапороносцем великих ідей і тому безкорисливо виконували важку й небезпечну роботу. Серед закордонних співробітників розвідки були і білі емігранти, які працювали почасти з нужди, а почасти в надії заслужити повернення на батьківщину.\nЗ ідейних мотивів нам допомагали і працівники Комінтерну, які вважали Радянський Союз батьківщиноювсіх трудящих.\nНа жаль, і зовнішню розвідку не обійшли репресії. Часом найкращі її кадри гинули, а деякі зникли або навіть перейшли на бік наших ворогів.\nНепогано працювала контррозвідка. Її зусиллями, особливо в передвоєнний період, були знешкоджені цілі підпільні організації закордонних розвідок.\nОднак поряд з боротьбою проти справжніх ворогів Радянського Союзу в середині 30-х рр.. НКВС зайнявся і придумуванням ворогів, коли ні в чому не винні люди раптом ставали агентами японської, німецької, англійської та казна ще яких розвідок з усіма витікаючими звідси наслідками. Багато комуністів звинувачувалися у троцькізмі, що теж вважалося злочином не тільки проти партії, але і проти держави. До цього, правда, були певні підстави, оскільки Л.Д. Троцький, який був надісланий в 1929 р. з СРСР, дійсно активно шкодив не тільки особисто Сталіну, якого ненавидів, але й Радянській державі, поки в 1940 р. не був убитий.\nБагато радянських громадяни обвинувачувалися у підготовці надуманих терористичних актів, диверсій, шкідництві. Треба сказати, що якісь підстави для звинувачення завжди знаходилися. Наприклад, на підприємствах нерідко траплялися аварії,викликані низьким технічним рівнем робочих, вчора ще прийшли з села, а також звичайним нехлюйством. Але коли справа потрапляло до рук слідчих НКВС, вони миттю додавали йому політичне забарвлення, хоча зазвичай ніякого контрреволюційного умислу у обвинувачених не було. Велике поширення одержали справи про антирадянській пропаганді та агітації. Під нею розумілася майже будь-яка критика існуючих порядків. Це часто-густо використовувалося корисливими і недобросовісними людьми, коли хотілося, наприклад, звалити начальника і зайняти його місце або відняти квартиру у сусідів.\nПостанови Особливої наради лише завершували ланцюг беззаконня, що творяться оперативними та слідчими частинами органів НКВС, які готували матеріали для остаточного рішення по конкретних справах.\nНе можна сказати, що всі ці беззаконня зовсім не викликали ніяких протестів, і в першу чергу з боку прокуратури. У всякому разі, факти активної протидії беззаконню відзначаються в першій половині 30-х рр.. Однак відомі випадки, коли прокурорське реагування на свавілля призводило до того, що самі прокурори опинялися за гратами. Така доля спіткала навіть Прокурора Союзу І.А. Акулова <*>.\n<*> Див: РадянськаПрокуратура. Нариси історії. С. 67 - 68.\nВтім, в 1935 - 1937 рр.. і самі прокурори були втягнуті в кояться беззаконня, коли вони були включені в горезвісні "трійки" і "двійки".\nПитання про обсяг репресій 30-х рр.. викликав у публіцистиці широкі суперечки, деякі автори перелічували кількість репресованих десятками і мало не сотнями мільйонів чоловік. В останні роки було точно встановлено і підтверджено число потерпілих від цих репресій. За 1930 - 1953 рр.. воно склало 3778234 засуджених усіма судовими та позасудовими органами, а не 110 млн. - як стверджувала одна з авторів; розстріляно було 786098 чоловік <*>. Звичайно, це теж величезна кількість. Але треба мати на увазі, що в масі засуджених були як невинні, так і винні в державних злочинах.\n<*> Див: Куріцин В.М. Указ. соч. С. 112.\nЗ історією НКВС тісно пов'язаний розвиток міліції. У 1930 р. були скасовані народні комісаріати внутрішніх справ союзних і автономних республік, що відали дуже різнорідними галузями управління: комунальним господарством, пожежною охороною, боротьбою із злочинністюі т.д. На базі їх структурних підрозділів були створені галузеві органи, безпосередньо підпорядковані Раднаркомам республік, в тому числі управління міліції та карного розшуку <*>. У 1931 р. було видано Положення про Робітничо-селянської міліції Союзу РСР, в якому вперше регламентувалися її організація і діяльність у масштабі всього Союзу. Положення передбачало більш повне підпорядкування органів міліції її центральним органам. Централізація була посилена ще більше, коли в 1932 р. було створено Головне управління Робітничо-селянської міліції при ОДПУ, що підкорила республіканські управління міліції. При утворенні в 1934 р. Наркомату внутрішніх справ СРСР Головне управління міліції було включено до його складу. Централізація охорони громадського порядку, з одного боку, дозволяла більш планомірно і масштабно організовувати боротьбу зі злочинністю, а з іншого - мимоволі сковувала ініціативу місцевих працівників, які звикли очікувати директив центру.\n<*> Див: Малигін А.Я. Розвиток системи органів внутрішніх справ у передвоєнні роки / / Поліція і міліція Росії: сторінки історії. М., 1995. С. 146.\nПри створенні НКВС Союзу йому були підпорядковані і інші відомства: Головне управлінняприкордонних і внутрішніх військ, Головне управління пожежної охорони, Головне управління виправно-трудових таборів і трудових поселень, відділ актів цивільного стану. Пізніше до нього увійшли також Головне управління шосейних доріг, Головне управління геодезії і картографії, Головне архівне управління та ін НКВС дуже розбухнув, до того ж йому доводилося керувати дуже різнорідними сферами управління. Цим пояснюють виділення зі складу Наркомвнусправ на початку 1941 Головного управління державної безпеки, яке стало самостійним наркоматом.\nУ даний період були реорганізовані і контрольні органи. За рішенням XVII з'їзду партії ЦКК-РСІ було скасовано. Замість неї створювалися самостійні Комісія партійного контролю і Комісія радянського контролю при Раднаркомі СРСР. Партійний контроль, таким чином, був знову відокремлений від державного.\nУ 1940 р. Комісія радянського контролю була ліквідована і замість неї створено Наркомат держконтролю. Це вже був суто чиновницький орган, без будь-якої участі громадськості. Головною його турботою був фінансовий контроль. Про загальну вдосконалення державного апарату, як це робила РСІ, він не дбав.\nЗбройні сили. Одним з найважливіших заходів Радянської держави з'явилася істотнаперебудова збройних сил, що випливає з необхідності створення цілком сучасної армії. В результаті проведених економічних перетворень з'явилася можливість переозброєння Червоної Армії. Нагальна потреба в цьому диктувалася виникненням на Заході і Сході вогнищ світової війни.\nТехнічне переоснащення армії було одним із перших заходів Радянської держави по створенню сучасних збройних сил. Йшла робота по модернізації старої зброї, створення нових видів озброєння. Червона Армія збагачувалася технікою. На західних і східних кордонах країни розгорнулося спорудження укріплень. Поряд з будівництвом сухопутних військ удосконалювався і Військово-Морський Флот.\nМасований технічне оснащення армії вимагало якнайшвидшого оволодіння новими видами озброєння всім особовим складом збройних сил країни. Завдання підготовки технічно грамотних кадрів бійців і командирів Червоної Армії, які вміють поводитися з сучасною зброєю, стала державним завданням. Відповідно до цього з метою її реалізації розширювалося і поліпшувався військове навчання командного складу, особливо технічних родів військ.\nОрганізаційні основи Червоної Армії були закріплені в Законі про обов'язкову військову службу, прийнятому в 1930 р. Удосконалюючи свої збройні сили, держава розглядало їх як засіб стримування агресора,як інструмент забезпечення загального миру. Це було підкреслено перейменуванням Народного комісаріату у військових і морських справах до Наркомату оборони СРСР.\n1 вересня 1939, у день нападу Німеччини на Польщу, який вважається днем початку Другої світової війни, в нашій країні був прийнятий новий Закон про загальний військовий обов'язок. Він відбивав реалії обстановки, що спалахнула пожежі небувалої війни, яку ми давно, звичайно, чекали і до якої готувалися.\nНовий Закон вже не передбачав змішаної системи комплектування збройних сил, яка була прийнята військовою реформою 1925 Тепер вся армія повинна була будуватися на кадровій основі, ніяких територіально-міліційну частин не передбачалося.\nЗміни в суспільному ладі, закріплені в Конституції 1936 р., позначилися і на принципах комплектування армії. Відмовилися від класового підходу до призову в збройні сили, колишні обмеження по військовій службі для нетрудових елементів були зняті. Тепер усі військовослужбовці та військовозобов'язані отримували рівні права і обов'язки.\nРазом з тим змінився вік призову в збройні сили. Ще з 1936 р. він був знижений на 2 роки: з21 до 19 років. Тепер Закон пішов далі, він встановив, що особи з повною середньою освітою можуть призиватися з 18 років. Скасовувалася вневойсковая військова підготовка, що проводилася до цих пір у вузах, що готувала командирів запасу. Збільшувався термін військової служби. Для більшої частини військовослужбовців (рядових сухопутних військ і деяких інших) він встановлювався на два роки, але для деяких, і досить широких, категорій були передбачені три, чотири і навіть п'ять років. Найбільший термін, наприклад, - для рядового і молодшого начальницького складу кораблів і частин робітничо-селянського Військово-Морського Флоту. Військова служба підрозділялася на дійсну і стан в запасі.\nЗбройні сили протягом всіх тридцятих років зростали кількісно і якісно. У доповіді на сесії Верховної Ради СРСР за проектом закону про військовий обов'язок нарком оборони К.Є. Ворошилов відзначив, що чисельність армії і флоту за дев'ять років виросла в три з половиною рази <*>. Закон 1939 дозволив ще більше розширити військовий контингент. До початку Великої Вітчизняної війни наші збройні сили досягали 5,4 млн. чоловік <**>, тобтобули трохи менше, ніж до моменту закінчення громадянської війни.\n<*> Див: Позачергова четверта сесія Верховної Ради СРСР (стенографічний звіт). М., 1939. С. 178.\n<**> Див: Ржешевскій О. Наростання військової загрози. 1933 - 1941 рр.. / / Комуніст. 1991. N 7. С. 97.\nРазом з чисельним зростанням армії поліпшувався її якісний склад. Культурна революція, всеосяжне політичне виховання молоді дозволили підняти освітній рівень червоноармійців та командирів і виховати в дусі готовності захищати свою радянську Батьківщину. Війна наближалася, і молоді люди 30-х рр.. були морально готові до неї, здатні воювати і перемагати.\nПроте в кінці 30-х рр.. з особового складу збройних сил було завдано сильного удару, але аж ніяк не супротивником. Масові репресії торкнулися і збройних сил, притому найціннішою їх частини - командного складу. Були заарештовані буквально десятки тисяч командирів усіх рівнів, причому чим вище був їхній рівень, тим більше був тут відсоток заарештованих і розстріляних. Втрати виявилися величезними, що не могло не позначитися на стані армії на початку війни. Особливо постраждали кадриполітпрацівників, а також взагалі командири-комуністи.\nУ передвоєнні роки йшло широке технічне оснащення і переозброєння армії і флоту. К.Е. Ворошилов у своїй доповіді відзначав кількаразове зростання числа танків, літаків, гармат. Щоправда, нові сучасні типи військової техніки, які зможуть зрівнятися за якістю з військовою технікою наших майбутніх супротивників, а пізніше і перевершать її, тільки ще створювалися. Масове виробництво їх почалося перед самою війною чи навіть у ході її.\nКраїна посилено готувалася до війни, однак повністю готова до неї не була.


Волейболісти МХП-Вінниця вдруге програли в Харкові\nВ минулому турі підопічні Костянтина Рябухи поступились «Локомотиву», тепер «Юракадемії»\nУ п'ятницю відбулися два матчі 13-го передостаннього туру групового етапу чоловічої Суперліги. В обох з них перемог досягли харківські команди.\nТак, «Юракадемія» на своєму майданчику приймала ВК «МХП-Вінниця», що йде на другому місці, і виграла з рахунком 3:1. Цікаво, що в 12-му турі гості також грали у Харкові, але з «Локомотивом», і в першому матчі поступились господарям в чотирьох партіях. Цього разу стартовий сет виграли юристи 25:21. Потім гості з труднощами змогли взяти другу партію 25:27. В третьому сеті «Юракадемія» знову перемогла 25:21, а в четвертій партії після запеклої боротьби місцеві волейболісти виявилися сильнішими 28:26. У переможців 25 очок набрали Іван Кривобок, по 12 очок - Елтун Карімов та Іван Черняк, 10 - Владислав Павлюк. У тих, хто програв, кращими були Артем Скороход - 22 очка, Віталій Кучер - 14 і Владислав Щуров - 10.\nІнший харківський клуб «Локомотив» в Хмельницькому обіграв «Новатор» 3:0. Тут у гостей відзначилися Євген Капаєв - 13 очок, Кирило Богдан і Олександр Титаренко - по 10. У господарів майданчика 12 очок в активі Максима Ткача.\n3:1 (25:21, 25:27, 25:21, 28:26)\n«Новатор» (Хмельницький) - «Локомотив-збірна Харківської області-1»\n0:3 (23:25 15:25 24:26)\nСитуація в турнірній таблиці після сьогоднішніх матчів:\n1. «Барком-Кажани» 24 матчі, 20 перемог, 4 поразки, 62 очка, співвідношення партій 67 - 20\n2. ВК «МХП-Вінниця» 25, 19, 6, 55, 64 - 30\n3. «Серце Поділля» 24, 18, 6, 55, 62 - 26\n4. «Житичі-ЖНАЕУ» 24, 16, 8, 47, 54 - 31\n5. «Збірна Харківської області-Юракадемія» 25, 11, 14, 31, 35 - 48\n6. «Локомотив-збірна Харківської області-1» 25, 8, 17, 23, 31 - 58\n7. «Буревісник-ШВСМ» 24, 6, 18, 21, 29 - 54\n8. «Новатор» 25, 0, 25, 0, 0 - 75\nЗавтра, 7 березня, ці ж команди проведуть повторні гри і, крім того, перший матч туру зіграють «Буревісник-ШВСМ» - «Серце Поділля». А 8 і 9 березня відбудуться поєдинки «Житичі-ЖНАЕУ» - «Барком-Кажани».\n08:29 Шанс отримають всі. Луческу попросив повернути в Київ усіх кого можливо - Футбол 0\n08:20 Витратив 38 млн євро: які трансфери робив Луческу в перший рік в Шахтарі - Футбол 15 15778\n08:11 Проблема бою Ломаченко - Лопес. Тео запропонували мало грошей - Бокс 1 365\n07:49 Олімпік домовився про три спаринги в рамках підготовки до сезону - Футбол 149\n07:28 Домовляться з Динамо. Шахтар може найближчий рік грати в Києві - Футбол 4 2100\n07:11 Артем ДОВБИК: «Підписав з Дніпром-1 контракт на 3 роки. А там подивимося» - Футбол 1 1006\n06:00 Миколенко зацікавив гранд, Шахтар передумав відкривати пам'ятник Луческу - Футбол 5195\n05:35 Гірник-Спорт - Авангард - 2:0. Відео голів та огляд матчу - Футбол 155\n05:21 ФОТО. Завацька відпочиває на пляжі у Франції - Теніс 5241\n04:59 Джерело: Коломойський забракував перехід Скрипника в Дніпро-1 - Футбол 10 7017\n04:36 В останній момент. Світоліна заявилася на US Open - Теніс 781\n04:17 Сергій КОВАЛЕЦЬ: «Чорноморцю потрібне підсилення» - Футбол 731\n03:59 ВІДЕО. Як Масвідаль страждав, щоб вкластися у вагу перед боєм з Усманом - MMA 995\n03:41 Металург - Прикарпаття - 1:0. Відео голу і огляд матчу - Футбол 261\n03:20 Іспанські ЗМІ стверджують, що турнір в Мадриді не відбудеться - Теніс 234\n02:58 В'ячеслав ХРУСЛОВ: «Бачили дві штанги? По грі - непоганий футбол» - Футбол 678\n02:35 ВІДЕО. Як Ястремська виграла перший матч після відновлення сезону - Теніс 460\n02:20 Інгулець - Кремінь - 3:0. Відео голів та огляд матчу - Футбол 330\n01:50 Ястремська з камбеком у другій партії обіграла Соррібес-Тормо - Теніс 6 1884\n01:33 Богдан МИХАЙЛИЧЕНКО: «Бельгійцям важко вимовити моє прізвище» - Футбол 1 855\n20:12 Луческу схвалить. Гранд Європи розпочав переговори з Динамо щодо Миколенка - Футбол 19 56540\n11:35 ФОТО. Шахтар передумав відкривати пам'ятник Луческу в честь 75-річчя - Футбол 56 39189\n09:20 ВІДЕО. Трюк гравця Шахтаря за добу переглянули 2 мільйони людей - Футбол 9 31937\n20:49 Ніяких серйозних новачків не буде? Уже відомі трансферні плани Луческу - Футбол 12 29388\n13:38 Олександр СПІРІДОН: «Палкін як був у футболі дилетантом, так і залишився» - Футбол 14 27645\n11:24 Яким буде Динамо Мірчі Луческу - Футбол 67 25658\n20:15 Стало відомо, чому Скрипник не перейшов у Дніпро-1 - Футбол 18 19602\n14:15 Динамо заробило більше, ніж Зоря. Скільки Андерлехт заплатив за «Міху» - Футбол 10 19452\n01:30 СУРКІС: «Гарантую! 20 очок відставання від Шахтаря більше не буде» - Футбол 86 18041