Главная База знаний "Allbest" Литература Лiна Костенко як виразник духовної висоти i нацiонального болю нашої епохи\nРозділ 1. Духовні цінності у збірці Ліни Костенко «Неповторність»\n1.1 Історія і характеристика збірки «Неповторність»\n1.2 Вияв любові до природи в пейзажній ліриці письменниці\n1.3 Утвердження естетичних та духовних цінностей поезією про природу\n1.4 Усвідомлення й розкриття неповторності кожної хвилини\nРозділ 2. Образно-виражальні засоби, якими твориться «неповторність» природи в однойменній збірці Ліни Костенко\nРозділ 3. Функції символів у збірці «Неповторність»\n19 березня 2010 року Лiнi Костенко виповниться 80. Прекрасний ювiлей дуже талановитої i, водночас, дуже скромної, чесної i правдивої жiнки. Прочитавши «В часах перехiдних i вiчних», ми дiзналися про внутрiшнiй стан пiд час 75-лiття. Тодi було нестримне бажання «перекрити чимось усi «урочистостi», десь пересидiти «лиху годину» (святкування, нагородження ). I поетеса зрадiла, коли було запропоновано «круглий стiл» у Києво-Могилянськiй академiї, де вона давно є почесним професором. «Ювiлей як нагода побачити добрих людей, вiдчути їхнє розумiння - це адекватно!» (Л.Костенко).[1,с.118]\nМоже, тому вона у власному виступi говорила зовсiм не про урочистостi, а про наболiле. «є якась дуже велика небезпека, яка перед українською лiтературою стоїть, i саме в XX столiттi. Є органiчно запрограмована бiда - оцей перехiд, який усе тягнеться ...» I далi: «Не забуваймо, до якої нацiї ми належимо. Ця нацiя трагiчна...Вчора я читала в якiйсь газетi, що 19-рiчна дiвчинка на запитання про Шевченка сказала: «Мене Шевченко не цiкавить..» Тобто - коди знищено. Що буде далi? Ювiлей - це пiдсумки. Так от, пiдсумки в мене особисто дуже сумнi, а висновки - невтiшнi. Але, як я казала, енергетикою мене Бог не обдiлив, то... Як там у мене написано? «Гей, писарю, неси мою печатку! Життя пропало. Почнемо спочатку».\nI це говорить поетеса, чия творчiсть давно стала класикою, ввiйшла до шкiльних програм, визнана свiтом. Але кожен, хто переймається нацiональним становищем нашої держави, солiдаризується душею з Л.Костенко, бо її тривога - не пребiльшена: що стало з нами за 19 рокiв незалежностi!? Де почуття нацiональної гiдностi, що з нашою iсторичною пам`яттю, з нашою нацiональною самосвiдомiстю та самоiдентифiкацiєю?!\nПоетеса вводить до вжитку новий образ - «гординя великої гiркоти», який сповнений трагiчного змiсту: ми мусимо бути гордими саме через тi гiркi випробовування, що випали на нашу долю, гордими, бо «скиглити i скаржитись - це вiдсутнiсть гордостi..»\nНашi висновки про майже 20 рокiв iснування незалежної України теж невтiшнi. I тепер рядки юної авторки, що наводить Л.Костенко, - «Україно, дай менi жити! » - справдi дуже боляче сприймаються, бо тоталiтарна держава - в минулому, а нам i досi треба виборювати право на життя уже в сувереннiй Українi.\nЯк бачимо, Лiна Костенко завжди лишається вiрною собi, тим принципам, яких дотримувалася протягом усього творчого життя. її почуття вiдповiдальностi та тривоги за стан духовностi в суспiльствi, за майбутнє України вiдчувається в кожному творi, в кожному рядку. I час цього, на щастя, змiнити не в змозi...\nЛіна Костенко створює неповторну пейзажну лірику. Все, про що пише письменниця, - про події сивої давнини чи кохання, красу навколишнього світу чи поезію, - читати однаково цікаво. Ці вірші позначені такою глибиною змісту, інтелектуалізмом, історичною пам'яттю і національним колоритом, що пейзажна лірика стає водночас і філософською, і патріотичною, й інтимною.\nУ цьому й полягає її привабливість для дослідника. У наш час зріс інтерес до естетики мистецтва, до його природи, до творчої майстерні митця, на відміну від колишнього вульгаризаторсько-соціологічного підходу до оцінки літературних явищ. Тому темою даної курсової роботи є «Утвердження загальнолюдських цінностей у пейзажній ліриці Ліни Костенко ( на матерiалi збірки «Неповторність»)».\nМи ставили собі за мету: на прикладі віршів про природу дослідити, які загальнолюдські цінності домінують у поезії Ліни Костенко, які є засоби вираження людських цінностей саме в пейзажній ліриці, чим збагачує вона духовний світ читача, що виховує в душах людей.\nОб`єктом дослідження була збірка «Неповторність» 1980 року.\nАналізуючи поезії про природу, ми звертали увагу на менш досліджені вірші, щоб знайти «цілину»(те, на що не звертали уваги критики).\nЗнайомлячись з критичною літературою про творчість поетеси, ми переконалися, що її пейзажна лірика є малодослідженою з погляду стилю, і лише поодинокі рядки у статтях вчених - про домінуючі загальнолюдські цінності у збірці «Неповторність».\nНами були проаналізовані усі вірші про природу з даної книги, визначено і досліджено найголовніші художні засоби ( тропи та фігури), за допомогою яких поетеса створює неповторні картини природи і як в них осмислює людські цінності, що, на її думку, ми втрачаємо.\nРозділ 1. Духовнi цінності у збірці Ліни Костенко\nНасамперед визначімося із самим поняттям «духовнi цінності».\n«Духовний- нематеріальний, зв'язаний із психологічним життям, зі сферою ідей»[2,с.199]\n«Цінністю вважається будь-яке матеріальне або ідеальне явище, яке має значення для людини чи суспільства, заради якого вона діє, витрачає сили, заради якого вона живе» [2,с.735].\nПоетеса звертається до цієї теми, бо наша епоха технічного прогресу несе людині загрозу духовного зубожіння. Своїми віршами Ліна Василівна нагадує про неперехідність справжніх моральних, мистецьких і життєвих цінностей. Людина часто буває сліпою, підносячи дріб'язкове і скороминуче до рівня ідеалу:\n(«Вже почалось, мабуть, майбутнє…») [3,стр.53].\nНайсучасніша мода й найгучніша слава - то лише швидкоплинне захоплення:\nШукайте посмішку Джоконди, Вона ніколи не мине, - закликає Ліна Костенко [3,стр.53].\nБо тільки справжня краса неминуча, лише вона в усі віки робить людину людиною.\nЦілющим джерелом радості й натхнення для поетеси завжди була i є Природа. Вона постійно оживає в її думках, спогадах, даруючи душевну рівновагу, емоційне та естетичне задоволення.\nЧасто у своїх творах Ліна Костенко персоніфікує природу: «шепоче ліс», «хмари бігли й спотикалися об грім», «плачуть і моляться білі троянди», «засміялась провесінь», «гай знімає золоту перуку». Глибокий зв'язок зі світом природи вносить справжню Гармонію в життя людини.\nНа останній прес-конференції Ліна Костенко нагадала, що поклик письменника - писати, а останнім часом вона мріє писати вірші не з політичним забарвленням, а «малювати птиць срібним олівцем на лляному полотні», що не вона пише вірші,а «вірші пишуть мене! Господи, я вибрала вірші, хоч би вони мене вибрали,хоч трішки…»Як влучно сказано, а головне,- ці слова можуть викликати зустрічний порух людського серця, допомогти йому піднестись над буденністю.[4,c.45]\nЛіна Костенко вчить нас бачити природу не зором, а душею, розуміти її, спілкуватися з нею, берегти і навіть рятувати її від нашого ж, людського, впливу. Людина не хазяїн над природою, яка є все-таки Храмом, а не майстернею.\nУ поетеси є своє визначення ролі природи: «Це - госпіталь душі»:\nТут сосни соснові, берези березові,\nІ люди людяні тут («Древлянський триптих») [3,с.135].\nОтже, слово поетеси пронизане безмежною турботою про долю всього живого, активним творчим прагненням захистити й зберегти духовні цінності, котрі роблять людину людиною: духовність, гуманність, мистецтво, бережність, небайдужість.\nПейзажний живопис Ліни Костенко засвідчив: сокровенно-інтимне спілкування з природою сприяє духовно-моральному одужанню людини. Суть цього процесу не лише в осягненні себе часткою всезагального, а й у досягненні гармонії між внутрішнім, людським, і зовнішнім, природнім, у формуванні найдосконаліших взаємин із собою подібними.\nНепросто складалася творча доля поетеси. Після блискучого успіху перших трьох книжок - тяжкий шістнадцятирічний період мовчання. Твори Ліни Костенко забороняли друкувати, дві її збірки були «розсипані» уже після набору. Але мужня жінка, самобутня поетеса витримала і цькування влади, і несправедливі закиди критики. І пасивне мовчання «юрби».\nУ 1980 році побачила світ збірка «Неповторність». Коли книга віршів опинилася під загрозою невидання, авторка знову оголосила голодування. Ліні Костенко судилося жити в час, коли немодно, «шкідливо, навіть небезпечно було говорити про загальнолюдські цінності»[5,с.88].\nІ, напевно, саме тому глибоко гуманістична творчість поетеси, її щире, правдиве слово викликали страх і шалену ненависть влади. Аж у 1987 році за історичний роман у віршах «Маруся Чурай» та збірку поезій «Неповторність» Ліна Костенко отримала Державну премію України імені Тараса Шевченка. Нарешті і влада була змушена визнати велич таланту поетеси.\nЦя книга віршів і донині залишається перлиною серед української ліричної поезії кінця XX-поч. XXН століття, а поетесу називають «царицею поезії в Україні» (Джордж Луцький, американський літературознавець).\nПоезія ця - мудра, філософська. Ліна Костенко багато розмірковує над тим, що ж лишає по собі людина. Як жити? Де відшукати те одвічне, що, збагативши тебе особисто, залишиться у спадок твоєму народові, а відтак і людству?\nЗбірка «Неповторність» складається з трьох розділів: «Обличчя Сувида», «Тихе сяйво над моєю долею» та «Ікси історії», останній з яких видається найцільнішим за об'єднуючою ідеєю - минуле, що живе з нами, в нас, для нас. Його уроки не повинні зникнути марно. Досвід віків настільки повчальний, що якби людство хоч трішки на нього зважало - наскільки б трагедій і бід поменшало в нашому житті…\nТреба вчитися в Історії. А ще у - Природи.\nУ пейзажній ліриці Ліни Костенко часто зустрічаємо слово «люблю».\nПрирода, ніби відчуваючи настрій людини, приймає її болі й страждання, наснажує світлою радістю й тихим умиротворенням, дарує відчуття скороминущості суєтного людського життя й вічності навколишнього світу, і поетеса відповідає їй любов'ю й вдячністю:\nмені сказала: «Здрастуй!»- крізь туман.\nЯ з ними теж мовчанням говорю [3,с.22].\nДієслівний семантичний ряд: «люблять », «розуміє», «чекають»-свідчить про взаємозв`язок між природою і людиною духовною,яка на духовні щедроти природи відповідає взаємністю. Парцеляція останніх двох рядків увиразнює саме стосунки даної героїні зі світом лісу, наголошує на кожній дії як на вирішальній: люблю, знаю; а оксюморон «мовчанням говорю» підекреслює витонченість спілкування героїні з природою, що відбувається на якомусь,може, генетичному рівні.\nОтже, лiрична героїня любить перебувати наодинці з деревами й вітами, відпочивати в лісі, біля озера чи річки. У ці дорогоцінні хвилини очищається душа, сповнюється любові й прощення, глибокого розуміння одвічної мудрості природи, «непорушності віковічних устоїв духовного єства людини, людяності, краси»[11,с.262].\nУлюблений образ Ліни Костенко - ліс. У ньому гармонія, якої так бракує людству, тут все впорядковане й добродушне:\nУ лісі ліс виходить з-за куліс.\nСтоять ансамблі сосен і беріз.\nІ над медовим подихом галявин\nсміється сонце усміхом білявим\n(«У лісі ліс виходить з-за куліс…») [3,с.91].\nНавіть найменші жителі лісу - метелики - зачаровують читача тріпотінням своїх крил, які ніби відраховують миттєвості часу i величнiсть цієї краси:\n…тріпочуть чорно сині мотилі,-\nтак ніби казка\nрозплющить очі і заплющить, розплющить і заплющить…\nОстанні рядки - неримовані, в іншому ритмі, тому особливо привертають до себе увагу читача: метафорою «казка розплющить очі і заплющить», що повторюється, створюється відчуття «грайливості», дитинності, чистої доброти і радості (ніби казка комусь підморгує крильцями метеликів).\nУже в іншому вірші «Вже десь мене ліси ті виглядають…» відчуваємо, що при зустрічі з цим лісом лірична героїня замислюється над майбутнім, над циклічністю й мудрістю природи. Ліси «виглядають» людину «Десь на горизонті - «на поцілунку неба і полів».Цей гармонійний і довершений світ потребує приходу людини. Ще багато випробувань попереду: і «трава зіщулиться і змерзне», і «щоки у зайців позападають», і навіть зворушливе: «бруньки поодморожують носи»,- але це все не трагічно, не фатально, це закономірно, і треба приймати будь-яку «зиму» в природі і в житті з вдячністю, як неминучість. Ще комусь «печальні скажуться слова», можливо, про розлуку чи втрату, а, щоб заповнити цю душевну порожнечу, ти просто прийди до лісу й поглянь, як: «Ще на світанку білому розверне небесні брами хмара снігова».\nЩоб вистояти, треба бути разом - Природі й Людині, і потреба в цьому взаємна. Кільцеве обрамлення «а вже мене ліси ті виглядають» укінці доповнюється і почуттям ліричної героїні: «І я вже виглядаю ті ліси».\nОтже, коло замкнулося : людина - це лише ланка в світі природи, і природа виступає як філософська категорія, як спосіб осмислення людиною себе самої,свого місця у світі.\nкостенко поетеса лірика духовний\nНа жаль, наш прагматичний вік наклав свої корективи на духовність людини. Заглиблюючись у поезію Ліни Костенко і її проблематику, бачимо, що поетеса розвиває цей мотив. «Нехай підождуть невідкладні справи», - чи часто ми даємо собі таку настанову й виконуємо її? Ні, звичайно, бо не маємо часу. А Ліна Костенко точно помічає: «Не час минає, а минаєм ми». Минаємо повз важливі й віковічні речі. Слід надивитися на сонце і на трави, наговоритись з добрими людьми. Замислитись, що твоє життя - це «мить, уривочок, фрагмент» й «Остання нота ще бринить в повітрі…», тож продовж її на якомога довший звук, але щоб він не виявився фальшивим :\nА що ж тоді залишиться від мене,\nякщо візьму я тільки ноту Бене?\nА де ж тоді симфонія життя?\n(«Ініціали буднів - Н/ота/ Б/ене/»)[3,с.60]\nN.B і симфонія життя. Ця семантична пара має антонімічне звучання. Не можна жити лише одною нотою, навіть найвагомішою,бо світ складається із мільйонів «неповторних» прекрасних миттєвостей, які й створюють «симфонію», роблять життя насиченим і повноцінним. І продовженням даної думки є рядки:\nНаговорюся з добрими людьми…\n(«Нехай підождуть невідкладні справи»)[3,с.61]\nПоетесу також хвилює і питання: що ж залишає людина по собі, окрім екологічних проблем? Звідки ж візьмуться духовність і загальнолюдські цінності в наших нащадків? Ця тема виринає у вірші «Фанерні журавлі не полетять у вирій…».Ці журавлі уособлюють байдужість та безпорадність людей. Птахи навряд чи оживуть, бо «І дощик моросить. Гніздо прибите криво» - це свідчить про «увагу» нашого суспільства до життя всього живого. Наша приземленість не дозволить поринути вільно в небо, як і тим журавлям, що не знають, «Де небо? Де земля?», і не в змозі «підняти крила». Є надія, що птахи оживуть: «Хіба що оживуть…але коли, коли?»,мабуть, коли людина усвідомить, що не повинна бути заручником технічного прогресу, і сміливо відречеться всього неживого й заглибиться у красу рідної природи, замислиться над сенсом свого буття…Поетеса із зітханням і надією закінчує свій твір: «Фанерні журавлі…Фанерні журавлі…» Цей повтор є символом штучності, несправжніх цінностей, яким стали поклонятися люди, усього того, що духовно збіднює людину, яка перестала прагнути висоти, мріяти про свободу, про політ…(«Фанерні журавлі не полетять у вирій»)[3,с.30].\nЛіна Костенко на якійсь ледь невловимій грані протиставляє вічне й буденне(час і люди), але протиставляє в їхній природній єдності, в їхньому суперечливому взаємодоповненні. Контраст діяльності людини й природи виявляється й у вірші «Нектар дощу в бетонному флаконі…». Природа дарує нам «цвіт на підвіконні», «медовий смолоскип», «цвітіння лип», а людство спроможне лише цю красу спаплюжити, заховати цей «нектар» краси і гармонії у «бетонному флаконі». Ми самі є «планетою бджіл, що дзижчить в туманній повсякденності. Ми не вміємо(людство) з гідністю приймати дарунки природи: «І крізь бетон бунтує річка Либідь», чому ми цураємося природи й забуваємо свої витоки, адже ми - діти природи?\nСаме заглибившись у пейзажну лірику Ліни Костенко, ми відчуваємо, як болять ці проблеми поетесі, відчуваємо, скільки втрачаємо і що саме на нас лежить відповідальність за подальшу долю Світу Природи.\nЗв'язок у поетеси із природою рідного краю розгалужений спорідненими мотивами «людина-час», «людина-природа-духовність», «дух-матерія». Так у вірші «Тінь чорна стрімко падає униз…»[3,с.25], голуб - птах миру і гармонії - пролітає повз людську «юрбу». Так через образи птахів Ліна Костенко розкриває найсуттєвіші турботи і болі.\nЧому ж люди не можуть так підняти голову до неба й відпочити на хвильку? Побачити тих голубів і згадати про своїх коханих. Сонячний карниз собору - це пташиний «проспект», це місце їх (птахів) перебування: «над містом» - над «строкатими ритмами вулиць і юрби». Сонце, висота, свобода, піднесеність…Тут навіть розмови голубів набувають доленосної для усіх тематики: «Про той собор. Про людство про війну. Про білий світ, про небо з далиною… » І, звичайно, - про Любов…Треба вміти подивитися на життя з висоти собору, треба сповнювати душу неперехіднимим цінностями, навіть коли тобі випадає жити серед «строкатих ритмів (кольорова музика) вулиць і юрби». Як голуби… Таким чином, образи голубів виступають символом природи, піднесеності почуттів і протиставленням всьому буденному, мізерному, заземленому.\nПро такий необхідний людині відпочинок йдеться у вірші «А що? І я спочину на хвилинку», де лірична героїня, прикрашаючи ялинку, замислюється над складнощами життя, над тим, як від нього сховатись: «І там ніхто мене вже не дістане, і срібен дощик йти не перестане». У світі ялинки все затишне і таке рідне, таке знайоме :\nКіт у чоботях з вусами гасконця [3,с.75].\nУсі деталі поетеса змальовує у зменшувально-пестливій формі: «ліхтарики», «сніжиночки», «шишечка», «малесенькій», «дощик». Здавалося б, що тут такого? Але уважний читач помітить, що ці речі дорогі героїні, вони нагадують дитинство, минулі свята Нового року, тобто все те найсокровенніше, що залишається в людини,що з часом переходить у спогади…Але, на жаль, це свято не може тривати вічно:\nА що, і я спочила на хвилинку [3,с.75].\nТаким чином, світ ялинки, казки, дитинства стає уявною втечею від невлаштованості світу дорослих, бо тільки тут лірична героїня має можливість «спочити», порятувати душу, відновити втрачену гармонію.\nДля поетеси, на наш погляд, неповторне усе, що красиве. Категорія Краси лежить в основі її концепції неповторності. Якщо використовувати її (авторки) улюблений художній прийом - паронімічну атракцію, - то можна сказати ще й так: для поетеси неповторне усе те, що не потворне. Це ключ до розуміння усіх поезій Ліни Костенко, а не тільки збірки «Неповторність».\nНеповторна, а значить, прекрасна кожна людина, якщо вона особистість.\nЛіна Костенко, як максималістка, вимагає багато і від себе, і від людей:\nТвоє страждання - особиста справа,\nТвоє мистецтво - радощі для всіх…(«Цирк»)[3,стр.76]\nАбо: З такого болю і з такої муки\nДуша не створить бутафорський плід…\n(«Настане день, обтяжений плодами»)[3,стр.44]\nНеповторна мить творчості, бо вона «скарби творить, а не відкриває»(Леся Українка), бо вона творить красу:\nЯкийсь безсмертний дотик до душі [3,стр.42].\nНеповторна мить дитинства, бо вона дійсно не може повторитися вдруге, до неї не можна повернутися через роки.\nНеповторна кожна мить, коли ми раптом щось для себе усвідомлюємо, у чомусь стаємо мудрішими:\nПобачиш світ, як вперше у житті…\n«Душа прозріє всесвітом очей» («Буває мить якогось потрясіння»)[3,с.65]\nНеповторне почуття кохання, любові. Якщо до них не вкрадеться звичка, звичайність, буденність, сірість:\nЧи ж неповторне можна повторити?(«Осінній день березами почавсь»)[3,с.123]\nАбо: Любов неповторна-моя валторна\n(«Відмикаю світанок скрипичним ключем»)[3,с.41]\nАбо: Заклинаю тебе: будь навіки мені незвичайним.\nНеповторне усе, що не є повторним, часто повторюваним…\nА також неповторне усе, що є високоморальним, бо воно красиве…\nТак у Ліни Костенко стали нероздільно пов'язаними Естетика з Етикою, Краса з Мораллю. Прикладками до поняття Природа у поетеси стали «неповторність», «одне нерозгадане чудо», «первозданність», «зачудованість».\nБути самим собою, зберегти й пронести крізь життя свої душевні якості - ось мета, гідна людини, бо індивідуальна свобода-це теж неповторність:\nНа сто ерзаців у собі [3,с.121].\nПоняття «неповторності» несе в своїй суті концептуальне навантаження, що синтезує найважливіші ідеї того світу, що заперечує повторне звичне і потворне, зле, підносячи на п`єдестал красу самого життя, яку не кожному дано збагнути:\nШукає шлях від болю до перлини…[3,с.122]\nОтже, поетеса стверджує, щоб усвідомити неповторність кожної буттєвої хвилини, варто озирнутись і побачити її у всьому навколишньому світі - світі гармонії й довершеності, не поруйнованої людською байдужістю, захланністю, дріб`язковістю .\nРозділ 2. Образно-виражальні засоби, якими твориться «неповторність» природи в одноіменній збірці Ліни Костенко\nУсю збірку пронизує контраст між світом природи й світом людини, яка вимушена жити в урбанізованому середовищі, спотвореному зворотнім боком технічного прогресу. Сучасний світ людини, за Ліною Костенко, - це «чад, бензин, вібрації,скрегіт, регіт, рев, гримучі траси, камінні стіни, асфальт, це вудлища антен, какофонічна музика приймачів, поїзди і космодроми, місяцехід, але одночасно і музей атомної бомби в Америці, війни, бо - «неандертальці XX віку », «душа ще з дерева не злізла»(«Мабуть, ще людство дуже молоде…») [3.с.80].\nСвіт людини - це ще й мертві ріки, вимерлі тарпани і вимираюча морська корова, схожа долею з Атлантидою, це фанернi журавлі у криво прибитому гнізді. Це молитви пням, «такi тотальнi пні».\nСвіт людини - ще такі мікрообрази, як: вигідний контракт, це гроші, це «велике мискоборство». Це слава, Гран-Прі, овації в Парижі.\nЦе «хор глухонімих», «людей велика ряснота», «чад, грім дня, оркестри децибелів», це «тарапата (колотнеча, клопіт), рівна нулю, це браконьєрство-екологічне і духовне»:\nми вже були, як хор глухонімих…\n(«Щасливиця, я маю трохи неба…»)[3,с.10]\nСвіт людини - це бутафорія, обман, фальш, несправжність, лицемірство, ерзаци, «феєрія ілюзій і оман» - цілий синонімічний ряд, що свідчить про девальвацію духовних цінностей у людських душах («Настане день, обтяжений плодами…»)[3,с.44].\nЦе постійний «цейтнот», пришвидшений темп життя, звідси суєта, вічні невідкладні справи, і, як наслідок,- духовна роз`єднаність людей, це самотність серед юрби.\nКраще за поетесу не скажеш: це «епоха спорту і синтетики» (жорстокої змагальності та фальші, несправжності в усьому.\nЛіна Костенко «б'є в дзвін» (як Е.Хемінгуей, роман «По кому подзвін?»), б'є на сполох, тривожачись від того явного духовного звиродніння, яке поширюється серед її сучасників.\nІ тому, хто хоче зберегти в собі свою неповторність, доводиться дуже нелегко:\nЯк важко буть Антеєм на асфальті!\n(«Малина, м`ята, дим і димарі…»)[3,с.100]\nНа цьому досить непривабливому урбаністично-технічному фоні природа справді стає «госпіталем душі», оазисом, що відроджує вимучену душу.\nI чую тишу. І співають птиці.\n(«Щасливиця, я маю трохи неба... ») [3,с.10]\nІстинне, справжнє, неповторне там, де тиша, яку вміють слухати і чути, де правда. Мотиви тиші, мовчання, німоти є наскрізними в поезії Ліни Костенко. I вони не дивні. Ці образи там, де є пошуки істинності, справжності:\nМи мовчимо: поезія і я.\nЗдається, все вже знайдено\nI знову - ні... [3,с.142]\nЯ вас люблю. О, як я вас люблю!\nАле про це не треба говорити [3,с.102].\nне сколихнувши музику словами\n(«Як холодно! Акація цвіте»)[3,стр.119].\nЯ їх (ліси) люблю. Я знаю їхню мову.\n(«Мене ізмалку люблять всі дерева»)[2,с.22].\nВізьмімо, наприклад, вірш «Цей ліс живий. У нього добрі очі». Тут змальовано протилежний до людського світ, де панують саме ті цінності, яких так бракує серед людей. Все, що лірична героїня бачить у лісі, все, що діється в ньому, набуває в її очах олюднення - антропоморфізації. Спочатку - традиційний образ тиші:\nЛітопис тиші пишуть у траві [3,с.48].\nТут відсутня суєта і дріб'язковість. Від «дубового Нестора», який не заважає «білим вальсам радісних беріз», віє і мудрістю дідуся, що поблажливо спостерігає за викрутасами улюблених онучат, і добротою, і толерантністю, і взаєморозумінням між різними поколіннями. [6,с.122-128].\nТут, у лісі, - гармонія, якої так бракує в людському суспільстві: і дуб, і берези, і ведмеді почувають себе вільно, але і маленькому грибочку є місце під сонцем, на яке ніхто не зазіхає: він теж має право на життя.\nСонце показує «кіно», «ведмеді забивають доміно» - тут і затишна домашня обстановка, і кіно, і казка, і чисте, дитяче сприйняття природи - ніби повернення в дитинство. «Малі озерця блискають незлісно» - тут усе справжнє, нічим не замулене, добре:\nКолише хмара втомлені громи (як мати), - і приходить до нас іще одна складова неповторності: і дитинство, і материнство, і любов.\nОсь чому спочатку:\nа вже тобі я можу і з людьми».\nОтже, чутлива людина, спілкуючись з природою, отримує наснагу для подальшого життя серед нашої людської суєти, перегонів і боротьби. Як схоже це на «Інтермеццо» М.Коцюбинського!\nСправді, ремінісценції - улюблений художній засіб Ліни Костенко. Це (по латині - згадка) - відчутний у літературному творі відгомін іншого літературного твору [7,с.587]. Вважається, що ремінісценція є не усвідомленою автором, вона виникає внаслідок впливу на нього творів інших авторів.\nАлюзія - це натяк, відсилання до певного літературного твору, сюжету чи образу з розрахунку на ерудицію читача, покликаного розгадати закодований зміст [7,с.30].\nРемінісценції та алюзії авторка використовує часто для створення колориту-атмосфери певної епохи чи місцевості.\nТак, у вірші «Ой, із загір'я сонечко, з загір'я» створюється карпатський колорит поєднанням пейзажу та музичних образів:\nЧабанська ватра тліє коло заватри,\nНа довгій палі шелестить стіжок,\nІ бурелом громіздко, мов гекзаметри,\nЛежитъ у лісі поперек стежок.\nСпіває ліс захриплими басами...\nТут, в небі, тихо. Ані шум потічка,\nI тйльки десь Іванова Марічка\nІз того світу кличе його: - Йва-а-а! [3,с.56].\nОстанні два рядки є, на наш погляд, алюзією, бо це пряма згадка про трагічне кохання героїв повісті М.Коцюбинського «Тіні забутих предків».\nУ вірші «Ластівки тікають із Європи» проблеми екології, трагічні взаємини природи з людиною 20-го століття змальовано так, ніби ліричний герой твору виправдовує міграцію птахів (бо тікають не просто з Європи - з батьківщини), не звинувачує їх у відсутності патріотизму: просто «я люблю вас змалку».\nЗолотинку в дзьобі принесе? [3,с.28]\nАлюзією останніх рядків (пряма згадка про роман «Трістан та Ізольда») поетеса знову перетворює екологічну проблему в морально-етичну: ми, люди, справді завинили перед птахами, перед природою, і вона нас залишає, назавжди, і цього «ісходу» не зупинити, і нам боляче, бо залишаємося напризволяще, самотніми... І ніхто тепер нас не виручить, як колись короля Марка ота непримітна ластівка...\nВірш «Сувид» переносить нас у часи дохристиянські, язичницькі, праслов'янські. Поліське село з трохи дивною назвою Сувид змальовується Ліною Костенко так, що читач опиняється у стихії, подібній до «Велесової книги», і на нього віє сивою давниною. Колорит праслов'янства досягається авторкою завдяки постійній алітерації звуків «с», що нібито пронизує усю тканину вірша:\nТут навіть хмари особливо сунуть,\n-Сутемна синь на бронзове чоло.\nI хоч Стрибог на поїзд пересів\nІ вже дахи струсились від соломи.\nТут, за щитом смарагдових лісів,\nМоїх жар-птицъ блакитні космодроми.\nЯ воду п'ю у Сувиді з криниці.\nВ країні сосен, сувидських красунь,\n3і мною грають в піжмурки суниці [3,с.8].\nЯкі ще засоби створюють даний колорит? Тут і старі слова з відновленим лексичним значенням - «сутемна синь» - давня, тут і бог вітрів - Стрибог, і це все так далеко - «За щитом смарагдових лісів» - там, де моє (ліричної героїні) дитинство відгомоніло, звідки («з блакитних космодромів») «злітала» у доросле життя. Але я неодмінно сюди вертаюся («воду п'ю у Сувиді з криниці») - я тут наснажуюся, бо ця вода - цілюща, оживаю душею і шукаю його, Сувида - бога лісів. Навіщо? Бо ми, люди, різні: є браконьєри, для яких Сувид -\nВін міф. Він мох. Він сутінь цих озер.\nЙого ніде на світі вже немає [3,с.8].\n(Якщо Бога немає - роби, що хочеш?)\nАле є, на щастя, й інші люди - чутливі, з тонкою, вразливою душею. Хто нас врятує від духовного браконьєрства? Від тих, у яких «душа ще з дерева не злізла»? Хто? Сувид? Чи ми самі? Хто спокутуватиме наші гріхи? («Вогонь притопче босими ногами»?) І героїня вірить:\nНе може бути, щоб його - ніде.\nБез нього людям суєтно і сумно [3,с.9].\nВін є, він мусить бути, бо він потрібен. Потрібен зв'язок людини епохи поїздів і космодромів з праслов'янськими коренями, зі своїми витоками. I тому треба шукати одне одного через віки й тисячоліття, і тому треба «зустрітися», щоб ніколи більше не губитися... У цьому зв'язку - запорука збереження неповторності світу природи і людської душі:\nI я гукаю: Су-ви-де! - Ви де?\n-Ви де? Ви де?- відгукується Сувид [3,с.8].\nПрийом, використаний Ліною Костенко в кінці цього твору, Микола Ільницький пов'язує з традицією давнього українського віршування, а саме з прийомом, відомим українським поетам під назвою «ехо» [8,с.5]. Його можна вважати предтечею смислової рими в сучасній поезії.\nАле одним з найбiльш улюблених художніх засобів Ліни Костенко є паронімічна атракція - встановлення асоціативно-смислових зв'язків між різнокореневими близькозвучними словами [7,с.538]. Неповторність індивідуальної манери письма Ліни Костенко закорінена у природу національної мови:\nДуші людської туго і тайго... («Не треба класти руку на плече») [3,с.32]\nСправді, у системі загальнонародної мови ніби вже «запрограмовані» потенційні знахідки митця. Паронімічна атракція може мати «народну етимологію» або «поетичну етимологію». «Справжній талант розкриває у цій мові невідомі раніше смисли та естетичні цінності»(Леся Ставицька) [9,с.43-44]. Генетична пам'ять народу, збережена в слові, немовби оживає у своєрідному неповторному світі поезії Ліни Костенко. Поетеса виявляє величезну змістову й емоційну наснаженість цього прийому. Смислотворчі та експресивні функції паронімічної атракції різноманітні. Формальне зближення близькозвучних слів може супроводжуватися антитезою, контрастом, створювати іронічний ефект.\nТака вона (дама) стомлеиа, анемічна,\nНемас емоцій, є моціони.\nI там, де втомились дебелі дебіли,\nВона до автобуса легко добігла...\nПостійні струси, постійні стреси,\nПогані праси, немає преси («Пансіонат «Форель») [3,с.193]\nБуду бити, як в бубни\n(«Відмикаю світанок скрипичним ключем») [3,с.41]\nЯ забуваю сумніви і сум...\nВін міф. Він мох. Він сутінь цих озер...\nІ крізь бетон бунтує річка Либідь...\n(«Нектар дощу в бетонному флаконі...») [3,с.62]\nЛюбіть травинку i тваринку...\n(«Вже почалось, мабуть, майбутнє») [3,с.53]\nЖінки родили, як Родени...\n(«Жінки родили, як Родени...») [3,с.58]\nОтже, паронімічна атракція - один з найулюбленіших прийомів Ліни Костенко - дуже яскраво виявився вже у збірці «Неповторність»(1980), але в наступних крупних творах вживання цього засобу буде ще частішим («Берестечко») [10,с.88].\nОбразно-виражальні засоби у поезіях Ліни Костенко вживаються не поодиноко, а у взаємодії, утворюючи суцільно метафоричну картину. Багатою метафорикою сповнена пейзажна лірика поетеси, яка у такий спосіб часто наповнюється філософськими категоріями, а ще частіше - олюднюється: «світанки сонце надпили», «на скелях пишуть мемуари блискавки, століття і орли», «око сонця кров`ю налилось», «скеля зливу набирає в жмені», «сонце встало з лівої ноги»...\nКлючовою для створення відчуття неповторності є та невловима грань, за якою метафоричні образи переходять у символи, тобто приховане порівняння стає другим сенсом образу. Наприклад, у поезії «Пролом хмари» на основі порівняння злива-собор образ дощу набуває сенсу духовного очищення:\nЛіс стоїть у зливі, як в соборі... [3,с.69]\nСаме так можна трактувати образ - символ дощу, грози в поезіях «Щасливиця, я маю трохи неба...», «Ми виїхали в ніч», «Пекучий день...лiсів солодка млява...»\nЯкі ж образи - символи домінують, на наш погляд, у поезії Ліни Костенко? Передусім, ті, що уособлюють піднесення над сірою буденністю та обмеженістю: Храм(Собор), Висота, Небо, Гори, Гроза, Дощ:\nДахів похилих старостині плечі.\nПро той собор. Про людство. Про війну...\nПро білий світ, про небо з долиною...\n«Строкаті ритми вулиць і юрби...» [3,с.218]\nНа громів гуркочучій гарбі,-\nМаю тільки душу при собі...\n«Йду в Карпатах крізь летючі хмари» [3,с.68]\nУ даному контексті образ Неба стає символом духовної висоти і свободи ліричної героїні (У нього було небо, а у нас - стеля), над якою немає нікого і нічого такого, що б тисло, пригнічувало її душу. «Душу при собі» - це сказано так, як в народі говорять «при грошах», «при статках», - тут проголошуються духовні і душевні вартості як найвища цінність. Справді, індивідуальна свобода - неповторна.\nНебо, особливо голубе, стає символом відродження, віри, надії :\n(«Ще вчора була я висока, як вежа...») [3,с.92]\nІнший ряд символів - синонімів: тиша, мовчання, німота, спокій, очищення...\nВони є наскрізними в поезії Ліни Костенко. Тиша сприймається не як символ відсутності звуків, а як протиставлення суєтності буденній круговерті життя, людським перегонам заради матеріальних благ; а ще тиша - це символ відмови від фальші, від неістинності, а значить, саме у гармонійному спілкуванні з природою людська душа очищується і звільняється від суєти.\nI чую тишу. I спiвають птиці\nПроходять люди гарні і незлі\nСтоїть туман, як небо на землі... («Щасливиця, я маю трохи неба...») [3,с.10].\nА у вірші «Ті журавлі, і їх прощальні сурми» лірична героїня обіцяє сумній арфістці - вербі за виконану мелодію любові».\nЯ не скрипичний ключ, а журавлиний,\nТобі над полем в небі пропишу… [3,с.35].\nПоетеса грає омонімами «Ключі (скрипичний та журавлиний). Так чим же журавлиний ключ кращий за скрипичний? Журавлиний - природний, він над полем у небі, що для верби набагато ближче, аніж скрипичний... Бо журавлиний дає надію, бо він навесні може повернутися разом із журавлями (пор. у нар.: журавлики-веселики), а відтак - не все ще втрачено... Це є порятунком для того, у кого осінь у душі, коли немає любові, а є тiльки самотність і світла печаль...\nГроза й Дощ уособлюють сильну стихію, яка не стiльки лякає, скільки очищає.\nОсь хмара закрила все «небо» над ліричною героїнею вірша «Пролом хмари» і пригнітила її. І тому грім і блискавка сприймаються як порятунок, хоча грім «ударив особисто в мене», «обвуглилось вориння, світ потемнів, наче образи...», хоча «блискавки звиваються вогненні...», «грім бурмоче мовою страшною заклинания кобри і гюрзи»,-\nПроломилась хмара наді мною\nЗолотою чашею грози! [3,с.69]\nУ кожного з нас є своя «хмара», і потрібно вистояти і вистраждати право на оцю мить катарсису - духовного прозріння та очищенния. Будь стійким - і тобі гроза здасться «золотою чашею» з цілющою водою, і ти себе відчуєш так, ніби ти щойно причастився:\nЛіс стоїть у зливі - як в соборі.\nДень погідний сяє навкруги [3,с.69].\nЦе теж, на наш погляд, один з провідних мотивів у творчості Ліни Костенко -мотив страждання, через яке мусиш пройти, щоб обновитися. Він подається через ряд близьких образів - символів: пожежу - вогонь - попіл - голубе небо - птиця Фенікс - небутафорський плід:\nНа те й погорілъці, - будуємо хатку.\nНайвище уміння почати спочатку\n(«Ще вчора була я висока, як вежа») [3,с.92].\nОбвуглюйся. 3 дияволом грай в теніс.\nХай вилітає не той самый Фенікс,\nА зовсім інший, неймовірний птах!\n(«Криши, ламай, трощи стереотипи») [3,с.11].\nПопіл - те, що лишилося після горіння, що пройшло очищення вогнем; на його грунті добре розпочинати щось нове (тому попіл є добривом у сільському господарстві). До речі, сама Ліна Костенко колись тонко підмітила, що «Фенiкс завжди вилітає із попелу, але нiколи - із сміття».\nСимволи у Ліни Костенко так чи інакше пов'язані з людиною, перш за все - з її душею, моральністю. Поетеса приділяє значну увагу моральності сучасників, звертається до духовних витоків. Цікавим у цьому плані є наскрізні образи символи: поле, плоди (плід), осінь, світове Дерево, ліс, сад, захід сонця, що уособлюють життєву дорогу, щедрість і мудрість людей старшого поколінння , вікову межу, коли пора підбивати певні підсумки, коли замислюєшся над прожитим і перевіряєш себе на гідність, шукаєш причини своїх досягнень і невдач.\nТак, у вірші " Іду в полях. Нікого і ніде " поетеса малює картину повернення ліричної героїні до свого Берега Дитинства, до " своїх полів" саме при "заході сонця":\nЯ йду, і одуд стежкою іде,\nМоїх полiв маленький чичероне [3,с.45].\nЧичероне (невідм.) провідник, який дає пояснения туристам під час огляду пам'яток культури ( переважно в Італії ). Життя збігає, як день. Лірична героїня іде, оглядаючи "свої поля, ниви, на які пішло життя. " Я чую смутку пальці крижані" бо життя кінечне, бо " Розрісся цвинтар. Груша постарiла". Бо давно не була у рідних краях. Лише одуд визнав ту, що колись дівчинкою тут бігала босоніж. Про що він їй "дудукає"? Може, про Берег Дитинства, до якого варто частіше вертатися, про те, що треба поспішати обробляти свої "поля", але й устигати милуватися ними; про любов до рідної землї, любов, яку треба виплекати в душі і встигнути передати це дігям... Отак, як одуд, який завжди поряд із гніздечком "у ожині, поруч із сім'єю...» Дуже яскраво малює поетеса гармонію людини з природою, адже вони розуміють одне одного, хоча одуд ще трохи тримається на "безпечній відстані". А все ж " йдемо удвох під вечір по стежині". Одуд іде до діток, а куди йде Людина? Який сенс її буття на землі? Яким буде поле людини, поле Людства? Справді, як важко ці дорогі до щему враження дитинства селянської дівчини пронести крізь доросле урбанізоване життя!\n" Як важко буть Антеєм на асфальті!"\n(" Малина, м'ята, дим і димарі...") [3,с.100].\nЗображаючи неповторність рідного краю, Ліна Костенко часто створює не наскрізні, а контекстуальні образи - символи малої батьківщини. Таким, зокрема, є образ старенького млина у поезії «Жує полин солом'яний бичок» [3,с.59]. Це вірш - спогад дорослої! людини про рідні місця, де промайнули дитячі роки. Тут усе неповторне: жовто-коричневої масті бичок отримує епітет «солом'яний» - і одразу переносить нас в казку, відтак - у дитинство. Тут тиша - бо чути бджолину музику, що завжди «мажорна» : працьовитим ніколи нудити світом. І, нарешті, тут є млин (вітрячок),-хоч і старенький, але «пурхає» над полем(!), бо «вже не важать жорна»: уже в ньому не мелють зерно на борошно - і він став пам`яткою минувшини, але дорогою серцю героїні. Образ млина мае певну градацію: вітрячок - старенький метеличок, пошарпаний вітрами - метеличок із інеєм на крилах. Вш пурхае стільки, скільки може, а потім «Сидить собі при в`їзді у село». Сидить і чекає. На кого? А коли до цього додається «що вже й хрестів не видно на могилах»,- ми відчуваємо, як пейзажна лірика непомітно стає інтимною. Старенький вітрячок, який став легким (як образ матері у Мацуо Басьо), - чи не рідні батько чи ненька виглядають роками своє заблудле «чадо»? I треба поспішати, щоб не «перевідатися з могилами» (Ліна Костенко) замість найрідніших у світі людей.\nЧи потрібні такі вітрячки? Безумовно. Бо вони - неповторні. Бо вони невід'ємна частинка дитинства людей старшого покоління.\nЩо ж тут виражено? Радiсть і сум, ностальгія і розуміння, що нічого не вернеш. Але головне - не забути, пам'ятати про свої витоки, про отой старенький вітрячок, який проводжав тебе колись до Дороги Дорослості...\nЦей вітрячок, схожий на метелика, - такий же дорогий і близький до щему, як і «солом'яний бичок», і поле, і бджолина музика, і занесені снігом хрести на рідних могилах...\nПейзажна лірика Ліни Костенко - поняття досить умовне. Вона й інтимна, і філософська, і патріотична...\nАле не кожен здатен зберегти свій «собор у душі»(Олесь Гончар). Тому і не дивно, що в поезіях Ліни Костенко велике місце посідають символи на означення духовної спустошеності сучасної людини та, на противагу їй, духовної глибини, в основі якої - історична пам'ять:\nЗіпхніться ліпше з мілини...\nКолодязь твій глибокий, не змілів... [3,с.170].\nМілина - глибина, небо (висота) - стеля (низькістъ, обмеженістъ) - такі опозиції символів духовності та бездуховності домінують у творчості поетеси, присутні вони і в розглядуваній збірці. Спираючись на ці критерії, авторка певною мірою порівнює історію і сьогодення, зіставляє їх, і таке порівняння говорить не на користь теперiшнього:\nНа славі минулій стою у безславнім съогодні,\n3 минулої слави дивлюсь у прийдешні віки... [3,с.168].\nЗагострення екологічної проблеми теж не на користь сучасникiв. Відносини людини з природою, на думку авторки, прямо залежать від рівня духовності людини. I поки браконьєр регоче, проголошуючи, що Бога лісів (Сувида) не існує (вірш «Сувид»), і, отже, все дозволено, - природа змушена від нас захищатися:\nСтоїтъ над нами Всесвіт у зоряній кольчузі,\nI повен місяць сходить над нами, ніби щит [3, с.8].\nI кольчуга, і щит - це захист Космосу (Природи) від шкідливої діяльності Людства:\nІ добре, що над нами він (місяцъ) висить височенько,\nА то б уже и на ньому болото розвели...\n(« I місячну сонату уже створив Бетховен») [3,стр.72].\nКосмос турбується зовсім не даремно. Вірш «Ще назва є, а річки вже немає» можна назвати реквіємом по загиблій річечці, це жаль по втраченій неповторності. Навпаки, тепер усе сумно, страшно, боляче і потворно:\n... і світить спека ребрами моста\nнад річкою, якої вже немає...\nСтоять мости над мертвими річками...\nЛелека зробить декілька кругів ...\nІдуть уздовж колишніх берегів... [3,с.106]\nЛна Костенко різкими штрихами малює ніби похоронну процесію: образ невблаганної спеки, безглуздого моста, під яким немає річки, моста, що лиш світить розпеченими ребрами; лелеки, який, прощаючись, робить круги над мертвою річечкою (як прощаються із загиблими ) , очеретів, чиї свічки, чорні від спеки, додають трауру, все це наводить на думку про Апокаліпсис - поки що локальний, який згодом, якщо « хам не схаменеться» (Лiна Костенко), може перерости в тотальний... Поетеса ставить укінці три крапки. «Що ж далі? - ніби запитує нас вона. - Будемо нищити природу, а значить, і самих себе? Чи зупинимось серед щоденної суєти і схаменемося?» Зауважимо, що проблеми екології у нерозривному зв'язку з проблемами духовності підіймаються авторкою у збірці 1980-го року - за шість років до Чорнобильської катастрофи(!).\nЩо ж робити, щоб не довелося «молитись пням.\nТакі тотальні пні...»?\n(« Ти був високий, наче сонце полудня») [3,с.20].\nТак, образи розпечепого моста, під яким немає річки, тотальні пні, а з інших творів - фанерні журавлі, остання морська корова, ластівки, що тікають із Європи,-стають, безумовно, не тiльки символами агонії природи, але й духовного та морального звиродніння людини, яка в усьому цьому винна, яка це допустила.\nI все - таки «гомо сапіенс» не буде пиляти гілку, на якій сам сидить. Людина тонкої вдачі (а поетеса вірить, що такими будемо колись усі) відчуває природу, як лірична героїня з вірша «Вечірнє сонце, дякую за день!» [3,с.19]. Твір розкриває джерела творчої наснаги поетеси. Це приклад того, що таке поетичне сприймання світу. Лірична героїня, немов сонцепоклонниця, звертається до вечірнього сонця, дякуючи йому за прожитий день, за вечірню втому, за «лісів просвітлений Едем i за волошку в житі золотому», за світанок, за дитячий сміх, за зустрічі з людьми, «котрі нічим не осквернили душу».\nДумається, що у здатності відчувати ці прості, даровані життям радощі, і полягає одна з умов повноцінного і щасливого духовного існування людини. А Поет - це людина із загостреною потребою виражати красу.\nТвір завершується вражаючим висловом про « потребу слова як молитви». Ліна Костенко порівнює поетичну творчість і молитву як форми самовираження.\nОтже, поезія - це молитовне самовираження, і поетеса джерелом натхнення вважає Природу - вечірнє Сонце...\nГригорій Клочек відзначає, що Ліна Костенко у пейзажній ліриці майже не вибудовує «підтекстові смисли»-«Пейзажний твір, що створюється заради другого смислового плану, як правило, набуває неприємного присмаку штучності»[11,с.249]. Філіграннiсть пейзажної майстерності полягає у створенні таких образів, які виражали б «дух і мисль»(П.Тичина) самої природи, а не були б алегоріями, придуманими заради вираження якоїсь моральної тези.\nМи можемо погодитися з думкою відомого критика лише частково. Вважаємо, що Ліна Костенко справді творила свої пейзажні шедеври , не плануючи одержати ще й другий план (підтекст), але все-таки в бiльшості поезій ми його відчуваємо. Бо все, що вона пише про природу, спроектовано на людину: це людина може захоплюватися навколишньою красою або не помічати її, це тільки людина може одні і ті ж хмари сприймати по-різному, у залежності від настрою цієї миті. Поетеса, змалювуючи природу, обов'язково характеризує того, хто це все спостерігає. Це по - перше. А по - друге, у пейзажах відчувається одна з найхарактерніших ознак і художнього мислення - історизм. Саме у пейзажах, наскрізь пройнятих історичною пам'яттю, особлива мистецька цінність, бо їм надається додатковий доречний смисл.\nУ світі все так злагоджено, що ми не маемо права проминути , не зреагувати , не взяти до свого серця навіть , на перший погляд, буденну «травинку і тваринку». Усе в цьому світі коштовне і неповторне, і його треба шанувати, берегти. Бо життя дволике: воно швидкоплинне, складається з неповторних миттєвостей, і водночас у ньому присутня райдуга вічного, що зветься неперехідними людськими вартостями. А справжня жива людина та, яка «не губиться у юрбі», має свій внутрiшній стрижень і в той же час знає ціну і прекрасній миті - неповторності...\nКожен твір, з якого постає дивосвіт природи, впливає на нашу екологічну свідомість. Бажання захищати природу приходить лише до тих, хто відчуває її красу:\nБуває мить якогосъ потрясіння:\nПобачиш світ, мов вперше у житті [3,с.65].\nМабуть, можливим буде таке визначення формули суті пейзажної лірики Ліни Костенко: це чотири «3» : зупинись - здивуйся - захописъ - захисти...\nПри творенні власної концепції пейзажної лірики поетеса вживає багато тропів та фігур, серед яких найбільш вживаними є такі: контраст, колорит, паронімічна атракція ( з народною та поетичною етимологією), метафоризація до рівня символів;\n- улюбленими синонімічними рядами образів - символів є:\n- Храм (Собор) - Висота - Небо - Гори - Гроза - Дощ;\n- Тиша - Мовчання - Спокій - Очищення;\n- Пожежа - Попіл - Очищення - Відродження;\n- Поле - Плоди (плід) - Осінь - Захід сонця(Вечірнє Сонце) - Ліс - Сад Світове Дерево;\n- символи духовної спустошеності наших сучасників: образ Мілини, Фанерні Журавлі, Безглуздий Міст(над мертвою рікою), Всесвіт у зоряній кольчузі (захист від людей), Хор глухонімих, Тотальні Пні, Епоха Спорту і Синтетики, Неандертальці XX-го віку, Бутафорський Плід.\nУ результатi виконаної роботи приходимо до таких висновкiв:\n· Сьогоднi наше суспiльство знаходиться в «етичнiй апатiї», немає консолiдуючої iдеї, немає цiнностей, однаково дорогих усiм українцям. Книжковий ринок повен «субпродуктiв» - i кожен автор, i кожен читач-сам собi цензор i критик.(О.Пахльовська).\n· село втрачає статус «оазису» духовностi.З`являється нова генерацiя українських селян: «Ми дикi люди, ми не знаєм звичаїв!\nМи нищим лiс.Ми з матiр`ю на ти».\n· Лiна Костенко послiдовно пропагує своєю поезiєю нацiональнi цiнностi як загальнолюдськi, розкриває основнi елементи: нацiональну свiдомiсть самосвiдомiсть, нацiональну iдею, нацiональнi iдеали, нацiональний характер... їй болить сьогоднi все це, як болiло i 30 рокiв тому: «Зникає мiй народ, як в розчинi кристал...»\n· на цьому непривабливому фонi творчiсть Лiни Костенко вирiзняється сааме чiкими етичними орiєнтирами, коли читач усвiдомлює, де - добро, де - зло, де праведне - де негiдне. Збiрка «Неповторнiсть»(1980) є тим «озоном», якого так бракує сучаснiй українськiй лiтературi, сааме ця поезiя сповiдує гармонiю Людини i Природи, утверджуючи думку про те, що невлаштовани, розчахнутий нинiшнiй свiт має бути подоланий красою високих людських стосункiв, гармонiєю з навколишнiм середовищем.\n· Природа - це гармонiя i довершенiсть, це мудрiсть i толерантнiсть, це доброта i краса. Природа - це фiлософська категорiя, це спосiб осмислення людиною себе самої, свого мiсця у свiтi. Природа - у нас самих, а ми є часткою цiєї природи.\n· Цi тези нiколи не застарiють, їх треба i треба нагадувати людинi, яку навiть екологiчний та духовний Чорнобиль чомусь не зробив мудрiшою. Може, саме тому поетеса їздить часто на територiю Чорнобильської зони, вивчаючи Полiсся пiсля аварiї на АЕС. Така її «внутрiшня емiграцiя»: «Хто любить Україну, той їде туди, де вона вже вмерла. Зона, як мати. Ми не любимо матiр менше вiд того, що вона померла. Навпаки - любимо ще бiльше»(Л.Костенко).\nкурсовая работа "Лiна Костенко як виразник духовної висоти i нацiонального болю нашої епохи" скачать\nДругие документы, подобные "Лiна Костенко як виразник духовної висоти i нацiонального болю нашої епохи"


Міносвіти проведе Всеукраїнський фестиваль інновацій. Метою заходу станепопуляризація розробок вітчизняних вчених та інноваторів, а також залучення інвесторів до фінансування впровадження новітніх розробок.\nГройсман доручив перевірити школи на пожежну безпеку. Прем’єр-міністр доручивДержавній службі з надзвичайних ситуацій та іншим органам провести масштабну перевірку шкіл на предмет дотримання норм пожежної безпеки.\nШколи можуть розробляти нетипові освітні програми. Міністерством освіти наданіроз'яснення щодо використання школами освітніх програм в перших класах початкової школи, що не є типовими, починаючи з 1 вересня 2018 року.\n31 березня відбудеться друга сесія пробного ЗНО. У ході сесії учасники матимутьможливість скласти пробні тести з біології, географії, історії України, математики, фізики, хімії, а також з англійської, німецької, іспанської та французької мов.


Лікування по-новому, округлення чека і подорожчання проїзду: які нововведення чекають на українців з 1 липня - ASN\nЗ 1 липня на українців чекає ряд нововведень, включаючи медичну реформу, округлення чека і подорожчання проїзду в громадському транспорті Києва. Про це пише "Уніан".\nЯк повідомляє видання, з 1 липня розпочнеться реалізація медичної реформи, в ході якої, як обіцяє МОЗ, "гроші підуть за пацієнтом". Так, сімейні лікарі, терапевти і педіатри надаватимуть послуги пацієнтам за переліком, затвердженим у відомстві.\nТакож з початку наступного місяця Національний банк України зупинить випуск монет номіналом 1,2,5 і 25 копійок. Вони будуть поступово виводитися з обігу, оскільки паралельно вводиться припис по округлення чека.\nКрім того, з 1 числа почнеться поетапне відключення від аналогового телевізійного мовлення. Його планували провести ще в 2016 році, проте терміни весь час переносили.\nТакож з липня в Україні підвищується прожитковий мінімум. Цей показник виросте з 1700 грн. до 1777 грн. Разом з ним зміниться і ряд інших виплат, включаючи пенсії по непрацездатності.\nУ Києві з 14 липня вартість проїзду в громадському транспорті становитиме 8 грн замість нинішніх 4 для трамваїв, тролейбусів, автобусів і 5 грн для метро. У наступному ж місяці в разі покупки проїзного одна поїздка коштуватиме 6,3 грн, а разовий проїзд складе 8 грн.\nКульгаве Т2. Жителі Закарпаття обурені огидною якістю цифрового мовлення - 05-09-2018 08:50


Фото. Таксист посадив на ланцюг у підвалі пасажира, який заборгував за поїздку декілька тисяч — Новини України та Світу\nФото. Таксист посадив на ланцюг у підвалі пасажира, який заборгував за поїздку декілька тисяч\nВ Київській області затримали таксиста, який прикував ланцюгом у підвалі пасажира, що заборгував йому за поїздку 7000 гривень. Про це повідомляє поліція області.\nЯк встановили правоохоронці, 38-річний мешканець Сум зробив замовлення в таксі на поїздку з Києва в його місто. Не доїхавши до місця призначення, таксист попросив розрахуватися за поїздку. Сумчанин сказав, що у нього немає грошей на рахунку. Тоді водій відвіз його до найближчого відділення банку. Але з’ясувалося, що пасажир має борг у банку, тому в позиці йому відмовили.\nПісля цього вони вирішили повернутися до Києва. У столиці також не вдалося роздобути гроші. Пасажир “накатався” на 7000 грн. Тоді водій вирішив отримати гроші на власний розсуд – він відвіз чоловіка в свій гараж в селі Софіївська Борщагівка. Там, у підвалі, скував йому ногу ланцюгом і закрив.\nЧоловік зміг самостійно звільнитися, після чого звернувся в поліцію. Всього в неволі він провів 7 годин.\nПоліцейські затримали водія таксі. Наразі вирішується питання про обрання міри запобіжного заходу.\nВідкрито кримінальне провадження за ч. 2 ст. 146 (Незаконне позбавлення волі або викрадення людини) Кримінального кодексу. Санкція статті передбачає обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той самий строк.\nTags: Київ Софіївська Борщагівка Суми таксі\nPrevious Фото. Володимир Зеленський “засвітив” екран свого iPhone. У Мережі помітили “цікавий” додаток на смартфоні Президента\nNext Вибори в Україні: у Зеленського анонсували новий вид голосувань\nЧому озеро в Сумах стало червоного кольору\nВідео. У Львові таксист збив людину і продовжив їхати далі з тілом на капоті\nВ Одесі водій відомого сервісу таксі вбив і спалив тіло молодої дівчини\nВідео. Окупований Донецьк із вікна маршрутного таксі №24\nЇду сьогодні в Сумах на автовокзал. Я присів і передав гроші за проїзд, через секунду мені їх повернули а пасажири за сміялися, мовляв акція, чи що !?\nВідео. Смерть в патрульному авто у Сумах: чоловік помер в багажнику поліцейського авто


Фільм «Вчителі України» від «Освіторії» покажуть на регіональних телеканалах Суспільного - новини освіти | «Освіторія»\nФільм «Вчителі України» від «Освіторії» покажуть на регіональних телеканалах Суспільного\nНа регіональних телеканалах Суспільного покажуть документальний фільм «Вчителі України» від «Освіторії».\nПрем’єру дивіться 13 лютого о 17:15.\nУпродовж 40 хвилин ви побачите дев’ять історій педагогів і педагогинь з усієї України — від Закарпаття до Донбасу. Різних, але однаково важливих. Творці фільму здійснили тур Україною: 4500 кілометрів у дорозі, дев’ять педагогічних історій і понад десять відвіданих міст і сіл. Усе, щоб ще раз довести — вчителі важливі.\nСуспільний мовник щороку інформаційно підтримує проєкти «Освіторії» та премію Global Teacher Prize Ukraine. Восени регіональні телеканали Суспільного транслювали церемонію наживо із Софійської площі Києва.\n«Нам важливо розповідати всій Україні про вчителів, які більш ніж просто навчають наших дітей. Показувати креативні ініціативи й підходи викладачів з різних куточків країни про те, що вчитель — це значно більше в житті дітей, ніж просто 45 хвилин уроку. Цього року ми також знайомитимемо глядача програми «Ранок на Суспільному» з номінантами національної премії, плануємо пряму трансляцію нагородження переможців», — розповіла креативна продюсерка регіонального мовлення Суспільного Катерина Жуліна.\nХристина Ярема — учасниця Всеукраїнської школи онлайн з Ужгорода.\nОльга Петренко — популяризаторка української мови через гуртки ораторського мистецтва в Чернігові.\nАнжеліка Улиганець — співзасновниця молодіжного хабу «Здибанка» в селі Батьово, де школярі займаються екоактивізмом і громадянською освітою.\nМикола Гузик — творець комбінованої педагогічної системи з Южного на Одещині.\nГеннадій Іванченко — очільник осередку Пласту в Маріуполі.\nЮлія Красів — вчителька історії в прифронтовій Авдіївці.


Suzuki Swift 2017 року: огляд, фото, відгуки, характеристики, ціни | 2017 рік Півня: гороскопи, Новий рік 2017, календар\nSuzuki Swift 2017 року: огляд, фото, відгуки, характеристики, ціни\nПротягом багатьох років Suzuki, щоб вижити на європейському ринку був тільки з чотирма моделями: хетчбеком Swift і кросоверами Jimny, Vitara, SX4. У 2015 році японський бренд додав ще два транспортних засоби, щоб бути більш стабільним. Ignis був відроджений для сегмента кросовера аналогічно Jimny, тоді, як Baleno був задуманий, щоб конкурувати на малолитражном ринку з домінуючими Volkswagen Polo і Ford Fiesta. Тепер, коли фірма отримала доступ до нових нішах, Suzuki робить Swift, одним із найбільш продаваних моделей у Європі. Четверте покоління хетчбека Suzuki Swift 2017 скоро з’явиться в автосалонах, а перший прототип вже був помічений на дорогах загального користування.\nШпигунські знімки надійшли через два тижні після того, як перші рендери просочилися на дилерську конференцію і підтвердили, що новий Swift буде відрізняти еволюційний дизайн, а не новий стиль бренду. Тим не менш, платформа під цей хетчбек зовсім нова. Спільна з Baleno, вона близько 15 відсотків легше і збільшує жорсткість кузова приблизно на десять відсотків. Нова платформа повинна забезпечувати кращу динаміку водіння і допомогти хетчбеку поліпшити економію палива, що є вирішальним фактором у цій вельми спірною ніші.\nПублічне відкриття моделі провели у цьому році в жовтні в столиці Франції, продажі почнуться в першій половині 2017 р. До тих пір, поки цього не відбудеться, продовжуйте читати новини, щоб дізнатися більше про майбутню Swift.\nХоча хетчбек замаскований спереду і ззаду, і тільки фари з задніми вогнями, залишені у відкритому вигляді, більшість нових функцій моделювання видно крізь чорні обкладинки. Природно, що перша деталь, яка кидається в очі-це новий дизайн фар. Вони не тільки менше, ніж у попередньої моделі, вони також використовують більш кутасту форму, подібну Baleno. Сітка також є новою, тепер показуючи трапецієподібну форму, яка ширше, ніж у попередньому блоці. В результаті, нижня решітка тонше, що має дати Suzuki Swift 2017 спортивний вигляд. Корпусу також отримали інші протитуманні фари, по всій видимості, більші, ніж було раніше і встановлені вони в більш глибоких отворах в бампері.\nЗзаду Suzuki змінив вигнутий дизайн попередніх задніх ліхтарів на користь більш кутастої форми, як показано на Baleno. Зміни трохи більше важко виявити через маскування, але номерний знак припускає, що виїмка була знижена в бампер від попередньої позиції тільки під задніми дверима. Крім цього, ми очікуємо помірно перероблений бампер і новий задній борт з невеликим спойлером у верхній частині. Витік рендерів також зображує новий дифузор, як елемент з парою великих вихідних отворів, але прототип, як видається, показує тільки одну вихлопну трубу. Може бути, Suzuki планує спортивний пакет для Swift, але ще належить з’ясувати, чи це так чи ні.\nІнші зміни видно зі сторони. Хоча загальна форма і пропорції подібні, новий Swift виділяється з допомогою оновленої лінії даху, злегка похилими у напрямку до задньої частини, переробленими стійками, видозміненими задніми дверима, а також нової талією, яка більше не сходить в бік задніх крил. Останнє, як видається, ідентично Baleno, з помітною носовою частиною над арками передніх коліс.\nІнтер’єр Suzuki Swift 2017\nПапараці не вдалося отримати уявлення про інтер’єрі Suzuki Swift 2017, але ми очікуємо, що він буде заснований на Baleno. Основні моменти повинні включати в себе:\nV-образну приладову панель і центральну консоль;\nперероблені A/C отвори з хромованою окантовкою;\nсучасну комбінації приладів з кольоровим LCD-дисплеєм;\nа також переглянутий багатофункціональний кермо.\nНовий семидюймовий сенсорний екран повинен дозволити водієві підключити iPhone до інформаційно-розважальної системи автомобіля і використовувати багато рис від CarPlay від Apple, включаючи карти, музику і аудіокниги. Слот для карт пам’яті, USB порт і SD буде сприяти подальшому зміцненню зв’язку. На дисплеї відображається вид позаду автомобіля, коли додаткова камера заднього виду включена.\nІнші функції, які дебютували на Baleno і, швидше за все, знайдуть собі місце в Swift включають адаптивну систему круїз-контролю, яка використовує хвилі радара для моніторингу транспортних засобів попереду. Вона буде автоматично прискорювати або гальмувати транспортний засіб, щоб підтримувати його на постійній відстані від автомобіля попереду. Нові передні сидіння з оптимізованою формою і підвищеною комфортністю також в наявності, тоді, як задній відсік повинен запропонувати трохи більше місця для ніг. Простір для багажу також повинне збільшуватися в порівнянні з попередньою моделлю. Шукайте більше, ніж 355 літрів, які ви отримуєте в Baleno.\nВ даний час Swift доступний з двома бензиновими двигунами на більшості європейських ринків. Базовий блок являє собою 1,2-літровий двигун з чотирма циліндрами потужністю 94 кінські сили і 118 Нм крутного моменту. Агрегат працює з коробкою з п’ятьма швидкостями або чотириступінчастою автоматичною трансмісією. Swift Sport отримує більше, а саме двигун на 2,6 літра з чотирма циліндрами, який провертає 134 коней і 160 Нм через ручну коробку.\nУ комплектації Suzuki Swift 2017 повинен отримати оновлену версію 1,2-літрового Dualjet, який дебютував у Baleno. Незважаючи на те, що він менш потужний, ніж попередній блок на 89 кінських сили, продуктивність повинна залишатися схожа враховуючи легку, спортивний платформу. Більше потужності буде надходити з нового літрового, трициліндрового Boosterjet. Оцінений в 110 коней, турбований мотор, ймовірно, буде оснащений більш високими за рівнем версіями.\nСпортивна модель, з іншого боку, швидше за все, отримає двигун з чотирма циліндрами, який повинен отримувати оновлені внутрішні підвищення ефективності і, можливо, кілька додаткових конячок.\nУ відділі передачі, зверніть увагу на стандартну п’ятиступінчасту коробку для 1,2-літрового агрегату, з додатковим CVT і новою шестиступінчастою автоматичною коробкою для турбованої літрової установки.\nЦіна Suzuki Swift 2017 все ще залишається загадкою, але, враховуючи, що поточна модель продається за 13 980 доларів, очікується, що основна збірка обійдеться в 15 860 дол. і більш потужні моделі Sport будуть коштувати близько 20 200 доларів.\nКонкурентами моделі виступлять Фольксваген Поло, Форд фієста і Хонда Джаз. До речі, на сайті 2017god.org ви можете прочитати про версії Polo GT, а також про базову авто Свіфт Сузукі Балено.\nСузукі Свіфт завжди був одним з аутсайдерів сегмента суперміні і це, швидше за все, не зміниться найближчим часом. Але незважаючи на невеликий успіх у порівнянні з Volkswagen Polo і Ford Fiesta, японський хетч похвалили за його відмінну ціну, різке водіння і бадьору продуктивність моделі Sport. Suzuki повинен збільшити ці характеристики з четвертого покоління автомобіля, а також виправити деякі з питань поточної моделі. Необхідно прибрати жорсткі внутрішні пластмаси і збільшити салон на ряду з багажником, що буде гарним початком, якщо Suzuki хоче дати своїм конкурентам їжу для роздумів.


Subaru Legacy. Технічні характеристики Субару Легасі.\nГоловна / Модельний ряд / Legacy / Технічні характеристики\nПриготуйтесь бути на крок попереду\nОновлена Subaru Legacy перевершить всі ваші очікування завдяки фірмовому горизонтально-опозитний двигун SUBARU BOXER і системі симетричного повного приводу (Symmetrical AWD). Додайте азарту своєю щоденною поїздкам, завдяки неперевершеній керованості і контролю над автомобілем в кожному повороті.\nСиметричний повний привід\nСиметрія забезпечує баланс. Баланс забезпечує видатну безпеку і чудову керованість. Саме тому Subaru ось вже 40 років займається розробкою і вдосконаленням технології симетричного повного приводу (Symmetrical AWD ). Завдяки двигуну SUBARU BOXER і майже ідеальної симетрії дана система максимально ефективно передає крутний момент на всі колеса автомобіля. Подібний підхід до організації конструкції забезпечує виняткове зчеплення з дорожнім покриттям, стійкість і безпеку, які допомагають повністю контролювати автомобіль практично в будь-якій ситуації. Водієві залишається лише насолоджуватися кожною секундою своєї подорожі.\nВиняткова тяга робить прискорення швидким і захоплюючим. А симетричність конструкції Subaru Legacy допомагає забезпечити чудову керованість за рахунок більшої стійкості при проходженні поворотів і повного контролю над автомобілем практично в будь-якій ситуації.\nПостійне зчеплення з дорожнім покриттям\nЧим більше шини дотикаються з дорогою, тим краще контролюється автомобіль. Крутний момент в оновленій Subaru Legacy постійно направляється на всі чотири колеса для збереження максимально надійного зчеплення з дорогою, що забезпечує неперевершену керованість.\nНайвища маневреність в екстремальних ситуаціях\nПри поганих погодних умовах або коли коштовна кожна секунда для реагування на раптову ситуацію, симетричність конструкції з практично повним поперечним балансом забезпечує стійкість, маневреність і тягу, які допоможуть уникнути небезпеки.\nНе всі автомобілі можуть похвалитися настільки впевненим рухом і керованістю, як Subaru Legacy. Горизонтально-опозитний двигун SUBARU BOXER має більш низький і плоский профіль, ніж у інших типів двигунів. Він забезпечує більш низький центр тяжіння автомобіля в цілому, що дає збалансовану керованість, що підкреслює його видатні характеристики і продуктивність.\nПідвищена стійкість на дорозі\nБільш плаский профіль двигуна і його низьке розташування на шасі роблять автомобіль в цілому більш стійким до крену і поздовжнього розгойдування, ніж моделі з традиційними типами двигунів.\nПлавна і ефективна передача крутного моменту\nЗабезпечуючи належну динаміку і продуктивність, горизонтально-опозитний двигун SUBARU BOXER сприяє збільшенню комфорту в русі за рахунок зменшених вібрацій.\nЗ самого початку жорстка і збалансована плоска конструкція двигуна створює менше вібрацій, ніж рядні або V-подібні двигуни, забезпечуючи високу надійність і довговічність.\nКонцепція динамічного управління шасі Subaru\nОновлена Legacy розкриває всі переваги фірмових технологій subaru, підкреслюючи їх концепцією динамічного управління шасі subaru (DC3). У найбільш важливих зонах кузова використовуються високоміцні стали для досягнення підвищеної міцності і легкості. Жорстка конструкція з передньою підвісний рамою забезпечує точну й природну інформативність рульового управління, надійно ізолюючи наслідки роботи двигуна і підвіски для більш комфортного і тихого руху.\nПередня незалежна підвіска типу Макферсон з жорсткою підвісний рамою має більш широку колію і більший хід коліс. Така конструкція забезпечує менший крен в поворотах, а також більш тихе і комфортний рух на різних типах дорожнього покриття.\nІдеальний баланс спортивної керованості і м'якості задньої підвіски на подвійних поперечних важелях дозволяє легко і точно долати нерівні ділянки дороги і різкі повороти.\nДвигун: горизонтально-опозитний, 4-циліндровий, 16-клапанний бензиновий двигун DOHC з турбонаддувом\nМаксимальна потужність: 195 кВт (265 к.с.) при 5600 об/хв\nМаксимальний крутний момент: 350 Нм (35,7 кгс-м) при 2400 - 5200 об / хв\nТрансмісія: 5-ступінчаста автоматична трансмісія, повний привід\nСиловий агрегат, двічі удостоєний звання "двигун року" (2006 і 2008рр.) За версією "UK International Engine of the Year", був вдосконалений для підвищення продуктивності в більш широкому діапазоні оборотів. Подвійна система активного управління клапанами і турбонаддув забезпечують майже ідеальний баланс прискорення і паливної економічності.\nLEGACY 2.5i / 2.5i-S\nДвигун: горизонтально-опозитний, 4-циліндровий, 16-клапанний бензиновий двигун SOHC\nМаксимальна потужність: 123 квт (167 л.с.) при 5600 об/хв\nМаксимальний крутний момент: 229 нм (23,4 кгс-м) при 4000 об/хв\nТрансмісія: Lineartronic, повний привід\nДаний двигун забезпечує Subaru Legacy оптимальний баланс між продуктивністю і паливною економічністю. всі елементи конструкції спрямовані на підвищення відгуку при русі в межах міста, а також динаміки і прискорення на швидкісних трасах.\n5-ступінчаста автоматична трансмісія і система повногоприводу з перемінним розподілом крутного моменту\nSubaru Legacy у виконанні 2.5GT -S оснащена автоматичною коробкою передач E-5AT в поєднанні з системою повного приводу із змінним розподілом крутного моменту (VTD). Система VTD миттєво розподіляє крутний момент двигуна на всі чотири колеса, фокусуючи увагу на задніх колесах залежно від умов для поліпшення керованості, чудового зчеплення з дорогою і стійкості автомобіля. 5 -ступінчаста трансмісія з електронним управлінням відрізняється адаптивним перемиканням передач, функцією миттєвого і плавного зниження передачі і режимом ручного управління за допомогою підрульових пелюсток перемикання передач.


Интересные факты / Відносини, психологія / 5 речей, від яких глючить наш мозок\nЯкщо ми ні з того ні з сього, без попередньої підготовки, запропонуємо нашому мозку поміркувати на тему чотиривимірних гиперкубов, квантової механіки або нескінченної сукупності – він збунтується. І буде правий. Однак що стосується сприйняття більш-менш приземлених предметів з повсякденного життя – тут наше сіре речовина зазвичай справляється. За кількома кричущими винятками.\nУ цій статті ви знайдете п’ять звичайних, повсякденних речей, які, як не дивно, викликають у нас «мозкові глюки»:\nВам коли-небудь траплялося увійти в кімнату з певною метою (взяти, що-небудь, наприклад), а потім геть забути, навіщо прийшли? Виявляється, причина цих дивних провалів пам’яті криється… у дверях.\nПсихологи Університету Нотр-Дам (недалеко від Чикаго, США) виявили, що при проходженні через дверний проріз у свідомості спрацьовує механізм, умовно званий «межа подій», який відділяє один набір думок і спогадів від іншого, прямо як епізоди в кіно.\nВаш мозок автоматично відправляє в архів» ті думки, які володіли вами в попередній кімнаті, і очищає простір для нових. «Межі подій» зазвичай допомагають упорядкувати наші думки і спогади, оскільки ми постійно пересуваємося і переключається на нові завдання.\nАле коли ми намагаємося згадати, навіщо прийшли… що збиралися робити… чи знайти… можуть виникнути складності.\nЩо дратує вас більше: дзвінок будильника, гудок автомобіля, який застряг у пробці або нагадування вашого мобільника, що у нього закінчується зарядка? Жоден з цих звуків не пестить наш слух. Ці звукові сигнали стали своєрідним саундтреком сучасного світу, але кожен з них продовжує нас дратувати, тому що викликає маленький «мозковий глюк».\nЕволюція не привчила нас до подібного роду звуковим сигналам, тому ми намагаємося їх усвідомити. Природні звуки створюються передачею енергії, часто від удару одного предмета іншим, як при барабанному бою. У цьому випадку енергія передається в барабан і потім поступово розсіюється, і звук поступово вщухає.\nНаша система сприйняття інформації використовує згасання звуку, щоб зрозуміти, що відбувається – що звучить і чому. А сучасні звукові сигнали – це як машина, яка їхала зі швидкістю 60 миль на годину і, замість того, щоб повільно загальмувати, раптово вдарилася в стіну. Звук не змінюється, не вщухає, і наш мозок ніяк не може зрозуміти, що це таке і звідки взялося.\nЗ фотографіями схожа історія. Як бабуся, яка навчилася користуватися інтернетом, але так до нього і не звикла, ми постійно робимо знімки, але підсвідомо наш мозок все ще не в змозі відокремити їх від об’єктів або людей, на них зображених.\nНаприклад: Дослідження показали, що якщо людині запропонувати метати дротики в фотографію, з зображенням на якій у нього нічого не пов’язано, його влучність буде набагато нижче, ніж для тих же цілей йому надати фотографію Гітлера або особистого найлютішого ворога.\nПід час експерименту з’ясувалося, що якщо людину попросити розрізати на дрібні шматочки фотографії, пов’язані з дитячими спогадами, у нього може виникнути підвищене потовиділення.\nОскільки у нас за плечима немає мільйона років практики, наш мозок досі не в змозі відрізнити видимість від реальності.\nУ вас буває так: ви відчуваєте, що телефон вібрує, дістаєте його, і з подивом дивіться на неживий екран? Якщо у вас, як і у більшості людей, час від часу виникають подібні «фантомні вібрації», це відбувається тому, що ваш мозок робить неправильні висновки, намагаючись упорядкувати хаос вашого життя.\nБідний мозок постійно піддається бомбардуванню інформацією різного роду. Йому доводиться фільтрувати непотрібний шум і виокремлювати важливі сигнали. В доісторичні часи наші предки постійно брали криві гілки за змій.\nСьогодні мозок невірно інтерпретує все, починаючи від шарудіння одягу і закінчуючи дзюрчанням в шлунку, і поспішає нам повідомити, що нам телефонують, або надіслали СМС.\nТочно так само трапляються і ілюзії вібруючого телефону.\nПомічали, що іноді в кіно здається, ніби колеса автомобіля обертаються у зворотний бік? Це тому, що камери фіксують нерухомі зображення з певною частотою, а мозок заповнює проміжки між зображеннями, створюючи ілюзію безперервного руху між схожими кадрами. Якщо колесо робить велику частину обороту між одним і іншим кадром, то найбільш очевидне для мозку напрямок руху – зворотне, оскільки цей напрям передбачає мінімальну різницю між кадрами.\nОднак, ефект коліс, що обертаються у зворотний бік може виникнути і в реальному житті. Основна теорія, що пояснює це явище, що полягає в наступному: мозок сприймає рух приблизно так само, як і камера – у вигляді послідовних статичних зображень.


Обама назвав присутність Порошенка у Білому домі - посланням Путіну - Погляд – новини Чернівці\nОбама назвав присутність Порошенка у Білому домі - посланням Путіну\n18.09.2014 | 10:17\nПетро Порошенко прибув до США\nПрисутність президента України Петра Порошенка в Овальному кабінеті Білого дому є посланням Володимиру Путіну. Про це заявив президент США Барак Обама, пише "Радіо свобода".\nЗ точки зору президента США, його зустріч з Порошенком буде коштувати тисячі слів, як англійською, так і російською мовами.\nВін також привітав Україну з ратифікацією Угоди про асоціацію.\nЗа оцінкою американського лідера, ратифікуючи Угоду про асоціацію з ЄС, Україна взялася провести ряд реформ, які сприятимуть розвитку демократії в Україні і закладуть основу для більш стабільної і процвітаючої економіки.\nУ програмі Порошенка під час візиту до Вашингтону також передбачені його зустрічі з віце-президентом Джо Байденом та керівником Держдепартаменту Джоном Керрі. Також український президент має виступити на спільному засіданні Сенату і Палати представників Конгресу США.\nНагадаємо, 12 вересня США ввели додатковий пакет санкцій проти Росії. Під санкції США потрапили п'ять російських енергетичних компаній - "Газпром", "Газпром нафта", " ЛУКОЙЛ", " Сургутнєфтєгаз", "Роснєфть".\nТеги: Украина – США – зустріч – Путін – Порошенко – Обама – послання – Білий дім\nВідбулася зустріч Петра Порошенка із прем’єр-міністром Канади\nУ соціальній мережі стартував флешмоб Порошенко, поговори зі мною\nПрезидент України прибув з візитом до Канади\nСША ввели санкції проти Сбербанку, Газпрому, Лукойлу і Роснефти


Європейський Союз ніколи не визнає незаконну анексію Криму, – Федеріка Могеріні :: Новини « VINNITSALIFE\nСереда, 31 жовтня 2018, 09:42\n“Я вдячна Європейському парламенту за те, що тримає у центрі уваги ситуацію у Чорному морі після незаконної анексії Російською Федерацією Кримського півострова. Ми не визнаємо і не визнаємо анексію Кримського півострова Російською Федерацією”, – сказала вона.\n“Будівництво Керченського мосту між Кримським півостровом і Російською Федерацією відбулося без згоди України і є ще одним порушенням українського суверенітету та територіальної цілісності. На додаток до цього міст ускладнює прохід суден в українські порти в Азовському морі”, – зазначила Могеріні.\nПредставник ЄС нагадала, що півроку тому Росія почала запроваджувати новий режим інспекцій вантажних суден, які йдуть з українських портів в Азовському морі, або прямують до цих портів. “Ці інспекції призвели до тривалих затримок, які драматично зросли протягом кількох останніх місяців. Це має прямі наслідки для контрактів не лише українських експортерів, але також для кораблів під прапорами держав Європейського Союзу”, – сказала Могеріні.\nНеділя, 27 вересня, 01:11


Я розумію, що з дітьми працювати нелегко, але можна якось знайти підхід до дитини, поки вона звикає? – ЦЕ EASY\nЯ розумію, що з дітьми працювати нелегко, але можна якось знайти підхід до дитини, поки вона звикає?\n06.12.202106.12.2021 DariaDaria 20:59\nПросиділа в декреті з сином майже чотири роки, але потім довелося влаштовувати його в дитсадок, оскільки мені запропонували роботу, а я чекала, коли звільниться саме це робоче місце.\nМені шкода було його віддавати, він такий у нас дуже домашній, але залишити не було з ким, та й вирішили з чоловіком, нехай звикає до спілкування з дітьми. Цілий тиждень нервувала, а останню ніч майже не спала, ніби мені самій треба було йти в садок.\nВиявилося, що нервувала недаремно. Дениска вранці не хотів нікуди йти, але з горем навпіл я його вмовила, сказала, що це ненадовго і в обід я його заберу. У садку він розплакався і ніяк не хотів залишатися, хоча бачив, що решта діток нормально поводилася.\nРазом із нами прийшли ще дві дівчинки, але істерик не було, одна з них на обід взагалі відмовилася йти з мамою додому, сказала, що їй тут сподобалося. А мій син просидів півдня один і ні з ким не хотів грати.\nКоли я його забирала, то вихователь сказала, щоб я не хвилювалася, діти швидко звикають, це спочатку вони плачуть, хочуть до мами. Вона мене трохи заспокоїла, але вранці повторилася історія. Тільки плакати син почав ще вдома, коли я тільки почала його одягати і сказала що ми збираємося у садок.\nВже довелося залишати його на цілий день, бо я не могла піти раніше з роботи. Прийшовши ввечері за ним, почула, як вихователька його сварила, і син стояв перед нею дуже наляканий, а коли побачив мене знову почав плакати.\nЯ розумію, що з дітьми працювати нелегко, але можна якось знайти підхід до дитини, поки вона звикає? Навіщо тоді було обирати таку професію, якщо тебе діти дратують? І добре б була молода дівчина, а тут жінка, яка вже має онуків. Не знаю, як тепер мені вмовити його ходити до дитсадка і не хочу робити зауваження виховательці, щоб не було ще гірше.\nPREVIOUS Попередній запис: Сестра останнім часом дуже змінилася. Сподіваюся, що це просто перехідний вік\nNEXT Наступний запис: Часто почала ловити себе на думці, що теж не проти мати свою доньку


Багатству Славської ОТГ позаздрить уся Львівщина | Новини Львова\nБагатству Славської ОТГ позаздрить уся Львівщина\n12:34 11 грудня 2020 р.\nНайзаможніша громада Львівської області – Славська ОТГ - має показник платоспроможності у 2,5 раза більший, ніж середній в області.\nПроект обласного бюджету Львівської області на 2021 рік сьогодні презентували на засіданні постійної комісії з питань правоохоронної, антикорупційної діяльності та військових формувань Львівської обласної ради, повідомляє ЛОДА, пише DailyLviv.\nНовоутворену комісію із особливостями формування бюджету і джерелами його наповнення ознайомив директор департаменту фінансів Львівської облдержадміністрації Олег Демків.\n«Розгляд проекту державного бюджету наступного тижня дасть можливість затвердити обласний бюджет. У результаті адміністративної реформи є один важливий чинник, який ми повинні враховувати: об’єднані територіальні громади є дуже диференційовані за своєю платоспроможністю. Найзаможніша громада області – Славська ОТГ - має показник платоспроможності у 2,5 раза більший, ніж середній в області. Бюджет Львівщини 2021 року буде доволі амбітним та складним до виконання, тому облдержадміністрація спільно із обласною радою мусять ретельно працювати над цим питанням»,- розповів Олег Демків.\nКерівник департаменту також наголосив на важливості не допустити перенесення кредиторської заборгованості на наступний рік. На думку заступника голови ОДА Івана Собка, економіка області в умовах пандемії потребує мудрого та виваженого підходу.\n«Ми провели консультації із експертним середовищем, проаналізували бюджет 2020 та вчасно подали обласній раді проект бюджету 2021 року. ОДА готова до конструктивних пропозицій, адже для нас важливими є фахова позиція та розуміння результату», - акцентував Іван Собко.\nНа збалансованості майбутнього бюджету наголосив під час засідання комісії перший заступник голови ОДА Андрій Годик.\n«Бюджет Львівщини не є роздутим, і варто відзначити, що є доволі збалансованим. Обласні програми формувались на основі затвердженої обласною радою Стратегії розвитку Львівщини. У межах цих п’яти стратегічних цілей формувались видатки на програми», - підсумував перший заступник.\nЗа його словами, вкрай важливо у наступному році зробити акцент на розвитку об’єднаних територіальних громад.\nНагадаємо, що самопроголошена сільська рада з жовто-блакитним стягом на Львівщині може піти під суд (відео). Вона хотіла вийти зі складу Славської ОТГ.\nЛьвівщина у 2021 році матиме бюджет виживання, а не розвитку


«Олімпійське лелеченя». Южненські «Олімпійці» стали четвертими в Україні — Відділення НОК України в Одеській області\n«Олімпійське лелеченя». Южненські «Олімпійці» стали четвертими в Україні\nКоманда «Олімпійці» авторської школи Гузика міста Южне зайняла четверте місце у фінальній частині Всеукраїнського масового заходу «Олімпійське лелеченя». Южненці набрали 33 очки за підсумками 4-х видів, програвши лише вісім очок переможцю.\nЯк ми повідомляли, після двох видів програми южненці займали третє місце, ставши третіми в презентації та сьомими у вікторині, що дало в сумі 10 балів. У лідерів – команд Полтавщини та Івано-Франківщині – було по п’ять.\nДЕНЬ ТРЕТІЙ. ВОЛЕЙБОЛ\nВ третій та четвертий дні «Олімпійського лелеченя» в МДЦ «Артек» були заплановані змагання з волейболу – вид спорту, за який більше за інших переживала керівник команди Світлана Вишня. Хоча цьому виду і приділялося чимало часу при підготовці.\nВолейбольна команда складалася з трьох дівчаток та трьох хлопців, причому на кожну партію, де боротьба велася до 10-ти очок, виходив інший склад, щоб в грі були задіяні всі учасники. Зазвичай, на перший сет – найсильнішій склад, на другий – другий склад, але з правом двох замін, на третій, в разі потреби, звісно, найсильнішій.\n13 вересня. Розминка перед волейбольним турніром - з призером Олімпійських ігор з гандболу Оленою ЯЦЕНКО.\nПісля жеребкування кожна команда отримала свій номер, після чого була складена сітка, де кожний грав до двох поразок. Команда, яка програла один матч, далі йшла по так званій сітці «лузерів», через яку могла потрапити і в фінал.\nНа жаль, в цьому виді южненців спіткала невдача. Підвели власні помилки у вирішальні моменти. Обидва матчі були програні в трьох партіях, причому Черкаській області програли два очки на «більше-менше», а Кіровоградській – три. Як показав подальший розвиток подій, саме невдача в цьому виді не дозволила южненським «Олімпійцям» перемогти в «Олімпійському лелечені»-2018. Для цього треба було виграти два матчі та потрапити у вісімку кращих.\nДЕНЬ П’ЯТИЙ. ЕСТАФЕТА\nЧетвертий день южненці відпочивали та набиралися сил перед заключним видом – комбінованою естафетою, де небезпідставно розраховували на перемогу. В цьому виді кожен з 12-ти учасників повинен був виконати свою задачу і чітко передати естафету. За словами Світлани Вишні, кожен з южненських олімпійців чітко знав свій маневр. На відбірковому етапі вони показали п’ятий результат з 25-ти команд, здолавши дистанцію за 1.33,19, і потрапили у вісімку кращих. Далі – за системою плей-офф. Кожний з кожним на виліт. На жаль, за «призи» не поборолися, у підсумку – шосте місце.\nПісля ретельного підрахунку балів визначилося, що Одеська область фінішувала на четвертому місці. «Як Настя Тодорова на Олімпійських іграх в Ріо. «Дерев’яна медаль», - із сумом пожартувала Світлана Вишня.\n33 бали набрали южненські «Олімпійці». У переможців – команди Полтавщини (Пирятин) – 25, у другого призера – команди Чернігівської області (Бахмач) – 26, у третього – сумчан – 30.\nТим не менш, свої нагороди южненські спортсмени в цей день все ж таки отримали: за третє місце в презентації. А ще могли отримати приз за «Прагнення до перемоги», адже дуже прагнули до перемогу в рік свого дебюту.\nВтім, южненці налаштовані знов пройти такий шлях у фінал «Олімпійського лелеченя», але завершити його перемогою.\nНагадаємо, що Одеську області у фіналі «Олімпійського лелеченя-2018» у складі южненської команди «Олімпійці» представляли 12 учнів авторської школи Миколи Гузика 12-14-ти років: Дмитро РИБАЧЕНКО (30.11.2003), Вікторія КУШНІР (25.02.2004), Богдан ЧАРИКОВ (05.11.2005), Софія ОВЧИННИКОВА (11.05.2005), Дмитрий ЗАГОРНЯК (27.05.2005), Ярослав ШЕВЧЕНКО (26.09.2005), Дарина ХАРЧЕНКО (28.09.2005), Олександр ДОНЕЦЬ (21.09.2004), Поліна БОНДАРЕНКО (02.06.2004), Аліса ШУЦЬКА (20.12.2003), Анастасія ШАМАНАЄВА (07.04.2005), Іван ЯБЛУНІВСЬКИЙ (22.11.2005). Керівник команди – Світлана ВИШНЯ.\nСтендова стрільба. Одесити завоювали п’ять золотих медалей на всеукраїнських змаганнях\n#OlympicLab. Дворазовий олімпійський чемпіон провів майстер-клас для веслувальників Одеської області


Результати студентського конкурсу перекладу 2021\nОСВІТА ТА НАУКА У ВИМІРАХ ХХ СТОЛІТТЯ\nV-го Міжнародного студентського конкурсу перекладу\nномінація 3 – кращий переклад англійського музичного хіту на українську;\nномінація 4 – кращий переклад українського поетичного твору на англійську.\nЗагальна кількість заявок, за якими взято участь у Конкурсі, складає 117. Серед учасників - студенти з 22 закладів вищої освіти України, Великобританії, Німеччини та Польщі.\nБудемо раді бачити вас у нас в магістратурі / аспірантурі!!!\nПереможці нагороджуються дипломами (в електронному форматі), що засвідчують отримані місця. Усім учасникам також надіслано сертифікати на підтвердження їхньої участі в V-му Міжнародному конкурсі перекладу (на e-mail).


Вантажні платформи - купити від УХЛ-МАШ\nПродукціяСкладське обладнанняВантажна техніка для складуВантажні платформи\nВантажна платформа ПВ-150\nПлатформа вантажна ПВ-1000/100\nПлатформа вантажна ПВ-1000/150\nВантажна платформа ПВ-350/130\nВисота (мм) 360\nВисота (мм) 220\nВага, кг 160\nВигода покупки підіймального столу для автосервісу\nСкладське приміщення призначене для зберігання і перевезення продукції. Воно повинно мати достатньо місця для розвантаження побутового і специфічного вантажу. Це не завжди зручно робити підручним обладнанням, тому рекомендуємо купити підіймальні. Дана техніка являє собою стіл-трансформер, завданням якого полягає в підйомі важкого вантажу. Гідравлічні столи незамінні в роботі складських і торгових приміщень, пунктів автомобільного обслуговування і промислових центрів. Вони застосовуються при перевезенні вантажів, вага яких не допускає людську працю. Це полегшує непрості завдання, що позитивно позначається на ефективності персоналу. При виборі господарських вантажних платформ важливо враховувати характеристики, з чим допоможуть професіонали УХЛ-МАШ.\nОсобливості підіймального ножичного типу\nУ кожного виду складської техніки своє призначення, яке спрощує роботу логістичного центру. Підіймальні столи не так часто в експлуатації, але це не робить їх менш корисними. Пристрої виконують функції багатофункціонального ліфта, що включає транспортування, підйом і опускання. Це робить самохідні вантажні платформи універсальним обладнанням, незамінним в складських і промислових завданнях. Купівля підйомників не вимагає великих витрат, але багато компаній вважають за краще економити на складській техніці. Це призводить до негативних наслідків, на зразок пошкоджень вантажу і травмування співробітника. Якісні підіймальні столи в Україні необов'язково повинні бути дорогими. При відносно доступній вартості УХЛ-МАШ пропонує надійне обладнання.\nЯк вибрати будівельні підйомники:\nВантажність техніки вказує на максимальну вагу підйому. В залежності від необхідної потужності, визначається класифікація підйомного столу. Максимально допускається 350 кг, а це підходить більшості задач складу.\nЗа мобільність машини відповідає конструкція на колесах. Завдяки їм недорогий підйомний стіл пересувається в задане місце. Це зручно для завантаження платформи в одному місці та відвантаження в іншому.\nГабарити самохідної техніки визначають зручність експлуатації. Невеликі розміри маневрують в завантаженому складі, не допускаючи випадкового перекидання продукції.\nОсобливої уваги заслуговують матеріали, які впливають на довговічність. Рекомендуємо металеві механізми, як практичний і витривалий матеріал. Він не схильний до швидкого зносу, тому підйомні столи в Києві прослужать багато часу. Важливою перевагою металу є механічна стійкість, адже вироби щодня у використанні персоналу. Вантажні платформи ножичного типу витримують навантаження, удари та необережну експлуатацію. Вантажна техніка пофарбована полімерно-порошковою фарбою, яка запобігає корозії. Завдяки цьому подвійний стіл може використовуватися в приміщеннях з підвищеною вологістю. Фарба ускладнює появу подряпин на поверхні причіпного підйомника. Вона спрощує догляд за обладнанням, тому стіл досить протерти після використання.\nДе купити гідравлічні платформи для складу\nПідйомні столи мають ножеподібний механізм підняття. З його допомогою компактний пристрій розкладається в обладнання висотою до 1700 мм. Це допомагає столу-трансформеру пересуватися в завантаженому складі, а також розміщувати продукцію на верхні яруси модульних систем. Крім підняття одиничного вантажу, техніка може транспортувати нестандартні деталі, контейнери й піддони. Для управління вантажною платформою з електропідйомом передбачений механізм, що розміщений ззаду конструкції. Водій таким способом командує підйомом платформи, і управляє подальшим рухом столу для складу. Потужні колеса гарантують плавність ходу, тому зберігається стійкість навіть на нерівній поверхні. Виробник подбав про надійність, тож такі колеса не дезорієнтуються після наїзду на камені або тріщини підлоги.\nВсі моделі складської техніки відрізняються характеристиками. Вони впливають на ціну підйомних столів, але УХЛ-МАШ запропонує оптимальну вартість. Нащо переплачувати за виробництво, якщо продукція магазину не поступається якістю? На сайті зібраний прайс продукції з описом і фото, а також свіжими відгуками. На питання про використання і замовлення електричних підйомників детально відповість менеджер. У продажу надійна і безпечна продукція, яка перевіряється перед відправкою. Виробник гарантує якість збірки, що підтверджує офіційна гарантія. Це робить підйомні вантажні платформи вигідним вкладенням, яке розширить можливості складського зберігання.


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - Які головні причини затримання членів «ПВК Семенченка» і кому це може бути вигід | Korrespondent.net\nЯкі головні причини затримання членів «ПВК Семенченка» і кому це може бути вигід\n26 марта 2021, 22:01\nСлужба безпеки України (СБУ) 24 березня повідомила, що викрила та тимчасово окупованих територій – абсолютно недостовірна. Роль Семенченка у цій «блокаді» ОРДЛО більш ніж сумнівна. Я особисто спілкувався з Семеном, а ГІ «Права справа» неоднократно передавала йому інформацію про незаконне переміщення з тимчасово окупованих територій товарів підакцизної групи – алкоголю і тютюну. Відповідно, на шляху цих трафіків і виставлялися блокпости. До речі, ефективність цих блокпостів та «економічної блокади» загалом, мала більш інформаційний характер, ніж реально перешкоджала незаконному переміщенню товарів з ОРДЛО на підконтрольні території.


Письменник з Луцька розкритикував новий правопис\nЮрій Ричук 23 вересня 2018, 18:14\nПисьменник Віктор Гребенюк заявляє, що проект нового українського правопису хоч і містить окремі зміни на краще, проте ще потребує значного доопрацювання.\nЗокрема письменник узвучив низку пропозицій і зауважень, що стосуються релігійного, церковного життя, інформують у Волинській єпархії УПЦ КП.\nШановні мовознавці хочуть узаконити подвійну норму написання слів Господь, Бог: мовляв, якщо це усталені вигукові звороти Дай, Боже чи Господи, помилуй, «де звертання вже мало відчувається», то треба писати з малої і без коми: дай боже, господи помилуй. З такими новаціями годі змиритися – вважає письменник.\nТреба усталити написання свята: П’ятдесятниця чи П’ятидесятниця; ввести однакове написання однотипних назв свят (Багатвечір, Святвечір), уживаних у сакральній літературі прислівників навіки-віків, навіки-вічні, повік-віки, де в нинішній орфографії – різнобій.\nУ правилі написання складних прикметників зробити виняток: богомспасаємий; вилучити з розділу «Власні імена людей, міфологічних осіб, клички тварин» приклад Ісус Христос (Він – Бог і людина); додати в цей розділ приклади написання літературних псевдонімів, що означають духовні звання: Клірик Острозький, Чорноризець Храбр.\nВіктор Гребенюк каже, що автори нового правопису в багатьох місцях суперечать самі собі. Наприклад, на с. 23 є правило, за яким слово священник тепер писатимем із двома н (так і було на початку ХХ ст.), а вже на с. 87 його наводять знову з одним.\nДо розділу «Правопис складних і складених географічних назв» наш літредактор подає таке зауваження: «Якщо пишемо через дефіс Дмитро-Варварівка (від імен Дмитро і Варвара), Андрієво-Іванівка (від Андрій та Іван), то чому разом – Петропавлівка (від Петро і Павло), Космодем’янівка (від Косма і Дем’ян)?»\nВіктор Гребенюк (на фото внизу) - український літератор, з 2012 року член Спілки християнських письменників України. Літературний редактор інформаційно-видавничого центру Волинської єпархії Київського Патріархату, журналу «Педагогічний пошук». Автор збірки новел на релігійну тематику “Хрещате”, епічної містерії «Діяння небожителів», поеми «Європа. Луцьк. 1429-й» та інших книг. Нагороджений обласною літературною премія ім. Агатангела Кримського, Міжнародною літературно-мистецькою премією ім. Пантелеймона Куліша та іншими відзнаками.\nПопередня новина 23 вересня 2018, 17:21 Ігор Гузь схуд на 9 кілограм\nНаступна новина 23 вересня 2018, 18:45 Аномалія природи: на Волині вдруге за рік родить яблуня. ФОТО\n27 вересня 2018, 20:49 Християнський письменник з Волині здобув перемогу на міжнародному конкурсі Наталя Хвесик


Скандал на похоронах дитини: московський піп шокував цинічною заявою - ЗНАЙ ЮА\nСкандал на похоронах дитини: московський піп шокував цинічною заявою\nВідмова відспівувати маленького хлопчика "священнослужитель" пояснив максимально просто\n6 січня, 12:48\nМоторошна історія, що сталася днями в Запоріжжі, набирає обертів: священик УПЦ МП відмовився відспівувати дворічного хлопчика і заявив про це прямо на похоронах: дитину хрестив Київський патріархат, а значить, її можна вважати нехрещеною. Користувачі мережі почали своєрідний флешмоб, який полягав в тому, щоб принести під стіни будь-якої церкви Московського патрірхата дитячу ляльку, як нагадування про те, що влаштував священнослужитель, не пожалівши убитих горем батьків і начхавши на свої прямі обов'язки.\nМитрополит православної церкви Московського патріархату Лука підтримав ініціативу людей, які почали приносити ляльки до храму Іоанна Кронштадтського УПЦ МП в Запоріжжі. Відповідний відеоролик публікує Запорізька єпархія на своєму каналі в YouTube.\nЗа словами московського священика, хрещення людей УПЦ КП не є хрещенням зовсім, тому священики УПЦ МП, зокрема Євген Молчанов, не могли відспівувати дитину. Ляльки і цукерки митрополит обіцяє роздати бідним і малозабезпеченим. Провини або сорому митрополит не відчуває зовсім. Не посоромився чоловік і заявити, що жодна православна церква не взялася б відспівувати дитину. Примітно, що служителі Києво-Печерської лаври погрожували журналісту, який знімав, як люди приносять іграшки до центрального входу монастиря в пам'ять про Євгена.\nНагадаємо, раніше інформаційний портал "Знай.ua" писав про те, що відмова неадекватного попа відспівати дитини отримала продовження.\nЖінка ховала трупи немовлят у холодильнику: деталі страшної історії


«Під час свого головування Австрія має намір взяти на себе об'єднавчу роль у Європі і зменшити напруженість, що виникла останнім часом».\nГоловування в Раді Європейського Союзу сьогодні, 1 липня, переходить від Болгарії до Австрії. «Символічна церемонія передачі президентства ЄС від Болгарії Австрії відбулася в присутності федерального канцлера (Себастьяна Курца), прем'єр-міністра (Бойка Борисова) і президента Єврокомісії (Дональда Туска)», — йдеться в повідомленні. Уряд Австрії планує зосередитися на наступних сферах: безпека та боротьба з нелегальною міграцією, забезпечення процвітання та конкурентоспроможності шляхом цифрової обробки та стабільності в сусідніх країнах.\nГоловування відбуватиметься під гаслом «Європа, яка захищає». Останнє також включає мету підтримати триваючі зусилля країн Західних Балкан щодо наближення до ЄС.\nЗазначимо, Австрія вже утретє вступила на посаду голови Ради Європейського союзу після попередніх головувань 1998-го і 2006 років.\nПрезидент України Петро Порошенко привітав початок австрійського головування у ЄС та висловив сподівання на ефективний внесок Відня у просування порядку денного відносин Україна-ЄС. Крім того, культурна рамкова програма в Брюсселі та Австрії продемонструє різноманітність австрійського мистецтва і культури на європейському рівні.


США вивели війська з Афганістану | Мілітарний\n1370 31 Серпня, 2021 Бойовики Талібану спостерігають за евакуацією літаком. Фото: Marcus Yam\nПісля 20 років військової присутності, США вивели війська з Афганістану.\nПро це заявив Командувач Центрального командування Повітряних сил США генерал Кеннет Маккензі.\nЗа повідомленням FlighRadar24, останнім вилетів військовий транспортний літак C-17 з позивним MOOSE94.\nПісля чого Сполучені Штати припинили надавати функції контролю повітряним рухом в аеропорту Кабула.\nЗалишення території Афганістану літаком C-17 з позивним MOOSE94 Зображення: Facebook/FlightRadar24.com\nУ Кабулі після відльоту останнього літака розпочалась стрілянина, тим самим таліби святкують «повну незалежність», пише Reuters.\nОстанній американський солдат покинув аеропорт Кабула, і наша країна здобула повну незалежність, – сказав представник «Талібану» Карі Юсуф.\nАмериканські військові займалися забезпеченням евакуації іноземних громадян, а також афганців, що співпрацювали з іноземними військами.\nОстаннім американським солдатом, який покинув Афганістан, став генерал-майор Кріс Донах’ю.\nСША вивели війська з Афганістану. Генерал-майор Кріс Донах’ю – останній військвий США, який залишив Афганістан. 30 серпня 2021. Фото: Військові США\nДля забезпечення безпечної евакуації з Афганістану працівників дипломатичної місії та персоналу, США розгорнули в Афганістані приблизно 5000 американських військовослужбовців.\nЦе була не бойова місія, хоча американським військовим і було дозволено відкривати вогонь по цілям які наражають їх на небезпеку, що і сталось коли терористи «Ісламської Держави» здійснили серію терактів на підходах до аеропорту Кабула.\nУ Центральному командуванні ЗС США заявили про ліквідацію організатора серії терактів 26 серпня 2021 року в аеропорту Кабула, коли загинуло до 200 людей, 13 з яких американських військових, за допомогою безпілотника.\nПерша військова місія США в Афганістані розпочалась незабаром після терактів 11 вересня 2001 року, її головною метою було знищення лідера терористичної організації Аль-Каїда Усами Бен-Ладена та запобігти подальшому поширенню.\nПоступово, відповідно до резолюції Ради безпеки ООН в країні розпочалась миротворча операція Міжнародних сил сприяння безпеки (International Security Assistance Force, ISAF) під проводом НАТО.\nСША вивели війська з Афганістану. Військовослужбовці ЗС Норвегії в Афганістані Фото з відкритих джерел\nЗ січня 2015 року на заміну ISAF НАТО розпочали місію «Рішуча підтримка» (англ. Resolute Support Mission), яка стала навчальною та здійснювала підготовку афганських Сил безпеки та оборони.\nКанадські ЗМІ розказали деталі спецоперації ГУР МОУ у Кабулі\nВона завершилась цього року за мирними домовленостями за посередництва Катару з повним виведенням іноземного контингенту з Афганістану.