Учені вивели "безслізну" цибулю | Новини на Gazeta.ua\nУчені вивели "безслізну" цибулю\nНовозеландські науковці разом із японськими колегами вивели сорт цибулі, яка не викликає сліз. На вигляд вона зовсім не відрізняється від звичайної. Однак містить у 500 разів менше подразливої речовини, через яку люди плачуть.\nСтарший науковий співробітник новозеландського інституту "Кроп енд Фуд Рисерч" Колін Іді розповів, що "безслізний" сорт виводили на основі "м"яких" овочів. Вони зазвичай не викликають сліз, однак не мають такого аромату і смаку, як звичайна цибуля.\n— Ця цибуля має сірчисту сполуку, яка відповідає за характерний цибулевий запах та є корисною для здоров"я, — пояснює Іді.\nАби зберегти запах, але не викликати сльози, в новому сорті видалили ген, який відповідає за вироблення ензиму синтази сльозогінного фактору. Він виділяється під час нарізання цибулі. Завдяки йому виникає ланцюг певних хімічних реакцій, які й спричиняють сльози.\nУчені сподіваються, що зможуть не тільки позбавити людей від "цибулевих" сліз і від неприємного запаху, але й збільшити кількість корисних речовин у складі нової цибулі.\nЗараз ви читаєте новину «Учені вивели "безслізну" цибулю». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


ᐉ Консультація похоронного агента ➤ в Києві і області ~ Ціни\nКонсультація фахівців ритуальних послуг\nВтрата близької людини – це дуже важкий тягар. Без сторонньої допомоги не обійтися, і бажано, щоб вона була професійною. Допоможе консультація фахівця похоронного будинку «Скорбота».\nВи можете відвідати фахівця безпосередньо в ритуальному бюро або запросити його до себе додому. Консультація проходить у формі бесіди, ви можете бути присутнім на ній одні або з іншими родичами. Обов’язково підготуйтеся до консультації і запишіть всі питання, які вас цікавлять – щоб ви нічого не забули. Однак якщо ви щось упустили, можете вже після консультації зателефонувати і уточнити подробиці – фахівці похоронного будинку «Скорбота» не залишать вас наодинці з вашою бідою.\nЗ якими питаннями вам допоможе фахівець ритуальних послуг?\nРитуальний агент проконсультує вас по будь-яких питаннях, пов’язаних з похованням, оформленням документів, проведення процедури прощання. Найчастіше задають такі питання:\nщо потрібно робити, коли пішла близька людина;\nякі папери і документи знадобляться для поховання, хто їх видає;\nщо потрібно для отримання місця на кладовищі, які умови його отримання;\nяк проводиться кремація, скільки вона коштує;\nособливості проведення релігійних обрядів;\nякі потрібні ритуальні атрибути, з урахуванням релігійних і світських традицій.\nЦе далеко не повний список питань, з якими ви можете звернутися до фахівця агентства ритуальних послуг. Часто запитують, які пільги можуть бути для учасників бойових дій, ветеранів, представників певних соціальних груп – ритуальний агент допоможе оформити для родичів в такому випадку похорон через соціальні служби безкоштовно.\nКонсультант допоможе підібрати необхідні атрибути для церемонії і прощання, підкаже, що потрібно і на що звернути увагу при придбанні.\nКонсультант з ритуальних послуг розбирається в тонкощах релігійних традицій і розповість, як проводити обмивання, відспівування, поминальний обід. Всі ці нюанси вимагають уваги. Варто відзначити, що консультант з ритуальних послуг розбирається в обрядах всіх релігійних напрямках і звернутися до нього можуть представники всіх віросповідань.


Звичайний хом'як - дуже гарна тварина. У минулому він був досить сильно поширений на території від Бельгії до півночі Росії.\nРодина - Хом'якові\nРід/Вид - Cricetus cricetus\nДовжина: 20-27 см, хвіст - 5-7 см.\nМаса: 220-450 г.\nСтатеве дозрівання: самки стають статевозрілими з 2,5-3 місяців.\nШлюбний період: з квітня по жовтень.\nКількість дитинчат: 4-20.\nЛактація: 3 тижні.\nЗвички: одинак; риє добротні та складні нори з численними камерами.\nЇжа: зерно, овочі, листя, комахи, безхребетні.\nВідомо безліч видів, що належать до родини хом'якових. Звичайний хом'як - єдиний представник свого роду.\nЗвичайний хом'як, на відміну від свого близького родича, передньоазіатського хом'яка, якого часто тримають як домашню тваринку, живе на волі. Хом'яка звичайний має дуже короткі кінцівки, тому здається, що тварина пересувається поповзом.\nХом'як харчується переважно рослинною їжею - травами, конюшиною, люцерною, горохом і сочевицею, зерном, квітами, насінням і бульбами. Він не гидуватиме комахами, іншими безхребетними, а нерідко навіть може закусити й мишею. У раціоні хом'яка присутні також ящірки, пташенята й жаби. Цей гризун є активним головним чином в нічний час. Якщо в якій-небудь області з'являється дуже багато хом'яків, то в результаті нестачі їжі частина тварин переселяється на нові території і засновує там нові поселення.\nПід час міграцій хом'яків не зупиняють навіть великі річки - їх тварини долають уплав. Ближче до осені хом'яки старанно наповнюють свої комори різними запасами. Вони запасаються зерном, картоплею, морквою, кукурудзою та іншими продуктами. Хом'як переносить продукти в защічних мішках. Набивши зерном або іншими продуктами защічні мішки, він іде, підтримуючи їх передніми лапами. У кладовці він лапками вигрібає продукти із защічних мішків.\nЗвичайний хом'як - дуже симпатична тваринка. Цей звірок відзначаються досить великими розмірами (хом'як сягає розмірів великого пацюка). Попри особливу пристрасть хом'яка до сухих, піщаних грунтів (у степових і лісостепових районах), де він з легкістю викопує собі підземні нори, хом'як зустрічається також на лугах і в сільськогосподарських районах. Ці гризуни живуть і в гірських районах до висоти 500 м над рівнем моря. Хом'як поводиться як добрий господар. В різні пори року хом'як риє різні нори. У літніх норах, розташованих ближче до поверхні, є комори і гнізда. Зимові нори хом'яків знаходяться глибоко під землею. В них є комори і спаленьки, в яких тварини проводять зиму.\nКамери в норі хом'яки вистилають свіжою травою. Господар регулярно міняє підстилку. Взимку хом'як впадає у сплячку.\nПеріод спаровування хом'яків починається з квітня і триває до жовтня. Нерідко за цей час самка приносить два або навіть три приплоди. Приблизно у квітні самці хом'яків з'являються в норах самок. Тут тварини спаровуються. Відразу ж після спаровування самець залишає самку і йде залишає її. Самки приносять досить численне потомство. Через 16 днів після спаровування в гніздовій камері на світ з'являється від 4 до навіть 20 дитинчат (найчастіше народжується 10 малюків). Новонароджені важать біля 4-6 грамів. Проте через тиждень малюки помалу починають приймати також і тверду їжу, наприклад, траву. Очі у дитинчат розплющуються у віці двох тижнів. Приблизно в цей час вони вкриваються густою шерстю.\nПопри те, що дитинчата проводять з матір'ю зовсім небагато часу, розвиваються вони дуже швидко. Якщо малюкам загрожує небезпека, самка відразу ж переносить їх у безпечніше місце. Вона заштовхує дитинчат у защічні мішки або поміщає їх у діастему. Самки хом'яка стають статевозрілими у віці 2,5-3 місяців. Тому часто молоді самки із першого приплоду до кінця літа вже мають своїх малюків.\nХОМ'ЯК І ЛЮДИНА\nНа більшій частині свого ареалу хом'як вважається злісним шкідником сільського господарства, оскільки, окрім корінців, трави і конюшини, він збирає зерно, горох, кукурудзу, а також насіння і плоди інших культурних рослин. Хом'яка робить запаси на зиму з бульб картоплі, із зерна і цукрового буряка.\nУ тих районах, де хом'як сильно шкодить сільськогосподарським полям, вдаються до його винищення. На звичайних хом'яків полюють заради хутра. Роблять це із спеціально навченими собаками.\nКоли хом'як повністю набиває свої защічні мішки кормом, вони звисають до плечей тварини.\nЗвичайний хом'як - майстерний плавець. Вважають, що під час плавання йому допомагають наповнені повітрям защічні мішки.\nЗвичайний хом'як належить до родини хом'якових. Цей рід у свою чергу входить до складу ряду гризунів.\nХом'як належить до одних з найкраще вивчених видів тварин. Перші наукові роботи з описом цього виду були зроблені ще в 1774 році.\nЗагальна маса запасів хом'яка досягає 10-20 кг. Проте є відомості про зернові комори цього гризуна, вага яких складала 60 і навіть 90 кг. У коморах, окрім зерна, можуть бути корінці, стручки з горохом і кукурудза.\nНОРА ЗВИЧАЙНОГО ХОМ'ЯКА\nШерсть: жовто- або червонувато-коричнева з чорним підшерстком. На тілі є чорно-білий малюнок.\nЗащічні мішки: у них хом'яки звичайні переносять до комори зерно, кукурудзу і моркву, роблячи запаси на зиму.\n- Ареал звичайного хом'яка\nЗвичайний хом'як трапляється в степових і лісостепових районах півдня Європи, Західного Сибіру, в Північному Казахстані і на схід до Єнісею. Подекуди тварина потрапляє і в північніші регіони.\nПопри те, що в багатьох районах хом'яка винищують як шкідника, завдяки надзвичайній плодючості зникнення видові не загрожує.


У Слов'янську відбулось відкриття обласних етапів Всеукраїнських виставок (фото) - 6262.com.ua\nУ Слов'янську відбулось відкриття обласних етапів Всеукраїнських виставок (фото)\n17:19, 25 мая 2017 г.\nСьогодні у Донецькому обласному центрі технічної творчості, який розташований у місті Слов'янську, відбулось відкриття обласних етапів Всеукраїнських виставок.\nНа урочистому заході були присутні вихованці та викладачі центру, батьки, військовослужбовці, а також керівництво департаменту освіти Донецької обладміністрації на чолі з директором Надією Володимирівною Оксенчук.\nВідкриття обласних етапів виставок відбулось з урочистого привітання гостей піснею і танцями. Зі словами запрошення до присутніх звернувся в.о. дирекора ДОЦТТДЮ Ігор Володимирович Борисенко.\nНа відкритті виставки була представлена велика кількість виробів вихованців обласного центру з таких напрямів, як декоративно-ужиткове мистецтво, початково-технічне моделювання та ін.\nЯк розповіла заступник директора з навчально-виховної роботи ДОЦТТ Олена Павлівна Калігаєва, на виставці було зареєстровано більш ніж 800 робіт з міст та районів Донецької області. Найкращі вже відправлені до м. Києва на Всеукраїнську виставку-конкурс.Вікова категорія учасників - від 6 до 18 років.\nСьогодні гості мали змогу ознайомитися з матеріалами виставки, подивитися відеосюжет з представленням гуртків різних міст області, а також взяти участь у майстер-класах, які влаштували керівники гуртків центру.\nСвої враження висловила директор Депатраменту освіти Донецької області Надія Оксенчук:\n"По перше, цей центр переміщений, треба віддати людям належне, які переїхали сюди. Ви розумієте, що вся база, яка була дуже цінна, вона залишилися на тимчасово окупованій території, тому невеликими крокаии вже третій рік центр йшов до того, щоб відновити свою роботу. Депатрамент освіти і науки шукав людину, яка буде керувати цим центром, тому що дуже багато залежить від керівника. Ми знайшли цю людину і, як бачимо, сьогодні вже результати роботи... Сьогодні я дуже радію, що це приміщення вдалося знайти, що вдалося їм його відремонтувати, що залежало від Департаменту - це деяке фінансування."\nНа даний час у центрі займаються близько 1360 вихованців по всій області (Слов'янськ, Костянтинівка, Маріуполь, Волноваха, Дружківка). Адреса центру у Слов'янську: вул. Г. Батюка, 25. Заняття безкоштовні.\nСлов'янськ новини виставка центр творчість


» Метафоричний метрополітен, Або поема Володимира Каліки «Перепливу Дунай» (у річницю смерті поета)\nМетафоричний метрополітен, Або поема Володимира Каліки «Перепливу Дунай» (у річницю смерті поета)\nВолодимир Каліка (1938-2018) – найколоритніша львівської богеми останньої третини ХХ ст. Дебютувавши збіркою «Райдерево», він неодмінно наголошував, що працює над наступними томами: «Облдерево», «Центрдерево». Його життя супроводжували легенди і фантастичні домисли про те, як він купував взуття у Львівському театрі імені Марії Заньковецької, як друзям до пива і голландського сиру приніс ворону і напоїв її пивом, як посадив свого приятеля у муляжний літак, де щойно відкрили дитячий кінотеатр і т.д. Коли я його, розбитого паралічем, кілька років тому відвідав у помешканні, по вул.Освицькій, 5, він сказав мені: «Тепер я, як Генріх Гайне, вже майже десять років лежу у ”матрацній могилі”. Гайне залишив після себе «Романсеро», а я – «Перепливу Дунай». Це не поема, це метафоричний метрополітен, за допомогою якого читач може добратися до будь-якої станції свого духовного устремління, до болючих точок нашої минувшини, до злочинів, які досі не засуджені».\nІз Ярославою Хортяні, головою Товариства українців в Угорщині, ми стоїмо на кам’янистих сходах на березі великої і повноводої ріки. Над нами високі платани, дещо похилені в бік Пешта. Коло сонця показалося над водою і видно кілька човнів, що розтягнувшись уздовж течії, коливаються біля берега. Сонце заясніло дужче на воді, а коли воно піднялося над обрієм, його сяйво, відбиваючись від водної гладіні, боляче вдарило у вічі. Хмари над землею скупчилися, наче гори, і між ними і рікою тепер виднілася зелена смуга берега і краєвид із будинками Буди (Будина). Вода стала темно-синя, майже фіолетова, у ній заворушилися зелені водорості і химерні відблиски сонячного світла. Між ними тремтіли зграйки крихітних рибин. А трохи далі від нас у воду шубовснув птах, згорнувши крила перед тим, як пірнути, а тоді шалено й недоладно залопотів ними у повітрі.\n– Оце і є знаменитий Дунай, – каже пані Ярослава, – одна із найбільших і найважливіших рік Європи. Бере початок зі схилів Шварцвальду і перетинає території Швейцарії, Німеччини, Австрії, Угорщини, Чехії, Польщі, Югославії, Сербії, Болгарії, Румунії та України, а згодом впадає у Чорне море. Водна межа між Середньою Європою і Сходом.\nКоли дивитися з берега, то вода у Дунаї темно-синя, та досить на сходинку нижче спуститися до неї, як вона враз починає зелено світитися над білим, наче борошно, піском, що облягає берег, і фосфорична тінь риби в ній з’являється задовго до того, як сама вона підпливає до берега. У цій воді ніби розчиняються праслов’янські міфи про Дунай-богатиря, що «наїздив у чистім полі» молоду Настасію Королівну, яка насправді виявилася спритним витязем, та він подолав її, взяв за дружину і вони «поїхали разом у славний Київ-град». Однак на княжому бенкеті захмелів Дунай Іванович, став вихвалятися своїм молодецтвом, убив свою дружину і сам гарячим серцем настромив себе на кинджал: «Від тієї чи крові гарячої – / Де впала Дунаєва голівонька, / Протікала річка Дунай-ріка, /А де впала Настасина голівонька, / Протікала Настасі ріка». Поодаль від нас у ріку стрибнули двоє дітлахів і поплили у зеленій воді, тіні від їхніх тіл заколивалися у мерехтливих хвилях і в міру того, як тіла посувалися вперед, рухалися за ними у глибіні, трохи зсунуті вбік сонячним промінням; темні від засмаги руки рвучко здіймалися, розтинали воду й відштовхувалися, а ноги ритмічно працювали, і голови раз у раз трохи підводилися, щоб набрати в легені повітря, і було чути їх легкий, рівний віддих.\n– Ви сказали водна межа? – перепитую.\n– Так, межа, яку не раз перетинали українці. Згадаймо хоча б знамениту пісню «Їхав козак за Дунай».\nПеред тим підлітки пливли напрочуд легко і гарно, але тепер їм було важче боротися з вітром і хвилями. Мені пригадалися слова першого ректора Київського університету св.Володимира Михайла Максимовича з передмови до книги народних пісень, що пісню «Їхав козак за Дунай» склав Семен Климовський, якому можуть належати й інші невідомі пісні, що обростають варіантами і переходять від збірника до збірника. Тепер підлітки плили, зануривши обличчя у воду і схоже, що від водою, вони почували себе, наче вдома, на поверхні видніли лише їхні мокрі потилиці. Підлітки купаються в Дунаї легко і натхненно, як в українській пісні ластівкою купається в дунайських водах Мати Божа: «Ой на Дунаєчку, на бережечку, / Там ластівочка та купалася, / То не ластівочка, то Мати Божа».\nДесь із закапелків моєї пам’яті на поверхню спливають слова про Дунай, і я починаю їх вимовляти вголос, для пані Ярослави, щоб вона, як і я, відчула, що у цьому творі поет засвідчив божественні, глибокі людські інтереси, всеохопні істини духу:\nНаче предківська пам’ять – зірка і дзвінка –\nсім Дунаїв крізь душу мені протіка…\nА що перша ріка – то вітчизни Дунай, –\nвін у серці – най-най, і у пісні най-най…\nА що в другій ріці молодого часу\nмоя мама купала фольклорну косу.\nА що третя ріка, що в мені протіка, –\nто Дунай непокори Івана Франка.\n– Чиї це вірші?\n– Львівського поета Володимира Каліки. Я прочитав фрагмент із його поеми «Перепливу Дунай». А про ваше місто він написав так:\nБілі гуси пішли в далекінь,\nпобілили крильми Будапешт.\n– Я просто зачарована. Мені здається, що в свої слова він вклав найзмістовніші уявлення і спогади. Такі вірші, на моє переконання, є ключем, а може навіть єдиним ключем для розуміння мудрості українського народу. Для розуміння того, чим є для українського народу Дунай, яке місце займає він у його міфологічній і поетичній свідомості.\n– Володимир Каліка? Тут, на чужині, я не чула цього імені, хоча можливо в Україні воно й добре відоме. Тепер знатиму і з великою цікавістю прочитаю його поему й інші твори.\nВолодимир Петрович Каліка народився 27 вересня 1938 року в с.Замок-Думичі Нестерівського району Львівської області в селянській сім’ї. Закінчив факультет журналістики Львівського університету (1965), працював кореспондентом львівської газети «Ленінська молодь», науковим співробітником Львівського історичного музею, керівником театральної студії сатиричної мініатюри.\nДебютував поетичною збіркою «Рай-дерево» (1970), згодом з’явилися його поема «Рубікон» (1980), роман у віршах «Конгрес» (1987), збірка лірики «Відрядження в полярне сяйво» (1989), книга сатири та гумору «Цивілізований Адам та комерційна Єва» (1992). Рецензії на ці книги друкувалися у «Літературній Україні», в часописах «Дзвони», «Літературний Львів» та ін. Критика відзначала, що Володимир Каліка – надзвичайно обдарований письменник філософсько-медитативного плану, зрілий майстер у побудові сюжетних ліній, використання різноманітних форм версифікації і мовно-виражальних засобів (див. статтю Лесі Бернакевич у журналі «Дзвони», 2008, №10). Та все ж, незважаючи на глибинний талант, Володимир Каліка був письменником не дуже зручним для радянської влади, не дивно, що перерви між виходом його книг сягають 7-10 років. Вершиною його творчості є, безперечно, поема «Перепливу Дунай», об’єднана сюжетом козака Мамая.\n«Десь тут, на берегах Дунаю, – згадує п.Ярослава Хортяні, – постала перша українська балада – пісня про Штефана-воєводу, написана словенським діалектом». Вона збереглася у граматиці Яна Благослава, написаній між 1505-1570-ми роками («Dunaju, Dunaju, čemu smuten tečeš?»).\nЦе було колись. Сьогодні ж Дунай як водний рубіж розділяє світ ніби на дві половини – з одного боку, Україна, вчорашня ядерна держава, яка сьогодні за рівнем свого економічного, технологічного і культурного розвитку, з її важким колоніальним минулим, сповзла до країн «третього світу», де панує економічна криза, приниження, нерівноправ׳я, політична нестабільність, корупція, епідемії, масова бідність, а з другого, країни Європейського Союзу із великим рівнем індустріального розвитку, демократією, свободами. Країни, які входили колись (і Україна частково) до Австро-Угорської імперії і були інтенсивно зв’язані між собою господарськими і культурними зв’язками, сьогодні опинилися на берегах великого економічного, технологічного і соціального розриву. Про Україну Юрій Липа писав: «Ukraina vera est Campus», «поле бойовищ, поле, що не має окреслених кордонів, поле, де ворожі сили (духовні чи матеріальні) випробовують себе взаємно, у сутичках і герцях як – батьківщина! Це хіба найжахливіше поняття для кожного слухача власної синтези. Без ієрархії, синтез, без самоусвідомлення своїх духовних кордонів – неможливий ані зріст і збагачення власних, користування з чужих багатств» («Campus Martius»).\nДунай став символом невичерпної краси і джерелом простих мудрих істин для багатьох українських письменників, зокрема для Тараса Шевченка («Де милий ночує, чи в темному гаю? / Чи в бистрім Дунаю коня напуває?»; «Може, вбитий чорнобривий / за тихим Дунаєм»; «Пливе човен по Дунаю / Один за водою»); Михайла Коцюбинського («Не то осінні води шуміли, збігаючи у Дунай, не то вітер бився в заломах провалля»; «Чимало води утекло в Дунаї з того часу»; «Половина мене лежить на дні Дунаю, а друга чекає й не дочекається, коли злучиться з нею…»); «Дмитра Павличка («Я не поїду більше ні за Десну, / Я не подамся більше за Дунай»; «Якби був горою, то тільки Говерлою, / якби був рікою, то тільки Дунаєм»); Івана Драча («А чайка причаєна чуйно мовчить, / Та чайка, котра за Дунаєм…»; «Знову крильми свиснем над Дунаєм / В тихім шумі сонної орбіти»); Бориса Олійника («– Ох, було б тобі перше, чим кохатися, / Та напиться води аж із Дунаю») та ін.\nВолодимир Каліка у поемі «Перепливу Дунай» відкриває читачеві своє серце і свої сокровенні помисли з приводу аномальної ситуації, яка склалася в Україні і призвела до незрозумілих кон’юнктурних коливань наших президентів і урядів, які шляхом фінансової, гуманітарної і бюджетної політики не можуть ліквідувати кризи в усіх її конфігураціях – інфляція, залежність від чужих енергоносіїв, зовнішньоторговий борг, дефіцит державного бюджету, незахищений інформаційний простір, безробіття, маріонеткова внутрішня і зовнішня політика, деградація виробничих фондів, корупція, відставання в усіх галузях народного господарства.\nТа це лише верхній шар проблематики. Бо є ще колізії постіндустріальної, технотронної та інформаційної доби, занепад духовності і культури, розмивання ідентичності. Ці питання поет загострює через образно-символічну тканину своїх творів, не через подієвість, як це ми маємо у класичним поемах, а безпосередньо через особистість автора, через його сприймання світу. У таких творах індивід об’єднує в собі почуття і долю народу, бо вони – не стільки минуле, скільки майбутнє українського народу. Тому поему нашого автора можна схарактеризувати як твір із «я-центром».\nПро жанр поеми із «я-центром» поет говорить одразу ж, починаючи із Прологу:\nЕх! Був би у мене кінь…\nЯ би на тому коні\nпоїхав у височінь –\nрозкладати досвітні вогні.\nпоїхав у глибочінь\nвідпирати джерела земні.\nТут ніби обігрується відомий з української пісні мотив: козак на Дунаю свого коня напуває. Така трансформація фольклорного мотиву, підкреслена й іншими рядками, напр., «Як настане весна – на гарячім коні молодому / я поїду далеко, далеко, далеко від дому» свідчить, що зображене у творі презентоване не як зовнішній процес, а як безпосередньо виражене суб’єктивне сприймання: якою є переді мною сьогоднішня дійсність, яким я бачу наше сьогоднішнє століття і т.д.\nВажливе місце в книзі займає образ Дунаю – міфічної головної річки, яка в уснопоетичній народній традиції така ж популярна, як і Дніпро, може бути ототожнена із героєм билин і свідчить про важкі поневіряння українського народу, чиї шляхи не раз стелилися за Дунай.\nНазви рік завжди навіюють якусь таємничість: Євфрат, Ніл, Рейн, Вісла, Дон, Дніпро, Волга і т.д. Кожна з них тече бурхливою водою між високими берегами, що аж понахилялися, неначе заглядають у хвилю, вдивляючись у свій ясний відблиск, то сірий, то червоний, то ясно-зелений, як оксамит. А там нижче розступаються скелі, розпадаються на роздолі, ніби високі будинки, і вода струменить між ними, розсипаючись по камінні, переливаючи зелену хвилю з каменю на камінь, часом вигинаючи свій плин, як лебедину шию, білими краплями розбиваючи її в білій, як пух, піні. Скільки рік згадано лише в одному «Слові о полку Ігоревім»: Сула, Дон, Волга, Двина, Каяла, Дінець, Стугна. А між ними Дунай:\nІгор князь в Руській землі, –\n(пер. Леоніда Махновця).\nНа думку дослідників Миколи Костомарова, Ватрослава Ягича, Миколи Сумцова, Михайла Грушевського, Федора Буслаєва, Володимира Шаяна, В’ячеслава Іванова і Володимира Топорова та ін. назва ріки Дунай частіше за все зустрічається в українських, російських, білоруських, польських, чеських, моравських, словацьких піснях. Хай там за горами широким подолом лягає зелена лука, неначе засіяна ярою рутою, хай там попід горами й на долинах розсипаються, як череда будинки, височіють над самою водою міста, як Буда і Пешт, у блискучій воді під якими, струшуючи з голови довгими разками краплі прозорої води, пливуть дітлахи, але Дунай втихомирює серце і наводить на душу значення, яке влучно підмітив Ватрослав Ягич: «Дунай має дуже велику символіку, ще від часу руху народів на південь і на південний Захід Європи як та межа, яка довго утримувала їх від вторгнення в Римську імперію – обітовану землю всіх варварських спільнот середніх віків. З цього часу Дунай займає панівне місце в слов’янській народній поезії».\nОбраз Дунаю у значенні чужини часто використовує Володимир Каліка:\nБреду в античному бадиллі я,\nТака нечувана ідилія,\nщо хоч Овідію на стіл.\nУпершись зором у їстівне,\nщо на пастівнику – най-най…\nКорови злизують пастівник\nі поглядають за Дунай.\n(«Міф про людино-птаха із античної хрестоматії»).\nУ цьому вірші образ Дунаю як чужини посилений згадкою про римського поета Овідія, якого, як відомо, у 8 ст. до н.е. імператор Август видворив із Риму і заслав у містечко Томи, грецьку колонію біля гирла Дунаю (нині Констанца в Румунії). Наочніше тема Дунаю-чужини порушена у «Міфі про великого вигнанця» (Овідія):\nЯ живу у такім провінциклі,\nде гибіє містечко Томи,\nа забиті, душею пониклі, –\nто живі його жителі – ми.\nТут і косять, і шиють, і порять,\nі тримають в руках долото,\nтут про кривду багато говорять,\nа за правду – не стане ніхто.\n…Відбуваю свою спокуту,\nяк магічний містичний сон.\nТвій, закоханий у цикуту,\nЕлегійний – Овідій Назон.\nПоет ніби подає ще одну модифікацію чужини – відчуженість людини від себе, від природи, від батьківщини, вживання сленгу («провінциклі», «плінтус», «гевали») свідчить, що ситуацію спроектовано на сьогодення, адже йдеться про руйнацію етнопсихологічного феномену, коли під загрозою опиняються мова, історична пам’ять, мораль, звичаєва царина, духовно-культурні надбання, специфіка психічного складу людини тощо.\nДунай асоціюється з чужиною і в інших віршах Володимира Каліки, напр.:\nЩе на Бузі і на Раті\nдо воріт човни прип’яті,\nа чомусь моє весло\nдо Дунаю понесло.\nТо чому моє весло\nдо Дунаю понесло?\n(«Міф про навігацію весняних весел»).\n– Значення ріки Дунаю для української культури, – продовжує пані Ярослава, – полягає не в тому, що наші пращури були знайомі з цією рікою, а в постійних зв’язках Руси-України з придунайськими країнами, причому ці зв’язки були різноманітними – воєнні, мирні, політичні, торгові і промислові. Давні літописи, думи, історичні пісні, грецькі хроніки містять багато свідчень про ці зв’язки і в домонгольський період, і в післямонгольський.\nМоя угорська знайома справді має рацію. Почнемо хоча б із «Слова о полку Ігоревім», у якому кілька разів згадується Дунай як велика, славна і віддалена ріка:\nГалицький Осмомисле, Ярославе!\nВисоко сидиш ти не своїм злотокровнім столі,\nметаючи тягарі через хмару,\nсуди радячи на Дунаю.\nТут ідеться про Ярослава Володимирковича Осмомисла (що мав вісім смислів, тобто був розумний, мудрий), роки життя ¬ 1130-і – 1187. Це син галицького князя Володимирка Володаревича, Осмосисл брав участь у боротьбі проти половців і підтримував мирні стосунки із Польщею, Угорщиною, Візантією та цісарем Фрідріхом І Барбароссою. Ярослав Осмомисл поширив територію свого князівства, приєднавши до нього землі між Дніпром і Карпатами, пониззя Дунаю. Він мав велике військо, при допомозі якого став одним із наймогутніших князів на Русі, «підпер гори угорськії своїми залізними полками, / заступивши королеві путь, / зачинивши Дунаю ворота». Хоча йому довелося воювати із своїм двоюрідним братом Іваном Ростиславичем (Берладником), який 1159 року з Дунайського пониззя пробував захопити Галичину, але безуспішно.\nВолодимир Каліка також звертається до героїчних традицій «Слова о полку Ігоревім»:\nВ’їжджаю в незнищенне Слово Ігореве,\nненаче витязь – в Золоту Орду.\nПоет усвідомлює історичне значення варяго-руської князівської касти, яка охороняла суспільність від неволі, наїзду, створила культуру країни і її могутність. Цікавим у цьому відношенні є «Міф про невпокорену націю», у якому автор описує риси провідної верстви, що вихована на традиціях «Слова о полку Ігоревім» і містить у собі такі прикмети, як шляхетність, благородство, мудрість і відвагу, недаремно в Х столітті великий князь київський Святослав хотів поселитися на Дунаї, облаштувавши тут столицю.\nЗачаті з Адама і Єви,\nзакохані в сонце маєве,\nгривасто-кігтисті, мов леви, –\nдунайці ми, а не данайці.\nДо чужого нажитку неласі,\nне розчинені в темній масі,\nбез страху живущі в страсі, –\nМужність – головна прикмета ідеалу правлячої верстви. На думку автора, сліпучим блиском хоробрість сяяла в ідеалі дружинницької касти князівського Києва. У «Міфі про безкомп’ютерний хутір» Володимир Каліка пише: «Тут правда кривди не курує, / і світ лицем не впав у грязь, / ще тут закон князем керує, / а не законом править князь. / Якщо ти до неправди лютий / і до наплічників гроза, / то приїжджай до нас на хутір, / ми з тебе зробимо князя».\nІз образом хоробрості, безстрашності до ворога, що було головною рисою дружинницької і князівської касти, тісно пов’язана ще одна згадка про Дунай у «Слові о полку Ігоревім»: «Стріли співають на Дунаї». Як пише Олександр Потебня: «Паралелізм між співом стріл на Дунаю, в ідеальній долині, і плачем Ярославни, пісенний, традиційний».\nЦей паралелізм – як натяк на добу стоїцизму українського народу, коли воїни «майже не цінували життя», а цінували вартості, вищі за нього, а їхні жони, як Ярославна, віддано чекали їх з походу. Бути невблаганним і твердим до себе, щоб бути невблаганним і твердим до ворожих спільнот і до сил зовнішнього світу, і до власної спільноти. Про цей дух завзяття пише Володимир Каліка:\nКазав і кажу, і повторюю\nу сто перше і в тисячу п’яте:\n– Ми уміли робити історію,\nми вміли її написати.\nСвого ремесла не полишу,\nпоки сам її не напишу.\nІдеал відважного лицаря і вояка також був ідеалом козацької доби. Сучасники називали козаків благородними, вольними лицарями, мужніми і хоробрими, що змагалися за свободу, адже ними рухала «ревність незнищима, віра невгасима», палала живим полум’ям. Згадаймо, якими словами Самійло Зорка згадував у своїй надгробній промові над тілом Богдана Хмельницького його подвиги: «Яким мужнім і прекрасним, лицарської і богатирської відваги воювали ви серцем».\nЗнаємо, а в ХVІІІ ст. частина запорізьких козаків дійсно виселилася за Дунай і заснувала тут відому Задунайську Січ. Дмитро Яворницький згадує про Дунайський байрак, за яким у давні часи зимував козак Сидір Дунай. Очевидно, що ріка Дунай увійшла до української поезії віддавна, та найчастіше ці мотиви звучали в ХVІ і ХVІІ ст., коли козацькі загони часто вторгалися в Молдовію.\nУ структуру поеми автор включає фольклорний образ козака Мамая, відомого з народних картин, що зображують його з бандурою у сидячій “східній” позі (зі схрещеними ногами). Мамай давно став візитною карткою української культури, подібного сюжету не знає мистецтво жодного сусіднього слов’янського народу. Ще в XIX ст. картини із зображенням Мамая були дуже поширені і в простих селянських хатах, і в розкішних дворянських садибах. Не дивно, що ці картини досліджували видатні митці і вчені (де ля Фліз, Тарас Шевченко, Іван Франко, Пантелеймон Куліш, Дмитро Яворницький, Микола Біляшівський, Гнат Хоткевич, Григорій Логвин та ін.), а в пізніший час мистецтвознавці Кость Щероцький, Данило Щербаківський, Павло Жолтовський і особливо Платон Білецький. І сьогодні з’являються все нові публікації (Станіслав Бушак, Раїса Лишега, Тетяна Марченко, Олександр Найден та ін.), у яких звернуто увагу на походження композиції картини (та її варіації), на семантичні нюанси її образної системи та зв’язок з народним живописом, а головне – з культурою бароко, яка наклала на них низку прикметних структурно-формотвірних особливостей.\nЦі проблеми п.Ярослава Хортяні розуміє глибоко, як ніхто. Ми втратили б найважливіший ключ до її благоговіння перед Дунаєм, коли б хоч на мить забули про першорядне значення етнічних і національних коренів у житті цієї неординарної особистості. Ярослава Хортяні (з дому – Ярослава Юріївна Гук) народилася 6 червня 1958 року у селі Вовківці Борщівського районуТернопільської області. Після закінчення Теребовлянського культурно-освітнього училища (1976) вийшла заміж за громадянина Угорщини і переїхала на постійне проживання до Будапешта. У 1984 році закінчила історичний факультет Будапештського університету, якийсь час викладала історію в цьому навчальному закладі. Вона, як бачимо, по-своєму перетнула Дунай і тепер її любов до України стала моральною основою її подвижницької праці в ім’я України тут, на чужині. Від 1991 року вона співзасновник, а з 1992-го – голова Товариства української культури у Будапешті, засновник недільної школи та українсько-угорського товариства «Громада» (1996), яке видає однойменний часопис. Ярослава Юріївна сприяла відкриттю Центру української культури, ініціатор багатьох Шевченківських свят, конференцій, присвячених творчості Маркіяна Шашкевича, Лесі Українки, Михайла Грушевського, видала двомовну збірку поезій Лесі Українки (1996). Упорядкувала книгу «Пам’яті невинних жертв» за матеріалами міжнародної конференції «Голодомор в Україні в 1932-1939 році» (2007). Відзначена орденом княгині Ольги 3-го (2001) і 2-го (2006) ступеня.\n– У народній пам’яті образ козака Мамая часто асоціювався з образом Богдана Хмельницького, – продовжує вона. – Згадаймо хоча б ставлення Тараса Шевченка до мамаїв. В офорті «Дари в Чигирині, 1649 р.» митець зобразив картину «Козак Мамай» та стіні резиденції резиденції Богдана Хмельницького. А в повісті «Прогулка с удовольствием и не без морали» описав помешкання отця Сави, де на стіні висіло два портрети – гетьмана і козака Мамая.\nІ це ще не все. Відомі свідчення Станіслава Бушака про те, що в львівському історичному музеї зберігається козацька хоругва ХVІІ ст., на якій зображено козаків на кораблі з гарматами й Ісуса Христа серед хмар, який благословляє козаків у небезпечну мандрівку, очевидно на штурм турецької фортеці Азов у пониззі Дону. Цікавим є напис на цій хоругві: «Сіє знамя Ввойско Єя Імператорскаго Вєличєства Запорожскоє Низовоє зділано кошто (м) піхоти воюющєй тагожъ Войска по Чорном Морю також по рікам Днєпру и Дунаю».\nМистецтвознавець Станіслав Бушак пише: «За подібними картинами віддавна закріпилася назва «Козак Мамай», хоча на них можна зустріти як прізвища видатних діячів («Максим Залізняк», «Семен Палій», «Нечай»), так і невідомих козаків, що сприймаються як узагальнююче-типові (типу «Козак Бардадим» або «Козак Шарпило»). При тому, що в більшості творів передана неповторна індивідуальність героя (по суті, це – галерея козацьких портретів), але канонічність композиційної схеми та підписів, що супроводжують зображення, створюють узагальнено-збірний образ українського козацтва (на більшості картин козак безіменний – напр., «Козак сіромаха», «Запорожець», або «Кримський запорожець»). Слово «мамай» могло бути прізвищем (відомо три картини, де козака названо саме так), хоча воно вживалося переважно в двох загальних значеннях: 1) – кочівна людність, 2) камінна статуя в степу (за словником Бориса Грінченка). З часом це слово стало вживатися як синонім слів: козак, запорожець, гайдамака, відчайдуха. Тому в народній свідомості слово «мамай» мало не індивідуальне, а загальне значення, стосуючись фактично кожного реального козака».\nУ Володимира Каліки «Мамай», по суті», є псевдонімом поета, маска Мамая дуже близька до автора, допомагає йому саморозкритися, переводить сказане в площину екзистенційності (від лат. existentio – існування), надає йому автопсихологічного характеру, про свідчить сам автор: «А планету обнімаю / за дорученням Дунаю, / і тому, що просто я / вірю в серце Мамая»:\nІз блискавки-грому народжений,\nіз сумлінням космічним узгоджений,\nживе серед нас неушкоджений\nфольклорний козак Мамай.\nТатарами не посічений,\nПетраркою не помічений,\nОтже в ліричному «я» злито принаймні два суб’єкти, з одного боку автор, а з іншого – фольклорний герой, що свідчить про присутність у творі фольклорної традиції, і монолог автора (моносуб’єктність) переводить у діалог різних свідомостей, або, як сьогодні пишуть, в інтерсуб’єктність: «Найкращі з-поміж нас – загинули за нас; / терплящі з-поміж нас – прилинули до нас; / недужі з-поміж нас – слізьми простили нас. / Цю висповідь просту, чуттями не скупу, / писав козак Мамай у синьому степу».\nВирішальним чинником поеми виступає та авторська експресія, та присутність авторського «я» в поетичних образах, які і визначають ліричний стиль поеми. Після Прологу, озаглавленого як «Міф пошуку вороного для фільму про козака Мамая» йдуть фрагменти про його есемеску українським олімпійцям 2016 року, його портрет пензля невідомого художника ХVІІ ст., духовні і моральні засади козака Мамая, виписані на родинній дамаській шаблі, роздуми про його особистість і т.д. Ці та інші фрагменти мотивують думку, що Мамай, втілюючи в собі типові риси козацького стану, виступає від його імені як надіндивідуальний першообраз архетип, саме в ньому, за словами Платона Білецького, «найглибше розкривається образ козака», втілюється ідеал захисника свободи.\nПри поєднанні розгорнутих поетичних картин у сюжеті помітна домінанта лірики: епічні картини поєднуються асоціативно, за моделлю лірики. Цьому сприяє поширений у філософській ліриці такий прийом узагальнення, як «експериментальні обставини». Поет за допомогою вимислу моделює фантастичні ситуації, у які вміщає Мамая та інших героїв: напр., Мамай на Дунаї, Мамай посилає есемески українським олімпійцям 2016 року, виголошує дунайський отче наш («Де б не жив я в цьому світі, – / на землі чи на орбіті, /Дунаєчку-Дунаю, / я про тебе думаю. / У яку б не впрігся в роль я: / хоч жебрак, а хоч – король я,/ Дунаєчку-Дунаю, я про тебе думаю»), вступає в полеміку із сучасним папараці на рідній олешківській дачі, веде ліричний щоденник, посилає есемески олешківським краянам, співає пісні на святі золочівського меду, розмірковує про Нобелівську премію, яку, на його думку, заслуговують чорнобривці, виступає перед студентами Києво-Могилянської академії, знімається у рекламному ролику і т.д. Подібним чином зображений і Овідій Назон, який із свого заслання посилає свої грізні есемески римському сенату:\nНастане час – і з голубої ринви\nнад рабським Римом вдарить Божий грім,\nі рабський Рим від розкоші загине, –\nкамінна пустка лишиться по нім.\nІмперії падають, бо вони вже в своїх ідеологічних підвалинах містять ембріони гріха і занепаду, глобальні культурні суміші, некеровані технології, детериторизація та нищення культурної пам’яті й ідентичності ні до чого доброго не приведуть, майбутнє держави має покоїтися на справжніх духовних підвалинах, якими є правдивість і святість козака Мамая. Станіслав Бушак наголошує: «Праведність» (святість) є похідною від «правди», бо правдивість є передумовою духовного єднання з Христом («хто творить правду, той праведний, як і Він праведний» (1 Ін.: 3,7). Отже, «козак-душа праведная» стає причетним і до «праведності», наближаючись цим самим до шеренги святих воїнів, культ яких дуже поширений в православ’ї. Сюди належать святі як візантійського (Димитрій Солунський, Федір Стратилат, Федір Тирон) так і києво-русько-українського походження (Борис і Гліб, Ілля Муромець, Михаїл Чернігівський, Федір Острожський, навіть Петро Могила, який у молодості був офіцером армії Речі Посполитої). Так і нинішні мученики. Бо за ними стоїть ідеалістичний світогляд, глибока віра в Бога, прагнення до гармонії з собою і світом, вроджений естетизм, свободолюбність і прив’язаність до рідної землі. Про цей «психологічний комплекс» автор пише у «Міфі про Ісуса і Стуса»:\nВони подібні болями – Ісус і Стус,\nВони подібні волями – Ісус і Стус,\nВони подібні долями – Ісус і Стус,\nВони подібні ролями – Ісус і Стус.\nЩоб забезпечити примат авторської думки над фактом, Володимир Каліка вдається до прямого висловлення своїх поглядів, до монологу (напр., «Щоб ми – / втоптали в землю сором, / щоб ми – / злетіли, мов орли, / щоб ми – / собі сказали хором, /як правда перед прокурором: / – Радіймо! Ми – перемогли!». Предметом художнього аналізу в нього виступає інтелектуально-політична сфера життя, він аналізує відкриті філософські опозиції «добро-зло», «життя-смерть», «доля-недоля», «людина-місто», «природа-техніка», «народ-держава». Поема пропонує читачеві не стільки реальні, скільки гротескні картини дійсності з метою переконливішого виявлення своїх принципів, ідеологічних поглядів, політизації соціально-історичної тематики, напр., «Міф про Нобелівську премію», у якому козак Мамай посилає есемеску з приводу присудження премії автору з України:\nЧорнобривцям Чорнобиля –\nщо в епоху Хвали і Хули\nчортополохом не заросли.\nПані Ярослава Хортяні звертає увагу на те, що картина «Козак Мамай» нерідко має й іншу назву – «Козак-бандурист», тобто зображає воїна, що грає на кобзі. У таких картинах, на її погляд, використано міфологему митця, про що свого часу писав Гнат Хоткевич. Звісно, в поемі Володимира Каліки контекстів міфологеми митця багато, вони зв’язані між собою фігурами письменників і художників (Овідій, Гарсія Лорка, Григорій Сковорода, Тарас Шевченко, Ван Гог, Микола Гоголь, Олександр Довженко, Микола Вінграновський та ін.), асоціаціями і міфічними претекстами, алюзіями, ремінісценціями, цитатами.\nМіфологема митця прекрасно реалізовано в другому розділі «З Дунаю Маркіяна Шашкевича», де переконливо змальовано, як Маркіян любить свою самоцвітну фольклорну спадщину, пісні свого народу, любить як митець і поет: «Жив на планеті просто, / ходив поміж сосни та буки, / сіяв у землю просо, / а поле родило – букви… / Біда з нього шкіру лупить, / та він про нужду – ні слова, /зібрав усі букви докупи – / і вродилась «Русалка Дністровая».\nХарактер алогізму і цілковитого безглуздя має, скажімо, міф про поета, що став шпалою («В розпачі пішов поет між рейки і – перетворився на шпалу»). Але в цьому абсурді є глибокий смисл: «став поет шпалою, щоб вчасно і без перебою відправлялися у щастя поїзди». Більшість героїв поеми (насамперед Мамай, а також Григорій Сковорода, Маркіян Шашкевич, Роберт Бернс, Микола Гоголь, Микола Вінграновський, Петро Скунць, Іван Чухрай, директор львівського видавництва «Добра справа» та ін.) діють не за логікою саморуху образу, а за логікою генеральної думки твору. Автор використовує елементи політичної символіки («ці безглузді реформи і ціни, /ці корупницькі зграї вовків, / ці понти опівнічного півня, / цей телячий попсовий мажор…»), гротеску («Розтлумачте мені без вагання, поспіху і суєти: / – Чому фестиваль кохання / навесні починають коти?»), фантастики («Сократ – подався у відпустку, / Платон – поплівся у Париж»), сатиричної деформації («Тож скажу тобі, світе, як другу, / що слово, як ніж поважа: / вже немає Великого Лугу, / є Велика, безмежна Лжа»).\nПоемі «Перепливу Дунай» властивий параболізм, притчеподібність. Подаючи гротескно-фантастичні, деформовані картини автор ніби віддаляється від зображуваних, визначених у часі і просторі явищ дійсності, а змальовані таким чином персонажі і ситуації стають своєрідним унаочненням певних ідей. Як і в притчах, тут абстрактна думка, втілюючись у конкретний художній образ, набуває водночас загального, універсального значення, а образ – понятійного значення, як у «Міфі про нас з вами»: «Добре там, де є ми, / де лелеки крильми / не підцукрену суть, / а свободу несуть. /Добре там, де є ми, / де щодня між людьми / без двоїстого дна / ходить правда одна». Отже, поезія Володимира Каліки стає засобом пошуку й осягнення істини, способом осмислення політичних і філософських проблем суспільного буття.\nПоема Володимира Каліки збудована у формі монологів і діалогів, які звернені всередину, ведуться із своїм серцем, із своїм розумом, як у деяких творах, схильних до самоаналізу – Сенеки, Августина Аврелія, Петра Абеляра, Данте, Паскаля, Руссо, Тараса Шевченка, Івана Франка, Володимира Винниченка, Євгена Маланюка, Валер׳яна Підмогильного та ін.\nСимвол Дунаю у Володимира Каліки – це ресурс для стратегії коригування пам’яті, нагадування про історичний борг: наше повернення до Європи – це законне виправлення історичних помилок, і, зрештою, «борг» Європи проти України, згадаймо хоча б Версальський договір, коли на руїнах Першої світової війни Україна не отримала державності, як отримали її Польща, Чехословаччина, Сербія та ін. Мамай на Дунаї – це одвічна українська присутність на берегах Дунаю, козацька, політична, господарська, економічна, культурна, заробітчанська та ін. Тому головний герой поеми прагне переплести Дунай, щоб відновити історичну справедливість: «Та в безчасся круте і пусте, / що з попсового поля росте, / маєш думати тільки проте, – /як переплести Дунай»; «– З ким би хотів у вишневій імлі / переплести Дунай на одному веслі? / – З Лоркою, з Лоркою, тільки – з Лоркою», І на кінець: «Там, за Дунаєм весела весна / посміхається із-за човна, / щось хоче планеті сказати вона, / і ти її – не спиняй!.. / Закодую траву у Мамаєвій Книзі, / нагодую сову на кленовім карнизі, / і на зло назомбованій єврокризі – / перепливу Дунай».\nПоема Каліки «Перепливу Дунай» – один із найповажніших творів сучасної української літератури, котрий вражає концептуальністю, інтелектуалізмом, глибиною художнього узагальнення, версифікаційним багатством і мовною пластикою. Цікаво, що книга вийшла без рукопису, бо не було ні рукописного варіанту, ні машинопису, ні комп’ютеропису. Було велике пуделко від ліків, натоптане папірцями різного кольору і формату, змережаними нетвердими їжакуватими рядками. Із них головний редактор львівського видавництва «Сполом» реконструювала текст поеми, з яким читач має нагоду ознайомитися. У цьому пуделку на звороті одного із рецепту вона прочитала «Міф про Ісуса і Стуса», і з печалі, і з радощів заплакала і взялася за роботу. Геніальна інтуїція жінку не підвела, кожен переконається в цьому, прочитавши цей неординарний твір.\nТемпераментна особистість поета, хай навіть і напічканого ліками, як архітектонічний центр визначає специфіку і всіх інших компонентів твору: структуру мови, образів, їх характер, сюжет, композицію, тобто жанротвірні чинники.\nЯк переплести Дунай матеріальної, моральної, передусім духовної кризи? На це Володимир Каліка відповідає кожнім мужнім рядком свого твору. Відповідає підтекстом і надтекстом, рясними асоціаціями і закликом читача до співпраці й добудовування сказаного своєю фантазією і своїми роздумами. Відповідає щедрим інтертекстом української фольклорної традиції через образ козака Мамая, який у творі втілює народний ідеал захисника свободи, адже козак під пером поета – справжній духовний воїн, що йде за Христом, який сказав: «Я шлях, і істина, і життя». «Перепливу Дунай» – це навіть щось більше, ніж книга. Це, як зізнається сам автор, «метафоричний політен, за допомогою якого читач може добратися до будь-якої станції свого духовного устремління». До болючих точок нашої минувшини, до злочинів, які досі не засуджено, бо дехто досі продовжує маніпулювати історією і пам’яттю, прагне «стерти сліди» кривавого минулого. Таке маніпулювання, вважає автор, стає продовженням злочину, але вже за умов, коли життя ніби знову стає нормальним, але насправді недосяжним до берегів Дунаю. Поет про це говорить гостро і відверто. Книга заслуговує найвищої оцінки – в цьому одностайні дослідники і рецензенти, які вже встигли відгукнутися на неї: Іван Дзюба, Тарас Салига, Григорій Штонь, Левко Різник, Ростислав Радишевський, Юрій Ковалів, Микола Зимомря, Олег Бондар, Валерій Грабовський та ін.\n…Під ногами плеще вода. Наші кам’яні сходи наче вросли у Дунай і стали його невід’ємною частиною. Ріка невинно голубіє і піниться, виблискує блакиттю, водяний пил б’є крилом. Сонце бродить серед інкрустації дитячих тіней, що борсаються на поверхні хвилі. Дітлахи будять тишу сплесками рук і дзвінко гупають ногами у порожні боки води. Кам’яні сходи, мов катер, несуть нас у глибінь синяви, що кругом обгорнула нас і опинилася над нами, під нами, спереду, ззаду, з боків. А може це несе нас удалеч глибінь поеми і ми відчуваємо крила за плечима. Тоне під ногами зелене дно, над нами сама високість, очі бродять по синій пустелі, щоб вловити новий, прихований сенс твору. Пані Ярослава всміхається, на лівій щоці сходить легенький рум’янець. Далеко видніють зелені береги, залиті радісним сонцем, помаранчеві сади, шелестить безконечний водний простір. У водній рівняві вперед і вперед снують фігури купальників, в’юнкі тіла цих упертих мамаїв, котрі то зринають, то щезають у пінистій хвилі, силкуючись переплисти Дунай.\nНа світлині: Володимир Каліка.\nОлександр Астаф’єв, Київ – Будапешт.\n«Перепливу Дунай»Володимир Каліка


Безтрансформаторне джерело живлення з гасильним конденсатором.\nВ схемотехніці гасильний конденсатор вмикають послідовно з діодним мостом. Класичною схемою такого включення є наступна:\nКонденсатор С1 та діодний міст VD1 утворюють подільник вхідної напруги UВХ. Обов’язковим елементом схеми є стабілітрон VD2, включений після діодного моста VD1. Наявність VD2 приводить до того, що в подільнику напруги напруга на діодному мості буде мати таку ж величину, як і напруга стабілізації VD2, а решта змінної напруги буде виділятися на конденсаторі С1. Конденсатор С2 призначений для згладження пульсацій вихідної напруги UВИХ. RН – символізує навантаження, в подібних схемах струм через навантаження може змінюватися в невеликих межах, а в найкращому випадку він не повинен змінюватися зовсім.\nВеликою перевагою даної схеми є те, що вона «не боїться» коротких замикань. У випадку короткого замикання напруга на діодному мості VD1 буде рівна нулю і вся напруга мережі виявиться прикладеною до конденсатора С1.\nОскільки конденсатор заряджається до амплітудного значення напруги, то робоча напруга цього конденсатора вибирається не нижчою 400…600 вольт.\nПрактична схема безтрансформаторного джерела живлення містить деякі додаткові елементи.\nРезистор R1 обмежує початковий імпульс зарядного струму конденсатора в момент включення вилки в мережу. Для подібних схем 36 Ом – оптимальне значення.\nРезистор R2 вибирають в межах 180-300 кОм, він служить для швидкого розряду конденсатора С1 після вимикання схеми.\nОбидва резистори встановлюють потужністю 0,5 Вт. Слід пам’ятати, що кожен електрорадіоелемент даної схеми знаходиться під потенціалом мережі 220 В, тому вимірювання електричних режимів схеми слід проводити дуже обережно.\nВ дані схемі можливе також застосування інтегральних стабілізаторів напруги типу 142ЕН… Однак наявність стабілітрона VD2 і в цьому випадку є обов’язковою.\nЄ один спосіб усунення впливу потенціалу мережі на радіоелементи пристрою. Розглянемо наступну схему.\nВ даній схемі застосовують малогабаритний трансформатор, потужність якого рівна потужності навантаження. В цього трансформатора одинакова кількість витків первинної і вторинної обмоток. Причому, кількість витків невелика, тому діаметр провідника може бути збільшеним. Конденсатор С1 і первинна обмотка Т1 утворюють вхідний подільник напруги. Напруга розподілиться таким чином, що на первинній обмотці змінна напруга матиме величину, яка визначається стабілітроном VD2, а решта напруги виділиться на конденсаторі С1.\nТаким чином, здійснено гальванічну розвязку від потенціалу мережі. У всьому іншому принцип роботи не відрізняється від попередньо розглянутої схеми.\nОднак у такій схемі конденсатор С1 і первинна обмотка Т1 утворюють послідовний коливальний контур. У послідовному коливальному контурі спостерігається явище резонансу напруг, яке у даному випадку може спричинити аварійну ситуацію.


Я ніколи не довіряв своїх дружині, адже не розумів, як така розумна, успішна та гарна жінка може кохати такого нікчему, як я – Червоний камiнь\nАвтор Rylina MashaЧас читання 3 хв.Перегляди 6.2к.\nІз моєю коханою Ольгою я познайомився в університеті. Вона була, мабуть, найкрасивішою дівчиною на факультеті. Щоразу я помічав тисячі поглядів на неї з боку протилежної статі, повз які вона проходила гордовитим кроком. Я і мріяти не міг про те, що одного разу вона подивиться на мене, та захоче познайомитись.\nОля була не тільки найвродливіша дівчина факультету, а ще й найактивніша — жоден захід не проходив без її участі. Вона була ведучою, учасницею, організаторкою, а я лише глядачем. Публічність — це зовсім не моє, адже я не почувався впевнено ніколи, особливо в той момент, коли більшість уваги сконцентровано на мені, на відміну від Ольги.\nВона виявила бажання познайомитись, адже я ніколи б не зробив перший крок. Ми багато спілкувались, часто бачились. Після закінчення університету ми навіть почали жити разом, а я й досі не вірив, що це відбувається зі мною.\nОля відразу сказала, що вона не дуже добре готує, але я й сам був готовий все робити в квартирі, адже ніяк не міг нарадітись тому, що моя дівчина така красуня. Згодом ми побрались, Ольга знайшла хорошу роботу, де її дуже цінували в колективі, але мене почала хапати параноя. Мені постійно здавалось, що кожен чоловік з її компанії залицяється до неї, вважав, що вона радо відповідає всім на симпатію, ходить на побачення, замість зустрічей із подругами.\nВідтоді я почав перевіряти її телефон, сторінки в соціальних мережах, але ніколи нічого не знаходив. Щоразу нове повідомлення в неї в інстаграмі змушувало моє серце битись від переляку, адже я так боявся, що вона веде із кимось чоловічої статі листування…\nОльга помічала це, і щоразу просила припинити, адже вона не дає жодного приводу для ревнощів. Ми часто з нею проводимо час разом, ходимо в ресторани, в кінотеатри, їздимо відпочивати закордон, але я ніяк не можу повірити в те, що моя дружина — це вона.\nОстаточну тріщину в наших стосунках дала ситуація, яка склалась минулого разу: ми сиділи в ресторані, і Оля вийшла в туалет, залишивши телефон на столі. Я, звичайно ж, вирішив, що змушений перевірити всі листування, аби впевнитись в її вірності. Нишпорячи в телефоні, я не помітив, як до столу підійшла моя кохана. Вона глянула на мене змученим поглядом і сказала: “Навіщо нам ці стосунки, якщо ти мені не довіряєш? Якщо немає довіри, то все інше зовсім неважливе. Нам не варто бути більше разом. Я хочу розлучення.”\nЇї слова звучали спокійно, вивірено, а очі були пустими. Я так боявся, що моя Ольга знайде собі когось кращого, що піде від мене, я її втрачу через когось, а вийшло так, що я сам все зіпсував.\nМені було дуже боляче, але вона була непохитною в своєму рішенні. Відтоді пройшло декілька місяців, Оля досі нікого не знайшла, і я сиджу вдома, одиноко переглядаючи наші спільні фотографії, і пригадуючи стосунки, які сам ж і зруйнував.


В даний час близько 60 млн людей у світі дихають повітрям, що містить шкідливі для здоров'я людини домішки, а майже половина жителів п'є воду, не відповідну гігієнічним вимогам. Енергетика і промисловість Росії - інформаційний портал Наслідком зараження атмосфери є зниження імунного захисту людини, збільшення кількості вірусних і бактеріальних інфекцій, а також хронічних захворювань дихальних шляхів. З забрудненою водою в організм потрапляють радіонукліди та важкі метали, отрути, токсини і вірусні інфекції, що також призводить до погіршення здоров'я людини і різних захворювань.\nПобутові екологічні забруднювачі і боротьба з ними\nНайбільш поширені побутові екологічні\nАзбест - сприяє розвитку онкологічних захворювань.\nКовролін - є накопичувачем пилу і розсадником мікроскопічних кліщів.\nДерево-стру-жечние плити - містять високотоксичні речовини - фенол, формальдегід, аміак. Застосовувані для обробки кімнат та виготовлення меблів, такі плити виділяють в повітря продукти свого розпаду через пошкодження захисного шару.\nПоліпропіленові ворсові килими і килими - виділяють у повітря приміщення випаровування отруйної речовини формальдегіду. • Накопичують статичну електрику, яка, разряжаясь на людину, призводить до розладів нервової системи (хоча останнім часом в такі покриття додають Антистатики, проблема до кінця не вирішена). • Чи є відмінними накопичувачами пилу і вимагають постійної чистки.\nСтіни з бетону, шлакоблоків і полімербетона - виділяють ізотопи газу радону. Вміст радону залежить від будівельного матеріалу. Мінімальне його кількість знаходиться в дереві і червоному цеглі, середня - в гравії, пемзи, глиноземі і велика - в силікатному кир-'піче і фосфогіпсу, що міститься в штукатурці, цементі, будівельних блоках. Бетонні стіни в нових будинках активно поглинають вологу з кімнатного повітря, внаслідок чого виникають: - першіння в горлі; - ламкість волосся; - лущення шкіри; - захворювання верхніх дихальних шляхів.\nБоротьба з побутовими забруднювачами\nВід радону і летких органічних полімерів, що виділяються з бетонних стін, гарною захистом є:\n- Щільні паперові шпалери, клейова фарба (бажано в кілька шарів);\n- Постійне провітрювання кімнат.\nздавалися особливо стосується жителів перших поверхів, оскільки радон в такі квартири піднімається і з підвальних приміщень. 25% захворювань на рак легенів викликається саме підгрунтовими виділеннями радону. В якості основних заходів зменшення загрози просочування рекомендуються:\n- Цементування підстав підвалів;\n- По можливості надійна герметизація підлог цокольних і перших поверхів.\nДля зниження сухості повітря застосовуються:\n- Зволожувачі - вузькі плоскі посудини з водою, що поміщаються під батареями;\n- Великі акваріуми;\n- Накривання батареї вологими махровими простирадлами. • «Синдром хворих будівель», крім провітрювання, дозволяють ефективно усунути кімнатні рослини, що виділяють кисень, надають бактерицидну дію, що поглинають шкідливі речовини і зволожуючі повітря. Це, приміром, китайська троянда, кімнатний виноград, мирт звичайний, папороть, лавр благородний. Найкраще бактерицидну рослина - сансевьера («тещин мова»). Для очищення повітря від шкідливих домішок найкраще підходить хлорофітум чубатий - особливо ефективно він поглинає окисли азоту і важкі метали. У сильно забрудненому середовищі, а такою є, наприклад, кухня, він росте дуже швидко.\nВплив на здоров'я - помірна сонячна радіація викликає відкладення пігменту меланіну (засмага), сприятливо впливає на здоров'я. Непомірне сонячне опромінення, особливо з 11 до 16 год, загострює такі хронічні захворювання, як туберкульоз, захворювання жіночих статевих органів, викликає стрімке старіння шкіри і сприяє виникненню онкологічних захворювань, переважно раку шкіри. • Кількість порушень ще більше збільшується в роки так званого активного сонця, а також на територіях з витонченим озоновим шаром над ними.\nКошти від сонячних опіків - змастити уражене місце кефіром. • Змішати 1 столову ложку моркви, натертої на дрібній тертці (до консистенції каші), з білком одного яйця. Накладати цю суміш один-два рази на день на обпечене місце на 20 хв. Замість моркви можна використовувати терту картоплю. • При сильному сонячному опіку особи накласти компрес з відвару кропу. Залити 2 склянками води 2 столові ложки нарізаного кропу і кип'ятити не більше 5 хв. Відвар процідити, змочити в ньому марлю, складену в декілька шарів, або лляну серветку. Накласти на обличчя. Зверху покласти махровий рушник. Компрес тримати 20 хв. Потім сполоснути обличчя прохолодною водою. • почервонілий від сонця ніс припудрити кілька разів крохмалем.\nВплив погоди на здоров'я\nЛюдина, що знаходиться в «третьому стані» (між здоров'ям і хворобою), досить чутливо реагує на зміну погодних умов.\nПри зміні погоди (що, як правило, супроводжується зміною атмосферного тиску) він може відчувати млявість, сонливість, зниження працездатності, головні болі та ін У цей період різко збільшується кількість загострень хронічних захворювань.\nПатологічна залежність стану здоров'я від погодних умов називається метеопатій.\nУ менших масштабах зміни самопочуття спостерігаються і при зміні пір року. Критичний період - весна. У період так званої біологічної весни порушується узгодженість біоритмів різних органів і систем. Це пов'язано з тим, що в квітні-червні відбувається перехід від мінімального рівня загальної активності (біологічна зима) до максимального (біологічне літо).\nВнаслідок підвищення збудливості різних систем організму, посилюються його запальні та алергічні реакції.\n(Проявляються при зміні погоди)\n• У людей зі зниженим імунітетом виникають простудні захворювання.\n• У хронічних хворих - захворювання загострюються, зростає кількість інсультів, інфарктів, нападів стенокардії, загострюється ішемічна хвороба серця.\n• У гіпертоніків з'являються болі в області серця, задишка, нудота, підвищення тиску, аж до гіпертонічного кризу.\n• У хворих з бронхолегеневими захворюваннями посилюються кашель, задишка, синюшність шкіри.\n• Не перевтомлюватися, завжди знаходити час для відпочинку.\n• Сон не менше 7-8 год на добу. З'являється безсоння усувати доступними й ефективними способами (крім снодійних ліків).\n• Не менше 1 год в день бувати на свіжому повітрі. Цей годину необхідно присвятити ходьбі, будь-якої фізичної роботи або оздоровчому тренуванні.\n• Як можна частіше провітрювати приміщення для роботи, дозвілля і сну. У великому місті чи при забрудненому повітрі для освіти негативно заряджених іонів в приміщенні рекомендується використовувати люстру Чижевського.\n• Щоденний душ. Бажаний контрастний душ зі зміною температур від 7 до 11 разів. Люди, які регулярно відвідують лазню (1-2 рази на тиждень), як правило, не відчувають змін погоди. Їх судини починають адекватно реагувати на різні температурні подразники.\nMedicus Amicus - це медичний сайт


У Черкасах скандал: водій маршрутки силою вигнав підлітка з інвалідністю — 5 канал\nПро Богдана Волика 2 роки тому говорила вся країна – тоді підліток, попри інвалідність, врятував життя двох дівчаток, які тонули в річці\nПідлітка з інвалідністю вигнали з автобуса. У Черкасах 15-річний хлопець мав право на пільговий проїзд. Але скористатися цим правом йому не дозволили. Кондуктор запідозрила, що у хлопця фальшивий документ та попросила пасажира вийти з автобуса. Усе супроводжувалося сваркою і штовханиною. З подробицями – далі.\n15-річний Богдан Волик зняв на телефон відео, як поїздка в автобусі для нього перетворилася на конфлікт із водієм та кондуктором. Ті запідозрили, що у хлопця фальшиве посвідчення про інвалідність. Пояснює: "Там не написано, що перша група. От саме не написано. Там підкреслено, що по зору. Я з ним їжджу вже більше 5 років".\nЗа словами Богдана, кондуктор попросила його вийти з автобуса, але він відмовився. Після цього між Богданом та водієм розпочався конфлікт. Хлопець каже, його не вперше обвинувачують у брехні, тому навчився відстоювати свої права.\n"Водій сказав "зайців возити не будемо", заглушив двигун, вийшов на мене і накинувся битися. Він мене ударив у груди, потім за мене заступився чоловік і його притримав", – згадує Богдан.\nФакт побиття водій Олександр Василенко заперечує. Пояснює, що зірвався з місця, бо хлопець поводився агресивно: "Він змусив мене вийти. І я вийшов. І я ніяк до нього геть руки не простягав, нічого . Кондуктор сказала, щоб вийшов і сів за кермо. Я розвернувся, вийшов, сів за кермо, і він мене далі почав знімати".\nКондуктор Любов Власенко додає: "Це спровоковано було. Він так грубо почав до водія, прямо геть підвівся, прямо до нього, щоб це сталося"\nПісля інциденту з'ясувалося, що посвідчення у Богдана – справжнє. Хлопець отримав інвалідність І групи через втрату зору на лівому оці ще у дитсадку. А 2 роки тому про Богдана Волика говорила вся країна. Тоді він врятував життя двох дівчаток, які тонули у річці. І отримав від Президента Петра Порошенка медаль "За врятоване життя".\nВ автопідприємстві кажуть: інциденти з пасажирами на маршрутах трапляються щодня. Але 10 років роботи на водія та кондуктора, які опинилися в епіцентрі скандалу, жодних нарікань не було.\n"На даний момент водій і кондуктор від виконання своїх обов'язків відсторонені, поки не завершиться увесь цей розгляд. Тре сісти за стіл і поговорити, що там сталося, хто винуватий в цій ситуацій, щоб далі такого не повторювалося", – каже директор АТП "Чарз-авто" Юрій Сущенко.\nДо з'ясування обставин конфлікту долучилася і міськрада. Там планують зустрітися з учасниками конфлікту. Після цього вирішуватимуть, як покарати перевізника.\nгромадський транспорт інвалідність пільги скандал маршрутка Черкаси


Насосна станція для дощової каналізації - результат роботи тривалістю в рік - Основа-буд 7\nНасосна станція для дощової каналізації – результат роботи тривалістю в рік\nДощова каналізація не лише приймає води, що стікають з дахів будівель та негативно впливають на фундамент споруд, а й перекачує накопичені води від водопониження.\nРівень ґрунтових вод на цих об’єктах є високим і для того, щоб функціонування будинків було безпечним було влаштоване водопониження.\nМи зробили детальний аналіз і на його основі розробили найефективнішу систему кільцевого дренажу, який створює бар’єр між підошвою фундаменту і рівнем ґрунтових вод. Насосна станція була встановлена методом «опускний колодязь». Ми викопали котлован, забетонували і опустили восьмигранну конструкцію (насосну станцію) розміром 6 х 6 метрів на глибину 9 метрів.\nВсі води, які сходитимуться з усього цього мікрорайону: від водопониження, дощів, снігу, збиратимуться у цю насосну станцію.\nДощові води очищатимуться. Вбудовані спеціальні сепаратори – система очищення стоків, яка використовується для вловлювання та затримання нафтопродуктів і завислих речовин із дощових, талих та виробничих вод.\nОбладнання італійське. Виробник Lowara – лідер на Європейському ринку серед побутових, промислових та комунальних насосів. Насосна станція складається з трьох насосів. У робочому режимі задіяні тільки два. Якщо виникає аварійна ситуація, резервний насос автоматично підключається і виконує належні функції. Це гарантує безперебійність робочого процесу.\nНаше головне правило – робимо все, як для себе!


Інна Ярмоленко: «Ми дуже любимо «Динамо», але я знаю бажання чоловіка пограти в сильнішому чемпіонаті» | 19-27\nІнна Ярмоленко: «Ми дуже любимо «Динамо», але я знаю бажання чоловіка пограти в сильнішому чемпіонаті»\nДинамо Київ 27 Січня, 12:35 1879\nДружина Андрія Ярмоленка Інна розповіла про свою сім'ю та майбутній можливий відхід Андрія з київського «Динамо».\nДнями Інна Ярмоленко скромно, загасивши п`ять свічок на торті, відзначила свій день народження в Києві.\n«Андрій, ледь перевалило за опівніч, першим привітав мене по телефону з Іспанії, - цитує дружину динамівця «Сегодня». - День на день за 9 років, які ми разом, не відзначалось це свято жодного разу. Як жартує чоловік, висловлюючись футбольною термінологією, мене треба днів на 10 замазати».\nУ подружжя Ярмоленків підростають двоє синів - Ваня (2 роки 8 місяців) і Даня (4 місяці).\n«Якихось особливих ревнощів старшого до молодшого немає, - каже Інна. - Природно, Вані хочеться уваги - щоб на ручки взяли, пограли з ним. Взагалі він дуже активний, йому треба кудись дівати свою енергію. І в цьому плані нам стало легше, коли він пішов у садок. Там став самостійнішим, вже можна попросити його щось зробити, почав більше говорити. Правда, зараз епідемія, і ми знову вдома. Особливих заходів, щоб не захворіти, не робимо. Просто намагаємося нікуди не ходити, вдома сидимо, чекаємо тата».\nУ Instagram Інна виклала фото - вони з Ванею в обнімку з двома білосніжними хаскі.\n«Ні-ні, це не наші. Ще до епідемії ходили на ялинку на Софійську площу. Синові сподобалися ці собаки, і ми сфотографувалися. А вдома в нас є маленький йорк Лео».\n«Ми дуже любимо Київ, «Динамо», - продовжує Інна. - Але я знаю бажання чоловіка пограти в сильнішому чемпіонаті та підтримаю будь-яке його рішення».\nНа питання, Ліверпуль або Лондон їй більше до душі, дружина Ярмоленко відповідає:\n«Все одно! Куди б Андрій не сказав, ми відразу зберемося та поїдемо. Зараз для нього головне - набрати кондиції. Отримана в грудні травма, звичайно, обтяжує. Не грати у футбол для Андрія - важко. Але сподіваюся, до Ліги чемпіонів він буде готовий».


Кабмін готує персональні санкції проти громадян Росії » Новини Чернівці: Інформаційний портал «Молодий буковинець»\nКабмін готує персональні санкції проти громадян Росії\nПро створення урядом відповідного комітету з санкцій повідомив на засіданні уряду в середу прем'єр Арсеній Яценюк.\nЗа його словами, до складу комітету увійдуть представники МЗС, Мінюсту, "економічного та фінансового блоків, силові та правоохоронні органи".\n"Україна введе санкції по відношенню до кожної фізичної особи, яка має паспорт РФ і прямо або опосередковано підтримує терористів. Комітет бере також на облік перелік усіх компаній, які підтримали анексію Криму фінансово або через адміністративний тиск", - сказав Яценюк.\n"Також йдеться про секторальні санкції проти окремих компаній, які фінасують сепаратистів та терористів", - додав він.\nЯценюк доручив підлеглим впродовж 10 днів внести на розгляд уряду список юридичних та фізичних осіб, які підпадуть під санкції.\nВін також доручив МВС, Генпрокуратурі та СБУ створити спеціальну слідчу комісію для розслідування причетності українських депутатів та чиновників а також українських компаній до фінансування тероризму.


Якщо ви розбили скляну тару в супермаркеті\nСупермаркети або магазини самообслуговування з року в рік стають більш популярними в Україні. Протягом кількох останніх років кілька таких торгових об’єктів з’явилося і в Пирятині і вони користуються значною популярністю серед жителів міста та району. Зручність цих торгових об’єктів – поза сумнівом, адже споживач перед тим, як купити продукт, має можливість його ретельно оглянути, прочитати склад, термін придатності, та, зваживши всі «за» і «проти», прийняти рішення про те, потрібен він йому чи ні.\nЯкі права має споживач у супермаркеті, – про це ми поговорили із провідним спеціалістом з питань торгівлі, обліку та приватизації комунального майна відділу управління комунальною власністю виконкому міської ради Лілією ЗУБКО:\n- Ліліє Миколаївно, порадьте, будь ласка, як діяти покупцеві, коли при вході в супермаркет охоронці змушують залишити сумку в комірчині?\n- Якщо Ви маєте цінні речі в сумці, то в жодному разі не варто залишати їх у комірчині, незважаючи на вимоги охоронця магазину. Адже комірки, які розташовані в торговому залі, хоч і замикаються на ключ, але вони нічим не відрізняються від звичайних меблів у торговельному центрі. Фактично адміністрація супермаркету не надає вам належних послуг по зберіганню речей, як це робиться, наприклад, у камері схову на вокзалі. Ви як споживач не укладаєте з ними відповідного договору найму як, наприклад, в банку із банківським сейфом, а тому відповідальності за ці речі ніхто, окрім вас, не несе.\nТому заборонити вам увійти в приміщення торговельного закладу з сумкою охоронці не мають права. Принаймні через те, що вам не може бути запропоновано надійне зберігання ваших речей, адже комірчини для цього належно не обладнані.\n- Що робити, коли через власну необережність людина розбила скляний посуд або якось інакше пошкодила товар у супермаркеті? Хто повинен сплачувати кошти?\n- Якщо в магазині при огляді та виборі товару з полиці, наприклад, томатної пасти в скляній тарі тощо, у вас банка просто вислизнула з рук, - не поспішайте за неї платити. Відповідно до статті 323 Цивільного Кодексу України, ризик випадкового псування майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом.\nЯкщо працівники закладу наполягають на тому, що по вашій вині зіпсовано чи пошкоджено товар, то це потрібно спершу довести в суді. Самостійно стягувати такі виплати адміністрація торговельного закладу не має права. Можливо лише зафіксувати факт пошкодження майна.\nРекомендую посилатися на частину 2 статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої продавець зобов’язаний всіляко сприяти споживачеві у вільному виборі продукції та формі її оплати. А також, відповідно до цієї норми, забороняється примушувати споживача купувати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту.\nУ даному випадку провина повністю лежить на працівниках супермаркету, адже вони є відповідальними за належне розміщення та зберігання товару на полицях у торговельному залі.\n- Чи можна заходити до супермаркету з собакою?\n- Ні, не можна. Статтею 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за приведення котів і собак у громадські місця. Охоронці в магазині мають право зробити вам зауваження і попросять вийти з приміщення, а представники правоохоронних органів мають право скласти протокол про адміністративне правопорушення, розгляд якого здійснюється в судовому порядку.


Спосіб діагностики розвитку остеопорозу — UA 109556\nРеферат: Спосіб діагностики розвитку остеопорозу включає клінічний огляд, рентгенографію, визначення в сироватці крові поліморфізму гена MTHFR C677T, вмісту тромбомодуліну, СОМР, гомоцистеїну. При гомозиготному носійстві 677-ТТ, рівнях тромбомодуліну >5 нг/мл, СОМР >595 нг/мл, гомоцистеїну >20 мкмоль/л діагностують розвиток остеопорозу. UA 109556 U (12) UA 109556 U UA 109556 U 5 10 15 20 25 Запропонований спосіб діагностики розвитку остеопорозу належить до медицини, зокрема до ревматології і травматології. Він призначений і може бути використаний при лікуванні хворих. Способи прогнозування розвитку остеопорозу відомі. До них належить рентгенографія кісток в 2-х проекціях (див. Б. Лоренс Риггз, Л. Джозеф Мелтон III. Остеопороз, этиология, диагностика, лечение. - М.-СПб.: "Бином", "Невский диалект", 2000. - С. 273-313). Однак відомий спосіб є недостатньо ефективним і не дозволяє прогнозувати виникнення остеопорозу ще в дебюті захворювання. Відповідно до цього відсутня можливість профілактувати остеопороз. В основу корисної моделі поставлена задача розробити спосіб, який би дозволив прогнозувати виникнення остеопорозу в ранні терміни, ще до формування рентгенологічних ознак. Поставлена задача вирішується тим, що поряд з рентгенографією в сироватці крові хворого визначають поліморфізм гена метилентетрагідрофолатредуктази (MTHFR C677T), вміст тромбомодуліну, хрящового олігомерного матриксного протеїну (СОМР), гомоцистеїну. При гомозиготному носійстві 677-ТТ, рівнях тромбомодуліну >5 нг/мл, СОМР >595 нг/мл, гомоцистеїну >20 мкмоль/л діагностують розвиток остеопорозу. Застосування способу. При госпіталізації хворого оглядають. Роблять рентгенографію. В сироватці крові шляхом полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) визначають поліморфізм гена MTHFR C677T, імуноферментним методом - вміст тромбомодуліну, СОМР, гомоцистеїну. При гомозиготному носійстві 677-ТТ, рівнях тромбомодуліну >5 нг/мл, СОМР >595 нг/мл, гомоцистеїну >20 мкмоль/л діагностують розвиток остеопорозу. Конкретний приклад застосування способу. Хворий М, 49 років, госпіталізований в клініку з приводу ревматоїдного артриту. Оглянутий. Зроблена рентгенографія кісток. Ознаки остеопорозу не виявлені. В сироватці крові визначено поліморфізм гена MTHFR C677T, вміст тромбомодуліну, СОМР, гомоцистеїну. Встановлено гомозиготне носійство 677-ТТ. Рівні тромбомодуліну - 9,5 нг/мл, СОМР - 695 нг/мл, гомоцистеїну - 29 мкмоль/л. Діагностовано розвиток остеопорозу. Рентгенологічне підтвердження діагнозу отримано через 2 місяці. Таким чином, запропонований спосіб діагностики розвитку остеопорозу є інформативним. 30 ФОРМУЛА КОРИСНОЇ МОДЕЛІ 35 Спосіб діагностики розвитку остеопорозу, що включає клінічний огляд, рентгенографію, який відрізняється тим, що додатково визначають в сироватці крові поліморфізм гена MTHFR C677T, вміст тромбомодуліну, СОМР, гомоцистеїну, і при гомозиготному носійстві 677-ТТ, рівнях тромбомодуліну >5 нг/мл, СОМР >595 нг/мл, гомоцистеїну >20 мкмоль/л діагностують розвиток остеопорозу. Комп’ютерна верстка І. Скворцова Державна служба інтелектуальної власності України, вул. Василя Липківського, 45, м. Київ, МСП, 03680, Україна ДП “Український інститут інтелектуальної власності”, вул. Глазунова, 1, м. Київ – 42, 01601 1\nСпосіб діагностики розвитку остеопорозу\nМПК: G01N 33/49, A61N 1/10, A61B 5/145\nСпосіб діагностики розвитку остеопорозу, що включає клінічний огляд, рентгенографію, який відрізняється тим, що визначають в сироватці крові поліморфізм гена MTHFR C677T, вміст тромбомодуліну, оксипроліну, гомоцистеїну, ІЛ-6, що при гомозиготному носійстві 677-ТТ, рівнях тромбомодуліну >5 нг/мл, оксипроліну >15 мкмоль/л, гомоцистеїну >20 мкмоль/л, ІЛ-6 >10 нг/л діагностують розвиток остеопорозу.\nСпосіб діагностики розвитку остеопорозу, що включає клінічний огляд, рентгенографію, визначення в сироватці крові поліморфізму гена MTHFR C677T, вмісту тромбомодуліну, ендотеліну, гомоцистеїну, ІЛ-6, який відрізняється тим, що при гомозиготному носійстві 677-ТТ, рівнях тромбомодуліну >5 нг/мл, ендотеліну >10 нг/мл, гомоцистеїну >20 мкмоль/л, ІЛ-6 >10 нг/л діагностують розвиток остеопорозу.\nНаступний патент: Кероване джерело електроживлення з виходом на змінному струмі\nВипадковий патент: Спосіб дослідження окиснювальної модифікації білків в епітеліальних клітинах


Ситуація у Нових Санжарах — чітко організована, але зрежисована не найкраще – Олександр Курбан | Громадське радіо\nFebruary 21, 2020, 1:35 PM 2020-02-21T14:15:20\nЧи варто говорити про те, що інформаційне поле навмисно заполонили коронавірусом?\nЧому евакуація та паніка припала саме на «три майданівські дні», ми запитали у політолога, фахівця із соціальних комунікацій Олександра Курбана.\nОлександр Курбан: Майдан не лягає в заявлену владою концепцію миролюбства, саме тому його намагаються зсунути на другий план. Коронавірус не зміг відволікти увагу від річниці Майдану. Судячи з аналізу соцмереж та ЗМІ, була чітка сегментація контенту, ніхто нічого не змішував. Тема Майдану була дуже актуальною, тобто якщо була мета перебити інформпривід іншим, то це не вдалося.\nСитуація у Нових Санжарах — чітко організована, але режисура цього заходу була не найкращою. Це вигідно було би Кремлю і проросійським представникам української політики, плюс хтось підіграв з боку влади. Це була така постановка, івент політичного характеру.


Про це митрополит Епіфаній сказав в інтерв’ю Радіо Свобода, передає Укрінформ.\n«Це такий певний політичний жест у бік Російської Федерації, бо ця ікона саме якраз із тієї території, яка зараз знаходиться, на жаль, в окупації. І це не залежить від нас як від церкви. Справді, добре, що Міністерство закордонних справ відреагувало на цю подію, бо такі речі взагалі-то не повинні відбуватися», – зазначив Епіфаній.\nВін наголосив, що кожен народ повинен поважати інші народи - «і не робити таких вчинків».\nЯк повідомлялося, українську ікону главі МЗС РФ Сергію Лаврову 14 грудня подарував головуючий у президії Боснії і Герцеговини (БіГ), сербський представник Мілорад Додік.\nБоснія і Герцеговина Лавров Ікона Епіфаній


Фільм Недоторканні 1+1 (2011) дивитися онлайн повністю повний фільм в хорошій якості hd\n« Фільм Доктор Стрейнджлав, або Як я перестав хвилюватись і полюбив бомбу (1964) онлайн дивитися в hd 720 якості\nФільм Піаніст (2002) онлайн дивитися в hd 720 якості »\nФільм Недоторканні 1+1 (2011) онлайн дивитися в hd 720 якості\nБагатий аристократ Філіп, прикутий до інвалідного крісла, шукає собі кандидата на роль доглядальниці. Серед багатьох варіантів, йому попадається Дрисс — молодий репер і разгельдяй. Дрисс, взагалі, не хотів працювати, а єдиною його метою було отримати відмову від роботодавця і спокійно собі отримувати допомогу по безробіттю. Розслаблене поведінку Дрісса сильно відрізнялося від інших кандидатів і, тим самим, привернуло увагу багатія-інваліда. І так сталося, що він вибрав саме цього молодого хлопця без навичок, досвіду і бажання працювати.\nУ будинку, де проживав Філліп, від нового працівника ніхто не був в захваті. Просто не вірилося, що цей безвідповідальний і нечесний молода людина може доглядати за інвалідом. Але, все-таки, йому вдалося стати не тільки відмінною доглядальницею, а й вірним, добрим товаришем. Вийшла дуже цікава дружба між розумним, вихованим багатієм і колишнім дрібним шахраєм, який, до недавнього часу, забезпечувався своєю матір’ю. Дрисс міркує з Філіпом про теперішнього та майбутнього життя, допомагає урізноманітнити дозвілля і просто показує, як можна жити і мислити «по-іншому». Сам молодий чоловік теж сильно змінюється і усвідомлює, скільки він усього неправильного зробив в житті і, набуває нові, незвичні для себе, риси характеру. © kinogo-z720.ru\nФільм «1 + 1 / Недоторканні» заснований на реальних подіях вразить вас своїм гумором, сполученим з незвичайною сентиментальністю. Відмінно показано, як доброта і чесність може змінити життя людини на краще, а погляд зі сторони іноді дуже корисний, навіть коли вам здається, що все добре.\nАктори: Франсуа Клюзе, Омар Сай, Анн Ле Ні, Одрі Флеро, Клотільд Молле, Альба Гайя Крагеде Беллуджі, Сиріл Менді, Крістіан Амері, Грегуар Естерманн, Жозефін де Мо\nФільм Про що мовчать французи (2016) онлайн дивитися в hd 720 якості\nФільм А потім тиша (2016) онлайн дивитися в hd 720 якості


Німці напали на українців на Євро у Франції — Спорт — tsn.ua\nКриваве Євро-2016. Німці напали на українських вболівальників у Ліллі\nНімці не пояснили причин своєї агресії. / Фото: Ultras World\nВ бійці традиційно летіли стільці та келихи.\nЄвро-2016 стає все більш напруженим.\nНімецькі фанати напали на українців у французькому місті Лілль. Про це повідомляють кореспонденти українських видань, які наразі перебувають у Франції і очікують на матч "синьо-жовтих" проти Бундестіму.\nЖурналіст розповів подробиці нападу німецьких хуліганів на українців\nНімці напали раптово і почали бійку не пояснивши причини своєї поведінки. Втім, французька поліція зреагувала миттєво і урегулювала конфлікт. Інформація щодо постраждалих поки відсутня.\nДжамала та Кличко приїхали підтримати збірну України у битві Євро-2016 проти Німеччини\nПовідомляється, що власники ресторанів почали масово збирати літні майданчики, побоюючись наступних бійок.\nНагадаємо, що днем раніше побилися фани інших учасників групи – поляків та північних ірландців.\nУ нас величезний потенціал на Євро-2016 – Коноплянка


Гра СМТ Абсолютні шпигунки Онлайн. Грати безкоштовно\nГра СМТ Абсолютні шпигунки\nГрати в гру СМТ Абсолютні шпигунки онлайн:\nОпис гри СМТ Абсолютні шпигунки\nЦе дивовижна і захоплююча гра для дівчаток. Наше завдання полягає в тому, щоб зібрати картинку, на якій зображені шпигунки. Щоб зображення було повним, потрібно розставляти пазли по місцях. Як тільки всі частини головоломки будуть зібрані, ми зможемо подивитися на картинку повністю і оцінити її. Управління в грі здійснюється захопленням предмета за допомогою лівої клавіші миші. . Грати в гру СМТ Абсолютні шпигунки онлайн.\nТехнічні характеристики гри СМТ Абсолютні шпигунки\nГра СМТ Абсолютні шпигунки додана: 01.04.2013\nУ гру зіграли: 11019 раз\nРейтинг гри: 4.38 з 5 (127 оцінок)\nІгри, схожі на гру СМТ Абсолютні шпигунки\nСкачати гру СМТ Абсолютні шпигунки\nВставити гру СМТ Абсолютні шпигунки на свій сайт:\nЩоб вставити гру СМТ Абсолютні шпигунки на свій сайт, скопіюйте цей код і вставте в html код свого сайту. Також якщо вам сподобалась гра СМТ Абсолютні шпигунки , скопіюйте і відправте посилання своєму другові або всім своїм друзям, поділіться грою з усім світом!\nЗ грою СМТ Абсолютні шпигунки , також грають в ігри:


Соціологи назвали ймовірного переможця виборів у Франції\nVideo: Соціологи назвали ймовірного переможця виборів у Франції\nУже цієї неділі французи оберуть нового президента. І ним вірогідніше за все стане проєвропейський кандидат Еммануель Макрон.\nФранцузькі соціологи прогнозують: за нього проголосує близько 60% французів.\nДруга кандидатка на пост президента Франції – ультраправа популістка Марін Ле Пен. Вона виступає за вихід Франції з Євросоюзу, визнає український Крим російським, хоче зняти з Росії санкції і, звісно ж, товаришує з Путіним. Марін ле Пен критикує свого суперника Емануеля Макрона за те, що він – наступник Олланда і, мовляв, протеже французьких бюрократів.\nЕксперти вказують, у разі приходу до влади у Франції Емануеля Макрона, підтримка Києва Парижем не зміниться. Як у питанні продовження санкцій проти Росії, так і у питанні невизнання анексії Криму.\nРазом з тим, очікувати, що Макрон зробить для України більше, ніж нинішня французька влада – не варто.\nВже сьогодні Еммануель Макрон розуміє: йому доведеться балансувати між радикальними опонентами у французькому парламенті та політикою Євросоюзу. Тому вірогідний переможець президентських виборів у Франції вже проголосив, що має намір реформувати Європейський союз. Інакше ж ЄС ризикує втратити ще одну країну...\nВже сьогодні Еммануель Макрон розуміє: йому доведеться балансувати між радикальними опонентами у французькому парламенті та політикою Євросоюзу. Тому вірогідний переможець президентських виборів у Франції вже проголосив, що має намір реформувати Європейський союз. Інакше ж ЄС ризикує втратити ще одну країну…\nICTV / Ранок / Соціологи назвали ймовірного переможця виборів у Франції


Моя мама вагітна! Світ підлітків - Поради для Підлітків\nПоради для Підлітків » Форум » Моя сім'я » Вагітність та пологи » Моя мама вагітна! Світ підлітків\nМоя мама вагітна! Світ підлітків\nOlenochka Дата: Вівторок, 29.08.2017, 11:24 | Сообщение # 1\n„ Мені 14 років. Пару днів тому випадково знайшла у ванній кімнаті та побачила захований за косметикою тест на\nвагітність, який був позитивним. Я відразу зрозуміла. чому мої батьки\nстали останнім часом такі. Я нічого не сказала їм, про те що я знаю - але що мені про це думати. Моя мама не занадто\nстара? Зрештою, їй вже 36 років! Якщо моє життя тепер буде зосереджене тільки на догляді за братами і сестрами?". Марічка.\nПроблема, про яку пише Марічка, не відноситься до рідкісних. В даний час жінки дедалі частіше наважуються на дитину в зрілому віці – буває,\nщо це не перша їхня дитина. Але, якщо ви так само, як автор посту боїтеся багатьох речей, які пов'язані з народжнням на світ братів і сестер\n– обов'язково прочитайте нашу статтю.\nМоя мама занадто стара, щоб бути вагітною!\nЖінки, які вагітніють у віці сорока років, сьогодні не новина для гінекологів чи друзів. Ніхто не обурюється і не шокує, навпаки з'являється більше розуміння того, що жінки погоджуються на дитину тільки тоді, коли є стабільна життєва ситуація а також фінансова. У вашому випадку можливо все трохи по – іншому - в кінці кінців, дитина яка скоро прийде в цей світ, не перша у твоєї мами. З\nіншого боку, це не дивно – справа в тому, що вагітність у +35 років нікого не шокує.\nЯкщо коли-небудь подумали, що вагітність твоєї мами "зіпсує вам репутацію" перед друзями, подумайте, чи дійсно є чого соромитися. Твої батьки люблять одне одного. Ви будете для цієї маленької людини сестрою/братом, дитина яка буде любити вас більше, ніж життя. Де тут є місце для сорому? Звичайно, ви можете подумати, що це трохи ніяково, так як на долоні буде видно "сексуальність" твоїх батьків. Але хвилюватися тільки через це, щоб не стало джерелом сорому,тому що для вас це компромат, дуже егоїстично. Зрозуміла це 16-річна Оля.\n– Мій брат Ярко прийшов на світ у минулому році, – Коли я дізналася про вагітність моєї мами, я була спустошена. Я думала, що друзі будуть сміятися наді мною, що я стану об'єктом насмішок і глузувань. Тоді сильно посварилася з батьками, сказала їм що вони жахливо егоїстичні і що їх ненавиджу. Мама тоді розплакалася... Коли я розповіла подрузі про те, що сталося вона приголомшила мене своєю реакцією. Сказавши, що я дурна бо повинна радіти і пишатися тим, що у мене є сім'я – її батьки були після розлучення. Мені стало соромно, звичайно вибачилася перед батьками. Не розумію , як я могла погано подумати про його появу на світі, – каже Оля.\nНа жаль, Оля зробила те, що іноді погіршує та змінює стосунки між батьками та підлітком на багато місяців. Тому варто уважно продумувати свої слова, перш ніж вони будуть спрямовані в бік батьків.\nОсобливу увагу необхідно проявляти в ситуації, коли справа стосується вагітності батьків... Поставте себе в їх ситуацію. Вони, напевно переживають ситуацією і стурбовані майбутнім. Разом з тим ви не можете змінити ситуацію – вагітність є і це вже факт. Тому не варто їм "досолювати" – замість докорів, просто скажи: "Ей, ми справимося."\n"Мабуть, я буду няня?"\nСаме цього побоюються багато підлітків – втрата свободи та примусове піклування про молодшого брата чи сестру. Але спокійно, це не те, про що варто турбуватися. Твої батьки, напевне чудово розуміють, що у тебе є життя, а догляд за дитиною буде належати, в основному на них. Але щоб заспокоїтися, поговоріть з батьками. Запитаєте, як все це буде виглядати, які плани мають вони. Ви також можете запропонувати батькам кілька рішень – так, як вона зробила це 15-річна Ліза.\n– Коли народився Назар, сама пішла до батьків з ініціативою що буду доглядати за ним . Але попередила їх, що хочу чесного ставлення – я буду доглядати за ним, якщо мене попередять заздалегідь, і якщо це не буде кожен день. І ця система працює відмінно – батьки мене запитують\nспочатку, чи є у мене плани, потім самі планують собі вечір, тоді я запрошую подругу і ми робимо собі – дитячий вечір. Додам, що не варто змушувати подругу сидіти з вами силоміць, запропунуйте їй добровільно.\nЦе не кінець світу...\n...а насправді це тільки початок чудової пригоди з маленькою людиною. Пам'ятайте, що це не тільки "вагітність", але твої брати і сестри, яких ви хочете та будете любити всім серцем. Ти не можеш нічого змінити, тому просто дочекайся їх.\nПрикрепления: 4739248.jpg(19.1 Kb)


Киян попереджають про ожеледицю і радять, як уникнути травм\nВлада Києва попереджає про ожеледицю на дорогах та радить, як уникнути травм та ДТП.\n"Враховуючи погодні умови, у разі виникнення ожеледиці на автошляхах і пішохідних зонах міста водіям рекомендується дотримуватись швидкісного режиму та дистанції, відмовитися від ризикованих маневрувань, які за несприятливих погодних умов можуть призвести до аварійних ситуацій; при наближенні до пішохідних переходів і місць розташування дитячих установ знижувати швидкість до мінімуму; не забувати увімкнути габаритні вогні чи протитуманні ліхтарі; у разі погіршення погодних умов із інтенсивним випадінням снігу та ожеледицею на дорогах не використовувати автотранспорт із літніми шинами", - йдеться у повідомленні.\nЧитайте також: П'ятниця в Україні буде без опадів, подекуди мороз посилиться до 21°С\nОкрім того, Управління з питань надзвичайних ситуацій КМДА також наголошує на порадах для пішоходів: ходіть не поспішаючи, ноги злегка розслабте і трохи зігніть у колінах, ступайте на всю підошву; не тримайте руки в кишенях – це збільшує можливість не тільки падіння, але й важких травм, особливо переломів і струсів мозку. Розмахуйте руками в такт ходьби – так краще утримати рівновагу; при порушенні рівноваги під час ходьби в ожеледицю спробуйте швидко присісти – це найбільш реальний шанс утриматися на ногах; якщо падіння не уникнути – напружте м’язи, згрупуйтесь, а доторкнувшись до землі спробуйте перекотитись, – удар, спрямований на вас, зменшить силу; будьте уважні й на тротуарі – автомобіль може занести або водій може вчасно не загальмувати; коли перебігаєте дорогу перед автомобілем врахуйте, що гальмівний шлях на слизькій дорозі збільшується в 4-5 разів; обходьте металеві кришки люків – як правило, вони вкриті льодом.\nЗа прогнозом Українського гідрометцентру, у столиці 26 січня очікується мінлива хмарність, без опадів, вітер південний, 5-10 м/с, температура вдень 1-3° морозу.\nДороги Погода Київ Ожеледиця


Високі мрії та сподівання одинадцятикласників | Шепетівський вісник\nГОЛОВНА НОВИНИ ВІДЖЕТУ Високі мрії та сподівання одинадцятикласників\nВисокі мрії та сподівання одинадцятикласників\nУ СЗОШ № 2 виховують різносторонніх особистостей\nНевдовзі у навчальних закладах міста пролунає останній дзвінок. Передсвяткова метушня, приємні хвилювання і літній відпочинок чекають на школярів. А от для одинадцятикласників стартує справжня перевірка на знання та витривалість. Попереду у них зовнішнє незалежне оцінювання, результати якого вкажуть курс на майбутнє кожному випускникові.\nДнями ми завітали до Шепетівської спеціалізованої загальноосвітньої школи № 2 на відверту розмову з випускниками, дізналися про їхні плани та поцікавилися, чи визначилися вони з майбутньою професією або навчальним закладом, у якому здобуватимуть вищу освіту.\nВ одинадцятому класі СЗОШ № 2 навчаються 35 учнів, які от-от вилетять зі шкільного гнізда, з-під батьківського крила у доросле самостійне життя. Їхній класний керівник – вчителька української мови та літератури Ірина Василівна Кучерук — розповідає, що у класі є дві медалістки – Анастасія Семенюк та Вікторія Лагута.\nКлас хороший, дружний, практично усі одинадцятикласники визначилися з майбутнім фахом, більша половина учнів спробували свої сили у пробному ЗНО, а тому, без перебільшення, усі вони цілеспрямовано, як кажуть, крокують у правильному напрямку.\n— Поза сумнівом, у випускному класі учні мають додаткове навантаження, — розповідає одинадцятикласниця Анастасія Гнатюк. — Адже попри обов’язкові домашні завдання, ми багато займаємося самостійно. Мова йде про підготовку до зовнішнього незалежного оцінювання. До прикладу, крім обов’язкових навчальних предметів я хочу скласти ЗНО з англійської мови, для цього весь свій вільний час витрачаю на самоосвіту.\nА от однокласник Анастасії Роман Федчук, крім самопідготовки до здачі тестувань, ще й відвідує репетитора з математики. Говорить, що додаткові заняття аж ніяк не завадять, а навпаки, підсилять його рівень знань. Роман, до слова, планує вступати до Львівського державного університету внутрішніх справ на юридичний факультет.\nОдинадцятикласник Віталій Меленчук обрав для себе фах військового пілота. З майбутньою професією визначився ще у 9-му класі. Мама — Валентина Миколаївна — підтримує сина у його виборі. Разом з нею вони ще торік їздили до Харківського національного університету Повітряних Сил, де готують таких фахівців. Віталію дуже сподобався навчальний заклад, вдалося поспілкуватися з викладачами і студентами Інституту цивільної авіації, тож майбутній абітурієнт дуже хоче, аби його мрія здійснилася.\nПов’язати своє майбутнє з гуманітарним профілем хоче медалістка Анастасія Семенюк. І це не дивно, бо її мама – Ольга Миколаївна – працює бібліотекарем у міській дитячій бібліотеці. Юнка ж більше схильна до перекладацької діяльності. І з навчальним закладом визначилася — планує подавати документи до Київського державного університету ім. Б.Грінченка. Анастасія із захоплення розповідає, що саме у цьому ВНЗ українську мову викладає відомий педагог, лінгвіст, літературознавець Олександр Авраменко.\nА Олександр Крисько давно визначився з майбутнім фахом — хоче стати архітектором. З дитинства Олександр гарно малює. Цей дар отримав у спадок від дідуся. Майже два роки тому закінчив навчання у міській дитячій художній школі. Та оскільки уроків креслення у навчальному закладі тепер немає, він ходить на заняття до репетитора.\nОлександр планує навчатися у Київському університеті будівництва та архітектури. А при вступі до цього ВНЗ треба не тільки засвідчити хороші результати ЗНО з української мови і літератури та математики, а й виконати завдання творчого конкурсу.\nІнженером-будівельником у майбутньому хоче стати його однокласник Тарас Савчук. У своєму виборі юнак дослухався до порад батька – Андрія Романовича, який працює головним інженером Шепетівського водоканалу. Щоправда, випускник поки не визначився з майбутнім ВНЗ.\nЛікар-дерматолог – таку професію хоче освоїти майбутня випускниця Катерина Кудрик. Лише однозначно не визначилася з вищими навчальними закладами: чи Вінницький національний медичний університет ім. Пирогова, чи Тернопільський національний медичний університет. А вже невдовзі дівчині доведеться здавати тестування, серед яких — важливе ЗНО з біології. Катерина прагне започаткувати родинну династію медиків. Сподіваємося, що їй це обов’язково вдасться.\nПланує навчатися за кордоном Дарія Дзюба. Її старший брат Роман уже другий рік здобуває освіту у Варшаві. У майбутньому буде логістом. А от Дарії до вподоби туризм та готельне господарство. Тому вже зараз юнка вивчає польську мову, аби згодом вирушити до Польщі.\nПро здобуття освіти за кордоном задумується і Юрій Тимощук. Загалом йому до вподоби професії політолога, соціолога, юриста. Та, зваживши усі «за» і «проти», вирішив опановувати юридичну спеціальність — так, як і його старший брат Андрій. Мріє заробити грошей і вже в Україні започаткувати власну справу, бо, як би там не було, він є патріотом і хоче будувати своє майбутнє на рідній землі.\nПопередня статтяЧирлідерки Судилкова – переможці\nНаступна статтяНайбільше свято фронтовика Євгена Цибульського


10:11, 23 липня\nНа Буковині 15 населених пунктів залишаються без газу через наслідки повені\nЧервневий паводок на Буковині спричинив обрив газових мереж. Відтак, без блакитного палива і досі залишаються 6 населених пунктів у Вижницькому районі та 9 – у Кіцманському. Як повідомляє пресслужба Чернівецької ОДА, загалом це 6400 абонентів, пише 0372.ua. Заступник голови Чернівецької обласної державної адміністрації Олексій Бойко пояснив, що роботи із відновлення газопостачання є такими тривалими, бо вирішено капітально відремонтувати мережі. "Вважаємо...


Врятуймо Роксолану Прочко | CREDO\n04 Грудня 2019, 10:13 4066\n10-річна львів’янка Роксолана Прочко тривалий час бореться з гострою лімфобластною лейкемією.\nВперше вона захворіла у 2013-му, коли мала лише 4 рочки. Тоді вдалося зібрати необхідні кошти і вона впродовж року приймала курс інтенсивної хіміотерапії. Здавалося, хвороба відступила…\nУ мережі Фейсбук діє спеціальна сторінка, де є вся актуальна інформація. Друзі й колеги проводять різноманітні благодійні заходи, щоби зібрати необхідні 320 тисяч доларів.\nЗ вашою допомогою ми назбирали майже половину суми, цього вистачить на проведення car-t терапії та обстеження. Маючи ці кошти, ми вже розпочали процес лікування. Але нам бракує 180 000$. Саме така ціна трансплантації. Часу обмаль — 1 місяць», — написала мама Оленка.\n«Я знаю, що всі виснажені, і знаю, що таких прохань по Україні — сила-силенна. Але я також знаю нашу націю: у надважливі моменти ми могли зробити неможливе і показати цілому світу нашу силу і згуртованість.\nТому звертаюсь до всіх-всіх — подаруйте нашій донечці на Різдвяні свята її найзаповітнішу мрію, про яку вона просила у листі до св.Миколая — БУТИ ЗДОРОВОЮ!»\nблагодійність діти хвороба