Юлія Тимошенко переможе Януковича – Тернопільська обласна організація Батьківщина\nЯкби президентські вибори відбулися у найближчу неділю, за лідера БЮТ Юлію Тимошенко готові проголосувати 24,2% респондентів (у грудні 2006 року – 21,9%), за Віктора Януковича – 30,1% проти 29,2% у грудні.\nПро це повідомив на прес-конференції директор Агентства соціальних досліджень “АСД”, доктор філософських наук, професор Валерій Загороднюк, повідомляє УНІАН.\nНа третьому місці – Президент України Віктор Ющенко (10,3% проти 10%).\nРеспонденти також отримали запитання “Якщо до другого туру виборів Президента потраплять наступні пари кандидатів, то за кого Ви проголосуєте?”. Були запропоновані пари учасників другого туру президентських виборів: Ющенко-Янукович; Тимошенко-Ющенко та Тимошенко-Янукович.\nЗа даними дослідження, у випадку проходження до другого туру виборів Віктора Ющенка і Віктора Януковича переможе Янукович (29% проти 41,7%). Якщо потраплять Юлія Тимошенко і Віктор Ющенко, то впевнену перемогу отримає лідер БЮТ (37,7% проти 18,4%).\nНайбільш ймовірним Валерій Загороднюк назвав варіант, коли у другий тур проходять Юлія Тимошенко і Віктор Янукович, при цьому лідер БЮТ випереджає Януковича на 1,2% (40,9% проти 39,7%).\nЗагороднюк наголосив, що, враховуючи соціологічну похибку, у лідера БЮТ з’явились реальні шанси здобути перемогу на виборах Президента України.\n“АСД” проводила всеукраїнське соціологічне дослідження 2-12 лютого. Всього було опитано 2600 осіб в усіх областях України, Криму та Києві. Похибка вибірки становить 2,3%.


Соціально-психологічні методи управління - Менеджмент на 8ref.com\nСоціально-психологічні методи управління - Менеджмент\nна тему «Соціально-психологічні методи управління»\n1. Характеристики моделі особистості менеджера\nВ процесі управління менеджерам доводиться вирішувати задачі поведенческого характеру - незадоволення трудом, регулювання межличностных інтересів, збереження постійного складу персоналу, провести виховальну роботу. У зв'язку з цим менеджер крім професіоналізму і компетентності по своїй спеціальності повинен володіти професією «человековеда», яка вимагає знань закономірності розвитку особистості і комунікацій, оволодіння навиками їх використання в межличностном спілкуванні.\nУ соціології і психології особистість визначається як сукупність якостей людини, що придбаваються ним в социокультурной і виробничої середах в процесі спільної діяльності і спілкування. Систематизована сукупність якостей людини, що визначають особистість, складається трьома подструктурами - біологічної, психологічної і соціальної.\nДо біологічної подструктуре особистості менеджера відносять віково-статеві властивості, особливості конституції людини, тип вищої нервової діяльності і задатки. Психологічна подструктура особистості охоплює такі утворення психіки, як тип темпераменту, здібності і характер. Соціальна подструктура особистості - це спрямованість особистості (як її стержнева якість) і всі види досвіду людини (сенсорний, ментальний і соціальний).\nВікові особливості організму людини включаються в біологічну подструктуру особистості менеджера. Існують три поняття віку - біологічний, психологічний і соціальний. Якщо біологічний (анатомо-фізіологічний) вік співпадає з хронологічним (паспортним), фізіологи говорять про нормальний розвиток людини. Його прискорений фізичний розвиток в літературі прийнято називати акселерацією; уповільнення темпів розвитку - ретардацией. Такі ж співвідношення темпів розвитку можна спостерігати в психологічній і соціальній подструктурах особистості людини. Психологи описують критичні періоди в розвитку особистості, коли чутливість організму до чинників середи не просто підвищується, а стає більш виборчою. Це свого роду «зони найбільшого ризику», тобто момент переходу на більш високий рівень розвитку, що необхідно враховувати для оптимізації професійної діяльності менеджера.\nЦя обставина має істотне значення, оскільки глобализация економіки, що зачепила і російську економіку, примушує проблему управління організацією розглядати ще і під точкою зору зміни умов поведінки менеджера. У цьому аспекті потрібно обговорювати і чинники функціонування менеджера, які змінюються в результаті, по-перше, трансформації дії «моделі п'яти сил», коли конкуренти можуть стати партнерами, замінники товару не вступають в протиріччя і т.д., по-друге, управління господарським ризиком, з одного боку, ускладнюється, оскільки стає необхідним враховувати більш обширний простір в навколишньому організацію соціально-економічному і інформаційному середовищі, а з іншою - знижується невизначеність в отриманні достовірної інформації про діяльність організацій-партнерів. З'являється можливість приймати в типових (що багато разів повторюються) ситуаціях стандартні рішення, зменшувати негативний вплив стохастичних чинників. Нарешті, за рахунок підвищення міри визначеності умов, в яких менеджер приймає рішення, вдається забезпечити збільшення підприємницького доходу, тобто додаткового прибутку від більш повного використання його здібностей до господарсько-ризикової діяльності. У зв'язку з цим господарські ризики по чиннику «людський капітал і його використання» потрібно розділити на два класи:\nперший клас (суб'єктивні ризики) - це ризики, пов'язані з особистістю менеджера;\nдругий клас (об'єктивні ризики) - це ризики, що не залежать від особистості менеджера, а тільки від соціально-економічних і інформаційних умов навколишнього середовища.\nПриродно передбачити, що в сучасній економіці можливо управління і тими, і іншими ризиками, оскільки такий рівень управління являє собою виявлення міри невизначеності можливих відхилень від результату, що прогнозується, прийняття нестандартних, евристичних рішень і здійснення господарювання по-новому.\nНе менш значущим є і розділення полови на дві якісно різні форми: чоловічу і жіночу. Статевий диморфізм - це фізична відмінність між підлогами, зумовлена біологічними структурами.\nПсихофизиологами вивчені і особливості конституції організму людини: будова головного мозку, всіх нервових структур, фенотип, генная організація, гомеостаз - всі морфофункциональные освіти, що визначають зрештою фізичне і психічне здоров'я менеджера.\nПсихологічна подструктура особистості багато в чому визначає професійну діяльність менеджера. Для цього необхідно враховувати основні властивості його нервової системи: сила-слабість; урівноваженість-неврівноваженість і переважання того або інакшого нервового процесу (збудження або гальмування). У експериментальних дослідженнях фізіологів Сеченова і Павлова були визначені наступні типи нервової системи: сильний, урівноважений, жвавий тип; сильний, неврівноважений, жвавий; сильно урівноважений, інертний; нарешті, слабий, неврівноважений, інертний. Ці класичні фізіологічні типи вищої нервової діяльності людини відповідають основним традиційним типам темпераменту: сангвиник, холерик, флегматик і меланхолік. У абсолютно чистому вигляді ці типи темпераментів майже не зустрічаються. Крім того, не можна назвати будь-який з цих типів поганим або хорошим. У професійній діяльності менеджера просто необхідно враховувати типологічні особливості фахівця, спираючись на його сильні сторони і коректуючи слабі. Так, менеджер з сильною нервовою системою володіє високою працездатністю при виконанні фізичної або розумової діяльності, він здатний справлятися з інтенсивними навантаженнями, швидко мобілізувати свої сили в стресових ситуаціях. Фахівець зі слабою нервовою системою володіє низькою працездатністю, підвищеною стомлюваністю, низькою стрессоустойчивостью, але в той же час не можна не відмітити його особливості в комунікаційній сфері професійної діяльності, тобто його обережність, эмпатию, альтруїзм, підвищену чутливість і сопереживание. Це необхідно враховувати при професійній орієнтації майбутнього фахівця.\nДля діагностики типологічних особливостей особистості менеджера можна використати метод спостереження за його професійною діяльністю - хронометраж і теппинг-тест.\nОдним з базисних параметрів індивідуальності особистості менеджера з урахуванням його типологічних особливостей є нахил до ризиків в професійній діяльності, який можна вивчити за допомогою таких психологічних характеристик, як «интроверсия - экстраверсия» і «нейротизм - емоційна стабільність», Екстраверсия - це спрямованість особистості на навколишній світ і події. Типовими поведенческими виявами экстраверсии є товариськість, імпульсивність, хороша адаптація в макро- і микросреде. Экстраверт чуйний, життєрадісний, упевнений в собі, прагне до лідерства, любить ризикувати. Интроверсия - спрямованість особистості на її внутрішній світ. Інтроверт часто занурений в себе, спокійний, урівноважений, любить планувати майбутнє, не любить ризикувати. Нейротизм - поняття, синонимичное тривожність, що виявляється в емоційній нестійкості, депрессивности, апатії. Емоційна стабільність розглядається як спокій, упевненість, рішучість.\nДля діагностики вказаних вище характеристик психологічної подструктуры особистості в науці і практиці використовується спеціальний опросник.\nОсновним визначенням людини як суб'єкта професійної діяльності і спілкування є його здібності. Під здібностями розуміють властивості або якості людини, що роблять його придатним до успішного виконання певної діяльності. Природа індивідуальних і родових здібностей людини - загальна. Здібності людини класифікують на загальні і спеціальні.\nНайбільш важливими для професійної діяльності менеджера є його коммуникативные і організаторські здібності.\nКоммуникативные здібності - висока товариськість, коммуникабельность, уміння налагоджувати контакти з навколишніми людьми і швидко орієнтуватися в новій обстановці, володіти высокопрофессиональным і кваліфікованою мовою і всіма психотехническими прийомами невербального спілкування. Організаторські здібності - уміння оптимально розподіляти доручення, організовувати спільну діяльність, адекватно оцінювати себе і навколишніх, створювати «ситуацію успіху» і т.д.\nВиявом менеджера як суб'єкта є особливості і структура його характеру, ведучу роль в якій складають риси, що виражають відношення людини до інших людей, до речей, до самого собі, до труда; Основне питання психології характеру полягає в спонуках, мотивах, пов'язаних з обставинами, в якого чоловік виявився. Особливостями мотивационной сфери в діяльності менеджера є «мотивація досягнення успіху» і «мотивація уникнення невдачі».\n«Мотивація досягнення успіху» - така стратегія поведінки людини, коли він орієнтований на активність, на досягнення результату, не боїться помилок, робить різні дії, здібний до ризику.\n«Мотивація уникнення невдачі» передбачає іншу особливість поведінки людини: пасивність, боязнь помилок і невдач, уникнення прийняття відповідальних рішень, страх ризику. Для діагностики мотивації особистості може бути використаний тест-опросник.\nКрім того, в структурі характеру важливе місце належить і емоційно-вольовій сфері. Так, використання методики САН (самопочуття, активність, настрій) дозволяє визначити стан емоційної сфери менеджерів, а тест Д. Роттера - дослідити «локус контролю» (зовнішній і внутрішній). Зовнішній локус рішень покладається на зовнішні обставини, випадок, долю і т.д. Менеджер із зовнішнім локусом контролю вважає, що від нього нічого не залежить, пасивний, не здібний до виправданого ризику.\nМенеджер, в якому переважає внутрішній локус контролю, в своїй професійній діяльності покладається на свої сили, на самого себе, на свої здібності, знання і уміння, пред'являючи до себе жорсткі вимоги і володіючи всіма механізмами саморегулювання і рефлексивным мисленням.\nУ сучасній психології рядом авторів виділені наступні типи характерів: гипертимный, циклоидный, лабильный, астено-невротичний, сенситивный, психоастенический, шизоидный, эпилептоидный, истероидный, нестійкий, конформний і змішаний. Основні характеристики кожного типу такі:\nГипертимный психотип - товариськість, самостійність, винахідливість, живий розум, хороший настрій, погана переносимість жорсткої дисципліни, монотонного труда, одноманітної обстановки.\nЦиклоидный психотип - часта зміна фаз підвищеної активності фазою зниженої діяльності. У субдепрессивной фазі відмічається млявість, занепад сил, тоді як в фазі підйому циклоїди схожі на гипертимов.\nЛабильный психотип - крайня рухливість настрою, змінного часто і по незначних мотивах.\nАстеноневротический психотип - підвищена стомлюваність, раздражимость і схильність до іпохондрії.\nСензитивный психотип - надмірна вразливість і почуття власної неповноцінності.\nПсихоастенический психотип - нерішучість, схильність до нескінченних міркувань, тривожна недовірливість (у вигляді побоювань за майбутнє), любов до самоанализу, легкість виникнення нав'язливих побоювань.\nШизоидный психотип - замкненість і нестача інтуїції в спілкуванні.\nЭпилептоидный психотип - схильність до періодів злобно-тоскливного настрою з накипаючим роздратуванням і пошуком об'єкта, на якому можна зірвати зло.\nИстероидный психотип - егоцентризм, ненаситне прагнення уваги навколишніх до своєї персони, потребу спричиняти здивування, захоплення, шанування, співчуття.\nНестійкий психотип - підвищена тяга до задоволень, розваг, неробства, неробства.\nКонформний психотип - постійна і надмірна пристосовність до свого безпосереднього оточення, життєве правило: думати, «як все», поступати, «як все».\nЗмішані психотипы - різні поєднання тих або інакших рис вдачі, на них падає приблизно половина психотипов.\nДо соціальної подструктуре особистості менеджера можна віднести спрямованість його особистості і всі види досвіду: сенсорного, ментального і соціального. Виборча спрямованість людини означає: на що направлена особистість, з чим людина вважається і яким чином оцінює, чим він готів поступитися для досягнення поставленої мети, через що він готовий швидше відмовитися, ніж йти до її досягнення неприйнятним для нього способом. Інакше говорячи, спосіб поведінки менеджера в тій або інакшій економічній ситуації є найбільш істотним і показовим вираженням характеру, але характер визначає і сам спосіб поведінки. Можна сказати, що характер є єдність відношення і способу дії.\nУ процесі своєї професійної діяльності менеджер опановує різними видами досвіду, формою організації яких є його інтелект. Рівень розвитку інтелекту визначається загальною здібністю до розумової діяльності, а саме загальним інтелектом, властивістю деякої психічної системи, яка не тотожна ментальному досвіду. Структура ментального досвіду є результат функціонування цієї системи.\nПсихологічною основою разумности людини також є його інтелект. У загальному вигляді інтелект - це система психічних механізмів, які зумовлюють можливість побудови «всередині» індивідуума суб'єктивної картини що відбувається. З психологічної точки зору призначення інтелекту - створювати порядок з хаосу на основі приведення у відповідність індивідуальних потреб з об'єктивними вимогами реальності.\nВідомо, що в сучасних умовах інтелектуальний потенціал населення нарівні з демографічним, територіальним, сировинним, технологічним параметрами суспільства є найважливішою основою його прогресивного розвитку. По-перше, одним з вирішальних чинників економічного розвитку зараз виявляється інтелектуальне виробництво. А ключовою формою власності - інтелектуальна. По-друге, інтелектуальна творчість, будучи невід'ємною стороною людської духовності, виступає як соціальний механізм, що протистоїть регресії в розвитку суспільства. По-третє, робота інтелекту - це гарантія особистої свободи людини і самодостаточности його індивідуальної долі. В-четвертих, високий рівень розвитку інтелекту особистості сприяє професійному успіху менеджера.\nСоціальна подструктура особистості - це особливості психіки, пов'язані з чинником її приналежності до певної спільності, і із зумовленою цим програмою наказаної ззовні поведінки. Елементами соціального досвіду є: соціальні ролі, соціальні норми, соціальні символи, ціннісні орієнтири.\nСоціальні ролі - це багатоманітні права і обов'язки особистості, витікаючі з її соціального положення і наказані їй суспільством загалом або конкретною спільністю.\nСоціальні норми являють собою правила або моделі поведінки, санкціоновані соціальними групами і очікувані в реальній поведінці від перебуваючих в цих групах осіб. Соціальні норми - норми-рамки і норми-ідеали. Перші жорстко регламентують поведінку і відносини людей, різновидами їх є норми-заборони, норми-права, норми-обов'язки. Другі - проецируют найбільш оптимальні моделі поведінки на майбутнє.\nСоціальні символи - це кошти впровадження і закріплення офіційно санкціонованої і індивідуально-практичної системи цінностей, що поєднують раціональне значення з високим емоційним рівнем сприйняття і переживання (гімни, пам'ятники історії, прапори, портрети, статуї і т.п.).\nЦіннісні орієнтири - суб'єктивне практичне відношення особистості до соціальних норм, системи цінностей, що впливають на мотивацію особистості, концепцію істини і справедливості, свободи і відповідальності, значення життя, добра і зла і т.п. На основі соціального досвіду менеджера виробляються уміння, навики, знання, звички, тобто портрет менеджера, його імідж.\nпсихологічна особистість менеджер\n2. Проектування оптимальної моделі особистості менеджера\nВиникає питання, чи є економічна діяльність людини завжди логічної, раціональної і передбачуваної? Як показує практика, економічна діяльність людини досить розумна; інакше відсутність раціональності, сенсорного і ментального досвіду не дозволили б створити нинішній рівень економічного розвитку. У той же час економічні рішення, що приймаються людиною бувають порою ірраціональні, алогичны. Причину такої поведінки частково можна пояснити недоліком досвіду, знань, впливом яких-небудь негативних чинників, але багато що тут залежить і від психологічних особливостей людини.\nИррациональность, алогичность, мала передбачуваність менеджера визначається закладеними в людині психологічними компонентами. У той же час міра вияву даних властивостей залежить від стану соціально-економічної середи, навколишньої людину. На жаль, що реально виявляються людьми иррациональность і непередбачуваність явно перевищують той рівень випадкових, несподіваних дій, які закладені природою в формі команд в нашу підсвідомість. Знаходячи свідомість, людина підвищила рівень своєї непередбачуваність: так, поведінка людини під час воєн, економічних криз, стихійних лих - яскравий тому приклад. Тому дуже важливо на сучасному етапі розвитку суспільства навчитися управляти і коректувати лінію своєї психологічної, соціальної і економічної поведінки, тобто формувати оптимальну модель особистості менеджера.\nНакопичення сенсорного досвіду в той же час спонукає особистість до узагальнення, класифікації, систематизації своїх спостережень. Відомо, що людині легше сприймати інформацію, якщо вона систематизована, має форму смислових блоків, тому можна зробити висновок, що систематизація близька внутрішньому настрою людини, його природі, бо в життєвих процесах все розбите на ритми, цикли, види, групи і т.д. Однак потік інформації збільшується постійно, і по суті справи у людини на рівні підсвідомості спрацьовує «система прецедентів». Мозок класифікує інформацію, і нова інформація прямує на порівняльну експертизу в «базу даних», там вона зіставляється з файлами», що є «, що являють собою певні психотипы. Після процесу аналізу, синтезу і порівняння сигнал подається зворотно у вищу нервову систему. І на його базі людина починає діяти.\nТипологічні особливості особистості представлені вище, а стилі керівництва можна розділити натри варіанту: авторитарний, демократичний і ліберальний. Існує інша типізація - зосереджений на роботі і зосереджений на людині.\nОптимальна модель особистості менеджера, якому має бути робота в умовах, глобализации економіки, може бути представлена наступними характеристиками:\nа) біологічна подструктура особистості:\nтип вищої нервової діяльності - сильний, урівноважений, жвавий, що відповідає сангвиническому типу темпераменту;\nзадатки - оптимальний сенсорний профіль особистості менеджера (високі пороги чутливості всіх анализаторских систем);\nоптимальний вік менеджера - час відкриттів і успіхів - до 25 років, час створення «ситуації успіху» - 25-45 років;\nб) психологічна подструктура особистості:\nнахил до ризиків в професійній діяльності - це экстраверсия і емоційна стабільність;\nрозвинені загальні і спеціальні здібності (організаторські і коммуникативные);\nвияв суб'єктивності менеджера: мотивація «досягнення успіху» і «мотивація уникнення невдачі»;\nдовершена емоційно-вольова сфера особистості - ейфорія, активність, стенические емоційні реакції, сформированность вищих почуттів і внутрішнього локуса контролю;\nстилі керівництва - демократичний, установка особистості на розслаблення, поведінка - активна.\nв) соціальна подструктура особистості:\nспрямованість особистості на професійну діяльність, високорозвинений комунікації;\nбагатий сенсорний, ментальний і соціальний досвід.\nЯк приклад можна привести оптимальну модель особистості менеджера, яка пройшла випробування шляхом експериментального ' дослідження особливостей особистості менеджера в її динаміці на ряді Тульських машинобудівних заводів. У умовах експерименту була вивчена психологічна структура особистості 60 менеджерів (30 чоловік - експериментальна група і 30 - контрольна група).\nПроектування оптимальної структури особистості менеджера і її високих рівнів (повчальна комплексна тренинговая програма) передбачає наступні напрями роботи:\nI етап. Формування біологічної подструктуры особистості:\nа) тренинги по розвитку сенсорики/сенситивности;\nб) вправи по формуванню індивідуального стилю діяльності на основі типологічних особливостей особистості.\nII етап. Формування психологічної подструктуры особистості:\nа) тренинги по розвитку навиків вольового і емоційного саморегулювання;\nб) тренинги по розвитку ефективного спілкування і всіх видів комунікацій.\nНа другому етапі формуючого експерименту передбачається проведення ділової гри з проблем «Психології менеджменту».\nIII етап. Формування соціальної подструктуры особистості:\nа) тренинги по розвитку інтуїції і креативности;\nб) мотивационный тренінг.\nТретій етап підготовки менеджерів включає виконання і рішення системи творчих задач і завдань по розвитку організаторських і коммуникативных здібностей.\n1.Аганбегян А.Г., Раппопорт B.C., Речин В.Д. і інш. Клуб директорів: досвід програмно-цільового управління підприємствами. М.: Економіка, 2009.\n2. Акофф Р. Планірованіє у великих економічних системах / Пер. з англ. - М: Економіка, 2007.\n3. Афанасьев B.C., Баглай М.В., Беляев А.А. і інш. Соціальний менеджмент: Підручник. - М.: Бізнес-школа «Інтел-Синтез», 2008.\n4. Басовський Л.Е. Менеджмент: Навчань. Допомога для вузів. - М.: ИНФРА-М, 2008.\n5. Виханский О.С., Наумов А.И. Менеджмент: Підручник. 3-е изд. - М.: Гардарика, 2008.\n6. Вудкок. М., Френсис Д. Раськрепощенний менеджер. Для керівника-практика/ Пер. з англ. - М.: Справа, 2006.\n7. Герчикова И.Н. Менеджмент: Підручник. 3-е изд. - М.: ЮНИТИ, 2007. © 8ref.com - українські реферати


Мазь від шрамів і рубців: вибір крему і засоби для розсмоктування і загоєння рубців і шрамів | Травматологія\nТравматологія 29 Березня 2018 1028 Коментарі Вимкнено до Мазь від шрамів і рубців: вибір крему і засоби для розсмоктування і загоєння рубців і шрамів\nЯк вибрати мазь\nШрами і рубці можуть бути різними за видом і за розміром. Часом вони доставляють масу незручностей, особливо представницям прекрасної половини людства. Сучасна медицина пропонує кілька способів позбавлення від цієї проблеми. Найбільш простим є використання спеціальних мазей, які широко представлені на фармацевтичному ринку.\nОднак слід пам’ятати, що всі ці кошти будуть ефективні при наявності невеликих рубців або шрамів. У всіх інших випадках доведеться звертатися за допомогою до пластичної хірургії.\nМазі від шрамів і рубців мають різний склад. Тому при виборі такого засобу варто в першу чергу звернути увагу саме на активні речовини препарату.\nМазь від шрамів і рубців більш ефективна, якщо в складі є компоненти наступних груп:\nПротизапальні. Вони спрямовані на усунення запальних явищ: зменшення гіперемії, набряклості і болю;\nФібринолітичні. Ці елементи сприяють виробництву в організмі важливих компонентів: еластин і колаген. Саме вони входять до складу шкіри і роблять її гладкою, рівною і еластичною;\nКератолітичні. Відповідають за відновлення шкірних покривів при порушенні їх цілісності. При наявності рубцевих змін прискорюють процеси загоєння і регенерації шкіри.\nЩоб правильно вибрати мазь необхідно звертати уваги на показання та протипоказання до застосування того чи іншого препарату.\nНаприклад, одна мазь ефективна при наявності розтяжок на шкірі, які часто утворюються під час вагітності, а інша добре коригує келоїдні рубці (вони виникають при механічній, термічній і хімічному впливі). Тому дуже складно сказати, який засіб від шрамів і рубців є кращим – все залежить від причини ушкодження, масштабу і багатьох інших характеристик.\nНаявність відкритої рани в області шраму;\nДілянки нагноєння, некроз (омертвіння м’яких тканин);\nАлергія на складові компоненти лікарського засобу;\nНаявність пухлини на рубці;\nШрами на слизовій оболонці.\nВагітні жінки при виборі мазі повинні обов’язково проконсультуватися з гінекологом.\nДаний препарат випускається у вигляді гелю світло-коричневого відтінку. Запах у нього нейтральний, що дає можливість використовувати гель навіть тим людям, які дуже чутливі до ароматів.\nКонтрактубекс широко застосовується для корекції незначних шрамів: після вітрянки, акне, розтяжки і дрібні травматичні рубці. Від масивних келоїдних змін шкірного покриву повністю позбутися в даному випадку не вдасться.\nПротипоказанням є наявність алергічної реакції на компоненти. Саме тому слід приділити особливу увагу діючих речовин препарату: Гепарин натрій, Алантоїн, Екстракт цибулі серае.\nДії, які спроможний надати гель:\nПоліпшення регенерації (відновлення) шкірних покривів;\nПоліпшення кровотоку на ураженій ділянці;\nГальмує утворення і зростання рубцевого зміни (сполучної тканини);\nПри свіжих шрами курс лікування не більше 30 днів, а при наявності застарілих освіти він продовжується до 6 місяців. Наносити гель слід 3 рази на добу, щоденно.\nЦя мазь є гіпоалергенною, саме тому у неї практично немає протипоказань. Однак його не рекомендують використовувати під час вагітності, у період лактації та у маленьких дітей (до 1 року).\nМазь Келофибразе призначається для позбавлення від шрамів залишилися після захворювань шкіри (вітряна віспа, акне, фурункульоз і так далі) і хірургічного втручання, а також при розтяжках.\nУ складі препарату виділяють наступні активні складові елементи Гепарин натрію і Сечовина.\nКелофибразе володіє наступним дією:\nЗволоження шкіри і рубцевої тканини;\nПокращує відновлення клітин епідермісу;\nПідсилює кровопостачання в ушкодженій ділянці шкіри;\nЗнімає набряк, біль і запалення;\nМазь прискорює процес розсмоктування шрамів і рубців і вирівнювання рельєфу шкіри.\nНаносити засіб потрібно тонким шаром, дати йому повністю вбратися. Частота використання при свіжому освіту – 2 рази, при застарілих рубцях – до 4 разів на добу.\nВипускається у вигляді гелю, у складі якого знаходяться колагенази тваринного походження. Вони виділені із органів травної системи морських безхребетних.\nФерменкол здатний надати наступні дії:\nПідвищує еластичність шкіри і рубця. Це відбувається за рахунок розщеплення коллагеназами амінокислот, які формують гіпертрофічні та келоїдні утворення шкіри;\nУсуває дискомфорт і свербіння в області шраму;\nСприяє розсмоктуванню дрібних рубців, а великі стають менш помітними;\nТерапевтичний курс триває 1 місяць. Лікарський засіб наноситься на рубець, йому дають вбратися самостійно. Застосовувати гель слід двічі на день. Повторити лікування можна тільки після консультації з лікарем через 2 тижні.\nЯвляє собою прозорий безбарвний гель, який не володіє яким-небудь запахом. Його можна застосовувати у лікуванні як у дорослих, так і у дітей, вагітних і годуючих жінок.\nУ складі гелю Дерматикс присутні Полисилоксаны, Діоксид кремнію, Вітамін С (Димексид Ультра).\nЛікувальні ефекти, якими володіє Дерматикс:\nУтримання вологи на шкірі, так як після нанесення гелю утворюється повітронепроникну плівку;\nПом’якшення рубцевих тканин;\nЗняття свербіння в області пошкодження;\nУсунення гіперемії (почервоніння шкіри) та пігментних плям;\nЗгладжування рельєфу шкіри.\nКурс лікування Дерматиксом становить не менше 2 місяців. Використовувати засіб слід щодня, двічі (вранці і ввечері).\nГель наноситься на чисту суху шкіру, по мірі висихання утворюється плівка, вона в деякій мірі захищає рубець від механічного впливу.\nЗерадерм і Зерадерм Ультра (покращений варіант) є силіконовим гелем, який широко застосовується для лікування дітей і дорослих. Його можна використовувати в період вагітності та лактації.\nЗасіб від шрамів і рубців Зерадерм містить в складі:\nВітаміни Е і К (Зерадерм Ультра);\nКоензим Q10 (Зерадерм Ультра);\nSPF15 – сонцезахисний фактор (Зерадерм Ультра).\nЗавдяки такому складу Зерадерм сприяє:\nПом’якшення рубцевих змін на шкірі;\nЗволоженню шкіри під гелем;\nПрискоренню вироблення здорових клітин шкірних покривів;\nЗняття неприємних відчуттів;\nУсунення агресивного впливу ультрафіолетових випромінювань.\nКурс лікування триває не менше 2 тижнів. Його тривалість залежить від таких факторів, як вік, вид і розміри рубця і тип шкірних покривів. Наноситься гель двічі на добу на очищену шкіру.\nКрем від шрамів і рубців Мэлт допомагає позбутися практично від будь-яких вад:\nСліди від акне і інших висипань на шкірі.\nЯк заявляє виробник, крем для розсмоктування рубців і шрамів Мэлт не містить шкідливих елементів.\nВсі речовини в складі крему Мэлт натуральні:\nЕкстракт квітів календули, зеленого чаю і кореня женьшеню;\nМасло огірочника лікарського;\nАскорбінова і саліцилова кислоти;\nМэлт надає наступне дію:\nПокращує обмінні процеси в місці пошкодження;\nВідновлення глибоких шарів дерми (шкірних покривів);\nПоліпшення кровопостачання рубця і прилеглих ділянок.\nКрем для загоєння шрамів і рубців наносять на чисту, суху шкіру до 3 разів на день. Протипоказанням є наявність алергії на активні компоненти препарату.\nЦей препарат відноситься до групи силіконів. Він випускається у вигляді спрею і гелю, які мають ідентичний склад: Силікон діоксид та Полісілоксан.\nЗасіб Kelo-cote може застосовуватися при будь-яких видах шрамів і рубців. Вікових обмежень немає.\nЙого застосування протипоказане тільки в тому випадку, якщо є алергічні реакції на складові елементи.\nПрепарат Kelo-cote забезпечує:\nЗбереження вологи в області пошкодження;\nПом’якшення та зменшення рубців;\nДостатнє вироблення колагену;\nУсунення неприємних відчуттів (печіння, свербіж);\nПерешкоджає розростанню сполучної тканини.\nТривалість лікування варіює залежно від виду шраму і становить від 2 до 3 місяців.\nГель і спрей Kelo-cote можна наносити на різні долі тіла, а після їх висихання можна користуватися сонцезахисними засобами.\nЛінімент бальзамічний по Вишневському широко застосовується при відкритих ранах. Однак він справляється і з невеликими шрамами. Дана мазь натуральна за своїм складом: дьоготь, ксероформ і касторове масло.\nМазь Вишневського сприяє розсмоктуванню рубцевих змін на шкірі, а також забезпечує її захист. Його застосовують як з лікувальною, так і з профілактичною метою.\nЩоб позбутися від рубця, необхідно робити компреси з маззю Вишневського. Мазь для розсмоктування шрамів наноситься на серветку, яка прикладається до місця пошкодження. Серветку необхідно закріпити за допомогою бинтової пов’язки.\nЗастосування мазі протипоказано в дитячому віці, а також вагітним жінкам.\nВарто також відзначити, що запах у кошти різкий і неприємний. Тому людям, чутливим до різких запахів варто звернути на це увагу.\nДана мазь відноситься до групи стимуляторів репарації тканин. Вона досить універсальна і використовується в різних галузях медицини (гінекологія, хірургія, стоматологія, педіатрія, косметологія, проктологія).\nМазь для загоєння шрамів і рубців Метилурацил володіє наступними властивостями:\nПоліпшення обмінних процесів у м’яких тканинах;\nПокращення процесів відновлення (регенерація) шкірного покриву і слизових оболонок;\nПротипоказанням є наявність алергії на метилурацил. Вагітним жінкам варто застосовувати його з обережністю і тільки після консультації з фахівцем.\nТривалість лікування і обсяг мазі буде залежати від віку пацієнта і розмірів шраму. У середньому терапія триває близько 30 днів.


Основні школи та концептуальні напрями сучасної західної соціології - Підручники онлайн\nГоловна Соціологія Матеріали з навчального предмету "Соціологія" Основні школи та концептуальні напрями сучасної західної соціології\nСучасна Західна соціологія представлена різноманітністю шкіл і течій, які розвиваються за багатьма, напрямами.\nОдин з головних напрямів американської соціології після Другої світової війни. Вперше ідеї щодо функціонального принципу осмислення суспільства були висловлені у працях О. Конта і Г. Спенсера. Так, соціальна статика Конта спиралася на положення, за яким інститути, вірування, моральні цінності суспільства взаємопов´язані і становлять одне ціле. Пояснити будь-яке явище можна, описавши закон його співіснування з іншими явищами. Спенсер використовував спеціальні аналогії між процесами в людському організмі й суспільстві. Соціологія Е. Дюркгейма ґрунтувалася на визнанні того, що суспільство володіє власною, незалежною від людей реальністю; що це не просто ідеальне буття, а система активних сил, «друга природа»; що пояснення соціального життя треба шукати у властивостях самого суспільства.\nФункціональні аспекти розвитку суспільства, соціальних явищ розробляли англійський соціолог Альфред-Реджінальд Радкліфф-Браун (1881—1955) та американець польського походження Броніслав-Каспер Малиновський (1884—1942). Цікаву систему пояснення суспільства з функціональних позицій виробили американські соціологи Толкотт Парсонс (1902— 1979) і Роберт Мертон (нар. у 1910 p.). Головне завдання соціології, на їх думку, полягає у вивченні механізмів і структур, які забезпечують сталість соціальної системи.\nТ. Парсонс вважав одним з ключових завдань соціології аналіз суспільства як системи функціонально взаємопов´язаних змінних. На практиці це означало, що аналіз будь-якого соціального процесу — це частина дослідження певної системи з усталеними межами. Систему Парсонс розумів як сталий комплекс повторюваних і взаємопов´язаних дій (теорія соціальної дії), а потреби особистості — як змінні у соціальній системі.\nТ. Парсонс та інші дослідники намагалися не тільки виробити правила функціонування будь-якої системи, а й визначити сукупність необхідних умов або «функціональних передумов» для всіх соціальних систем. Ці універсальні умови стосувалися не тільки соціальної системи, а й її складових. Кожна соціальна система має задовольняти певні потреби своїх елементів, забезпечуючи їх виживання. Вона повинна володіти і певними способами розподілу матеріальних ресурсів. Крім того, система має виробити певний процес соціалізації людей, даючи їм змогу сформувати або суб´єктивні мотивації підпорядкування конкретним нормам, або певну загальну потребу такого підпорядкування. Водночас кожна система повинна мати певну організацію видів діяльності та інституційні засоби, щоб успішно протидіяти порушенням цієї організації, вдаючись до примусу або переконання. І нарешті, суспільні інститути мають бути відносно сумісні один з одним.\nТеоретичну схему Парсонса об´єднує та організовує проблема соціального порядку. Поняття «соціальний порядок» охоплює існування певних обмежень, заборон, контролю в суспільному житті, а також певних взаємин у ньому: наявність елемента передбачуваності й повторюваності (люди можуть діяти тільки в тому разі, коли знають, чого чекати один від одного); більш-менш тривалу сталість у збереженні форм соціального життя. Різні аспекти соціального порядку відображені у багатьох поняттях, основні з яких — «система» і «структура». Вони вживаються як щодо емпіричних об´єктів і відношень, так і щодо абстрактних об´єктів.\nПоняття «структура» охоплює сталі елементи будови соціальної системи, відносно незалежні від незначних і короткочасних коливань у відносинах системи із зовнішнім оточенням. У зв´язку зі змінюваністю цих відносин вводиться система динамічних процесів і механізмів між вимогами, що випливають з умов сталості структури, і вимогами даної зовнішньої ситуації. Цей динамічний аспект бере на себе функціональну частину аналізу. На найзагальнішому абстрактному рівні соціальний порядок у Парсонса є продуктом двох процесів: тенденції соціальної системи до самозбереження і тенденції до збереження певних меж постійності щодо середовища (гомеостатична рівновага). Дії в середовищі системи, яка складається з багатьох підсистем, аналізуються на основі функціональних передумов, вимог щодо її вживання і рівноваги системи. Види діяльності всередині системи постають як наслідок її структурних реакцій на вимоги, що виявляють її зв´язок із середовищем. Тому при аналізі соціальної системи важливо досліджувати її взаємообмін з іншими системами. А різні елементи системи, за Парсонсом, є похідними від умов соціальної дії та взаємодії.\nЧетверту проблему вирішує сім´я, яка здійснює первинну соціалізацію, «вбудовуючи» в особистісну структуру людини вимоги соціальної системи і підтримуючи емоційну задоволеність своїх членів. Усі чотири функціональні вимоги мають сенс тільки в сукупності, структурній взаємопов´язаності.\nУ західній соціології структурно-функціональний аналіз набув найбільшого поширення в соціології політики, соціології злочинності, соціології сім´ї, вивченні соціальної стратифікації. Наприкінці 50 — 60-х років функціональний підхід зазнав критики за застосування біологічних понять до соціальних систем, де вони втрачають однозначність; за позаісторичний (статичний) розгляд суспільства; за надто абстрактний категоріальний апарат. Опоненти також відзначали нездатність функціонального аналізу адекватно описати і проаналізувати конфлікти. Згодом теоретичні підходи структурно-функціонального аналізу синтезувалися з іншими соціологічними течіями.\nЗгідно з Фрейдом проблема розв´язання сексуальних колізій має вирішальне значення не тільки в індивідуальному розвитку, а й в історичному процесі. В основі соціокультурної, художньої та інших видів людської діяльності лежить сублімація (перетворення, переключення) сексуальної енергії.\nПослідовники Фрейда, часто не погоджуючись з основними його твердженнями щодо ролі сексуального чинника у соціальному житті, застосовували психоаналітичний метод у вивченні підсвідомих неусвідомлених процесів, їх ролі у формуванні поведінки людей. Так, американська дослідниця Карен Хорні (1885—1952) займалася вивченням соціальних аспектів появи неврозів. Розглядаючи невроз як відображення ірраціональних аспектів суспільства, Хорні вважала його рушійною силою стану «основного страху», породженого ворожим середовищем. Як реакція на страх, «включаються» різні захисні механізми: придушення страху, внаслідок чого з´являються інші симптоми; «наркотизація» страху — безпосередня (за допомогою алкоголю) або опосередкована (у вигляді бурхливої зовнішньої діяльності тощо); втеча від ситуацій, що викликають страх. Ці засоби захисту породжують чотири «великі неврози» нашого часу: невроз прихильності — пошуки любові, кохання і схвалення будь-якою ціною; невроз влади — гонитва за владою, престижем і володінням; невроз покірності (конформізм автомата); невроізоляція — втеча від суспільства. Але ці ірраціональні способи вирішення конфліктів посилюють самовідчуження особистості. Завдання психотерапії психоаналітики вбачають у виявленні дефектів системи соціальних зв´язків пацієнта для кращої адаптації його до існуючого способу життя.\n2. Економічний — виріс, як вважав Фромм, зі спотвореного розуміння історії, яке розробив К. Маркс. Тому вважалося, що такі явища суспільно-культурного життя, як релігії, політичні ідеї, породжені суб´єктивними економічними інтересами. Протестантство постає як пряме відображення певних економічних потреб буржуазії. Фромм зазначає, що Маркс мав на увазі інше: об´єктивні економічні умови є рушійною силою історії, оскільки зміна цих умов призводить до перетворення економічних відносин. Внаслідок цього змінюються й економічні установки людей, причому інтенсивне прагнення матеріального багатства — лише одна з таких установок.\nСоціальний характер — це наслідок динамічної адаптації на основі невід´ємних властивостей людської природи, закладених біологічно або сформованих у ході історії.\nБагато теоретиків вважали і вважають, що спочатку необхідно радикально змінити політичну та економічну структуру суспільства, а вже потім людську психіку. Інші дотримуються думки, що спочатку слід змінити природу людини і лише після цього починати будувати нове суспільство. Фромм обидва підходи вважає помилковими. На його думку, у першому випадку мотивації нової еліти нічим не відрізняються від мотивацій попередніх еліт. Ця еліта обов´язково спробує в середині нових соціально-політичних інститутів, створених революцією, відновити деякі елементи старого суспільства. Тому перемога революції означатиме її поразку, що ілюструють революції у Франції і Росії. У другому випадку зміни суто психічного характеру не виходять за межі індивіда та його найближчого оточення і, врешті, не мають істотного значення. Тому Фромм дотримується думки, що структура особистості середнього індивіда і соціально-економічна структура взаємозумовлені.\nЕ. Фроммові належить авторство теорії радикального гуманізму, яка спирається на «типологію соціальних характерів» і на вивчення відносин між особистістю та суспільством. Її основні положення: виробництво повинно служити людині, а не економіці; відносини між людиною і природою мають будуватися не на експлуатації, а на кооперації; антагонізми повинні бути замінені відносинами солідарності; вищою метою всіх соціальних заходів мають бути людське благо і запобігання людським стражданням; не максимальне, а тільки розумне споживання служить здоров´ю та добробуту людини; кожна людина повинна бути зацікавлена в активній діяльності на благо інших людей і залучена до неї.\nПослідовники Дж.-Г. Міда — Г. Блумер, Т. Шибутані, Т. Партленд та інші — представляють дві школи символічного інтеракціонізму — чиказьку та айовську. Прихильники першої, вивчаючи взаємодію, роблять акценти на процесуальній його стороні, представники іншої — на стабільних символічних структурах. Соціальний процес розглядається соціологами як вироблення і зміна соціальних значень, які не мають суворої причинної зумовленості, залежні більше від суб´єктів взаємодії, ніж від об´єктивних причин.\nІз символічним інтеракціонізмом пов´язаний так званий соціодраматичний підхід, який тлумачить соціальне життя як реалізацію «драматичної» метафори (переносного значення), аналізує взаємодію у таких термінах: «актор», «маска», «сцена», «сценарій» тощо.\nЇї прихильники, звинувачуючи позитивізм і натуралізм у відчуженні, упредметнюванні соціальних явищ, намагаються теоретично осмислити соціальний світ у його суто людському бутті, співвідношенні з уявленнями, ідеями, цілями, мотивами практично діючих соціальних індивідів. Однак феноменологічна методологія не пристосована до аналізу об´єктивних предметно-діяльних процесів, тому призводить до підміни об´єктивності явищ, що трактуються, феноменологічною суб´єктивністю. Внаслідок цього соціальне життя відображене у феноменологічній соціології, втрачає об´єктивний характер, зводиться до уявлень про суспільство, взаємодії і взаємовпливу цих уявленв у свідомості індивідів. Феноменологічна соціологія дедалі більше інтегрується у традиційні напрями, школи, привносячи туди вміння сприймати і концептуалізувати суб´єктивні чинники об´єктивних соціальних процесів.\nЗасновники неомарксизму — Дьордь Лукач (1885—1971) (Угорщина) і Антоніо Грамші (1891— 1937) (Італія). Їхні теоретичні розробки започаткували «діалектико-гуманістичний» напрям у марксистській думці. До нього, що переважно апелює до ранніх праць К. Маркса, належать теоретики франкфуртської школи (М. Хоркхаймер, Т. Адорно, Ю. Хабермас), пов´язані з цією школою фрейдомарксисти (В. Райх, Г. Маркузе, Е. Фромм), марксисти-екзистенціалісти (Ж.-П. Сартр, М. Мерло-Понті) та ін.\nЗахідні вчені неодноразово передбачали неминучий крах доктрини Маркса, яка часто відроджувалася в оновленому вигляді. Лише за останні роки популярність марксизму на Заході мала декілька злетів. Остання за часом модифікація пов´язана зі спробами вирішення нових проблем постіндустріального та інформаційного суспільства.


Полив смородини навесні: коли слід поливати - Дачний Діапазон\nСмородина — дуже корисна і смачна ягода, вона має велику кількість корисних речовин і вітамінів. Але, на жаль, не всі садівники знають, як правильно за нею доглядати. Зокрема, щоб ця рослина приносило багато врожаю, його потрібно правильно і вчасно поливати. У цій статті описані особливості поливу посадок смородини.\nКоли слід поливати\nПоливають чи смородину під час цвітіння\nЯк поливати після посадки\nСмородина дуже любить вологу і добре росте в умовах регулярного зрошення землі. Якщо кущі не отримують достатню кількість вологи, вони сповільнюються в рості, листя стає жовтими і починають скручуватися, а нові пагони не можуть дозріти. Але і занадто часто цю садову культуру поливати не можна. Якщо в землі буде велика кількість вологи, переповнені нею гілки можуть загноїтися, що загрожує куща загибеллю, тому потрібно стежити, щоб води було достатньо, але не дуже багато.\nКоріння смородини розташовуються не дуже глибоко в землі, десь від 10 до 60 см, тому їх необхідно добре поливати. Це потрібно робити приблизно 4-5 разів на рік.\nПеріоди для поливу:\nв період цвітіння і коли формуються зав’язі;\nпісля того як буде зібраний урожай.\nВажливо! Для смородини вологість грунту повинна становити 60%, даний показник є найбільш сприятливим для цієї рослини.\nОднак, якщо влітку спекотно і грунт сухий, посадки рекомендується поливати раз в 7-10 днів. Потрібно лити по 50 л під кожен кущ, це є нормою. Можна також послухатися поради садівників і викопати навколо кущів канавки для вливання води, щоб утримувати більше рідини. Вони повинні йти по колу куща, глибиною приблизно 25 см. Це допоможе полегшити полив коренів.\nПеріодичність поливів залежить від клімату. Іноді вологість землі є нормальною навіть без зрошення, в зв’язку з тим, що в такому регіоні випадає достатня кількість дощів та інших опадів. Тоді смородину поливати не рекомендується.\nВесняний полив виробляють дощуванням; бажано для цього брати лійку, яка допомагає рівномірно зрошувати всю культуру. Воду потрібно брати гарячу, приблизно + 70 ° С.\nНайраніший полив рослини навесні бажано робити до початку вегетації рослини, коли нирки все ще перебувають в сплячому стані. Зазвичай це кінець березня, саме в цей період земля в багатьох регіонах вже позбавлена снігу. Для більш сильного обеззараживающего ефекту слід додавати в воду марганцівку — 1-3 г сухого перманганату калію на 10 л.\nКорисно знати, що полив потрібно повторно проводити ближче до кінця весни, коли утворюються зав’язі квіток. До цього періоду волога, яка накопичилася в землі внаслідок того, що танув сніг, вже встигла випаруватися. Тоді полив потрібен обов’язково. Але може трапитися така велика кількість дощів, що земля насититься вологою в достатній кількості і тоді поливати не потрібно, так як це може бути небезпечно для куща.\nВажливо! Не можна поливати чагарники водою, яка дуже холодна, з колодязя або водопроводу, тому що це може сприяти розвитку грибків.\nКущі, які почали цвісти, поливати не рекомендується. Виняток із правил можна зробити тільки тоді, коли весна рано почалася, і лише в тому випадку, якщо була сухою, — при недостатній кількості води в землі колір стане обсипатися.\nЗрошення в даний період потрібно здійснювати тільки поливом коренів, і брати потрібно тільки теплу воду.\nЦікаво почитати Сорт великоплідний чорної смородини Добриня: опис, агротехніка, фото, відгуки садівників, відгуки\nЯк і всі інші чагарники, смородину важливо рясно полити після того, як буде проведена посадка. Дану культуру садять в перекопаний і удобрення землю, найчастіше її підгодовують гноєм, торфом, або ж перегноєм. Ці добрива природного походження є найбільш прийнятними і безпечними. Яму для посадки потрібно робити глибиною 40 см, а в діаметрі 50 см. Спочатку в посадкову яму треба вилити піввідра води, потім посадити кущ, присипати землею, а зверху вилити ще стільки ж води.\nПісля того як кущ буде посаджений, наступного разу його потрібно поливати десь через тиждень. Далі полив слід проводити раз в 7-10 днів до кінця періоду вегетації. Треба виливати по 30-40 літрів води для одного куща, щоб грунт просочилася на 50 см вологою. Якщо ж випадають істотні опади, потрібно відповідно скоротити кількість поливів. Вологість землі сприяє подальшому успішному рослині смородини.\nМожливо, вас зацікавить, де садити смородину — в тіні або на сонці.\nОтже, тепер ви знаєте, що смородина — досить вологолюбна рослина. За цієї садової культурою важливий правильний догляд. Якщо ви досить відповідально підійдете до питання поливу чагарнику смородини, незабаром вона порадує вас великою кількістю врожаю.


Відтепер кошти самі «йтимуть до пацієнтів» рівненських лікарень – Телерадіокомпанія РИТМ\nГоловна » Новини » Здоров'я » Відтепер кошти самі «йтимуть до пацієнтів» рівненських лікарень\nВідтепер кошти самі «йтимуть до пацієнтів» рівненських лікарень\nНаталка Пастухова 03.07.2018, 13:35\tЗдоров'я, Культура, Новини, Події, Рівне, Суспільство\nНова медична реформа у лікувальних закладах Рівного пройде під гаслом «Порядність. Патріотизм. Професіоналізм», – стверджує заступник начальника управління охорони здоров’я Рівного Вікторія Покоєвчук.\nЗгідно з новою медичною реформою від 2 липня 2018 року, дохід лікарів залежить від якості обслуговування та кількості пацієнтів, з якими укладено декларації. У Рівненській області декларації із лікувальними закладами підписали вже більше, ніж 35% громадян і, як стверджує Вікторія Покоєвчук, якщо кожного дня рівняни укладатимуть по 1500 угод, то до 4 кварталу (1 жовтня), більша половина населення долучилося до всеукраїнської медичної реформи.\n3 липня об 11:00 у комунікаційному центрі «МедіЯ» відбулася прес-конференція, присвячена фінансуванню первинної ланки медицини за новим принципом «гроші йдуть за пацієнтом». Спікерами виступили завідувач кабінетом медичної статистики Надія Черпак, заступник головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності КЗ «Центр ПМСД «Ювілейний» Світлана Гедьфалві, та заступник начальника управління охорони здоров’я Рівного Вікторія Покоєвчук.\nЗа словами експертів, 161 медичний заклад в Україні уклав угоди з Національною службою здоров’я. У рівненській області лідерами по деклараціях стали Здолбунівський, Зарічнецький, Гощанський, Березнівський район та Рівне. На разі підписано 29533 декларації і 53 лікарі надають первинну медичну допомогу (з яких 5 досягли найвищої позначки по кількості пацієнтів).\nНачальник управління охорони здоров’я Рівного пані Вікторія стверджує, що реформа Ульяни Супрун – це «тектонічний злам» в галузі охорони здоров’я. Адже було багато спроб реорганізації фінансування медичних закладів, але жодна з них не досягла таких успіхів, як команда Супрун. Нагадаймо, що раніше фінансування відбувалося за рахунок медичних субвенцій (які потрібно було вираховувати за «кілометровою» формулою). Проте зараз для функціонування системи уряд створив Національну службу здоров’я України, яка без посередників і управління, а напряму надає лікувальному закладу кошти. Щоб долучитися до всеукраїнської реформи, медичні установи повинні були пройти ряд вимог серед яких:\nПринцип автономності (перетворення лікарень в некомерційні комунальні підприємства), задля здобуття управлінської і фінансової допомоги, самостійного розпоряддання коштами та встановлення зарплати.\nПідключення до електронної системи охорони здоров’я e-Health, ознайомлення персоналу із цифровими системами, забезпечення доступом до Інтернет-мережі.\nПодання документів, статутів.\nВажливою складовою нової реформи є те, що «лікувальні установи» перетворюються у «лікувальні заклади», і Міністерство охорони здоров’я уважно стежить за дотриманням використання нових медичних термінів.\nМедики пояснили за яким принципом начислятимуться кошти для медичних закладів. За словами Надії Черпак, дохід лікарів напряму залежитиме від кількості підписаних з пацієнтами декларацій. Для цього на рівні держави встановлені капітаційні ставки для певної категорії осіб (що вичисляються у відсотковому відношенні від загальної капітаційної ставки – 370грн. на особу):\n0-5 років – 4%\n6-17 років – 2,2%\n18-39 років – 1%\n40-64 років – 1,2%\n65 років і далі – 2%\nТакож спікери наголосили, що найбільше коштів отримають Березнівський та Рокитнівський райони – 642,4 грн, а найменше Демидівський – 501 грн. (тут переважає старіше населення і мало пацієнтів дитячого віку).\nПро процедуру укладання декларацій розповідає Світлана Гедьфалві. За її словами, прийом пацієнтів здійснюється у будні дні з 8 ранку. Громадяни можуть обрати лікаря, попередньо ознайомившись з інформацією про на сайті служби охорони здоров’я. Якщо обраний лікар набрав максимальну кількість декларацій, пацієнт повинен шукати іншого. Принцип нового фінансування дійсний і у приватних клініках, проте держава оплачує лише певні види послуг, перечислені на офіційному сайті Міністерства охорони здоров’я України. Пані Світлана також закликала громадян укладати декларації вже зараз, якщо вони ще цього не зробили, адже з 1 січня 2019 року кошти до медичних закладів надходитимуть лише по капітаціних ставках, а сума для однієї особи поза угодою становитиме лише 240 грн. на рік, що є невигідно як для пацієнтів, так і для лікарень.\nНова реформа набуває все більшого резонансу. У рівненському районі функціонує 30 центрів ПМД та 6 амбулаторій, з них 29 уклали угоду з Національною службою здоров’я та набули статусу комунальних некомерційних підприємств. Як зазначено на урядовому веб-порталі Кабінету Міністрів України, мета реформи – «забезпечити всім громадянам України рівний доступ до якісних медичних послуг та перебудувати систему охорони здоров’я так, щоб у її центрі був пацієнт».\nPrevious Більше 30 мільйонів гривень отримає регіон, поблизу якого розташована РАЕС\nНаст. Посольство Чехії виділило 170 тисяч гривень на 5 рівненських проектів (ВІДЕО)


Влада відновлює переслідування молодіжних патріотичних організацій\nСтворено: Субота, 02 квітня 2016, 12:52\nОб’єкт "уваги" репресивних органів - патріотична молодь. Це 2016, а не 2013.\nВ суботу і неділю, 26-27 березня, на території закинутої військової частини поблизу с.Гаразджі проходив черговий вишкіл для членів патріотичних молодіжних організацій. Подібні вишколи є звичною поточною діяльністю патріотичних організацій з часів занепаду СССР і по наш час.\nШокуючим, проте очікуваним, виявився супровід цього вишколу посиленою увагою силових структур, як у кращі часи режиму Януковича. Ще напередодні вишколу організаторам телефонували представники МВС і вимагали "зареєструвати вишкіл", погрожуючи адміністративною відповідальністю. В день заходу на місце його проведення прибув представник поліції, який погрожував доставити одного з організаторів до відділку "для з’ясування особи", погрожував конфіскувати очевидно іграшкові страйкбольні макети зброї "на експертизу", мотивував таку увагу "турботою" про можливих неповнолітніх учасників вишколу, посилався на якісь "повідомлення про озброєних людей на джипах і в камуфляжах" тощо. В той же час, за десяток метрів відбувались, як і щовихідних, комерційні ігри в пейнтбол за участю неповнолітніх, страйкбольні ігри старших чоловіків. Навіть сам працівник поліції висловив здивування, чому йому віддали наказ приділяти таку "увагу" вишколу саме молодих патріотів, ігноруючи "безідейні" ігри заради задоволення.\nМи усвідомлюємо, що формальна реформа та ніби-то люстрація силових структур не змінила їх репресивної суті і направленості на боротьбу саме з патріотичним середовищем. Ці структури "проґавили" Майдан, де рушійною силою була патріотична молодь, і тепер намагаються знешкодити небезпечний для них і їх власників патріотичний рух. Якщо патріоти України вороги цим людям, то кому ці люди служать?\nВимагаємо від силових структур припинити будь-який тиск на патріотичні організації, якими б формальними приводами він не прикривався. Натомість пропонуємо звернути свої зусилля на боротьбу з бурштинокопанням. У будь-якій здоровій країні, а тим більше в умовах війни, силові структури мають спиратись, підтримувати і черпати кадри з патріотичних організацій, а не поборювати їх.\nТому звертаємось до УМВС у Волинськї області з пропозицією надати свої полігони, зброю, боєприпаси і інструкторів для стрілецької підготовки української молоді, що завтра, або вже й сьогодні, готова стати до оборони України.


Дуже смачна картопляна ковбаса | Кухар\nКартопляна ковбаса з м’ясом в духовці! Що може бути простіше і смачніше, ніж незвичайна домашня ковбаса з картоплі? Готувати просто, а виходить неймовірно смачно.\nМожна домашню ковбаску зробити тільки з картоплі і цибулі, а можна для смаку додати сало і трохи м’яса: на ваш вибір. Ароматну і незвичайну ковбасу дозволяється смажити на грилі або в духовці, а можна просто відварити і обсмажити на рослинному маслі. Зручно також заморожувати запас: відмінна закуска на будь-який святковий стіл або пікнік. Я часто її готую — це просто смакота!\nкартопля сирої — 800 грам;\nоболонка (натуральна або штучна) — 1 метр;\nм’ясо (свинина, яловичина або курка) — 200 грам;\nсало — 150 грам (за бажанням);\nДомашня картопляна ковбаса: покроковий процес приготування\nГотуємо м’ясо і сало: я беру свинину. Допускається використовувати будь-яке м’ясо: птицю, яловичину. Ріжемо всі на дрібні кубики: можна перекрутити через велику решітку на м’ясорубці. Сало можна окремо обсмажити. Картопляна ковбаса з м’ясом може готуватися і без сала.\nРіпчасту цибулю подрібнюємо в блендері: можна дрібно порізати. Відразу можна подрібнити часник. Якщо робите ковбасу тільки з картоплі, слід обсмажити цибулю — так буде смачніше.\nСиру картоплю натираємо на крупній тертці (або ріжемо дрібними кубиками), відразу змішуємо з ріпчастою цибулею і часником: так він не потемніє. Велику картоплю в ковбасі смачніше, ніж ковбаса з картопляного пюре.\nДодамо м’ясо з салом, лавровий лист (слід поламати або подрібнити). Перчимо і солимо за смаком. Ще додамо мелений коріандр. Ретельно змішуємо руками: начинка готова.\nДля набивання використовую м’ясорубку з насадкою (є варіант набивати вручну, з допомогою горлечка від пляшки), надягаємо на насадку оболонку. Оболонку слід промити під проточною водою: всередині і зовні.\nКладемо фарш в м’ясорубку, як тільки він почне з’являтися — оболонку зав’язуємо нитками або просто на вузлик. Набиваємо ковбаски.\nПідготовлені ковбаски проколюємо з двох сторін за допомогою голки або зубочистки, щоб вони в процесі приготування не лопалися.\nПоловину відварюю в киплячій воді з додаванням солі і лаврушки: близько 10-15 хвилин.\nПопередньо ковбасу обсушуємо серветкою, щоб вода не стріляла на олії. Картопляна ковбаса варена обсмажується з двох сторін на рослинній олії до рум’яної скоринки і повної готовності.\nДругу половину запікаю в духовці. Деко і ковбасу змащуємо маслом. Запікаємо В духовці 40 хвилин при 180 градусах: можна кілька разів в процесі перевернути. Картопляна ковбаса в духовці готова!\nДомашня ковбаска виходить смачною, апетитною і ароматною. Я дуже люблю цей рецепт ковбаси з картоплі. Легка в приготуванні, доступних і недорогих продуктів, вона різноманітить ваш раціон, порадує на пікніку або в свято. Спробуйте неодмінно! Ваші близькі оцінять — це точно: ковбаса завжди виходить на ура!\nДивовижний м’ясний хліб з начинкою


Ямпільській ЦРЛ подарували кисневий концентратор - ЯМПІЛЬ.INFO\nЯмпільській ЦРЛ подарували кисневий концентратор\nСоціальні угоди з сільськогосподарськими підприємствами продовжують працювати на благо жителів Ямпільщини. Нещодавно була укладена чергова домовленість між районною державною адміністрацією та приватним підприємством «Ямпіль Інвест», за якою сільгосппідприємство виділило кошти на придбання кисневого концентратора для Ямпільської центральної районної лікарні.\nБез кисневих балонів: Ямпільська ЦРЛ відмовляється від небезпечного обладнання\nЯк зазначив головний лікар Ямпільської ЦРЛ Віталій Слюсаренко, районна лікарня намагається замінити небезпечні кисневі балони на сучасні кисневі концентратори. За ініціативи голови райдержадміністрації Ігоря Палагина та допомоги компанії «Ямпіль Інвест» було придбано перший такий прилад. Кисневий концентратор потужністю 3 літри за хвилину встановлений в пологовому відділенні ЦРЛ і повністю задовольняє його потреби. Щоб повністю відмовитись від кисневих балонів лікарні потрібно ще три прилади: 2 невеликої потужності (3 літри за хвилину) для дитячого та хірургічного відділень та один концентратор більшої потужності (10 літрів за хвилину) для операційної, де до неї буде підключена наркозно-дихальна апаратура.\nВартість придбаного кисневого концентратору становить 8 625 гривень. Нагадаємо, що це не перший вклад сільськогосподарського підприємства «Ямпіль Інвест» в медичну галузь нашого району. 7 грудня минулого року ПП «Ямпіль Інвест» передало Свеській селищній лікарні новий автомобіль швидкої медичної допомоги.\nОпитування. Транспортна тема\n1 thought on “Ямпільській ЦРЛ подарували кисневий концентратор”\n2 Червня 2012 о 21:15\nС ума сойти, подняли район. В 2011 году средняя урожайность кукурузы в Ямпольском раоне составила 5, 5 тонн с гектара, при цене 1500 гривен за тонну, это ведь доход аж с одного гектара при том что этой фирмой орендовано 10000 гектар в Ямпольском районе.