Україна — Крим — Росія. Частина 2\nУкраїна. Крим. Росія. Частина 1.\nУкраїна — Крим — Росія Частина 2\nУкраїну і Крим залило хвилею кривавого більшовицького терору. Особливого розмаху він набув від моменту, коли 14 листопада 1920 року останній пароплав з військовиками врангелівської армії залишив півострів. Крим остаточно став червоним. Зазначмо, що залишилось багато військових і службовців, які повірили оголошеній радянською владою амністії. 17 листопада 1920 року Кримським ревкомом був виданий наказ про обов'язкову реєстрацію в триденний термін іноземців, осіб, що прибули у Крим за період відсутності там радянської влади, офіцерів, чиновників і солдатів армії Врангеля. Та згодом було забуто про всі обіцянки щодо амністії. Розстрілювали і тих, хто не зареєструвався, і тих, хто це зробив. Загалом було розстріляно десятки тисяч осіб. У різних авторів зустрічається цифра від 50 до 120 тисяч. Останнім часом зупиняються на 96 тисячах. Фактично в той момент розпочалось полювання на представників інтелігенції незалежно від їхнього роду діяльності. За свідченням відомого російського поета Максиміліана Волошина, з кожних трьох інтелігентів вцілів один.\nЯк і Голодомор 1930-х років, голод 1921–1923 років був наслідком людиноненависницької політики радянського керівництва. Літо 1921 року для Криму було посушливим. Зауважмо, що в будь-якій країні посуха в одному з її регіонів ніколи не є приводом для голоду в цьому регіоні. Країна для того і існує, щоб у критичний момент допомагати одним регіонам за рахунок інших. У Криму все було інакше. Однією з головних причин майбутньої катастрофи був режим надзвичайного стану, встановлений у Криму відразу ж після приходу більшовиків восени 1920 року, коли населенню заборонялося залишати місця постійного проживання. Це прирікало його на загибель.\nПро те, який був раціон харчування в той час, можна судити з Реєстраційної картки вчительки 4-ої Радянської школи м. Євпаторія Віри Микитівни Афанасьєвої, яку їй видали в жовтні 1921 року. Її трудовий пайок становив: 3/4 ф. хліба (1ф = 450 г.), 1/2 ф. цукру, 1 ф. солі і 10 ф. овочі\nТільки 16 лютого 1922 року, коли вже померли десятки тисяч, на засіданні президії ВЦВК Кримську РСР визнали районом, що охоплений голодом. Але навіть після цього Наркомат продовольства РРФСР встановив для кримського села продподаток на 1,2 млн. тонн зерна. Тобто, необхідно було здати все вирощене зерно. Причому, селянам навіть заборонялося засівати поля, оскільки посівне зерно також вилучалося. Інформаційні зведення тих років рясніли повідомленнями про самогубства і масове людоїдство через голод. Засолене м’ясо з дітей знаходили всюди. У Карасубазарі міліція виявила склад з 17 засолених трупів, переважно дітей. 18 лютого 1922 року в «Правді» писалося: «…В Криму: повністю з’їдено всю худобу й коней, сільське населення покидає свої житла і наводнює міста, відсоток смертності прогресивно зростає. На шосейних дорогах Севастополь — Сімферополь — Євпаторія, у містах, на вулицях і біля вокзалів валяються трупи... та залишені матерями діти». «У різних частинах міста Севастополя, — повідомлялося в добовому зведенні НК від 18 лютого 1922 р., — лежать трупи, яких не прибирають до двох діб. Обивателі, що проходять повз трупи, посилають прокльони Радвладі. Мертвих ховають без жодної реєстрації і без обрядів». Влітку 1923 року кількість населення півострова, померлого від голоду, перевищила 100 тисяч чоловік.\nПерший факт масового голоду в Україні був виявлений в 1921-1923 роках\nШтучно створений голод 1921–1923 років мав для Криму воістину катастрофічні наслідки. Населення півострова зменшилося з 719 531 до 569 580 чоловік. Але і перед 1921 роком Крим вже втратив близько ста тисяч осіб. Багато населених пунктів спорожніло. У Карасубазарі чисельність жителів зменшилась на 48 %, у Старому Криму — на 40,8 %, Феодосії — на 35,7 %, у Судакському районі — на 36 %. Багато населених кримськими татарами гірських сіл вимерли повністю. Найбільше постраждали в Криму українські селяни і татари. В тій мірі, в якій процесом вимирання кримчан можна було керувати, він спрямовувався на вимирання передовсім українців і кримських татар. Голод у Криму став генеральною репетицією майбутнього голодомору 1932-1933 років в усій Україні, а Крим — лабораторією червоного терору для тієї ж України і не тільки. Фізична ізольованість Криму від країни, інформаційна блокада, висока концентрація військ, режим надзвичайного стану і чекістський терор стали цінним досвідом для подальшого його використання в масштабах всієї України. На першому етапі — знищення інтелігенції і деморалізація решти населення, а потім сокира пролетарського терору вже рубає самий корінь людської спільноти — селянство.\nКрим завжди був ідилічною мрією російської душі. Мабуть для народу, що зростав у суворому кліматі півночі на неродючій і непривітній землі, де обрій завжди обмежувався верхівками найближчих дерев, Крим видавався раєм\nКрим завжди був ідилічною мрією російської душі. Мабуть для народу, що зростав у суворому кліматі півночі на неродючій і непривітній землі, де обрій завжди обмежувався верхівками найближчих дерев, Крим видавався раєм. Теплий клімат, родючі землі, степові простори і тепле море навкруги. Більше трьохсот років Росія знову і знову намагається колонізувати кримську землю, але органічним мешканцям цієї землі і самим завойовникам це не приносить жодних інших надбань, крім горя.\nМіж двома світовими війнами Крим зазнав стагнацію. Прогресу не спостерігалось ніякого. Каральні акції початку двадцятих років виявились настільки ефективними, що потреб у чомусь іншому поки що не було. Голодомор 1932–1933 років Крим майже не зачепив. Каральні органи слідкували в першу чергу за тим, щоб продовольство з Криму не вивозилось до сусідніх регіонів України, оскільки півострів належав до Російської Федерації і, як тоді вважалось, назавжди. Але навколо Криму розпочалась ще одна гра.\nВідомо, що єврейські націоналісти відігравали одну з провідних ролей у справі здійснення пролетарської революції в Російській імперії. Вони мріяли багато про що, в тому числі і про власну етнічну державу, чи хоча б про автономію у складі країни. Одним з таких привабливих варіантів міжнародний єврейський рух вбачав у створенні якщо не незалежної держави, то хоча б автономної республіки на території Криму у складі Радянського Союзу.\nОдним з видних членів радянського уряду Ю. Ларіним (Лур'є) розроблявся план створення Єврейської автономії в Криму і поселення на його території - для створення більшості в цьому районі з 280 тисяч євреїв. У листопаді 1923 року з'явився ще один проект, автором якого був керівник єврейської секції РКП (б) А. Брагін, який запропонував утворити автономну область євреїв на території Північного Криму, південної степової смуги України і Чорноморського узбережжя аж до кордонів Абхазії\nДо революції євреям на півдні України і на півночі Криму належало 1 млн 200 тис. гектарів землі, в т.ч. 208 тисяч на кримському півострові. Позитивно ставилася до цієї ідеї практично вся правляча верхівка Радянського Союзу. Сталін вдавався до складної гри з міжнародними єврейськими організаціями. Адже йому була потрібна їх матеріальна і інформаційна підтримка, яку він і діставав практично протягом всього свого життя. Проте, насправді з цієї ідеї нічого не вийшло. За переписом 1926 року національний склад населення Криму був наступним. Населення Криму (разом з Севастополем) складало 713,8 тис. (втричі менше за нинішнє): росіяни — 301,4 тис. (42,2 %), татари — 179,1 тис. (25,1 %), українці — 77,4 тис. (10,8 %), німці — 43,6 тис. (6,1 %), євреї — 39,9 тис. (5,6 %), греки — 16,0 тис. (2,3 %), болгари — 11,4 тис. (1,6 %), вірмени — 10,7 тис. (1,5 %), кримські євреї — 6,0 тис. (0,8 %), караїми — 4,2 тис.(0,6 %). Попри великі зусилля центральної влади відсоток єврейського населення у Криму так і залишився незначним. Активно протидіяли колонізації євреями Криму кримські татари. Саме останні і зазнали чергового потужного удару від репресивного апарату Новітньої російської імперії.\nАле перед тим була німецька окупація Криму. Вона істотно не відрізнялась від окупації інших українських теренів. Відмінність же була в тому, що і німці не утримались від спокуси прилюдно помріяти про майбутнє Криму, як суто про німецьку землю з переважаючим німецьким населенням. З об'єктивних причин ці мрії тривали недовго. У 1944 році на заміну Третьому Рейху на півострів повернулась Новітня російська імперія, а разом з нею і мрія про російський Крим. Спочатку, у травні 1944 році, з кримської території були виселені 183 155 кримських татар (без врахування солдатів, яких було відправлено на спецпоселення після демобілізації 1945 року). На татарах це не закінчилося. У червні 1944 року виселяються кримські вірмени, болгари, чехи і греки. Загалом було вивезено щонайменше 300 тисяч осіб. Населення Криму знову скоротилось приблизно до півмільйона. Приводом було звинувачення кримських татар і всіх інших у співпраці з німецькими окупантами. Здебільшого це звинувачення мало б стосуватись саме росіян з огляду на те, що їх чимало служило у Вермахті і військах СС. Адже лише на дивізійному рівні у німецьких збройних силах налічувалось 27 суто російських дивізій або зі змішаним російсько-німецьким особовим складом. Проте, хто мав змогу заступитись за кримських татар? А хто зміг би заступитись за українців усієї України щодо яких існував аналогічний наказ про депортацію, з якихось причин так і не виконаний?\nДвадцяте століття було століттям націоналізму. Чи не кожен європейський народ, з євреями включно, відзначився своїм прагненням самореалізуватись або у межах своєї держави (наприклад, українці, євреї, поляки тощо), або у власній імперії (німці, росіяни, італійці).\nУ Росії переплелися найбільші у світі національні протиріччя. Потужний єврейський націоналізм виявився небезпечним для класичної російської імперії, а, власне, російський на початку двадцятого сторіччя ще тільки набирався сили. На теренах колишньої російської імперії провідними, так би мовити, гравцями були євреї і росіяни. Сталін одночасно загравав з цими народами. У двадцятих і тридцятих роках, під час підготовки другої світової війни (світової революції), Сталін надавав перевагу євреям. Отож стає зрозумілим і його поступливість у питаннях створення єврейської автономії в Криму. Наприкінці тридцятих років він відчув себе достатньо міцним для ведення своєї політики. У 1937 році, напередодні вирішальних міжнародних подій, він провів тотальне чищення державного апарату Радянського Союзу включно з армією і каральними органами з метою їхнього беззастережного підпорядкування і демонстрування небажання ділити владу всередині країни з жодними міжнародними єврейськими організаціями. З цього моменту і аж до своєї смерті Сталін сповідував російський націоналізм. Найбільш постраждалою стороною на цей раз виявились євреї. Їх було знищено сотні тисяч, багато з яких під час і після революції масово наповнили органи державного управління. Про український націоналізм у 1937 році вже не йшлося, оскільки його залишки було винищено раніше. Тепер кримську проблему слід було трактувати, виходячи з інтересів російського етносу. «Великий російський державник» — так казав про Сталіна відомий сучасний російський письменник.\nМихайло Лобанов: Великий державник. Сталін у спогадах сучасників і документах епохи (2013 рік)\nПісля Другої світової війни Сталін використав кримське питання для ще одного наступу на радянське єврейство. Репресії проти ініціаторів і очільників створення єврейської автономної республіки у Криму розпочались у 1948 році убивством Народного артиста СРСР, лауреата Сталінської премії С. В. Міхоельса і завершились у 1952 році розстрілом у мурах Луб’янки низки визначних єврейських письменників, акторів та інших представників творчої інтелігенції. Крим остаточно став російським, без жодних сторонніх на нього зазіхань.\nВід часів закінчення війни і до передачі Україні стан Криму був жалюгідний. Перша хвиля переселенців на півострів з глибинних областей Росії не мала бажаних наслідків. Росіяни з лісистої російської місцевості важко звикали до степу і не могли адаптуватися до гірської місцевості. Сади, виноград, ефіроноси, тютюн, технічні культури, навіть кукурудзу російські переселенці побачили вперше у своєму житті. До того ж суттєво скоротилась площа посівів. У 1913 році середній урожай зернових культур на кримській землі становив 11,2 ц/га, в 1940-му — 10,7, а в 1950 році — 3,9 ц/га. Скоротилося поголів'я великої рогатої худоби. У 1950 році, порівняно з 1940 роком, Крим майже в 5 разів скоротив продаж зерна, втричі — тютюну, вдвічі — овочів, майже в 5,5 рази — картоплі, вп’ятеро — ефіроолійних культур, майже вдвічі — винограду, в 2,5 рази — шерсті. Навіть через десять років після війни овочівництво в Криму не досягало довоєнних показників і не було спроможним задовольнити потреби місцевого населення. Орієнтація обласного керівництва на поновлення трудових ресурсів регіону за рахунок переселенців з Росії виявилася безперспективною. Ще тоді, коли Крим був у складі РРФСР, стало зрозумілим, що у цьому примхливому природно-кліматичному регіоні можуть прижитися лише те населення, яке має у своїй крові степову землеробську культуру. Питання про зміну підпорядкування Кримської області ідеологічно та економічно було обґрунтоване на присвяченому проблемам сільського господарства вересневому пленумі ЦК КПРС 1953 року, де з ґрунтовною доповіддю виступив беззаперечний знавець цієї галузі Микита Хрущов. Саме тоді він і був обраний першим секретарем ЦК КПРС, головою ж Президії ЦК та головою Ради міністрів залишався Г. М. Маленков.\nЗі спогадів Олексія Аджубея (зятя М. С. Хрущова) відомо, що невдовзі після пленуму Хрущов відвідав Крим. За словами Аджубея, найбільше ошелешили, схвилювали і обурили М.Хрущова галасливі натовпи російських переселенців, які торпедували машину першого секретаря. Вони скаржилися на нестерпні умови життя, на погане житло та нестачу харчів. «Це зараз я пишу «приїхали», — зазначає Аджубей, — а вони кричали «нас пригнали». З натовпу чулися і зовсім істеричні вигуки: «Картопля тут не росте, капуста в’яне». Або вкрай сумне: «Блощиці заїли».\n«Там южане нужны, кто любит садочки, кукурузу, а не картошку», — переконував Хрущов\nЗа свідченням Олексія Аджубея, М.Хрущов в той же день виїхав до Києва, де мав тривалу розмову з керівництвом республіки. Користуючись своїм авторитетом серед київського керівництва, Микита Сергійович умовляв українців допомогти відродити кримську землю. «Там южане нужны, кто любит садочки, кукурузу, а не картошку», — переконував Хрущов. Рішення про передачу Кримської області зі складу РРФСР до УРСР було породженням колективної думки вищого керівництва партії та уряду СРСР. Без участі старої сталінської гвардії — Малєнкова, Молотова, Кагановича, Ворошилова, Булганіна — воно б не відбулося. Позиції Хрущова в партії і державі на той час ще не були настільки міцними, щоб самочинно вирішувати долю такого стратегічно важливого регіону, як Крим. Офіційно Крим указом передав Україні Г. Малєнков, а підписав указ Президії Верховної Ради СРСР також К. Ворошилов.\n1954 - Крим передається зі складу Росії до складу України. Незважаючи на те, що Севастополь ще в 1948 році був виведений зі складу Кримської області, отримавши особливий статус в Росії, за юридичних неточностей він перейшов до України разом з Кримом\nПро наявність відповідної програми у вищого керівництва країни свідчить і довідка під грифом «Таємно» «О состоянии сельського хозяйства Крымской области» від 4 січня 1954 року, яку підготували для першого секретаря ЦК КПУ О. І. Кириченка. У цій довідці у стислому вигляді і без ідеологічної тріскотнечі висвітлено справжній, катастрофічний стан сільського господарства та глибоку занедбаність соціальної сфери Криму напередодні передачі області до України. На півострові ще наприкінці 1953 року було лише 3 хлібні магазини, 18 м’ясопродуктів, 8 молочних, 2 з продажу тканин, 9 взуттєвих, 5 будматеріалів та 28 книжкових. Виходячи з наведених даних поставимо питання: передача Кримської області до складу УРСР була «щедрим дарунком», чи все ж таки економічним ярмом?\nДумаю, що ще однією важливою причиною передачі кримського півострова Україні було намагання Російської Федерації позбутися тягаря таємних обіцянок і домовленостей, що накопичувались за сталінських часів перед міжнародними єврейськими організаціями. Під передачу Криму необхідно було підвести ідеологічне підґрунтя, яким став ювілей — 300-річчя Переяславської ради. Пропагандистська машина як царської, так і більшовицької імперії представляли цю подію як возз’єднання України з Росією. Її вирішили гучно відзначити на державному рівні. Передача Кримської області до складу України напередодні грандіозного свята «вєчной дружби двух братскіх народов» пречудово вписувалася в кремлівський сценарій.\nАле без жодної помпи від України до РФ (протокол Президії ЦК КПРС № 49 від 25 січня 1954 р.) на замін передали Таганрог і прилеглі до нього землі, за площею, більшою за площу півострова в Чорному морі і значно більшим населенням. Тобто, замість багатих чорноземних районів Україна отримала засушливий солончаковий степ без води, без натяків на зрошення, без електроенергії та енергоресурсів. Замість українського отримала російське населення, яке в основній своїй масі так ніколи і не стало лояльним до української держави. Пам'ятаю свої планові в умовах санаторію зустрічі з лікарем-терапевтом санаторію Ливадія. Замість медичних питань він чомусь намагався обговорювати зі мною питання самовизначення росіян. «Ми візьмемо до рук зброю» кілька разів чув від нього. У 2005 році це видавалось мені маячнею. Тепер все це ми бачимо наочно.\nТериторіальних втрат Україна зазнавала і раніше. Ще у 1924 році РСФРР висунула ЦК РКП(б) безпідставні претензії на Шахтинський і Таганрозький округи (загальна площа 5 тис км² Донецької губернії, де українці становили 71,5 % від усього населення, а 1925 році на підставі постанови «Про врегулювання кордонів з РСФРР і БРСР» значні масиви земель Чернігівської, Курської і Воронезької губернії, де українці також становили абсолютну більшість, були приєднані до Росії. Протягом 20-х років переглядалися кордони УСРР і відчужувалися великі українські етнічні території на користь РСФРР. Постановою президії ВУЦВК від 03.06.1924 року у складі УСРР була створена Молдавська АСРР, до якої увійшла частина українських етнічних земель (перебувала до 02.08.1940 р.). Після утворення Молдавської РСР частина цих земель так і залишилась у її складі. Тепер їх називають Придністровською республікою. Погляньте на карту України часів гетьмана П.Скоропадського. Там чудово позначено все те, що ми втратили за часів радянської влади. Тепер, у ХХІ сторіччі, у нас намагаються відібрати і Крим, який, щоби ситуація виглядала особливо глумливою, спочатку з великою помпою нам нібито «подарували» у 1954 році.\nКарта України часів гетьмана П. Скоропадського\nАпатична реакція українського суспільства на події в Криму і Східній Україні свідчить не про наше миролюбство, а про нашу слабкість\nФрідріх Ніцше якось сказав: "Все, що мене не вбиває, робить мене міцнішим". Отож найближчим часом ми маємо пересвідчитись — наша ганебна поразка в Криму зробить нас сильнішими, чи таки заб'є так зв. роковий цвях у труну української нації. Дмитро Донцов вважав, що кожна нація поділяється на козаків і свинопасів. Знову ж таки ми маємо найближчим часом переконатись — серед українців є достатньо справжніх козаків, а чи є лише свинопаси? Апатична реакція українського суспільства на події в Криму і Східній Україні свідчить не про наше миролюбство, а про нашу слабкість, яка лише підштовхує Росію до подальший агресивних дій проти України.\nНа завершення цих рядків не зайве навести вислів людини, яку добре знає старше покоління українців.\nВідоме свідчення Карла Маркса в дослідженні «Enthüllungen über die Geschichte der Diplomatie des 18 Jahrhunderts»\n«У кривавому болоті московського рабства, а не в суворій славі норманської епохи стоїть колиска Росії. Змінивши імена і дати, побачимо, що політика Івана ІІІ і політика сучасної московської імперії є не просто схожими, а й тотожними…Росія породжена й вихована у потворній і приниженій школі монгольського рабства. Сильною вона стала тільки тому, що в майстерності рабства виявилася неперевершеною. Навіть і тоді, коли Росія стала незалежною, вона й надалі залишалася країною рабів. Петро І поєднав політичну хитрість монгольського раба з величчю монгольського володаря, якому Чингізхан заповів підкорити світ… Політика Росії — незмінна. Російські методи і тактика змінювалися і змінюватимуться, але провідна зірка російської політики — підкорити світ і правити в ньому — є й буде незмінною. Московський панславізм — це лише одна з форм московського загарбництва». (Карл Маркс. Джерело: http://censor.net.ua/f480436).\nURL сторінки http://bintel.com.ua/uk/article/print/ukraina-krym-rossija2/


Урбаніст - Гамаки, парклети і бомбування стільцями. Як вуличні меблі роблять місто комфортнішим\nГамаки, парклети і бомбування стільцями. Як вуличні меблі роблять місто комфортнішим\nПогодьтеся, хотілося б почуватися у місті, як вдома. А ще краще – як вдома на дивані. Це бажання почасти можна задовольнити, якщо у скверах, парках, на площах вашого міста є зручні вуличні меблі.\nЗатишно тоді, коли тепло. У багатьох містах встановлюють лавочки з підігрівом. В українських містах вже є чимало лавочок із сонячними батареями та підзарядними станціями для ґаджетів.\nОдин з інноваційних напрямків сучасної архітектури – кінетична архітектура. Це коли споруда або її частина має рухливі архітектурні елементи.\nЗасновниця хабу інновацій для міст “Синхро Простір” Аліса Баньковська наводить ще приклади вуличних меблів, сконструйованих за таким принципом:\n“Це може бути альтанка з дахом, який рухається за сонцем, створюючи постійну тінь незалежно від часу доби. Або сидіння, яке може змінювати висоту. Завдяки цьому таке місце відпочинку зручне для людей різного віку та зросту. Ще може бути лавочка зі спинкою, яка трансформується у столик.”\nАрхітектори Томасо Боано та Йонас Пришмонтас спроєктували оригінальну вуличну лавочку-трансформер “Just a Black Box”, що у перекладі – “Просто чорний ящик”. Ми бачимо конструкцію з кількома затишними місцями для сидіння. Вона підіймається за допомогою гідравлічних колон і трансформується в дах. Так зона відпочинку може перетворюватися на тимчасовий кіоск, квиткову касу, мінібібліотеку, кав’ярню.\nПарклети, гамаки й чаші для зустрічей – оригінальні ідеї вуличних меблів\nПарклет – це спеціальна платформа, яку встановлюють на паркувальне місце на міських вулицях. Так утворюється клаптик публічного простору, який демонструє, що площу одного паркомісця можна використати значно ефективніше. Не для одного автомобіля, а для багатьох людей: вони можуть тут відпочити, випити кави, припаркувати велосипеди. Це своєрідний протест проти надмірної автомобілізації. Перший у світі парклет створили 2005 року в Сан-Франциско. Згодом там навіть запрацювала муніципальна програма зі створення парклетів. Зазвичай парклети встановлюють замість припаркованих автомобілів вздовж тротуару, щоб виділити більше простору для пішоходів.\nНасолоджуватися природою, дивитися в небо та гойдатися в гамаку, наче на хвилях, можуть жителі польського міста Тихи. Біля озера облаштували зону для відпочинку з блакитними еластичними сітками, на яких можна лежати.\nЗавдяки оригінальним вуличним меблям можна усамітнитися навіть на велелюдній площі. Мадридська дизайнерська студія розробила “Meeting Bowls”, тобто “Чаші для зустрічей”. Основа кожної чаші м’яко розгойдується, щоб імітувати плавання. Всередині такої мініальтанки відчуваєш себе “в одному човні” з друзями.\nА ще вуличні меблі стають у пригоді в нинішні коронавірусні часи. Дизайнер Аді Каліна спроєктував “Outdoor Office” або “Офіс надворі”. Це ергономічний дерев’яний стілець з довгою спинкою, яка створює затінок. Конструкція обертається, щоб можна було захистити обличчя від сонця в будь-який час доби. До стільця приєднано підставку-столик.\nМобільні вуличні меблі\nЩе один з різновидів вуличних меблів – мобільні меблі, які можна пересувати. Це легкі стільці, столики, модульні пуфи. Коли в Києві реконструювали сквер №3 на Контрактовій площі, звідти прибрали МАФи, поклали плитку, посіяли газон, висадили ясени. На звільненому просторі планували поставити пересувні стільці й столики, та поки від цієї ідеї відмовилися. Над відновленням скверу працювала команда архітекторів студії ландшафтної архітектури Kotsiuba. Про ідею зі стільцями розповів керівник студії, ландшафтний дизайнер Максим Коцюба:\n“Ми планували розмістити в сквері мобільні вуличні меблі – металеві стільці. Їх можна було б переносити, для того щоб користувачі цієї території могли самі вирішувати, як саме її використовувати. Чи сидіти під ясенями, чи на мініплощі, чи на газоні. Та було багато критики – мовляв, мобільні меблі одразу вкрадуть. Але це відбувається тому, що люди не ототожнюють себе з територією, не вважають її своєю. Навіть якщо хтось вкраде стілець, потім він прийде у сквер, а йому не буде, де сісти. І, можливо, з’явиться усвідомлення того, що цей стілець він вкрав у себе. Людина зрозуміє: “це мій сквер і мої меблі”. І усвідомивши це, можливо, навіть поверне цей стілець назад. Має прийти усвідомлення того, що публічний простір – це не чуже, це власність містян, саме вони господарі.”\nІдея використовувати стільці в публічному просторі поширена у світі. Зокрема, є ініціатива “Chair bombing” – “Бомбування стільцями”. Стільці розташовують на вулицях чи площах, де багато людей проводять час, але там чомусь досі не встановили лавочки.\nТож “бомбардування стільцями” привертає увагу до нестачі комфортних публічних місць. Крім того, такі стільці часто виготовляють зі старих дерев’яних піддонів, привертаючи увагу ще й до раціонального використання сировини.\nГотелі в місті. В Україні розробили нову систему класифікації готелів\nПарки в місті. У Запоріжжі до Дня міста створили яскраві квіткові композиції (фото)\nПарки в місті. У Харкові оновили “Зелений гай”


Академічний камерний оркестр "Harmonia Nobile" Івано-Франківської обласної філармонії | Music-Review Ukraine\nКонтакти Академічний камерний оркестр "Harmonia Nobile" Івано-Франківської обласної філармонії\nІвано-Франківська обласна філармонія,м. Івано-Франківськ\nЕпоха золотого бароко\n30 років на сцені\nМитрополиту на пошану\nДо 75-річчя від дня народження Олега Герети (1940-2014)\nМузичні барви для мами\nВечір італійського бароко\nП'ятий Всеукраїнський відкритий конкурс молодих вокалістів імені Іри Маланюк. Відкриття\nВідкриття фестивалю "Прикарпатська весна"\nВечір віолончельної музики\nФіліп Вілла (гітара, Франція)\nВЕЧІР СТАРОВИННОЇ МУЗИКИ\nМіж нот блаженства й чистоти\nТворчий вечір Богдана Томенчука\nЮні віртуози та Академічний камерний оркестр Harmonia Nobile\nВіолончельна пектораль. Пам’яті Вчителя\nКонцертний тур на вшанування видатних українських віолончелістів і педагогів Олександра Тищенка та Євгена Шпіцера\nМоцарт "Весілля Фігаро"\n"ЛЮБОВ ПОВЕРНУЛАСЬ" - Кельвін Джонс\nВідкриття концертного сезону 2014\nДжаз-квартет «Art Prestige». Художній керівник Арсен Бучинський\nАкадемічний камерний оркестр «Harmonia Nobile»\nПрипадаю до Тебе, мій Христе\nВідкриття фестивалю «Прикарпатська весна 2014»\n"Героям Небесної Сотні присвячується..."\nм. Івано-Франківськ, Мала сцена Івано-Франківської обласної філармонії\nФінал обласного конкурсу читців поезії Тараса Шевченка «Тій Шевченко»\nАкадемічний камерний оркестр "HARMONIA NOBILE" створений у 1985 році при Івано-Франківській обласній філармонії.\nЗасновник та перший керівник оркестру Народний артист України Ігор Пилатюк.\n1998-го року оркестр удостоєний мистецької премії ім.Василя Стефаника як кращий творчий колектив року.\n2006-го року оркестр отримав почесне звання - академичний.\nЗа час існування оркестр заграв понад 2300 концертів,більше як 120 програм.\nЗа час творчої діяльності колектив співпрацює з видатними диригентами :\nКрістоф Хаґель, Петер Маркс (Німеччина), Пекка Аахонен (Фінляндія), Джузеппе Караннанте, Франческо Д'Овідіо (Італія), Владислав Чернушенко (Росія), Войтек Мрозек (Польща) Ігор Пилатюк (Україна),та ін.\nПартнерами по сцені були виконавці світової слави :\nБогодар Которович, Олексій Горохов, Лідія Шутко, Назарій Пилатюк, Богдан Каськів, Олександр Козаренко, Наталія Дацько, Вікторія Лук'янець, Олександр Гурець, Фемі Мустафаєв, Олександр Василенко, Ніна Матвієнко, Марія Стеф'юк, Андрій Шкурган, Тарас Петриненко (Україна), Ігор Фролов, Сергій Кравченко, Олексій Набіулін, Іван Мозговенко (Росія), Владислав Клосевич, Титус Войнович (Польща), Андрій Війтович (Англія), Едуард Ідельчук (Фінляндія), Ксав'є де Местр (Франція), Фелікс Айо (Італія), Тошікі Усуї (Японія) та ін.\nВ репертуарі колективу твори світової класики,сучасна музика,власні аранжування\nХудожній керівник камерного оркестру - заслужена артистка України Наталія Мандрика\nТворчість оркестру записано на 5 CD-альбомах\nАкадемічний камерний оркестр "Harmonia Nobile" Івано-Франківської обласної філармонії. Глен Міллер. "Місячна серенада". Концертний зал Івано-Франківської обласної філармонії, м. Івано-Франківськ. 07/01/2008\n11.2015 Концертна організація. Івано-Франківська обласна філармонія\n06.2015 Новина. Вечір камерної музики до 75-ї річниці заслуженого артиста України Олега Герети\n04.2015 Новина. П'ятий Всеукраїнський відкритий конкурс молодих вокалістів імені Іри Маланюк (21-26 квітня, м. Івано-Франківськ)\n02.2015 Новина. Прикарпатська весна 2015. За весною - до філармонії!\n09.2014 Новина. Відійшов у вічність заслужений артист України Олег Ґерета\n03.2014 Новина. “Прикарпатська весна – 2014″ стартує в Івано-Франіквську\n03.2014 Новина. 1 квітня в Івано-Франківську розпочинається фестиваль мистецтв «Прикарпатська весна - 2014»\n12.2013 Новина. Тиждень української музики з прем’єрами Мирослава Скорика розпочався в Івано-Франківській філармонії\n11.2013 Новина. Івано-франківська обласна філармонія виховує майбутніх поціновувачів мистецтва\n07.2013 Стаття. KarpatyArt-2013: в колі музики, гір і душевних зустрічей\n06.2013 Новина. У Яремчі розпочався фестиваль КarpatyArt\n04.2013 Огляд. Фігаро тут...\n04.2013 Огляд. 10 квітня в Івано-Франківську відбулась прем'єра «Весілля Фігаро»\n04.2013 Новина. У Івано-Франківську презентують концертну постановку опери «Весілля Фігаро»\n01.2013 Новина. В Івано-Франківську створять дитячу філармонію\n09.2012 Новина. В Івано-Франківській обласній філармонії розпочинається 73-ий концертний сезон\n05.2012 Новина. Івано-Франківськ з гастролями відвідав Войцех Мрозек\n02.2012 Інтерв'ю. Приречена на вічне почуття\n04.2011 Стаття. Духовна місія мистецтв


Співробітник адміністрації Лукашенка звільнився на тлі протестів\n13 серпня 2020, 17:24\nПротести в Білорусі, які почалися ввечері 9 серпня, тривають\nПерша на тлі масових протестів у Білорусі відставка відбулася в адміністрації президента Олександра Лукашенка.\nПро звільнення написав в своєму інстаграмі Артем Проскалович, заступник начальника управління законодавства в правоохоронній і військовій сферах головного державно-правового управління адміністрації президента Білорусі. Фото своєї заяви про звільнення він супроводив словами «Більш не вважаю за можливе бути юристом на державній службі».\nЗа останні дні про звільнення на знак протесту проти жорстких розгонів акцій протесту публічно заявили кілька співробітників правоохоронних органів Білорусі. Видання TUT.by поговорило з колишнім міліціонером Єгором Ємельяновим, якого затримали після того, як він опублікував в інстаграмі пост про звільнення і підтримав протестувальників.\nДільничний із Гомеля Іван Колос, який напередодні записав відео, в якому закликав колег припинити насильство проти мирних протестувальників, виїхав із країни, побоюючись репресій. Він розповів «Медіазоні», що вже через 20 хвилин після публікації начальство відібрало у нього посвідчення і форму.\nПродовжують звільнятися також співробітники державних ЗМІ Білорусі. 13 серпня про звільнення заявив журналіст державного інформаційного агентства «Белта» Павло Горбач. Журналіст Кирило Нестерович перестав вести телепередачу ЧП.BY на телеканалі НТВ-Білорусь. Про це він сам написав в інстаграмі.


30 серпня 2018 року в залі засідань голова районної ради Олександр Кузуб провів чергову двадцять восьму сесію Шполянської районної ради сьомого скликання.\nНа початку засідання голова районної ради привітав депутатів районної ради, які в міжсесійний період відзначили свій день народження.\nПотім, затвердивши порядок денний, депутати приступили до розгляду питань. Спочатку вони підтримали звіт голови Шполянської районної державної адміністрації за 2017 рік, з яким присутніх ознайомив голова районної державної адміністрації Володимир Потапенко. Він зазначив, що робота районної державної адміністрації у звітному періоді спрямовувалася на забезпечення збалансованого соціально-економічного розвитку району.\nДалі депутати підтримали Інформацію про виконання районного бюджету за 6 місяців 2018 року.\nПісля розгляду та заслуховування були підтримані зміни до рішення районної ради від 21.12.2017 р. №22-4/VII "Про районний бюджет на 2018 рік".\nУ ході роботи депутати районної ради підтримали внесення змін до Програми зайнятості населення, до Програми забезпечення правопорядку, запобігання і протидії корупції та до Програми "Шкільний автобус".\nУ ході пленарного засідання депутати затвердили технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.


Красноградський | Харківський обласний туристсько-інформаційний центр\nДесята фортеця Української оборонної лінії, відома як «Бєльовська», дала початок сучасному місту Красноград. Під захистом фортеці на щедрій урожайній землі згодом почали поселятися люди. Широкі степи з безмежними пасовищами сприяли розведенню великої рогатої худоби, коней, овець. З часом запрацювали винокурні, салотопні, селітроварні, цегляні і цукрові заводи. Сучасна Красноградщина, залишаючись, як і раніше, сільськогосподарським районом, активно розвиває такі галузі економіки, як харчова, легка і газодобувна.\nПерелік почесних громадян Красноградського району »»»\nБаза Відпочинку "Лісова" на Самарі\nКафе, бари, ресторани, Готелі та Хостели\nГотель GoodZone Business&Relax Hotel


З «Регіонів України» виключили трьох депутатів\nФракція «Регіони України» виключила зі своїх лав трьох депутатів – Петра Димінського, Ігоря Насаліка, Сергія Ратушняка. Про це агентству «Інтерфакс-Україна» повідомила в п’ятницю прес-секретар фракції Людмила Хорив. За її словами, таке рішення було ухвалене одноголосно на засіданні фракції у четвер.\nПояснюючи причини виключення цих депутатів, Хорив зазначила, що їхні позиції завжди розходилися з позицією фракції. По всіх ключових питаннях ці депутати голосували не так, як вирішила фракція. «У фракції кожен депутат має право висловлювати свою думку і ця думка враховується. Але ці депутати систематично голосували і висловлювали думку в ЗМІ, яка йшла в розріз з думкою фракції», – сказала вона.\nРішення фракції має бути оголошене в парламенті\nЯк очікується, це рішення фракції буде оголошено в п’ятницю в сесійній залі. Після виключення трьох депутатів у фракції «Регіони України» залишиться 63 депутати.


Терміново! Проєкт «Гео Лерос» розгромлено: йому кінець. Вимагав гроші на "брудну" політику - нові подробниці | Корупція Інфо\nКартковий офіс пише, що не позаздриш зараз нардепу Гео Лерос. Стільки років він будував образ «антикорупціонера», а потім, після розтину безлічі фактів, опуститися на саме, що називається «політичне дно». І, судячи з усього, кінець політичного проєкту «Гео Лерос» підходить до свого логічного завершення.\nНародний депутат Гео Лерос вимагав гроші на замовну кампанію проти влади у відомого мецената і колекціонера скульптурного і художнього мистецтва Ігоря Воронова під приводом створення музею сучасного мистецтва. Про це меценат розповів в інтерв’ю КП.\nЗа словами Ігоря Воронова, два роки тому радник при Офісі Президента Гео Лерос вийшов на мецената з пропозицією створити в Києві музей сучасного мистецтва. Вони подивилися кілька майданчиків, хоча, на думку Воронова, єдиний майданчик, де можна зробити такий музей, знаходиться на “Мистецькому Арсеналі”.\n“Потім з Гео трапилася дивна трансформація, він почав грати в дуже нечесні політику, у нього пішли фантазійні речі, які я коментувати навіть не хочу. На цьому все і закінчилося. З радників він пішов”, – сказав Воронов.\nПісля цього Лерос ініціював “ще пару зустрічей, досить дивних”.\n“Але мова вже йшла не про музей, Гео просив у мене “дати грошей на політику”. Я розумів, що мова йде саме про дискредитацію і очорнення влади. Причому про абсолютно притягнуту за вуха і придуману дискредитацію”, – розповів меценат.\nКолекціонер додав, що припинив спілкування з нардепом з того моменту і готовий підтвердити свої слова “правоохоронним органам, якщо буде потрібно”.\nНагадаємо, раніше народний депутат Гео Лерос потрапив у скандал після публікації відео про підпал його авто. На кадрах людина, схожа на Лероса, готується до імітації нападу на себе з метою створення ілюзії переслідування за політичну діяльність і дискредитації органів державної влади.


ICCAP / Середня зарплата за два місяці: як враховуються суми премій?\nГоловна » Новини та ЗМІ » Новини професії в Україні\t» Середня зарплата за два місяці: як враховуються суми премій?\nЗапитання: Працiвника направлено у вiдрядження в лютому 2017 р. на три робочих днi. Працiвник вiдпрацював у груднi 2016 р. шiсть днiв (два днi був у вiдрядженнi, iншi днi - хворiв), у сiчнi 2017 р. - 10 днiв (iншi днi перебував у вiдпустцi).\nКонсультує Мінсоцполітики: За пунктом 3 Порядку №100, премiї включаються в заробiток того мiсяця, на який вони припадають згiдно з розрахунковою вiдомiстю на заробiтну плату. Премiї, якi виплачуються за квартал i бiльш тривалий промiжок часу, пiд час обчислення середньої заробiтної плати за останнi два календарних мiсяцi включаються в заробiток у частинi, що вiдповiдає кiлькостi мiсяцiв у розрахунковому перiодi. Якщо число робочих днiв у розрахунковому перiодi вiдпрацьоване неповнiстю, премiї пiд час обчислення середньої заробiтної плати за останнi два календарних мiсяцi враховуються пропорцiйно до часу, вiдпрацьованого в розрахунковому перiодi.


Джемілєв: обшуки у журналістів і спроба блокування Крим.Реалії – нехтування правом і совістю\n19 Квітень 2016, 22:33\nПроведені 19 квітня обшуки і затримання журналістів в анексованому Криму є «показовим нехтуванням правом і совістю», заявив уповноважений президента України у справах кримськотатарського народу Мустафа Джемілєв. Коментар Джемілєва оприлюднила у Фейсбуці прес-служба уповноваженого президента України у справах кримськотатарського народу.\n«В один день були проведені обшуки відразу у кількох відомих журналістів, які не працюють у проросійських ресурсах. Безумовно, такі дії спрямовані на залякування і остаточне знищення незалежної журналістики в Криму», – підкреслив Мустафа Джемілєв.\nПідконтрольна Росії прокурор Криму Наталія Поклонська заявила, що готує матеріали для повного блокування кримського проекту Радіо Свобода Крим.Реалії. На сайті російської прокуратури Криму також повідомляють про ініціативу відомства з «блокування окремих публікацій Крим.Реалії».\nВранці 19 квітня підконтрольний Росії прокурор Криму Наталія Поклонська заявила про порушення кримінальної справи щодо кримського журналіста за статтею російського законодавства про «сепаратизм» за публікації у ЗМІ. Імені та прізвища журналіста Поклонська не називала. Пізніше стало відомо, що ідеться про журналіста Миколу Семену. Його син Дмитро розповів, що під час обшуку силовики шукали підтвердження зв'язку з Крим.Реалії.\nЗа інформацією ЗМІ, обшуки 19 квітня провели за семи адресами – у Сімферополі, Ялті та Севастополі.\nУ зв'язку з новими діями фактичної російської влади в анексованому Криму проти журналістів, серед яких кореспонденти Радiо Свобода, корпорація заявляє, що не припинить професійно висвітлювати події для людей, які цього потребують, і не припинить захищати своїх колег.


Купити Дитяча карусель Конячка на причепі - ціна, описи, відгуки.\nДитяча карусель Конячка на причепі створена в кращих ярмаркових традиціях. Гарний купол надувногор даху і основу прикрасили розписом, зверху встановили фігурку статної конячки. Атракціон обладнаний 10-ма кріслами, тривалість конкретного сеансу та швидкість оператор вибирає сам. Карусель дуже мобільна, компактно і швидко складається в причіп, перевозиться, знову збирається приблизно за 45 хвилин, займає небагато місця (потрібен майданчик 6х6 метрів).\nЧудова модель для свят і всіляких масових заходів. Компанія VIV Inflatables використовує 100 % якісні тканини для надувних елементів і застосовує спеціальну обробку для всіх металевих деталей. Власнику цього оригінального різнобарвного атракціону не варто турбуватися, що конструкція вкриється корозією або кольори зблякнуть - це виключено. Прослужить атракціон довго, завдяки своїм перевагам швидко окупиться.\n· надувний дах каруселі в стилі Лошадкі\nВідгуки про Дитяча карусель Конячка на причепі\nНадувна гірка Крокодил\n1 600 € / 62 400 грн.\nШвидко замовити Дитяча карусель Конячка на причепі


Опис: Готель Apartamentos Principe 11 розташовується на південному сході Мадрида, біля відомих пам'яток, таких як Queen Sofia Museum, Палата Конгресу і парк Retiro. Ви зможете за п'ять хвилин дістатися до центру міста і відправитися на екскурсію по місцевих визначних пам'ятках. Апартаменти розташовуються в казковому місці ла Манга дель Мар Менорі з протяжними кораловими пляжами. В окрузі є велика кількість пабів, ресторанів і нічних клубів.\nДана готель було побудовано в дев'яностих роках. Вона пройшла повну реставрацію чотири роки тому і в даний час має прекрасний вигляд. Готель дуже популярний серед жителів Європи. Апартаменти розміщені всього в двадцяти кроках від лагуни березня Менор і Середземного моря. Тут дуже красиво і затишно. У готелі працює дружний і привітний персонал, який до послуг туристів 24 години на добу. З апартаментів можна побачити море.\nНомери: Готель Apartamentos Principe 11 надає для гостей 36 затишних апартаментів. У кожному є ванна і душова кабіна, кабельне телебачення і телевізор з плоским екраном. Мається безкоштовний доступ до інтернету, кондиціонер, стаціонарний телефон і сейф для цінних паперів.\n22 студії, що складаються з повністю обладнаної сучасної кухні і кімнати з двоспальним ліжком ;\n10 апартаментів, в яких є двоспальне ліжко, розкладний диван у вітальні, ванна кімната і затишна кухня;\n2 сімейних сюїта - це двокімнатні номери, в яких є двоспальне та односпальне ліжка , вітальня з розкладним диваном, велика плазмова панель, сучасна кухня з повним обладнанням, ванна кімната і великий балкон з видом на море.\nУ номерах є автономне опалення, тераси. Є можливість розміщення з тваринами. Готель надає номери для людей з обмеженими здібностями.\nПляж: У декількох кроках від готелю Apartamentos Principe 2 листопада * знаходиться прекрасний обладнаний пляж.\nЗовсім поруч лагуна під назвою березня Менор. Тут є шезлонги і парасольки. Туристам надається можливість взяти напрокат яхту, водні лижі, катер, гідроцикл або катамаран.\nХарчування: Готель Apartamentos Principe 11 надає своїм клієнтам цілодобовий ресторан з корейською кухнею. Також можна відправитися в найближче кафе і спробувати національну кухню. У барі готелю вам запропонують велику кількість різноманітних напоїв на будь-який смак.\nІнформація для відпочиваючих: Даний готель прекрасно підходить для відпочинку великих сімей і дружніх компаній. Постояльці зможуть знайти для себе дуже багато розваг. Є відкриті волейбольні майданчики, місце для гри в пляжний футбол, баскетбол, поле для міні-гольфу. Тут можна взяти напрокат автомобіль або велосипед. Для любителів подорожей по пам'ятниках культури працює екскурсійне бюро. Шанувальники підводного плавання і дайвінгу зможуть взяти напрокат все необхідне спорядження.\nНа території готелю є відкритий і критий плавальні басейни. Працює СПА-салон, є торгові ряди, обмін валют, оздоровчий центр, фітнес-клуб і кабінет лікаря. Чоловіки зможуть відправитися на риболовлю. На території є платна парковка.\nБронювання Apartamentos Principe 11 здійснюється досить просто і швидко, необхідно лише заповнити онлайн форму.\nВідгуки: Одне з головних достоїнств, якими володіє готель Apartamentos Principe 11 - його розташування в самому серці Мадрида. Також туристам дуже подобаються чисті і затишні апартаменти і чудовий вид з вікна. Відзначають наявність великої кількості розваг і можливостей для активного відпочинку - дайвінгу, велоспорту, волейболу та пляжного футболу. Туристам подобається і те, що є можливість самостійно готувати їжу. А велика кількість пам'яток, ресторанів і магазинів, розташованих в околицях, не залишить байдужим жодного мандрівника.


Валерій Клочок розповів про негативні наслідки співпраці з МВФ - ЗНАЙ ЮА\nПолітолог та економіст Валерій Клочок розповів, які існують негативні наслідки співпраці України із Міжнародним валютним фондом.\n30 листопада 2021, 17:57\n«Найголовніша небезпека полягає в тому, що Україну за багато років співпраці з МВФ перетворили у сировинну базу. Яскравий приклад – ліс кругляк, який масово вивозиться з України і це є однією з умов фінансової співпраці із європейськими фінансовими установами, не з МВФ, але МВФ дуже дотичний до цього процесу», - зазначив Клочок.\nЗа словами експерта, в останньому меморандумі, який Україна підписала з МВФ, прописано, що на наступний рік «Нафтогаз» повинен продавати газ населенню в обсязі 50% від того газу, що видобуває «Укргазвидобування», за біржовими цінами.\n«Ми маємо на сьогоднішній день ціну у 10 гривень, а у Європі вона у три рази більша, але Європа може це платити, а Україна – ні. На наступний рік поблажки нам не буде, тому що половину газу, який ми видобуваємо, повинні будемо продавати за європейськими цінами», - сказав Клочок.\nЯк зазначив експерт, «Нафтогаз» навіть зараз вже не виконує накази по наданню пільгового газу різним підприємствам через бракування газу власного видобування, а наступного року ще 50% від цього газу будуть продаватися українцям за європейськими цінами.\n«Це вимога МВФ. Фактично усі ці гроші будуть викачуватись у «Нафтогаз», потім у державний бюджет, а потім повертатись МВФ та іншим кредиторам. З України зробили вигідного позичальника, який позичає не так багато, як інші країни», - підкреслив Клочок.


У Мукачеві для любителів Street workout побудують спорт-комплекс під відкритим небом (СХЕМА) | Голос Карпат\nУ Мукачеві для любителів Street workout побудують спорт-комплекс під відкритим небом (СХЕМА)\n(not set) 20svitla16 04.10.2019 09:49 Суспільство\nУ Мукачеві на Шипці будують майданчик з тренажерами.\nНа Шипці побудують цілий спорт-комплекс під відкритим небом для любителів Street workout! У мікрорайоні Шипка триває будівництво сучасного спортивного майданчику для стріт-воркауту ! Одинадцять вуличних тренажерів розмістять у внутрішньому кварталі між будинками на вулиці Космонавтів. Підготовчі роботи розпочали ще півтора тижня тому, вже встановили асфальтобетонне покриття на якому в подальшому облаштують спеціальне спортивне гумове. До кінця жовтня об’єкт планують завершити.\nУстаткування для занять спортом на свіжому повітрі: турніки, бруси, шведські стінки, різні гімнастичні комплекси побудують за міський кошт в рамках програми «Бюджет громадських ініціатив», вартість проекту – 437, 849 гривень. Саме місцеві жителі мікрорайону Шипка і є ініціаторами ідеї по облаштуванню вуличних тренажерів, автором проекту виступив - Олександр Іваненко. Окрім вуличних тренажерів для зручності містян поруч майданчика встановлять чотири лавки та урни для сміття.\nНагадаємо, у Мукачеві оновлену вулицю Небесної Сотні залило дощовою водою.\nЧитайте на ГК:В Мукачеві жінка обікрала квартиру, потрапивши всередину через балкон\nЧитайте на ГК:Прокурор готує новий обвинувальний акт у справі вбивства мукачівця Михайла Глеби (ВІДЕО)\nЧитайте на ГК:У Мукачеві шукали шляхи погашення боргу по єдиному соціальному внеску (ФОТО)


НАБУТИЙ СПЕЦИФІЧНИЙ ІМУНІТЕТ продовження – Текст\nНАБУТИЙ СПЕЦИФІЧНИЙ ІМУНІТЕТ продовження\nТ-лімфоцит), або Т-супресор і виконувати різні функції залежно від потреб організму.\nДонедавна беззаперечно визнавали існування СЮ8+-супресорних клітин, що разом із С04+-клітинами належали до імунорегуляторних субпопуляцій. Однак дані останніх років, особливо відкриття Thl і Th2, внесли деякі сумніви щодо існування постульованих раніше супресорних С08+-клітин, хоча функціональних доказів достатньо. У зв’язку з цим передбачено, що здатність Th2 продукувати супресорний ІЛ-10 і є тим моментом, який дозволяє Thl і Th2 без участі інших клітин реалізовувати регуляторний потенціал імунної відповіді.\nМайбутні дослідження покажуть, чи існує морфологічно окреслений тип Т-лімфоцитів-супресорів, чи імунорегуляторна роль буде цілком закріплена за співвідношенням субпопуляцій Thl і Th2. Проте сьогодні продовжують вважати, що CD8+-клітини-кілери (супресори) існують, а співвідношення Th:Ts є важливим імунорегуляторним індексом, який відіграє значну роль у підтриманні нормальної імунної відповіді. Більш того, недавно отримано докази існування морфологічної структури на поверхні С08+-клітин, за допомогою якої цю субпопуляцію можна поділити на дві, функціонально різні групи клітин: кілери і супресори. За наявними даними, для Т-кілерів характерним є поверхневий фенотип CD8+CD28+, а для Т-супресорів — CD8+CD28— (М.Е. North і співавт., 1998).\nОтже, насамперед охарактеризуємо СБ8+-лімфоцити, які виконують цитотоксичні функції. Ці лімфоцити реалізують специфічні клітинні реакції імунітету: беруть участь у механізмах відторгнення алотрансплантатів, реакціях аутоімунітету, руйнують вірусінфіковані і пухлинні клітини.\nТаким чином, Т-лімфоцит-кілер — основна ефекторна клітина клітинно-опосередкованого імунітету, яка здійснює лізис мішеней, забезпечує генетичну сталість внутрішнього середовища організму.\nНагадаємо, що в периферійній крові і у вторинних лімфоїдних органах Т-кілер перебуває в стані спокою, — так звана зріла спочиваюча СБ8+-клітина. Для того щоб відбулося її диференціювання в зрілий Т-кілер, здатний здійснювати кілінговий ефект, потрібно кілька умов. По-перше, необхідно розпізнати чужорідний антиген; по-друге, потрібен час для створення клону специфічних Т-кілерів, здатних справити відчутний вплив. Для розпізнавання чужорідного антигену в СБ8+-клітині, так само як і в CD4+, є антигенрозпізнавальний клітинний рецептор у комплексі з CD3-структурою. Так само, як і у випадку з СБ4+-клітиною (хелпером), С08+-клітина (кілер) розпізнає\nне весь чужорідний антиген, а його блоки, так звані домінантні пептиди, розташовані на поверхні АПК у поєднанні з молекулами ГКГ. Однак існує принципова відмінність у «роботі» С04+-клітин (хелперів) і С08+-клітин (кілерів) під час розпізнавання антигенів.\nТак, С04+-клітини (Т-лімфоцити-хелпери) можуть розпізнати чужорідний пептид, лише якщо він поєднаний (презентується) із молекулами гістосумісності II класу на поверхні АПК. У нормі в організмі таких клітин небагато — це моноцити-макрофаги, В-лімфоцити і дендритні клітини, які здатні поглинати чужорідний матеріал, що потрапив до організму, переробляти (процесувати) його за допомогою цілої низки ферментів, розрізаючи антиген на блоки-пептиди, а потім транспортувати їх із глибини клітини на її поверхню разом із молекулами гістосумісності II класу. Тільки після цього С04+-клітина (хелпер) зможе розпізнати ці чужорідні, так звані екзогенні, пептиди; це спричинить активацію і проліферацію С04+-клітин із наступним диференціюванням на Thl і Th2, про що вже згадувалося.\nЗовсім інакше відбувається розпізнавання пептидів CD8+-клітиною (Т-лімфоцитом-кілером). Основна відмінність полягає в тому, що пептид подано для розпізнавання (презентовано) у складі молекули гістосумісності І класу, а не II класу, як для хелперів. Це дуже важливий момент, оскільки молекули гістосумісності І класу присутні на всіх ядерних клітинах організму. Виходячи з цього, всі зміни гомеостазу організму, що відбуваються на внутрішньоклітинному рівні, будуть відображатися на мембрані клітини у вигляді так званих ендогенних пептидів, які перебувають у складі молекул гістосумісності І класу. Та або інша зміна гомеостазу клітини перетворює її на чужорідну (наприклад, мутація, ураження вірусом тощо). С08+-Клітина (кілер) розпізнає це за пептидами, проактивується і зруйнує таку змінену клітину. Таким чином, С08+-Т-клітина (кілер), яка розпізнає ендогенні пептиди в складі молекул гістосумісності І класу, які є на мембрані всіх ядерних клітин організму, виконує своєрідну цензорну функцію, що дозволяє імунній системі здійснювати контроль за станом внутрішнього середовища організму. Варто додати, що за допомогою молекул гістосумісності І класу презентовано також екзогенні пептиди, «зроблені» із внутрішньоклітинних паразитів, наприклад вірусів.\nІснує ще одна умова, необхідна для дозрівання цитотоксичних С08+-клітин: після розпізнавання чужорідного пептиду ці клітини повинні одержати додатковий сигнал від CD4+-KiiraH (хелперів), що дозволить їм ділитися (проліферувати), у результаті чого з однієї\nклітини утвориться цілий клон (група) клітин, які володіють однією специфічністю і достатнім потенціалом для реалізації клітинної імунної відповіді. Звідси стає зрозумілим, наскільки важлива здатність клітин проліферувати. Сигнал до проліферації СЕ)4+-клітина (хелпер) подає за допомогою ІЛ-2, який вона продукує; для сприйняття цього сигналу на С08+-клітині (кілері) є рецептор до ІЛ-2.\nБільш точна хронологія подій полягає в наступному. Після поглинання антигену активований макрофаг серед іншого продукує IJI-1, одне з основних завдань якого — «змусити» Т-лімфоцити-хелпери продукувати ІЛ-2. Одночасно під впливом ІЛ-Гна поверхні лімфоцитів з’являється рецептор до ІЛ-2. Якщо імунна відповідь піде клітинним шляхом, то Т-лімфоцит-кілер після розпізнавання чужорідного пептиду одержить додатковий сигнал у вигляді ІЛ- 2 і почне проліферувати.\nРозглянемо цитотоксичну реакцію на прикладі руйнування вірусінфікованих клітин (див. мал. 2). У разі появи в організмі вірусінфікованих клітин, СБ8+-Т-лімфоцити (кілери) розпізнають вірусний антиген, презентований їм разом із молекулою ГКГ класу І на поверхні цієї клітини. У свою чергу С04+-Т-лімфоцит (хелпер) розпізнає вірусний антиген, презентований йому з молекулою ГКГ класу II АПК, наприклад макрофага. Одночасно макрофаг продукує ІЛ-1, який запускає інтерлейкіновий каскад. Хелперний Т-лімфоцит секретує ІЛ-2, що дозволяє попереднику цитотоксичної С08+-Т-клітини проліферувати, що призводить до утворення клону вірусспецифічних клітин-кілерів. Надалі цитотоксичні Т-клітини руйнують вірусінфіковані клітини. Одночасно з клітинною відповіддю на вірус розвивається і гуморальна відповідь, яка завершується продукцією специфічних антитіл. Тут також дуже важлива роль CD4+-клітин (хелперів).\nМеханізм цитолітичної дії Т-лімфоцитів-кілерів нині подано в такий спосіб: на першому етапі (програмування лізису) між клітиною-ефектором (кілером) і клітиною-мішенню встановлено специфічний контакт; на другому етапі (летального удару) клітини-кілери впливають літично на клітини-мішені; на третьому (заключному) етапі здійснюється безпосереднє ушкодження клітин-мішеней. Під час цитотоксичної реакції руйнуються тільки клітини-мішені: кілерні клітини після летального удару відокремлюються бід клітин-мішеней. Таким чином, Т-кілери лише запускають цитолітичну реакцію, але не беруть участі в безпосередньому руйнуванні клітин-мішеней. Сама кілерна клітина може брати участь у послідовному руйнуванні кількох клітин-мішеней, залишаючись при цьому непошкодженою та функціонально активною.\nМал. 2. Етапи «дозрівання» цитотоксичних Т-лімфоцитів (С08+-клітин) при вірусній інфекції (пояснення в тексті)\nУбиті вірусні вакцини не активують С08+-Т-клітини (кілери), тому що вірус не реплікується в ураженій клітині, і, отже, вірусні епітопи (пептиди) не презентуються в асоціації з молекулами ГКГ класу І і не розпізнаються С08+-клітинами.\nВарто врахувати, що активування Т-клітини не є простою функцією «включення—виключення». Зв’язування епітопів (пептидів) Т-клітинним розпізнавальним рецептором може призводити або до повної активації Т-клітин, або до часткової, чи, нарешті, не спричинює активацію. Все це залежить від того, на якому етапі перериваються сигнали трансдукції, що йдуть усередину клітини, тобто наскільки даний пептид-епітоп може індукувати цей сигнал трансдукції.\nДля більшої стабілізації Т-лімфоцитів і АПК, що взаємодіють між собою, в імунній відповіді необхідні також так звані стимулювальні\nсигнали. Вони полягають у наступному: на Т-лімфоцитах є білок LFA-1, який зв’язується з відповідним білком ІСАМ-1 на АПК. Крім того, на поверхні Т-лімфоцитів є білок CD28, який з’єднується з білком CD80 на АПК. Для повної активації Т-лімфоцитів зв’язок CD28 і CD80 вкрай необхідний. Якщо цього контакту не буде, то настане анергія, або апоптоз Т-лімфоцита.\nТермін «апоптоз» з’явився в літературі в 1972 р. на позначення особливого типу загибелі клітин, відмінного від некрозу. Встановлено, що в клітинах організму існує генетична програма, яка забезпечує життєвий цикл певної тривалості і за певних фізіологічних або патологічних умов вмикає програму загибелі клітини.\nТаким чином, апоптоз, або запрограмована (фізіологічна) смерть клітини є тим механізмом, за допомогою якого здійснюється генетична програма клітинної загибелі. Морфологічно апоптоз характеризується конденсацією хроматину, фрагментацією ДНК і зміною мембрани клітини. Зрештою клітина фрагментується і піддається фагоцитуванню без розвитку запального процесу.\nАпоптоз відіграє важливу роль у наступних нормальних біологічних процесах: ембріональному розвитку; регуляції складу і чисельності клітинних популяцій у тканинах дорослого організму (наприклад у відновленні клітин імунної системи); різного роду гормональних перебудовах організму (наприклад атрофія ендометрія під час менструації).\nВажлива роль апоптозу і при різних патологічних процесах. Найповніше її вивчено при розвитку пухлин. З одного боку, розвиток пухлини (гіперплазія) у деяких випадках може бути наслідком не посилення мітозу, а послаблення апоптозу. З іншого боку, посилення апоптозу має значення при регресії пухлин — сьогодні це один з актуальних напрямків лікування пухлин.\nТаким чином, апоптоз є загальним механізмом регульованої (запрограмованої) загибелі клітин під час перебігу нормальних і патологічних процесів.\nЯкі ж структури з боку імунної системи і клітини-мішені беруть участь в активації механізму апоптозу?\nОдним із мембранних клітинних рецепторів, відповідальних за контрольований тканинний гомеостаз і імунну відповідь, є білок із молекулярною масою 45 kD, що одержав назву Fas-рецептора (CD95/APO-1). Він експресується на клітинах багатьох тканин, у тому числі селезінки, лімфатичних вузлів, печінки, легенів, нирок, яєчників тощо.\nРоль цього рецептора в «долі» клітин, зокрема гемопоетичних, надзвичайно важлива, оскільки пов’язана зі швидкістю дозрівання і відновлення клітинного пулу. У мишей із відсутністю на мембрані імунних клітин Fas-рецептора розвивалися генералізована лімф-аденопатія, лімфоцитоз, сплено- і гепатомегалія.\nКрім Fas-рецептора на поверхні багатьох клітин, у тому числі Т-лімфоцитів, нейтрофілів, макрофагів, тимоцитів тощо, є ще один мембранний білок із молекулярною масою 4,0 • 104 D — Fas-ліганд (FasL). Він належить до родини ПНФ. Його вперше було виявлено на мембрані активованих Т-лімфоцитів. Згодом було встановлено, що FasL може експресуватися на клітинах будь-якого типу (крім зазначеного) у відповідь на різноманітні стимули, наприклад на макрофагах, інфікованих ВІЛ-інфекцією, гепатоцитах, оброблених хіміопрепаратами, а також на інших клітинах при їх пухлинній трансформації.\nFas-ліганд має розчинну форму у вигляді білка з молекулярною масою 1,7 • 104 D.\nЗв’язування Fas-рецептора з FasL призводить до активації механізмів апоптозу. При цьому мембранозв’язана форма FasL вмикає сигнал апоптозу під час прямого контакту клітини з клітиною, тоді як розчинна форма FasL відповідальна за кілінг клітин за типом аутокринного самогубства або паракринної смерті прилеглої клітини.\nЩодо специфічних Т-лімфоцитів-кілерів, варто підкреслити, що вони реалізують свою кілінгову функцію, активуючи апоптоз, двома незалежними шляхами.\nПерший шлях індукції апоптозу — впровадження в клітину-мішень перфорингранзимвмісних гранул (мал. 3).\nПісля специфічного розпізнавання С08+-Т-клітиною за рахунок її антигенрозпізнавального рецептора чужорідного пептиду, розташованого на мембрані клітини-мішені в складі молекули гістосумісності класу І, у С08+-клітині (кілері) утвориться спеціальний білок перфорин, здатний формувати пори в мембрані клітини-мішені. Крім того, у С08+-клітині утворюється ціла родина серинових протеаз, зібраних у гранули і названих гранзимами; найважливішу роль із них відіграє гранзим В. На етапі летального удару («поцілунку смерті») під час взаємодії Т-кілера і клітини-мішені перфорин ушкоджує («пунктує») мембрану клітини-мішені, і розчинні гранзими потрапляють усередину клітини. Тут вони активують цілу серію цистеїнових протеаз — каспаз (на сьогодні їх відомо 10). У результаті -увімкнено» механізм апоптозу, який завершується активацією L-мдонуклеаз і фрагментацією ядра (див. мал. 3).\nМал. 3. Летальний удар («поцілунок смерті») Т-лімфоцита-кілера Примітка. Гранзим, зокрема гранзим В, активує каспазу 10; взаємодія Fas і FasL активує каспазу 8; взаємодія ПНФ-а і ПНФ активує каспазу 2. Усі вони у свою чергу здатні активувати каспазу 3. Цю каспазу активує також цитохром С. Каспаза 3 активує каспазу 7, яка у свою чергу активує ядерні ендонуклеази, що призводить до загибелі клітини. Крім того, гранзим В здатний прямо активувати каспазу 3 і каспазу 7\nТаким чином, описана вище дегрануляція цитотоксичних Т-лімфоцитів і перфориніндукований апоптоз клітин є завершальним етапом специфічного процесу, який вимагає попередньої взаємодії Т-клітинного рецептора і комплексу “молекула ГКГ — пептид для розпізнавання специфічної клітини-мішені”. Дотепер цей механізм руйнування клітин під впливом Т-лімфоцитів-кілерів вважають класичним у разі розвитку реакції відторгнення алогенних трансплантатів, аутоімунної патології, руйнування вірусінфікованих і пухлинних клітин.\nДругий шлях індукції апоптозу — зв’язування FasL, наявного на поверхні С08+-клітини (кілера), із Fas-рецептором на поверхні відповідної клітини-мішені.\nОдночасно з першим, специфічним, механізмом кілінгу Т-кілер «вмикає» другий, неспецифічний, за рахунок зв’язування свого FasL з Fas-рецептором клітини-мішені. Це також призводить до активації цистеїнових протеаз і включення механізму апоптозу.\nПодібний механізм загибелі клітини розвивається ще й під впливом ПК-клітин, ПНФ-а і цитохрому С (останній визволено мітохондріями стресованої клітини-мішені; див. мал. 3).\nНадзвичайно важливою регуляторною функцією Т-лімфоцитів є пригнічення (супресія) імунної відповіді — найбільш суперечлива з усіх функцій лімфоцитів. Як згадувалося вище, сьогодні піддано сумніву існування Т- лімфоцитів-супресорів як морфологічно окресленої субпопуляції Т-клітин. Проте визнано, що певні Т-клітини можуть супресувати (пригнічувати) імунну відповідь, зокрема продукцію антитіл. Порушення такої регуляторної функції може призводити до необмеженої продукції антитіл стосовно власних антигенів і зрештою виявитися причиною аутоімунного захворювання. Щодо конкретних субпопуляцій, які реалізують супресорні функції, є докази того, шо в деяких ситуаціях супресорну функцію можуть виконувати С08+-клітини, однак інгібіторні лімфокіни, продуковані субпопуляціями Thl і Th2, також відіграють значну роль у пригніченні імунної відповіді. Якщо продукується UI-10 Th2, то буде пригнічуватися клітинна імунна відповідь, а якщо у-ІНФ Thl — гуморальна відповідь.\nУ будь-якому разі, за дисбалансу в кількості або активності CD4+— і С08+-клітин механізми імунної відповіді буде порушено. Так, при лепроматозній лепрі спостерігають необмежену реплікацію мікобактерій лепри, яка відображає достатність сповільненої гіперчутливості стосовно мікробних антигенів, і, отже, недостатність клітинного імунітету стосовно цього організму. При цьому ж спостерігають надлишок С08+-клітин. Доведено, що видалення певної кількості цих клітин може відновити клітинний імунітет у таких хворих і лімітувати розвиток лепроматозних бактерій.\nПри ВІЛ-індукованому синдромі набутого імунодефіциту (СНІД) співвідношення CD4+- і СЮ8+-клітин знижене внаслідок руйнування у хворих С04+-клітин під впливом вірусу, що зумовив іахворювання. При цьому збільшується кількість СЕ)8+-клітин. Такий дисбаланс в імунорегуляторних субпопуляціях — зниження хелперної активності і підвищення супресорної — є причиною підвищення чутливості хворих на СНІД до опортуністичної інфекції і розвитку пухлин.\nВ-Лімфоцити здатні виконувати дві важливі функції:\n1) диференціюватися в плазматичні клітини і продукувати антитіла;\n2) виступати в ролі АПК.\nЯк згадувалося, у процесі ембріогенезу стовбурова клітина, із якої утворюються В-лімфоцити, мігрує в кістковий мозок, де і залишається протягом усього життя конкретної людини. Таким чином, у людини після народження В-лімфоцити утворюються зі стовбурової клітини в кістковому мозку під впливом кістковомозкового мікрооточення і, на відміну від Т-лімфоцитів, не вимагають для свого дозрівання проходження через загруднинну залозу.\nДозрівання В-лімфоцитів відбувається в дві фази.\nПерша фаза — антигеннезалежна, починається в кістковому мозку і завершується утворенням зрілого спочиваючого В-лімфоцита, відмінною рисою якого є наявність на його поверхні антигенрозпізнавального рецептора (мал. 4).\nМал. 4. Схематичне відтворення В-клітинного антигенрозпізнавального рецептора. Fab — антиген-зв язувальнии фрагмент; Fc — фрагмент, що кристалізується\nЦе мономерний IgM, який, на відміну від циркулюючого в крові IgM, є пентамером. Будова В-клі-тинного антигенрозпізнавального рецептора традиційна для молекули імуноглобуліну і характеризується наявністю важких і легких ланцюгів, з’єднаних між собою дисуль-фідними містками. Легкі і частина важких ланцюгів формують анти-гензв’язувальні фрагменти (Fab), за допомогою яких відбувається розпізнавання і зв’язування антигену. На відміну від антиген-розпізнавального клітинного рецептора, В-клітинний рецептор не вимагає перетворення антигену на пептиди, а може розпізнати суцільний антиген. Для передачі сигналу (трансдукції) у ядро (після зв’язування антигену з боків) від Fc-фрагмента В-клітинного антигенрозпізнавального рецептора існують білкові молекули, які отримали назву Ig-a і Іе-В. Вони виконують таку саму\nфункцію, як і СЮЗ-структура в Т-клітинному антигенрозпізнаваль-ному рецепторі.\nОзнакою зрілості В-лімфоцита є наявність на його поверхні IgD, який у деяких випадках може виконувати функції рецептора для антигену.\nВ-лімфоцити здатні трансформуватися в лімфобласти (тобто проліферувати) під впливом поліклональних стимуляторів. Вибірним мітогеном для В-клітинної популяції лімфоцитів є ліпополісахарид (ЛПС). Специфічні мембранні маркери В-лімфоцитів — рецептори до Fc-фрагмента імуноглобуліну й активованого третього компонента комплементу СЗЬ.\nУ циркулюючій периферійній крові кількість В-лімфоцитів досягає приблизно 30% від загальної кількості лімфоцитів, тривалість їх життя невелика, становить кілька днів або тижнів. Щодня в периферійній крові з’являється приблизно 107— 109 нових В-лімфоцитів. У лімфатичних вузлах В-лімфоцити локалізовані в гермінативних центрах, у селезінці — у білій пульпі (В-зони); виявлено В-лімфоцити також і в згрупованих лімфоїдних фолікулах (пейєрових бляшках) кишок.\nКожний імунологічно зрілий В-лімфоцит має на своїй поверхні антигенрозпізнавальний рецептор, який реагує лише з одним антигеном або з групою близькоспоріднених антигенів. Таким чином, в організмі кожного індивідуума є приблизно 107— 109 різних специфічностей В-лімфоцитів. Взаємодіють із В-лімфоцитами лише ті антигени, які мають дуже близьку спорідненість до імуноглобулінових рецепторів на поверхні В-лімфоцита.\nІмуноглобулінові молекули, розташовані на поверхні зрілого спочиваючого В-лімфоцита, можуть злущуватися і циркулювати в периферійній крові, формуючи в сукупності досить великий за кількістю пул (~ 5-Ю16 в 1 мл) і специфічність природних антитіл. У разі потрапляння до організму будь-якого антигену (бактерії, віруси, розчинні антигени тощо) у циркулюючій крові йому протистоять ці природні антитіла. Деякі з цих антитіл мають достатню специфічність до антигену, що потрапив, і можуть зв’язуватися з ним, створюючи імунний комплекс. Імуноглобулін, що входить до складу імунного комплексу, зв’язує й активує систему комплементу. Це призводить до активації фагоцитозу і, зрештою, до руйнування антигену. Таким чином, можна сказати, що вже на цьому етапі В-лімфоцити «допомагають» більш ефективно функціонувати захисним факторам природженого імунітету.\nОдночасно з цим інша частина антигену зв’язується з мембранним В-клітинним антигенрозпізнавальним рецептором.\n72 ЧАСТИНА І. ЗАГАЛЬНА ІМУНОЛОГІЯ\nПісля зв’язування антигенів В-клітини активуються, починають проліферувати і формувати клон специфічних плазматичних клітин. Така селекція В-лімфоцитів і перетворення їх на плазматичні клітини з наступною секрецією специфічних антитіл призводить до накопичення цих антитіл у периферійній крові. З цього моменту починається друга фаза диференціювання В-лімфоцитів — антигензалежна. Під час продукції імуноглобулінів відбувається переключення з одного класу імуноглобуліну на інший. Наприклад, після продукції IgM починає продукуватися IgG, потім IgA і IgE. Треба пам’ятати, що антигенна специфічність при цьому не змінюється. Сказане вище ілюструє функцію В-лімфоцитів як клітин, що продукують антитіла.\nЯк правило, для продукції антитіл В-лімфоцитами потрібна участь Т-лімфоцитів-хелперів (С04+-клітин) — так звана Т-залежна імунна відповідь. Однак у деяких випадках В-лімфоцити здатні продукувати антитіла до антигенів без участі Т-хелперів. Таку імунну відповідь називають Т-незалежною. Тільки частина антигенів зумовлює Т-незалежну імунну відповідь — це насамперед капсулярні полісахариди бактеріальних клітин.\nТ-НЕЗАЛЕЖНА ПРОДУКЦІЯ АНТИТІЛ\nНезалежна від Т-лімфоцитів-хелперів (С04+-клітин) стимуляція В-лімфоцитів — швидкий спосіб збільшення кількості природних антигенспецифічних антитіл, представлених тільки одним класом імуноглобулінів — IgM.\nСтимуляція В-лімфоцитів без участі Т-клітин-хелперів може відбутися в тому разі, якщо агент, що потрапив до організму, має досить ригідну мембрану, а на ній — повторювані однакові антигенні детермінанти. Найкращим прикладом Т-незалежного антигену є поверхневі полісахаридні структури капсули бактеріальної клітини.\nПідраховано, що один В-лімфоцит має на своїй поверхні 104— 105 копій антигенрозпізнавального рецептора (тобто мембранної молекули IgM). T-Незалежний антиген, що потрапив до організму, за рахунок своєрідності своїх повторюваних однакових антигенних детермінант окупує одночасно велику кількість розташованих поруч на мембрані антигенрозпізнавальних рецепторів. Великий комплекс, що утворився (кластер), надсилає сильний сигнал у ядро В-лімфоцита, який буде достатнім для його активації і наступного розподілу (хоча активація В-клітини відбувається без участі Т-хелперів, для В-лімфоцитів необхідні цитокіни, макрофаги).\nУстановлено, що протягом 5—6 днів розвитку первинної імунної відповіді в організмі утвориться клон специфічних В-лімфоцитів у\nкількості 106 клітин, які протягом одного дня зможуть продукувати 1013-1014 антигенспецифічних молекул IgM.\nТаким чином, незалежна від Т-клітин-хелперів (С04+-клітин) стимуляція В-лімфоцитів має наступні особливості: 1) індукується за рахунок одночасного зв’язування великої кількості В-клітинних антигенрозпізнавальних рецепторів повторюваними однаковими антигенними детермінантами збудника; 2) не вимагає для активації В-клітин поглинання такого антигену і його процесингу.\nДо недоліків такої імунної відповіді відносять: 1) продукцію антитіл, що належать лише до одного класу імуноглобулінів — IgM; 2) відсутність імунологічної пам’яті. Через 1—2 тиж проліферативна здатність В-лімфоцитів знижується і секретувальні клітини гинуть.\nТ-ЗАЛЕЖНА ПРОДУКЦІЯ АНТИТІЛ\nУ цьому разі В-лімфоцити спочатку функціонують як АПК, а потім диференціюються в плазматичні антитілопродукувальні клітини. За Т-залежної імунної відповіді В-лімфоцити своїми антигенрозпізнавальними рецепторами зв’язуються з антигеном, поглинаючи (інтерналізуючи) його. У фагосомі В-лімфоцитів антиген піддається перетравлюванню. Пептиди, отримані з такого антигену, повертаються на поверхню В-лімфоцитів в асоціації з молекулами гістосумісності класу II. Тут вони розпізнаються Т-клітинним розпізнавальним рецептором, який є на поверхні С04+-клітини. Це призводить до стимуляції С04+-лімфоцита (хелпера) і продукції IJI-2, ІЛ-4 і ІЛ-5. Інтерлейкіни, що утворилися, стимулюють В-клітинну проліферацію і диференціювання з перетворенням зрештою на плазматичну антитілопродукувальну клітину. Варто враховувати, що поглинання антигену (інтерналізація) саме собою не здатне зумовити активацію В-клітини. Необхідно, щоб відбулася продукція відповідних інтерлейкінів. Але і цього для запуску диференціювання В-лімфоцитів недостатньо. Потрібно, щоб, крім продукції інтерлейкінів, зв’язувалися відповідні білки, наявні, з одного боку, на поверхні В-клітин, з іншого — на поверхні Т-клітин, — так звані костимуляційні молекули (фактори). Одним із таких білків, наявних на активованих Т-лімфоцитах-хелперах, є ліганд CD40 (CD40L), що взаємодіє з білком, розташованим на поверхні спочиваючого В-лімфоцита, — білком CD40. Зв’язування CD40L із CD40 спричинює стимуляцію В-клітин, і ці клітини під впливом такого стимулу іиференціюються в плазматичні антитілопродукувальні клітини.\nТаким чином, за Т-залежної імунної відповіді для дозрівання клону В-лімфоцитів необхідні наступні етапи синергічно діючих сигналів:\n1) зв’язування антигену В-клітинним антигенрозпізнавальним рецептором; 2) поглинання, процесинг антигену і подача його на поверхню клітини у вигляді пептиду, зв’язаного з молекулою ГКГ класу II; 3) розпізнавання пептиду Т-клітинним антигенрозпізнавальним рецептором С04+-лімфоцита (хелпера); 4) продукція Т-лімфоцитом-хелпером IJI-2, ІЛ-4, IJI-5, що діють на В-лімфоцит; 5) зв’язування костимуляційних молекул CD40L (Т-лімфоцити) із CD40 (В-лімфоцити).\nСпочатку В-клітини продукують і секретують тільки імуноглобу-ліни. Однак, на відміну від Т-незалежної стимуляції, тут В-лімфоцити переключають синтез із IgM на IgG і далі на IgA і IgE. Таким чином, за Т-залежної імунної відповіді індукується продукція імуноглобулінів усіх класів.\nПродукція IgG з більш високим афінітетом робить захисну стратегію імунної системи різноманітнішою й ефективнішою. Наприклад, посилення афінітету допомагає в комплементопосеред-кованому лізисі антигену. Крім того, зв’язуючись із рецептором до Fc-фрагмента, IgG здатний «озброювати» макрофаги, надаючи їм специфічності стосовно антигенів. Завдяки своїй нижчій молекулярній масі імуноглобуліни можуть проникати в ті ділянки організму, куди не проникає IgM і де може перебувати збудник тощо.\nКрім того, важливою відмітною рисою Т-залежної імунної відповіді є її здатність залишати після себе імунологічну пам’ять.\nПідраховано, що плазматичні клітини секретують тисячі молекул антитіл за секунду протягом декількох днів, а потім гинуть. Однак деяка частина активованих В-клітин перетворюється на В-клітини пам’яті, які зберігають пам’ять про антиген, що зумовив їх активацію, і через деякий час при наступному контакті з ним здатні швидко активуватися й починати продукцію антитіл. На поверхні В-клітин пам’яті є рецептор до IgG, а не до IgM. Деяка кількість IgM теж розміщена на поверхні В-клітин пам’яті. У разі повторного потрапляння антигену до організму Т-клітини пам’яті починають продукувати інтерлейкіни, що посилюють продукцію антитіл В-клітинами пам’яті.\nЗ огляду на важливість і складність матеріалу, що стосується диференціювання і дозрівання Т- і В-лімфоцитів, далі більш чітко і детально розглянуто основні етапи цього процесу.\nСтовбурова гемопоетична клітина, яка мігрує в за-груднинну залозу, перетворюється (диференціюється) під впливом тимічного мікрооточення на Т-лімфоцит. Мета диференціювання:\n1) навчити розпізнаванню чужорідного матеріалу, що потрапив до організму, і його руйнуванню (тобто здійсненню кілінг-ефекту);\n2) створити толерантність стосовно власних (self) антигенів. Загруднин-на залоза відіграє основну роль у цих процесах, оскільки є тим органом, у якому відбувається антигеннезалежне диференціювання Т-клітин і створення (генерування) надзвичайно різноманітного набору (репертуару) Т-клітинних антигенрозпізнавальних рецепторів.\nСпочатку стовбурова гемопоетична клітина потрапляє в кіркову речовину залози і перетворюється на ранній попередник Т-лімфоцита. Фенотип цієї клітини наступний: ТАГРР-а, р+, CD3+, CD4—, CD8—, тобто характеризується наявністю Т-клітинного розпізнавального рецептора, до складу якого входять а- і р-ланцюги, СОЗ-структура, але відсутні молекули CD4 і CD8.\nДалі саме тут, у кірковій речовині загруднинної залози, під впливом тимічного мікрооточення, гормонів загруднинної залози і, особливо, ІЛ-7 ранній попередник Т-лімфоцита перетворюється на незрілий Т-лімфоцит, фенотип якого наступний: ТАГРР-а, р+, CD3+, CD4+, CD8+. Набір таких мембранних структур говорить про те, що дана клітина здатна: 1) розпізнати будь-який антиген за допомогою ТАГРР-а, р+; 2) після розпізнавання передати сигнал усередину клітини для її активації за допомогою СОЗ-структури; 3) перетворитися як на CD4+ (хелпер), так і на CD8+ (кілер) клітини в разі розвитку ефекторної ланки імунної відповіді.\nНа наступному етапі диференціювання незрілий попередник Т-лімфоцита переходить у мозкову речовину загруднинної залози, де завершується тимічний етап дозрівання. При цьому стаються дві найважливіші події: 1) індукується толерантність до аутоантигенів; у такий спосіб мінімізується можливість розвитку аутоімунного захворювання; 2) відбувається поділ Т-лімфоцитів на дві субпопуляції: CD4+CD8— (хелпери) і CD4_CD8+ (кілери; не потрібно забувати, що на їх мембрані збережено молекули ТАГРР-а, р і CD3). Цей етап також реалізовано за участі 1Л-7.\nЗалишаючи залозу, зрілі спочиваючі Т-лімфоцити, що перебувають у О(0)-стадії клітинного циклу, розселяються в Т-зони периферійних лімфоїцних органів. Такі Т-лімфоцити характеризуються наступними властивостями: 1) здатністю розпізнавати чужорідні антигени,\nпрезентовані йому у вигляді пептиду за допомогою молекул ГКГ класу І і класу II, і розвивати еферентну частину імунної відповіді;\n2) нездатністю розпізнавати більшість аутологічних антигенів як у розчинній формі, так і у вигляді молекул на мембрані клітин. Це є головною перешкодою на шляху до розвитку аутоімунної відповіді.\nЧастина Т-лімфоцитів, які залишають залозу, усе ж здатна розпізнавати аутоантигени, однак такі Т-лімфоцити (і В-лімфоцити) або піддаються делеції (руйнуванню) у периферійних органах, або перебувають у стані анергії (нездатності до активації і реалізації еферентної частини імунної відповіді).\nТ-Лімфоцити-хелпери (СЦ4+-клітини) представлено трьома субпопуляціями: ThO, що диференціюються в Thl і Th2. У цьому процесі основну роль відіграють ІЛ-12, ІЛ-2, у-ІНФ, ІЛ-10, ІЛ-4, ІЛ-5.\nТ-Лімфоцит-хелпер (С04+-клітина) бере участь у розпізнаванні антигенного пептиду, презентованого за допомогою молекул ГКГ класу II. У цьому разі для активації Т-лімфоцита необхідним є додатковий костимуляційний сигнал. Його приймає спеціальна молекула — CD28—, присутня на поверхні Т-хелпера. Для передачі костимуляційного сигналу також є спеціальна молекула — CD80, розташована на мембрані АПК. Якщо СD4+-T-лімфоцит не одержує костимуляційного сигналу, то настає або анергія Т-клітини, або її апоптоз (запрограмована смерть). Варто враховувати, що деякі цитотоксичні Т-лімфоцити також мають на мембрані молекулу CD4.\nТ-Лімфоцити-кілери (С08+-клітини) беруть участь у розпізнаванні антигенного пептиду, презентованого за допомогою молекул ГКГ класу І. В а3-домені ГКГ класу І є спеціальне місце (сайт) для зв’язування з молекулою CD8. Цитоплазматична частина молекули CD8 зв’язана з тирозинкіназою р56 (lck). Зв’язування молекули CD8, наявної на розпізнавальній СЦ8+-клітині, є додатковим, костимуляційним сигналом, який призводить до активації CD8+-Т-клітин і перетворення (диференціювання) на цитотоксичний Т-лімфоцит. Варто пам’ятати, що основним активаційним сигналом у будь-якому Т-клітинному розпізнаванні є контакт між ТАГРР і пептидом.\nЯк уже згадувалося, під час взаємодії С04+-клітини і молекул ГКГ класу II АПК необхідним є додатковий костимуляційний сигнал, реалізований взаємодією молекул CD28 (Т-клітина) і CD80 (АПК). При цьому відбувається взаємодія ще кількох адгезивних молекул, що посилюють активацію клітин: 1) ІСАМ-1 (АПК) і LFA-1 (Т-клітина), у\nрезультаті чого посилюється продукція 1Л-1, у-ІНФ й ПНФ; 2) LFA-3 (АПК) і CD2 (Т-клітина). CD2 відомий як рецептор до еритроцитів барана, наявність якого на мембрані Т-лімфоцита використовують для постановки методу розеткоутворення і підрахунку, таким чином, кількості Т-лімфоцитів. Його зв’язування з LFA-3 відіграє допоміжну роль у реалізації функцій під час зв’язування пари молекул LFA-1/ІСАМ-1.\nЧастина стовбурових гемопоетичних клітин не залишає кістковий мозок, а саме тут, під впливом кістковомозкового мікро-оточення і різних цитокінів, диференціюється у В-лімфоцити.\nПри цьому стовбурові гемопоетичні клітини проходять кілька етапів диференціювання: 1) раннього попередника В-лімфоцита; 2) незрілого попередника В-лімфоцита; 3) зрілого спочиваючого В-лімфоцита.\nЕтапи диференціювання пов’язані з появою на поверхні В-лімфоцита антигенрозпізнавального рецептора. Зрілий В-клітинний антигенрозпізнавальний рецептор — це комплекс, розташований на мембрані клітини й утворений з мономерної молекули IgM (на відміну від пентамерного IgM, що циркулює в крові) і двох трансмембранних білків — Ig-a і Ig-p, розташованих з боків IgM. Зазначені Ig-a і Ig-p відіграють таку саму роль, як і молекула CD3 для Т-лімфоцитів: вони беруть участь у передачі сигналу (трансдукції) всередину В-лімфоцита після його зв’язування з антигеном.\nPrevious: НАБУТИЙ СПЕЦИФІЧНИЙ ІМУНІТЕТ


MotoGP Тренування Марка Маркеса Важливі новини\nОднією з цілей на 2018 рік для гонщика Honda буде спробувати зменшити кількість падінь протягом сезону.\nНаприкінці новини можна подивитись світлини, як тренується Марк Маркес.\nОдним із досягнень Марка Маркеса у 2017 року, хоч і суперечливим, була кількість падінь. Чемпіон MotoGP зазнав 27 аварій протягом 18 вікендів сезону. Незважаючи на те, що більшість із них сталася під час вільних практик і не мала наслідків, сам гонщик усвідомлює ризик, на який він наражається кожного разу, коли падає на землю.\nМаркес став віце-чемпіоном за кількістю падінь протягом сезону-2017 - його перевершив лише Сем Лоус. Хоча іспанець визнає, що падіння допомагають йому знайти межу, у 2018 році він хоче приділити увагу цьому аспекту.\n«Я падав дуже багато, і мені це не подобається, бо ризик того, що станеться щось погане, зростає. Насправді, це один із аспектів, на якому я хочу зосередитися зараз», - сказав Маркес наприкінці сезону 2017 року.\nЛегендарний мотогонщик Кевін Шванц вже попереджав про небезпеку, якої Маркес зазнає під час кожного падіння. Тому каталонець вирішив більше, ніж раніше, зосередити увагу на фізичній підготовці для вирішення цієї проблеми.\n«Я працюю над гнучкістю з 11 років, і це допомагає мені запобігти пошкодженням та травмам. Особливо важливо оберігати верхню частину тулуба і черевну порожнину», - пояснив гонщик.\nНезважаючи на те, що виробники вважають за краще, щоб їхні гонщики не ризикували на тренуваннях задля зменшення ризику отримати травму, для Маркеса мотокрос входить до його звичного розкладу тренувань взимку. За його словами, кросова їзда багато разів допомагала йому утриматись на мотоциклі та уникнути багатьох жорстких падінь.\nОстанній надзвичайний «сейв» можна було побачити під час фінальної гонки у Валенсії. На відео цього моменту в уповільненому русі можна роздивитись, як гонщик Repsol Honda уникнув падіння там, де скоріш за все будь-який інший гонщик опинився у кінцевому підсумку на асфальті.\n«Навчання мотокросу мені дуже допомагає поліпшити навичку реакції, якої вимагає MotoGP. Одна та ж сама траса з ранку до півдня дуже сильно змінюється. Ймовірно, цей мотоцикл мені подобається найбільше»,- визнав Маркес.\nМаркес – людина-кіт: падає без шкоди для себе\nТренування Марка Маркеса у Сервері, Іспанія\nВіньялес: Я довіряю команді Yamaha, вона вірить у мене\nПодія Тренування Марка Маркеса\nСуб-подія Спеціальна подія\nТеги honda, аварія, мотокрос, падіння, сезон-2018, тренування\nНовий мотоцикл MotoGP Suzuki “у сто разів кращий” за торішній\nНаживо: презентація байка Honda MotoGP 2018 року


Міжреберна невралгія: симптоми, лікування, причини | Як лікувати\nМіжреберна невралгія — небезпечне захворювання, що супроводжується жахливої пронизує болем. З’являється внаслідок здавлення або роздратування нервів між ребрами. Поширена серед дорослих людей, особливо похилого віку. У дітей відзначається при інтенсивному рості. У групу ризику входять плавці і ті, у якого сидяча робота.\n— запущений остеохондроз;\n— пухлини в хребті;\n— перенесені респіраторні захворювання;\n— інфекція в організмі;\n— герпес та оперізувальний лишай;\n— патологічні процеси в тілі;\n— непосильні фізичні навантаження і переохолодження;\n— тісна білизна у жінок.\nВідмітна ознака міжреберної невралгії — біль між ребрами. Можуть відзначатися напади, якщо людина чхне, кашляне, голосно вимовить слова. Відчуття схоже на удар струмом.\nХворі приймають анталгическую позу, зберігаючи положення, коли здорова сторона не турбує.\nБіль спостерігається в області п’ятого, дев’ятого ребер, може віддавати в плече, лопатки, руку. Больові точки можна виявити при обмацуванні уражених сегментів. При пальпації болю посилюються. Їх можуть супроводжувати поколювання, печіння і оніміння.\nУ деяких випадках міжреберну невралгію плутають з серцевим нападом, больові відчуття з’являються в області серця, за грудиною або під лопаткою. Чи може здатися, що турбує ниркова коліка, так як біль локалізується в попереку.\nПри описаних симптомів і дискомфорт у грудній клітці візит до лікаря не варто відкладати. Адже симптоми захворювання схожі з дуже серйозними хворобами. До самостійної діагностики та лікування в цьому випадку краще не вдаватися.\nЛікувати захворювання варто після появи перших ознак. Головне завдання на початку лікування — купірувати і зменшити біль. Цього домагаються за допомогою анальгетиків. Їх можна приймати у формі ін’єкцій, свічок, таблеток. Але потрібні ліки, які зітруть болючу пам’ять — антидепресанти та препарати від епілепсії. Міорелаксанти потрібні для того, щоб зняти м’язовий спазм.\nПри лікуванні невралгії дуже важливо боротися з набряками. Тому слід пити сечогінні чаї, венотоніки, медикаменти для поліпшення циркуляції крові. Після цього покращують трофічні процеси в області ураженої ділянки. Призначають протизапальні медикаменти та комплекс вітамінів групи В. Ефективна мануальна терапія, лікувальний масаж (особливо вакуумними банками), згодом ЛФК.\nЯкщо захворювання проявляється вперше, то лікування супроводжують голковколюванням, физиолечением (електрофорез, УВЧ, ультразвук, магніти) і вакуумної терапією. При вторинних ознаках захворювання призначають симптоматичну терапію. Важка фізична робота під час міжреберної невралгії протипоказана. Також слід відмовитися від обтягуючого одягу, білизни. Варто носити вільні вбрання і спортивний ліфчик.\nГоловне при лікуванні міжреберної невралгії — усунути причину появи. Необхідно зміцнювати хребет, займатися плаванням. Фізичні навантаження повинні бути розумними. Слід не переохолоджуватися, носити зручний одяг.\nНародна медицина радить у цьому випадку зігріваючі компреси, растирки і заспокійливі трав’яні настої.\nРозтирають болючі місця настоянкою на березових бруньках (100 гр нирок на 500 мл горілки протягом 10 днів настоювати у темному місці);\nНастоянку валеріани приймають як внутрішньо при міжреберної невралгії, так і ставлять компреси;\nТак само непогано розслабляє і знімає напругу прийом настоїв з м’ятою, м’ятного чаю;\nЧасто застосовують сухе тепло, перцевий пластир, гірчичники;\nДуже рекомендується терапія бджолоужалюванні, так як бджолина отрута здатний значно поліпшити стан хворих.\nВідео про міжреберної невралгії, рекомендоване вправу:


Джилі МК ущільнювач задніх лівих дверей, зовнішній ≡ 1018004766-Джилі -《Купити в Україні》- Ціна 218 грн - ID100180\n❹ Ущільнювач задніх лівих дверей, зовнішній\nДжилі МК ущільнювач задніх лівих дверей, зовнішній 1018004766-Джилі - ID100180\nУщільнювач задніх лівих дверей, зовнішній. Артикул: 1018004766-Джилі\n☝ Ущільнювач задніх лівих дверей, зовнішній 1018004766 як правильно замінити на Джилі МК?\n★★★★★ Рекомендуємо прочитати наші поради як поміняти запчастину Ущільнювач задніх лівих дверей, зовнішній:\nПеред установкою зробіть огляд товару ➜ 1018004766 на предмет його працездатності;\nУщільнювач задніх лівих дверей, зовнішній не потрібно встановлювати на авто, якщо ви побачили, що щось не підходить;\n☝ Вигідна ціна на 1018004766 і професійна консультація по запчастинах Geely MK\nДля Geely MK Ущільнювач задніх лівих дверей, зовнішній - застосовується для ремонту таких систем як ➜ кузов.\nЦіна на каталожний номер деталі 1018004766 - 218 грн.\nВідгуки про товар Ущільнювач задніх лівих дверей, зовнішній (1018004766-Джилі) - 218 гривень\nПоділіться Вашими враженнями про товар Ущільнювач задніх лівих дверей, зовнішній


СДЮСШОР з футболу ДЮФЛ України U-17. СДЮСШОР та ФК «Львів» розписали мирову. - СДЮСШОР з футболу\n28-го квітня на ужгородському стадіоні “Спартак” відбувались матчі 14-го туру чемпіонату ДЮФЛ України. Команди ужгородського СДЮСШОР вікових категорій U-17 та U-15 вдома приймали однолітків з ФК “Львів”. Традиційно для цих змагань першими на футбольний газон вийшли гравці вікової категорії U-17. Ужгородці перед матчем перебували в чудовому моральному дусі, адже у двох зіграних матчах весняної частини ДЮФЛ України підопічні В’ячеслава Пінковського здобули стовідсотковий переможний результат. Саме тому вболівальники СДЮСШОР, які прийшли на стадіон очікували третьої поспіль перемоги.\nПерший тайм розпочався із забитого голу гостей. Після навісу з кутового Вовкун Артем з 3-ох метрів розстріляв голкіпера СДЮСШОР Кундрика Степана. Згодом на 12-ій хвилині ужгородці створили перший напівмомомент. Зизич Андрій прорвався по правому флангу і пробив з 15-ти метрів в дальній від кіпера кут, однак воротар гостей Скибінський Юрій парирував цей удар. В середині першого тайму було декілька спірних моментів у штрафному майданчику львів’ян, коли гравці гостей досить грубо та агресивно вели боротьбу за м’яч, однак арбітр матчу прийняв рішення проігнорувати всі ці епізоди і продовжити гру. В середині першого тайму небезпечний момент створили ужгородці. Після метушні в штрафному майданчику гостей, м’яч відскочив до Марковича Василя, який намагався сильно пробити, але його удар заблокував воротар львів’ян. У другій половині першого тайму СДЮСШОР повністю перехопив ігрову ініціативу, та посилював натиск на захисників ФК “Львів”. На 28-ій хвилині гравець гостей Хитрень Тарас пробивав по воротах Ужгорода, однак чудову реакцію продемонстрував Кундрик Степан. На 31-ій хвилині йще один момент біля воріт гостей. Той таки Маркович Василь з 7-ми метрів пробивав по воротах, але в черговий раз воротар львів’ян врятував свою команду і перевів м’яч на кутовий. І вже під самий кінець першого тайму СДЮСШОР все ж таки зумів дотиснути свого суперника і забити гол. Ференцик Вадим в стилі Євгена Коноплянки змістився з лівого флангу в центр і невідпорно пробив в дальній від кіпера кут. З рахунком 1:1 команди відправились в роздягальні.\nВ другому таймі було значно менше небезпечних моментів, натомість було багато боротьби та дрібних фолів в центральній частині поля. На 54-ій хвилині підопічні В’ячеслава Пінковського мали чудову нагоду вийти вперед. Зизич Андрій на швидкості прорвався по лівому фланзі та змусив захисника гостей Іваськіва Дениса сфолити в штрафному майданчику. Арбітр не вагаючись та справедливо вказав на одинадцятиметрову позначку, та “нагородив” порушника жовтою карткою. До м’яча підійшов Юрій Бойкул, однак на жаль удар Юрія відбив воротар львів’ян. СДЮСШОР не зупинявся і продовжував атакувати. Йще один чудовий момент для голу втратили ужгородці на 74-ій хвилині. Ференцик Вадим прийняв м’яч і вийшов на побачення з воротарем, однак Вадим трохи замешкався і захисник гостей наздогнав його і відібрав круглого.\nСДЮСШОР Ужгород : ФК “Львів” Львів 1 : 1\nГоли : Вовкун Артем 4хв. – Ференцик Вадим 40хв.