Губернський тиждень: євреї\nПоказ дописів із міткою євреї. Показати всі дописи\nЯк LifeChanger допомагає жителям України під час війни\nЄврейський проект LifeChanger ось уже два місяці рятує жителів України, які опинилися у скрутному становищі через воєнні дії, що розпочалися в країні наприкінці лютого.\nПроект, який співпрацює з 35 волонтерськими та міжнародними благодійними організаціями, щотижня допомагає понад 7 500 мешканцям з різних куточків країни.\nМітки: допомога, євреї, Україна війна\nJCC Online надасть до $3 000 автору найкращого єврейського відеоконтента на YouTube\nYoutube-канал JCC Online проводить другий грантовий конкурс на найкращий відеопроект, який пов'язаний з єврейською тематикою. Автор унікального відео або серії відеороликів отримає фінансування на їх реалізацію у розмірі від $1 000 до $3 000.\nВзяти участь у конкурсі можуть усі бажаючі, незалежно від місця проживання та віку. На конкурс можна презентувати проект будь-якого жанру, розрахований на російськомовну аудиторію СНД: телевізійну програму, спеціальний репортаж, документальний фільм, мультиплікацію, інтерв'ю тощо. Відеопроект повинен бути або серією відео, що складається мінімум з п'яти випусків, або документальним фільмом з єврейською тематикою.\nМітки: відео, відкритість, грант, євреї, можливості\nJCC Online запустило кулінарне шоу єврейської кухні\nОнлайн-телебачення для російськомовних євреїв з країн СНД JCC Online запустило шоу з приготування страв однієї з найстародавніших та смачних кухонь світу - єврейської.\nТепер для того, щоб дізнатися секрети приготування смачного форшмаку чи справжнього цимесу, не потрібно турбувати тітку Соню з Одеси, достатньо просто підписатися на нове онлайн-шоу від JCC Online “Самий Цимес”. Автор проєкта, московський шеф-кухар Юрій Книжник, у кожному своєму відео відкриває кулінарні лайфхаки, а також розповідає історію виникнення страви та ділиться цікавинками з життя єврейського народу та Ізраїлю.\nМітки: євреї, кухня, онлайн, традицій, шоу\nЩоб ти працював у часи постправди!\nСьогодні, це вже не прокльон, це реалії нашого часу. Днями в Ізраїлі почались загострення давньої ворожди між палестинцями і євреями. Всі соцмережі "висловлюються" з цього приводу. Не завжди об'єктивно. Ще гірше, що знані міжнародні медіа у своїх репортажах беруть в заголовки наратив однієї зі сторін конфлікту. Наші колишні земляки, яки стали ізраїльтянами замість пошукати московський слід, беруться стверджувати, що це так стереотипно висвітлюють конфлікт в лондонських арабських службах новин. Хочеться нагадати, як однобоко антиукраїнські висвітлювався захват й визволення Донеччини влітку 2014-го тими ж західними медіа в унісон з московськими. До речі, хто не знав: Кремль випестив й 60 років годує декілька арабських терористичних угруповань на Близькому Сході.\nМітки: війна, дезінформація, євреї, журналістика, інформування, РФ, схід, Україна, фейки\nВ Україні розпочато освітній проєкт з залучення молоді до вивчення забутої єврейської спадщини\nСьогодні в багатьох регіонах України єдиним свідченням єврейської присутності є кладовища. Навіть покинуті та сплюндровані, вони продовжують бути невід'ємною частиною культурного простору та мовчазними свідками спільної українсько-єврейської історії.\nЗ 2015 року Фонд «Європейська ініціатива зі збереження єврейських кладовищ» (ESJF) працює над картографуванням та охороною кладовищ на території України та Східної Європи. Але для їх захисту потрібно щось значно більше, ніж зведення паркану чи встановлення меморіального знаку. Потрібен діалог з місцевими мешканцями, особливо з молодим поколінням, для якого така історична спадщина залишається здебільшого незрозумілою.\nМітки: євреї, історія, освіта, України\nКнига про ребе Шнеерсона тепер на столі у Президента України...\nПро це повідомила Levchenko Larysa керівник Державного архіву Миколаївській області:\nНапередодні єврейського Нового року, 25 серпня, Президент України Володимир Зеленський зустрівся з рабинами України, серед яких був і Шолом Готліб - рабин міста Миколаєва й Миколаївської області. Обговорювали проблеми паломництва віруючих до Умані, питання створення меморіалу Бабин Яр тощо.\nПід час зустрічі Шолом Готліб передав у дар Президентові Володимиру Зеленському книгу "Наш земляк Ребе Менахем-Мендл Шнеерсон. История семьи Лавут-Яновских-Шнеерсон в Николаеве", яку написали Лариса Левченко та Володимир Щукін, тобто ми!\nМітки: архив, євреї, історія, Миколаїв


Хотіли розвести на гроші: дружина Володимира Остапчука потрапила в ДТП (фото)\nНотаріусиня та дружина Володимира Остапчука Христина Горняк потрапила в ДТП і пошкодила подаровану ним машину. Жінка розповіла деталі інциденту.\nЗ українською нотаріусинею Христинею Горняк стався неприємний інцидент 20 листопада. Дружина Володимира Остапчука потрапила в ДТП на автівці, яку їй подарував шоумен. Про це жінка розповіла на своїй сторінці в інстаграмі, передає 24 канал.\nДружина шоумена переконана, що винні обоє, але власник авто, що їхав попереду, заявив, що винна Христина, через те, що розбила йому бампер. Натомість Горняк впевнена, що він просто хотів заробити грошей, оскільки машина вже була пошкоджена давно, а про це свідчить іржа ззаду авто.\nЗа словами Христини Горняк, нічого страшного не сталося, але її вечір був зіпсований. Нотаріусиня повідомила, що вона їхала позаду автівки, що почала різко гальмувати. Христина теж намагалась гальмувати, але, все ж, не змогла уникнути зіткнення.


Увага: саперам потрібна оперативна допомога - People’s Project.com\nГоловна/Оперативне реагування/Звітність/Увага: саперам потрібна оперативна допомога\nУвага: саперам потрібна оперативна допомога\nДрузі, маємо список потреб від дружнього нам підрозділу саперів, що активно працюють і на передовій, і виконують важливі завдання у прифронтовій зоні. Певні, задачі саперів детально описувати не треба: це і розмінування територій, і ретельний огляд транспорту, що перетинає лінію зіткнення та державні кордони. Це робота по убезпеченню наших військових на фронті та мирних людей, що змушені жити на землях, куди частенько залітають ворожі снаряди, або ж ворог, відступаючи, поназалишав смертоносних сюрпризів. Це і протидиверсійна робота на рівні спецслужб та контррозвідки – адже бозна що ворожі агенти та диверсанти можуть переправляти сюди, у наш тил, маскуючи смертоносні вантажі під мирний транспорт. Саме тому і обладнання саперам потрібне вкрай специфічне.\nПо-перше, мова про металошукачі. Особлива модель, що відрізняється надчутливістю та надпотужністю. Апарати такого класу здатні показувати вид металу, приблизну форму об’єкта та глибину його залягання. Такий апарат – вкрай доречний інструмент для пошуку прихованої вибухівки чи інших небезпечних предметів. Звісно, і вартує він на порядок дорожче, ніж любительські металошукачі. Та ціна ця виправдана: адже ним працюватимуть професіонали, що, без жодних перебільшень, буквально рятують людські життя.\nПо-друге, мова про цілу купу додаткового спорядження. Це спеціальні набори для огляду автотранспорту: так, аби сапер міг заглянути у кожну приховану щілинку та шпаринку. Це і спеціальне немагнітне спорядження для роботи з мінами, що чутливо реагують на метал. Це і костюм для захисту сапера. І електроніка, і навіть спорядження для саперних кінологів та самих собак. Все те, що допоможе підрозділу працювати у повну силу і нівелювати усі смертоносні задуми терористів. Чи варто говорити, наскільки ці потреби важливі у часи війни?\nВсе це, як і інше спорядження, ми купуємо за кошти, зібрані в рамках проекту “Оперативне реагування“. Саме цей проект слугує задоволенню першочергових потреб військових, що стоять на передовій – саме тоді, коли держава не може або не встигає вчасно надати необхідне. Кожна гривня ваших посильних пожертв – це зміцнення нашої Армії не на словах, на на ділі. Саме тому ми закликаємо вас долучатися або ж продовжувати участь в проекті. В умовах війни участь кожного з нас має вирішальне значення.


Все про товарознавство :: Санітарно – гігієнічна експертиза БАД до їжі\nСанітарно – гігієнічна експертиза БАД до їжі\nРозробка і застосування біологічно активних БАД до їжі повинна контролюватися спеціальними органами.\nГігієнічна експертиза БАД до їжі проводиться спеціально уповноваженими організаціями в порядку, затвердженому МОЗ, на основі нормативних і методологічних документів Державної системи санітарно-епідеміологічного контролю України.\nДержавна реєстрація проводиться через департамент Держсанепіднагляду МОЗ України.\nУ Федеральний Центр Держсанепіднагляду МОЗ фірми подають необхідний комплект документів. Якщо експертизою встановлено, що дана продукція не представляє небезпеки для життя і здоров'я людини в процесі виготовлення, переміщення і застосування, відповідає правилам і гігієнічним нормам, то свідчення про БАД до їжі заносяться в Держреєстр, а фірмі видається свідоцтво про державну реєстрацію продукції, що дає право на виготовлення в країні.\nІмпортовані БАД повинні супроводжуватися гігієнічним сертифікатом, в якому вказується, що дана речовина вироблена у відповідності з міжнародними вимогами GMP (Good Manufacture Practice), стандартами ISO 9000, 9001, 9002 або сертифікату міжнародної організації «EuroNett».\nУ випадку відсутності або непредставления необхідних документів, наявності у складі БАД недозволених компонентів або лікарської сировини, вмісту сильнодіючих компонентів, які є лікарськими засобами в терапевтичних дозах, може бути прийняте рішення про відмову в реєстрації. БАД до їжі, якість яких не відповідає гігієнічним нормативам, знімаються з обігу і не підлягають реалізації за цільовим призначенням.\nМаркування БАД або продуктів, які їх містять, передбачає на упаковці позначення, що дана БАД не є лікарським засобом.\nНа ринку України реалізується декілька сотень різноманітних БАД вітчизняного та імпортного виробництва. Загальна схема експертизи БАД, яка передує їх практичному впровадженню, включає:\n1. Ідентифікацію БАД, визначення хімічного складу, основних діючих компонентів.\n2. Визначення санітарно-хімічних і санітарно-мікробіологічних показників безпеки, токсикологічна оцінка, яка складається із аналізу загальної токсичності і віддалених ефектів.


неділя, 27 вересня 2020, 09:56\nПро це кореспондентові Укрінформу повідомив директор установи Володимир Буренко.\n"З 13 по 26 серпня проводити екскурсії ми не будемо. У нас на коронавірус захворіло двоє працівників, вони – жителі сусіднього села Парафіївка", – пояснив директор.\nЗа словами Буренка, територія заповідника й палац залишаються відкритими для відвідувань, тож охочі оглянути їх можуть зробити це самостійно.\nНаціональний історико-культурний заповідник "Качанівка" був створений 1981 року в однойменному селі, на базі єдиної в Україні вцілілої дворянської садиби кінця ХVІІІ – поч. ХХ століть. Парк має площу майже 570 га, 125 га озер та архітектурну частину із 24 об’єктів. Окраса Качанівки – палац, збудований у стилі неокласицизму. Упродовж майже всього ХІХ – поч. ХХ ст. садиба була осередком духовної культури на Лівобережній Україні.\nЧитайте також: Маєтки та садиби України, які варто побачити. Інфографіка\nЯк повідомляв Укрінформ, проведення оглядових екскурсій територією заповідника "Качанівка" після пом’якшення карантинних обмежень було відновлено на початку червня.\nЗа останню добу на Чернігівщині виявлено 42 нові випадки інфікування коронавірусом. А загалом їх зареєстровано 1080, з яких 16 – летальні. Активних хворих станом на 12 серпня – 407, госпіталізовано 69 осіб.\nВ Україні на 12 серпня лабораторно підтверджено 84 548 випадків COVID-19, із них за добу – 1 433. Загалом від початку пандемії в країні померло 1 970 інфікованих, а одужало 45 686 людей.\nТуризм Заповідник Чернігівщина Екскурсія Коронавірус


Топ-5 українців, чиї спортивні досягнення захоплюють - 24 Канал\n8 лютого 2019, 15:32 Читать новость на русском\nХокеїст українського походження встановив рекорд, який не можуть перевершити 60 років\nБілл Мосієнко – канадський хокеїст з сім'ї українських емігрантів, який відіграв 14 сезонів у Національній хокейній лізі та встановив нечуваний рекорд, який не те що не побили, а навіть не наблизилися до нього. У 20 років Білл вийшов на лід у складі команди НХЛ – першої й наймогутнішої світової хокейної ліги для професіоналів.\nБілл Мосієнко із трьома шайбами, які змінили долю матчу\nНовачок з нетерпінням прагнув довести тренеру, що гідний місця в команді. Білл із таким запалом взявся атакувати ворота, що незчувся, як забив дві шайби з різницею у 21 секунду. Неймовірне досягнення, та за 10 років він покращив цей показник.\nЧитайте також: Топ-5 українців, які наважилися на кардинальні зміни в житті і досягли неймовірного успіху\nУ 1952 році у заключній грі сезону його команда поступалася з рахунком 6-2. Але на шостій хвилині матчу на лід вийшов Білл Мосієнко, який за 21 секунду закинув у ворота одразу три шайби. Це увійшло в історію НХЛ. Команда була настільки окрилена успіхом, що докинула суперникам ще дві шайби й з рахунком 7-6 таки перемогла.\nУ 1965 році ім'я Білла Мосієнка внесли до Зали хокейної слави, де окрім ключки спортсмена зберігаються й ті самі три легендарні шайби.\nУкраїнка стала олімпійською чемпіонкою та підкорила світ\nОксана Баюл на ковзанах каталася з 4 років, а вже у 15 вона здобула золото Чемпіонату світу у Празі. У 2015 році мали відбутися Олімпійські ігри в норвезькому Ліллегаммері й Оксана вагалась, чи брати у них участь, та все-таки їй лише 16 років.\nВеликих звершень від неї не очікували, адже головне протистояння розгорялось між двома американками: претенденткою на золото – Ненсі Керріган та другою фігуристкою в історії, що виконала потрійний аксель на змаганнях – Тонею Гардінг. Оксана намагалась не перейматись цією історією – це зрештою їхній конфлікт, який їх же й ослаблює.\nЧитайте також: Топ-5 героїв українського походження, чиє життя не скупилося на карколомні ситуації\nПроте того вирішального дня з танцю ніхто б і не здогадався, що 16-річна дівчина перед виступом отримала ін'єкцію у спину та ногу. Її рухи вирізнялись грацією і довершеністю. Оксана дуже ризикувала, оскільки додала до своєї програми каскад із подвійним тулупом. І коли Баюл відкатала свою програму і захоплено поглянула на глядачів – ті нестримно аплодували.\nНа завершальний виступі вона не припустилася практично жодної помилки, і як зрозуміла, що все позаду не втримала сліз. Вона ридала і крізь сльози дивилась на оцінки, які виводили її на перше місце.\nУкраїнка, що стала другою мамою для легендарного боксера Майка Тайсона\nКамілла Евалд була донькою емігрантів із Галичини – Гната і Насті Еващук (пізніше родина змінила прізвище на Евалд). Сім'я мешкала в містечку Кетскіл за 160 кілометрів від Нью-Йорка. Згодом, після Другої світової війни Камілла познайомилася зі знаним тренером у Нью-Йорку – італійцем Касом Д'Амато, який зі звичайних хлопців з вулиці робив професійних боксерів.\nОдного дня до тренера привели 13-річного хлопця, який навчався у школі для неповнолітніх злочинців і за бійки часто відсиджувався у карцері. Це був Майк Тайсон. Коли йому виповнилося 15 років, Кас та Каміла вирішили всиновити його, оскілки батько Майка давно покинув сім’ю, а мама не дуже переймалася сином, тож була не проти.\nКоли рідна мама Майка померла, хлопчина запитав, чи тепер Камілла буде його мамою і чи може він її так називати. Вона відповіла "Так, Майку". І з того часу стала його мамою. У 20 років Майк Тайсон став наймолодшим чемпіоном світу за всю історію. Камілла пройшла з ним найважчі для боксера часи – розлучення, судовий позов щодо зґвалтування, ув’язнення, приписування маніакально-депресивного стану.\nЧитайте також: Топ-5 українців, які досягли професійних висот за кордоном\nМені дуже пощастило, що вона благословила мене своєю любов’ю і турбувалась про мене більшу частину мого життя. Я страшенно сумуватиму за нею, – сказав розчулений Майк, коли Камілла Евалд померла.\nСергій Малик – президент Київського міського автомотоклубу та кандидат психологічних наук свого часу влаштовував перегони на злітно-посадковій смузі з літаком, об'їхав Україну вздовж кордону за 13 днів, а потім замахнувся й на Європу – тоді мандрівка розтягнулася на 32 тисячі кілометрів та 10 тижнів.\nПрезидент Київського міського автомотоклубу Сергій Малик\nУ 2017 йому закортіло представити Україну за океаном. Уже на змаганнях Малик зрозумів, наскільки складно їздити по солі – швидкість набирати значно важче, ніж на ґрунті, та й контролювати залізного коня – непросте завдання. Але попри труднощі, Сергій встановив рекорд з першої спроби – 116 кілометрів на годину, при тому, що попередній був лише 82.\nТоді його досягнення стало справжньою сенсацію. Але Малику захотів позмагатися знову, тому приїхав у 2018 року на ювілейні 70-і змагання. І тоді 13 серпня українцю вдалося розвинути рекордні у своєму класі: 168 кілометрів на годину.\nУкраїнець, що першим в роки незалежності здійснив навколосвітню подорож\nОдесит Анатолій Верба загорівся ідеєю пройти довкола світу під вітрилами у 1990 році, коли повернувся з іншої навколосвітньої регати. Так він хотів відсвяткувати 200-ліття Одеси з власною яхтою та українським екіпажем.\nАнатолій Верба замовив у російської фірми побудувати корпус яхти. Одеситам спочатку виставили удесятеро більший рахунок, при тому, що якість уже виконаних робіт була незадовільною, а потім розігвали договір і доправляли яхту з запізненням. Тоді український екіпаж самотужки взявся до роботи.\nАнатолій Верба повіз експедицію у навколосвітню подорож\nЗдавалося, можна нарешті видихнути з полегшенням, от тільки одного дня прийшов шериф із ордером на конфіскацію – з Одеси не надійшли обіцяні 52 тисячі доларів, а з таким боргом участь у регаті неможлива. Тоді їх врятували благодійники. Тому хоч і з запізненням на один тиждень та все ж екіпаж "Одеса-200" 2 жовтня 1992 року здійняв жовто-блакитний прапор і вирушив у мандрівку завдовжки 30 тисяч миль.\nЧитайте також: Топ-5 українських інженерів, що підкорили небо\nПід кінець перегонів найбільше клопотів завдавали вітрила – починали прориватись. Команді доводилося ремонтувати на висоті 28 метрів, або ж перешивати вже в каютах. 7 червня 1994 року "Одеса 200" фінішувала в найпрестижнішій регаті, за якою спостерігав увесь світ. Результат став сенсацією – це вперше в історії змагань такого класу екіпаж здійснив мандрівку на яхті, яку сам і побудував.\nСпортНовини УкраїниІсторіяБоксВодний транспортХокейМотоНовини newsФігурне катання


05 Жов 2019 о 10:14\nКошти спрямували на збереження документів та покращення умов праці співробітників.\nУ цьому році за підтримки Чернівецької обласної державної адміністрації на виконання Програми розвитку архівної справи в Державному архіві Чернівецької області на 2018 - 2020 роки з обласного бюджету виділено кошти в сумі 500 тисяч гривень. Повідомляє Чернівецька ОДА.\nГроші спрямували на забезпечення збереження документів Національного архівного фонду, зміцнення матеріально-технічної бази держархіву та покращення умов роботи працівників архіву. Так, за 9 місяців 2019 року придбано та встановлено додаткове стелажне обладнання протяжністю 86 погонних метрів, матеріали для реставрації, ремонту, дезінфекції та дезінсекції документів. Закуплено нові меблі для читальних залів та робочих кабінетів.\nДля посилення протипожежної безпеки замінено 5 протипожежних дверей та проведена вогнезахисна обробка дерев’яних конструкцій горища у приміщені архіву по вулиці Небесної Сотні, 20 А. Встановлено додатково 12 камер відеоспостереження.\nТакож зробили поточний ремонт службових кабінетів, читального залу та інших приміщень архіву.\nЧитайте також: Старовинній кімнаті у чернівецькому музеї повернули історичний вигляд


Українська філософія в XX столітті (реферат) - Філософія - Архів якісних рефератів\nДо 1920 p. українська філософія розвивалась єдиним потоком і, в основному, на теренах України. Попри різні школи, напрямки, які часом ворогували між собою, все-таки це була філософія, невіддільна від українського суспільства.\nПісля 1920 р. виникає парадоксальна ситуація. В діаспорі, спираючись на багатовікові традиції, розвивається українська філософія, а в Радянській Україні активно насаджується «єдино правильна марксистсько-ленінська» з вибірково вкрапленими поглядами окремих українських філософів, до того ж ще фальсифікованими.\nВ перші десятиріччя XX століття можна виділити особливо актуальну проблему, навколо якої точилася філософська дискусія, як у діаспорі, так і на теренах України. Це була проблема української державності, формування національної ідеї, національної свідомості українського народу.\nЦя проблема вперше на науковий грунт була поставлена з філософським її осмисленням кирило-мефодієвцями і, зокрема, М.Костомаровим, П.Кулішом, Т.Шевченком. Згодом її теоретично вирішував М.Драгоманов. Але по-справжньому її опрацюванням і практичним вирішенням займався видатний український історик і політичний діяч М.С.Грушевський (1866-1934 pp.). Як влучно охарактеризував життя цього страждальця в декількох реченнях український філософ В.С.Горський, М.Грушевський вважається не без підстав однією з найтрагічніших постатей нашої історії першої третини нинішнього століття.\nПерший Президент Української Народної Республіки, він став свідком загибелі власного політичного дітища. Засновник цілої наукової школи, він був свідком її розгрому. Автор двох тисяч наукових публікацій з проблем історії, культури, освіти, літературознавства, він пережив знищення багатьох з них. Досягнувши світового визнання своєю діяльністю на ниві науки, культури, він помирає, зраджений багатьма учнями і помічниками, у передчутті страшних репресій, які чекали на його доньку та інших близьких.\nВже перебуваючи на посаді професора історії у Львівському університеті, куди його запросили в 1894 р. з Києва, Грушевський розпочинає працювати над фундаментальною «Історією України-Руси», з метою дати історичне обґрунтування поняття «національна ідея», активізувати процес становлення національної самосвідомості українського народу.\nПалкий поборник української демократії, М.Грушевський закликав її представників «взяти на себе укріплення ідеї української демократичної державності, її поширення в громадянстві, виховання його в почуттях обов'язку перед нею, як найвищого стимулу громадського життя, який повинен об'єднати всю людність, весь народ її в однім пориві, перемагаючи партійні різниці й розбіжності там, де зачинаються основні інтереси держави». Після революції 1917 р., спостерігаючи активізацію народних мас на економічне і національне визволення, Грушевський пише: «Український народ повний життєвої сили, енергії, здібний, витривалий; високо здатний до організації, до громадянської солідарності. Національні почуття — скільки віків боротьби проти усяких напасників, що наступали на волю і добро України, зв'язали міцно, охопили національним обручем всі верстви українського громадянства — від панських і буржуазних груп до пролетарів. Досить відкрити людині очі на те, хто вона, щоб бути певним її вірності національній дисципліні».\nПроблеми державності, національної ідеї стояли в центрі уваги українських мислителів Дмитра Донцова і Вячеслава Липинського.\nДмитро Донцов (1883-1973 pp.) в своїх працях «Підстави нашої політики» (1921 p.), «Націоналізм» (1926 р.) та «Дух нашої давнини» (1944 p.), спираючись на філософські погляди Ніцше, Шопенгауера та ін., приходить до висновку, що втілити національну ідею може тільки сильна людина, національна еліта. Як зауважують дослідники творчості Донцова, він, на відміну від Драгоманова, Грушевського та ін. українських мислителів, не залишив чіткої концепції державності. Його цікавили більше ідеологічні, ніж державотворчі проблеми. Так, наприклад, інтелектові, раціоналізмові, які були властиві філософії Драгоманова, Донцов протиставляє ірраціоналізм, національний романтизм. На пацифізм він відповідає ідеєю боротьби, експансії; на скептицизм — браком віри; на партикуляризм, анархізм і лібералізм — вищими інтересами нації. Перед кожною нацією, вважав він, стоїть дилема: або перемогти, або загинути. Свої погляди Донцов іменував «світоглядом», у центрі уваги якого — здатна на самопожертву людина-патріот.\nУкраїнська нація хвора, писав Донцов. Її хвороба викликана розмиванням українського духу з боку імперських сил. Для його відродження слід кристалізувати в єдиний моноліт невелику числом, але сильну духом найбільш високоосвічену частину суспільства, яка в майбутньому могла б стати національною елітою. Розпочинати відродження, говорив він, слід з просвітництва, повернення із небуття славних імен людей, які виросли на Україні, творили як в її межах, так і поза ними. Повернення їх імен буде формувати в народі почуття гідності, гордості за своє минуле, національну ідею.\nВ деяких аспектах з поглядами Д.Донцова співпадають погляди Вячеслава Казимировича Липинського (1882-1931 pp.). Виходець із старовинного шляхетського роду, він був втіленням справжнього аристократа. Бездоганна культура поведінки, блискуча освіта, гуманізм і непохитність у справах служіння ідеї, народові, забезпечене матеріальне життя сприяло високому авторитетові цього мислителя серед широких кіл української та польської інтелігенції. Його перу належать праці «Україна на переломі «1657-1659», «Листи до братів-хліборобів» та ін.\nПеребуваючи в Кракові і Женеві і навчаючись в їх університетах до Першої світової війни, Липинський глибоко вивчає філософію Платона і Гегеля. Під впливом їх поглядів у нього формується державницький світогляд. Липинський приходить до висновку, що для того, щоб нація була свідома свого місця, вона повинна сформувати духовну еліту. Коли немає духовної еліти, немає і народу. Липинський вважав, що нинішня інтелігенція не може бути елітою, тому що вона в тій чи іншій мірі служить тим, хто володіє матеріальними засобами виробництва. Елітою в умовах України початку XX ст., стверджував він, можуть стати власники землі. Саме вони, зважаючи на те, що Україна — сільськогосподарська країна, можуть об'єднати навколо себе всі верстви населення. Але ця еліта позбавлена духовності. Тому, коли сільськогосподарська еліта об'єднається з інтелігенцією, буде створена справжня духовна еліта нації, якій під силу вирішення всіх проблем, які стоять перед народом, і де основною є побудова своєї держави. Ідеальною формою правління є монархія (гетьманат), але обмежений представницькими колами влади.\nЛипинський рішуче заперечував твердження, що політика — це брудна справа. Він вважав, що аморальними шляхами можна досягти результату, але він стане причиною, породженням наступного результату ще з більшою долею аморальності.\nЛипинський активно пропагував націоналізм, але, на відміну від етнічного націоналізму Донцова, він притримувався позиції, що націоналізм повинен носити державницький характер, тобто незалежно від того, хто ти є за національністю, коли живеш на теренах України, то ти вже є українцем і повинен віддавати сили справі побудови Української незалежної держави.\nРіст національної самосвідомості спостерігається на теренах Радянської України в період так званої українізації, рушієм і ідеологом якої був старий більшовик Микола Олександрович Скрипник. Він доводив вищому партійному керівництву СРСР, що для того, щоб повести за собою народ,— а ним було в більшості своїй українське селянство,— треба навчитись розмовляти з ним його мовою, оволодіти його культурою. Попри ті завдання, які ставив Скрипник і його однодумці, українізація оживляла історичну пам'ять і кристалізувала історичну свідомість українського народу. Тому не випадково, коли в 1933 р. ЦК КП/б/У очолив П.Постишев, розпочалося шалене цькування М.Скрипника, внаслідок чого він 7 липня 1933 р. накладає на себе руки.\nОдночасно зі Скрипником в 20-і роки виділяється постать Миколи Хвильового (Микола Іванович Фітільов) (1893-1933 pp.). Спираючись на концепції історичного колообігу М.Данилевського та О.Шпенглера, Хвильовий дійшов висновку, що всесвітня історія проходить ряд циклів. У виборі духовного ідеалу Україна повинна орієнтуватись на Європу, а не Росію, тому що культура останньої породжує мрійників, «зайвих» людей, тоді як Європа — це колиска людей з високою напругою внутрішньої енергії, підприємництва.\nАле щоб орієнтуватись, слід формувати орієнтири серед трудящих мас. І роль каталізатора національної самосвідомості, духовного рушія, наголошував Хвильовий, лежить на творчій інтелігенції. Без неї народ — могутня, але сіра некерована маса. Погляди Хвильового ні з якого боку не вписувались в рамки офіційної ідеології. Переслідуваний, шельмований, він 13 травня 1933 р. покінчує життя самогубством.\nСкладний процес формування української філософської думки висував у XX столітті різні постаті, серед яких почесне місце займав Дмитро Іванович Чижевський (1894-1977 pp.) — видатний вчений-філософ, історик, філолог. Народився Д.І.Чижевський на Кіровоградщині, вчився в Петербурзькому і Київському університетах. Його вчителями були видатні українські мислителі В.В.Зіньківський і О.М.Гіляров. Після 1921 р. Чижевський виїжджає за кордон і аж до смерті в 1977 р. працює в царині філософії і славістики в різних європейських країнах і США.\nСпектр наукових інтересів Д.Чижевського був дуже широкий, але основну увагу він надає вивченню інтелектуальних зв'язків України і Західної Європи, особливо Німеччини. Він вважав, що інтелектуальна історія України складалась під впливом основних факторів, які виникали в процесі культурологічних німецько-слов'янських відносин на розвиток філософії України, вихід її за національні межі особливо вплинув німецький містицизм XV-XVIII століть та німецька філософія XVIII — початку XIX століть.\nФранцузьке Просвітництво, вважав Чижевський, мало вплинуло на філософську думку України. Як для німецької, так і української філософії, писав він, характерні раціоналістичні та романтичні підходи при оцінці суспільних явищ. Романтичні підходи у вирішенні національних і філософських питань характерні і для самого Чижевського.\nАналізуючи той чи інший суспільний феномен, він підходив до нього з історичної, філософської, психологічної, національної і т. д. сторін. Тому висновки, які робив цей мислитель, вражають системністю, виваженістю оцінок.\nРозвиток кожної нації, наголошував Чижевський, вплетений у тканину розвитку загальнокультурних цінностей певних типів цивілізації, але разом з тим він має свою специфіку. Тож і виникає боротьба протилежностей, де одне специфічне нівелюється всезагальним, але натомість породжується інше, яке, в свою чергу, проходить такий же шлях, як і попереднє.\nВ той час як у діаспорі українська філософія попри всі негаразди все-таки жила, в умовах Радянської України, після тотального винищення українських філософів в середині 30-х років, зникає і термін «українська філософія». Була марксистсько-ленінська філософія та її представники з України, Білорусії, Казахстану тощо.\nПравда відкриття в 1944 р. у Київському університеті філософського, а потім історико-філософського і, нарешті, після 1965 р. — знову філософського факультету, створило можливості для розвитку філософської думки,— правда, розвитку досить таки своєрідного, обмеженого, затиснутого у вузькі рамки догматизованої системи поглядів, з обов'язковим цитуванням думок не тільки класиків марксизму-ленінізму, але і «історичних» з'їздів і не менш «історичних» пленумів ЦК КПРС. Кожен з філософів тієї пори міг бути звинувачений у «націоналізмі», «ревізіонізмі», ще якомусь «ізмі», що було політичною і науковою смертю для людини. Але навіть в таких умовах українська філософська думка торувала собі дорогу в особі таких її представників, як П.В.Копнін, В.І.Шинкарук, І.В.Бичко, М.В.Попович, В.М.Нічик, В.С.Горський, В.К.Танчер, Б.О.Лобовик, Д.Х.Острянін та ін.\nЗусиллями українських вчених в Інституті філософії була створена впливова київська філософська школа на чолі з директором Інституту П.В.Копніним, пізніше школу очолив В.І.Шинкарук, який разом зі своїми учнями створив в ній ряд нових напрямків.\nФілософські дослідження П.В.Копніна (1922-1971 pp.) були зосереджені навколо проблем логіки, теорії пізнання й методології наукового пізнання. Шинкарук та його учні вивчали проблеми діалектики, логіки, теорії пізнання на основі аналізу філософії Канта, Фіхте, Шеллінга, Гегеля, Фейербаха. В.М.Нічик і В.С.Горський досліджували історію української філософії. І.В.Бичко аналізував проблеми сучасної західноєвропейської філософії. Плідно працювали на ниві релігієзнавства В.К.Танчер (1915-1998 pp.) і Б.О.Лобовик. Розвиток матеріалістичної філософії в Україні аналізував Д.Х.Острянін.\nВ кінці ХХ ст. на початку ХХІ ст. в царині української філософії успішно проявили себе філософи — В.Табачковський, в сфері пізнання історико-філософської проблематики, В.Шевченко - в концепції пізнання в українській філософії, В.Андрущенко і М.Михальченко щодо основних напрямів сучасної соціальної філософії, Б.Головко - в царині філософської антропології, А. Колодний. В.Лупський, А.Черній щодо релігієзнавчої проблематики, А.Конверський — проблеми логіки, М.Кисельов - в сфері філософського осмислення екологічних проблем, С.В.Шейко - щодо особливостей розвитку української і російської філософії кінця XIX — початку XX століття.\n3. Грушевський М. Ілюстрована історія України /репринтне видання 1913 р./.— К., 1990.\n4 .Драч І.Ф., Кримський С.Б., Попович М.В. Григорій Сковорода.— К., 1984.\n5. Острянін Д.Х. Розвиток матеріалістичної філософії на Україні.— К., 1971.\n6. Сковорода Григорій. Дослідження, розвідки, матеріали.— К., 1992.\n7. Субтельний О. Україна. Історія.— К., 1991.\n8. Філософія. Курс лекцій: Навч. посібник / І.В.Бичко, Ю.В.Осічнюк, В.Г.Табачковський та ін.— К., 1991.\n9. Чижевський Д.І. Нариси з історії філософії на Україні.— К., 1992.\n10. Шевченко В.І. Концепція пізнання в українській філософії. Курс лекцій.— К., 1993.\n11. Шейко С.В. Поліцентричний характер української філософії освіти // Педагогічна практика та філософія освіти. Матеріали Міжнародної науково- практичної конференції 25-26 листопада 1997 р.— Полтава, 1997.— С. 126-128.\nРеферат на тему: Українська філософія в XX столітті (реферат)


СПОЖИВЧИЙ КОШИК - ВИЖИТИ НЕ МОЖНА ЖИТИ. Наталія ЯЦЕМІРСЬКА. Кам'янецький часопис "Ключ"\nСПОЖИВЧИЙ КОШИК - ВИЖИТИ НЕ МОЖНА ЖИТИ\nНовий споживчий кошик від Кабміну розставляє всі розділові знаки у реченні «Вижити не можна жити». Скільки їжі, одягу та побутових предметів на рік пропонують громадянам, спробував підрахувати «КлюЧ».\nОтож, почнемо із найменших. На думку урядовців, діти до 6 років мають споживати майже 45 кг хліба на рік (12 грам щодня), усього 900 г манної крупи, 700 г вівсяної, майже 2,5 кг гречаної, 1,3 кг рисової. Найбільше дітлахам дозволено картоплі, аж 73 кг, трохи більше 50 кг різних фруктів (по 135 г щодня), 45 л овочевих та фруктових соків, аж 18 кг цукру та 1 кг меду й півяйця щодня. Протягом року дітлахи можуть з’їдати і випивати більше 200 кг різної молочної продукції, в чотири рази менше - м’ясної, по 16,4 кг капусти та помідор, 6,6 кг огірків та буряків, 6 кг цибулі та 600 г часнику, 10 кг баштанних у сезон. Усього 73 г чаю на рік, по 365 грамів какао та дріжджів та майже 2 кг солі!\nУ гардеробі до 6-річних має бути зимовий та демісезонний верхній одяг, з якого вони не повинні вирости впродовж 2 років. Дівчаткам рекомендовано носити 2 сукні на рік, хлопчикам стільки ж сорочок та брюків. За рік малюки можуть зноситит 7 пар трусиків, три футболки, 5 пар шкарпеток, 3 пари колготок, зимові чоботи, осінньо-весняні черевики, літні туфлі, домашнє та гумове взуття, а от носіння піжами і рейтузів можна розтягнути на 2 роки.\nТрохи більше продуктів передбачено на дітей, віком 6-18 років. На думку урядовців, для молодого організму, який постійно росте й розвивається, потрібно на рік майже 80 кг хліба (220 г щодня), 4 кг макаронних виробів, 15,5 кг різник круп, 800 г бобових, 93,7 кг картоплі. Щодо овочевого набору, то в ньому прописано 21,9 кг капусти, стільки ж томатів, 10,9 кг моркви, по 8,7 кг буряка та огірків, 7,9 кг цибулі та 800 г часнику, а ще 13 кг сезонних овочів, як-от кабачки, гарбузи, 15,5 кг баштанних культур.\nКрім цього, можна з’їдати 1 яйце щодня, не більше ніж 60 кг фруктів, 23 кг цукру, 6 кг кондитерських виробів, 20 кг яловичини, 12,7 кг свинини, майже 10 кг птиці і стільки ж субпродуктів та 100 г чаю.\nЩодо одягу та взуття, то перелік не менш скромний: куртка на 3 роки, сукня для дівчаток - на 2 роки, блузка та спідниця - на 3 роки, шкільна форма - на 1,5, спортивний костюм - на 2 роки. Упродовж 3 років потрібно носити 7 пар трусиків, 5 футболок, по 6 пар шкарпеток і колготок та одні рейтузи. Взуття для підлітків передбачене на 2 роки - по парі зимових чоботів, осінньо-весняних черевиків, літніх туфлів, домашнього та гумового взуття. Подбали законотворці і про шкільне приладдя, зокрема рюкзак - на 2 роки, 50 зошитів на 12 аркушів, 10 авторучок і лише 2 підручники на рік.\nДорослі, аби добре працювати на власну державу, повинні з’їдати не більше 100 кг хліба на рік, 4 кг макаронних виробів, 7 кг різних круп, майже 2 кг бобових та 95 кг картоплі. Щодо овочів, то урядовці пропонують українцям 28 кг капусти, по 25 кг огірків та томатів, по 9 кг моркви, буряку та цибулі, 16 кг баштанних. А ще - 60 кг свіжих ягід та фруктів, 4 кг сухофруктів, 24 кг цукру. М’ясної продукції має бути не більше 500 кг, рибної - 13 кг, молочки - 140 кг. Їсти яйця щодня не бажано, адже їх рекомендують всього 220 штук на рік. Також протягом року дорослі мають споживати лише півкіло кави та 400 г чаю.\nЧоловікам рекомендовано шапку чи кашкет на 6 років, одну куртку на синтепоні на 3 роки, демісезонну та краватку - на 5 років, на такий же термін костюм, 6 сорочок, брюки та плавки - на 4 роки, джинси, светр та спортивний костюм - на 3 роки; 6 трусів на 1,5 роки, Дозволяється 2 майки, 10 пар шкарпеток та 24 леза для бритви на рік. Одні чоботи та кросівки на 3 роки, дві пари осінніх черевиків та туфлів на 5 років, пара домашнього взуття на 2 роки - от і увесь взуттєвий набір.\nОдвічно жіноче питання «Немає що одягти!» урядовці закрили, сформувавши досить аскетичний гардероб: пальто та дві сукні - на 7 років, куртка на синтепоні, плащ та халат - на 5 років, брюки, три блузки, спідниця, шапка та хустка - на 4, светр та спортивний костюм - на 3 роки. Щодо натільної білизни, то жінкам можна купувати шість пар трусів, два бюстгалтери та шість пар синтетичних колготок на рік. За три роки можна зносити дві нічні сорочки, а за чотири - дві майки та купальник. Зимові чоботи, домашнє та гумове взуття треба купляти одні на 3 роки, а от туфлі літні та осінні заплановані на 2 роки.\nУкраїнці протягом року можуть використати 14 шматків туалетного мила, 11 - господарського, 4 кг мийних засобів, 500 г шампуні, 100 г крему для взуття та флакон одеколону. 75 г зубної пасти має вистачити на 2 місяці, зубну щітку можна міняти щокварталу. Жодних гелів для душа, пінок для ванн, кондеціонерів для волосся та іншої необхідної гігієнічної розкоші не передбачено.\nЄ у споживчому кошику ліки. Так, на рік закладено 5 упаковок валідолу, 10 шт валеріани, 90 таблеток корвалменту, 30 шт. жарознижувальних препаратів, стільки ж знеболювальних та сорбентів. Передбачено 400 мг очних крапель, 50 мл дизинфекційних засобів та 30 бактерицидних лейкопластирів.\nМінімальний набір товарів господарського призначення на сім’ю такий: 2 тарілки, 4 каструлі та 2 сковорідки на 9 років, по 2 ложки та веделки на 10 років, ковдра на десятиліття, подушка - на 15 років, 2 комплекти білизни на 4 роки, 2 рушники простих та 1 махровий на 6 років.\nТакож на сім’ю передбачена шафа, набір для кухні, письмовий стіл та ліжко або диван на 25 років, дзеркало для ванної - на 20, стілець - на 15 років. Урядовці переконані, що однокамерний холодильник служитиме сім’ї 15 років, телевізор - 10, пральна машина - 14, електропраска - 9, настільна лампа - 25, годинник - 6, стаціонарний телефон - 20. Користування мобільним зв’язком, як і інтернетом не передбачене.\nТакож у споживчому кошику закладені 524 поїздки міським транспортом та 95 - приміським або залізничним. Одна особа може користуватися 2,4 кубами холодної води на місяць та 1,6 кубами гарячої, дозволяється 90 кВт електроенергії на місяць, а з 1 січня 2018 року цей ліміт зменшено до 70 кВт.\nЩодо читацьких інтересів, то на одну сім’ю можна придбати аж 52 комплекти газет чи журналів та 1,2 конверти. Також можновладці дозволили 6 разів на рік відвідати заклади культури та придбати стільки ж книжок.\nТеги: споживчий кошик


Сьогодні Мокія і Марка; що віщувала м’яка шерсть на вівцях, до чого гуртуються павуки і слухаємо мушлю.\nСьогодні мучеників Мокія і Марка. Ці святі жили в ІV столітті й були страчені за те, що не хотіли вклонитися римським богам. Власне саме це – категоричне небажання християн визнавати римських богів, що в свою чергу сприймалося римлянами як вияв нелояльності владі, і було головною проблемою у відносинах між римлянами і християнами. Варто зауважити, що римляни зі своєю політеїстичною релігією були досить терпимими до вірувань підкорених ними народів (траплялося, що вони включали до римського пантеону чужинських богів), але зрозуміти християн, які вклонялися одному єдиному богові, вони не могли. Християни категорично відмовлялися слідувати усталеним звичаям, обираючи, натомість, люту смерть. За кілька століть римляни стратили декілька тисяч християн, але згодом, коли християнство стало панівною релігією всієї Європи, християни примудрялися винищувати одновірців мільйонами.\n25 місячний день, Місяць вже у Близнюках. Це свідчить про те, що сприятиме сьогодні у справах торговельних і судових. Товариські й відкриті Близнюки відповідають за комунікацію, взаємодію й відносини, тож енергія цього сузір’я навчає нас правильним взаєминам, заснованих на підвалинах любові. З іншого боку символом 25-го місячного дня є мушля – час самозаглиблення, споглядання і пасивності. Дотримуйтесь помірності в усьому. Стригтися цього дня не бажано: існує ризик загострення очних хвороб (запалення, підвищення очного тиску тощо). Більше рухайтеся, менше сидіть. На сни не звертайте уваги.


Чорнобиль – Прип’ять. Факти, які ви не знали | Цікаво знати. Світ цікавих фактів\nЧорнобиль – Прип’ять. Факти, які ви не знали\n26 квітня 1986 світ став свідком жахливої катастрофи в історії людства, наслідки якої досі віддаються жахливим відлуння. До дня 30-ліття Чорнобильської катастрофи, ми підготували для вас список фактів про Чорнобильський інцидент, про які ви, можливо, не знали.\n1. Чорнобильській катастрофі присвоїли сім балів з 7 можливих за міжнародною шкалою ядерних подій (INES), що зробило її найбільшою техногенною катастрофою тих часів. Слід зазначити, що 7 балів також присвоїли аварії на АЕС Фукусіма-1, Японія, в 2011 році, де в результаті землетрусу теж сталася катастрофа.\n2. В результаті аварії на Чорнобильській АЕС було викинуто в 100 разів більше радіації, ніж від ефекту атомних бомб, скинутих на Хіросіму і Нагасакі в 1945-у році.\n3. Ядерні дощі пройшли так далеко, що дійшли навіть до Ірландії.\n4. Не секрет, що через аварію на Чорнобильській АЕС, Радянський Союз, а зараз Росія і Україна втратили сотні мільярдів доларів.\n5. 800 тисяч чоловіків ризикували своїм життям та здоров'ям, аби запобігти наслідкам аварії і стабілізувати ситуацію. Вони трудилися в зоні підвищеного ризику, піддаючись впливу радіації. 25 тисяч з них померли, а понад 70 тисяч стали інвалідами.\n6. 20% з цих смертей були самогубствами.\n7. Грінпіс стверджує що аварія в Чорнобилі стала причиною смерті від раку близько 90 тисяч осіб по всьому світу.\n8. Деякі люди повернулися зі своїми сім'ями в постраждалий район, щоб в своїх інтересах використати компенсації від держави.\n9. Існують плани по використанню територій оточуючих реактор, наприклад такі як переробка і утилізація радіоактивних відходів, а також створення природних заповідників.\n10. Більше 5 мільйонів людей живуть в районах, які вважаються «забрудненими» радіоактивними речовинами після аварії.\n11. Аварія на Чорнобильській АЕС визнана найсерйознішою і гіршою аварією в ядерній історії людства.\n12. Область, що потрапила в списки «забруднених», визнали одним з найбільш унікальних світових заповідників з процвітаючою популяцією вовків, оленів, бобрів, орлів і інших тварин.\n13. На кожному відреставрованому будинку в Чорнобилі, на сьогоднішній день є напис, де зазначено ім'я власника цієї нерухомості.\n14. Витік радіації пофарбувала ліс, що знаходиться неподалік, в яскраво рудий колір. З тих пір йому дали назву «Рудий ліс»\n15. На сьогоднішній день психологічні розлади, викликані цією аварією, стали найбільшою проблемою громадської охорони здоров'я.\n16. Багато лікарів в Східній Європі та Радянському Союзі рекомендували вагітним жінкам зробити аборт, щоб уникнути ризику народження дітей з вадами та захворюваннями, навіть незважаючи на те, що рівень радіації, впливу якої піддавалися жінки, був досить низький.\n17. Дивно, але рівень смертності від раку та інших наслідків Чорнобильської катастрофи, виявився нижчим ніж побоювалися спочатку.\n19. Білорусія отримала 70% шкідливого забруднення з Чорнобиля.\n20. За даними Американської Комісії Ядерного Регулювання 28 робочих ЧАЕС померли протягом 4-х місяців після аварії.\n21. Близько 97% радіоактивних речовин залишилися в напівзруйнованому саркофазі ЧАЕС.\n22. Офіційні джерела стверджують, що потрібно буде до 100 років, перш ніж станція буде повністю списана.\n23. 200 тонн радіоактивних матеріалів досі перебуває в реакторі Чорнобильської АЕС.\nНа цих нотах ми залишаємо тему про Чорнобиль. Та цікаві факти і фото, наведені в цій статті – це лише невеличка частина інформації про заборонену зону, яка збиралася усі ці роки. Тепер нам відомо, що там красива природа і живі, в переважній кількості абсолютно нормальні тварини. Більше того, в зоні відчуження живуть люди, котрі ризикнули залишитися в своїх домах далеко від цивілізації. Тепер лиш потрібно вирішити, чи варте місто місто Чорнобиль того, щоб його відвідувати, або можливо слід залишити його, як годиться, зоною відчуження?


У кожної людини в житті трапляються стреси і занепокоєння, які призводять до переїдання, хвороб, до депресії. Синдром хронічної втоми, зневіру, нервове напруження, депресія, невроз, повне виснаження, ось до чого може привести стрес.\nФізичні ознаки стресу\nДо них відносяться: запаморочення, задишка, втрата апетиту, безсоння, втома, головний біль, блювота, пронос, слабкість, хворобливі відчуття. А також прискорене дихання і серцебиття, пітливість, відчуття стиснення в грудях, почервоніння і сухість у роті.\nДо них відносяться часті спалахи гніву, дратівливість, депресія, потрясіння, паніка, підвищена стомлюваність, збуджений стан.\nСтан психіки — втрата самоповаги, труднощі з прийняттям рішень, страх смерті, забудькуватість, складність концентрації уваги, нічні кошмари, сумні почуття.\nНе зациклюйтеся на дрібних недоліках і помилках, прощайте інших і себе, поблажливо ставитеся до себе і до оточуючих вас людей.\nПриділяйте достатньо часу відпочинку розумовому і фізичному. Відпочив і повністю виспавшись людина менше піддається стресу.\nВідкрито висловлюйте думки і почуття, розширюйте коло спілкування. Це захистить від стресів і зменшить ваше внутрішнє напруження. Більше спілкуйтеся з людьми, які позитивно налаштовані. Позитивна енергія цих людей перейде до вас. Уникайте алкоголіків, невдах, скигліїв, які перебувають у постійному стресі.\nОцінюйте свої можливості і здібності реально, правильно розподіляйте вільний час. Не ставте завищені цілі. Давайте пріоритет тим справам, які уберігають від стресу і підвищують самоповагу.\nНавчіться людям говорити немає. Ви ж не зможете зробити все і за всіх.\nНавчіться слухати людей і поважайте думку цих людей. Не старайтесь переробити інших людей.\nЧастіше гуляйте на повітрі, бажано в лісі, зелені рослини позитивно впливають на психіку людей. Цей метод допоможе людям, які живуть в горах, лісі, селі завжди залишатися щасливими.\nНе бійтеся того, що ви зробите помилки, а скоївши, зізнайтеся і постарайтеся більше їх не здійснювати. На помилках вчаться, адже всі люди роблять помилки. Якщо ви стривожені, поговоріть на цю тему з одним.\nНе думайте постійно, що у вас все погано, що чоловік може піти до іншої, жити нема на що, ціни підвищуються, з роботи можуть звільнити, адже думки матеріальні. Своїми думками Не збирайте негативну інформацію.\nСпілкуйтеся з дітьми. Вони не знають, що таке стрес і депресія, завжди веселі. Спілкування з тваринами допомагає для лікування важких хвороб і від стресу. Такий метод потрібно застосовувати щодня.\nЯкщо нерви на межі, тіло затиснуте і скуто, негативні думки не відступають, значить, стрес опанував вами повністю і це переросте в депресію. Кращий спосіб позбутися від нього, це знайти приємне і захоплююче заняття, наприклад, зайнятися відпочинком на природі, спортом. До того ж фізичні навантаження заспокоюють і роблять людей щасливими. Заняття на свіжому повітрі допоможуть вам позбавитися від напруги і занепокоєння.\nПриймайте ванни з екстрактами трав, наприклад, ромашки або лаванди. У такій ситуації допомагають ароматичні масла із заспокійливим ефектом. Також допомагає лазня з ароматичними маслами. Слухайте приємну, медитативну і спокійну музику, дивіться хороші, веселі комедії.\nШоколад добре допомагає зі стресом. Тільки треба знати міру, щоб у вас не виникло стрес через зайвої ваги.\nВключайте в раціон більше свіжих фруктів і овочів. Відзначено, що кока-кола підвищує настрій.\nВедіть правильний і строгий режим дня. При стресі допомагає розслаблююча гімнастика і заняття йогою.\nХодіть на курси антистресової масажу.\nВірте і любіть себе, будете впевнені, що у вас все буде добре. Адже що не робиться, все на краще. І так воно і буде.\nВикористовуйте ці методи в боротьбі зі стресом, і ви завжди будете в гарному настрої.


Як з Тернополя добратись до Львова та Києва – ПІДВОЛОЧИСЬКЕ ІНФОРМАЦІЙНЕ БЮРО\nЯк з Тернополя добратись до Львова та Києва\nЗ тернoпільськoгo зaлізничнoгo вoкзaлу рух пoтягів скaсувaли. Люди здaють квитки в кaсaх тa шукaють інші спoсoби виїхaти з містa. Бaгaтo пaсaжирів oбирaють рейсoві aвтoбуси нa тернoпільськoму aвтoвoкзaлі, aжіoтaжу нaрaзі немaє.\nПовідомляє ТЕРНОПІЛЬСЬКЕ ІНФОРМАЦІЙНЕ БЮРО з посиланням на ДОБА.\nЧерез нaдзвичaйну ситуaцію з бoєприпaсaми нa військoвих склaдaх пoблизу стaнції Кaлинівкa нa Вінниччині зміненим мaршрутoм курсують 47 пaсaжирських пoїздів. Весь рух пoтягів із зaлізничнoгo вoкзaлу, які мaли б курсувaти через стaнцію Тернoпіль, скaсувaли. Як буде зaвтрa – невідoмo.\nТернoпoлянaм, щoб їхaти в інші містa пoтягoм, вaртo дoбрaтися дo нaйближчих зaлізничних стaнцій Львів aбo Крaсне. Із зaлізничнoгo вoкзaлу дo Львoвa курсують лише електрички o 08.42 тa 12.30.\nЩoб не кoристувaтися нелегaльними мaршруткaми біля зaлізничнoгo вoкзaлу, мoжнa їхaти aвтoбусaми з тернoпільськoгo aвтoвoкзaлу.\nСьoгoдні дo Львoвa відпрaвилися aвтoбуси o 6.00, 7.20, 8.40, 9.40, 10.10, 10.20, 10.45 тa 13. 50. Зa гoдину дo відпрaвлення у кaсaх ще є дo десяти квитків, цінa 76 гривень.\nСьoгoдні дo Львoвa відпрaвляються ще шість aвтoбусів: o 14.35, 15.00, 16.15, 17.25, 18.25, 19.40. Нa aвтoбус Тернoпіль-Львів, який відпрaвляється o 17.25, для приклaду, ще 17 вільних місць.\nДo Києвa нa сьoгoдні є чoтири aвтoбуси, зрaнку 0 8.30 відпрaвився, цінa квиткa 320 гривень. Нa aвтoбус 16.30 квитки прoдaні дo oбіду. Нa aвтoбус Івaнo-Фрaнківськ-Київ 21.30 квитки пo прибуттю, a нa 23.30 є ще двa вільних місця.\nНa зaвтрa квитки у кaсaх aвтoвoкзaлу є. Рoзклaд aвтoбусів дo Львoвa й Києвa тaкий, як і сьoгoдні.\nГлянути нa рoзклaд aвтoбусів тa купити квитки мoжнa нa сaйті тернoпільськoгo aвтoвoкзaлу.


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - У Раді провернули аферу століття | Korrespondent.net\nУ Раді провернули аферу століття\nЗа "мирні" ініціативи Порошенка, написані у Кремлі, у таємному режимі проголосували 287 депутатів\nНа табло навіть не показали хід голосування, такого не було жодного разу за всі 23 роки Незалежності. Якби Янукович так голосував, як сьогодні Порошенко, він досі був при владі.\nСьогоднішнім рішенням парламенту, яке протиснув Порошенко, окуповані російськими військами території Донбасу отримають особливий статус, терористи будуть амністовані та через вибори 7 грудня 2014 року прийдуть до влади. Ці рішення Порошенка і Ради - це національна ганьба і капітуляція перед Путіним. У підсумку ми отримаємо не мир, а втрату української території і війну.\nТЕГИ: Ляшко,Радикальна партія,Олег Ляшко,Петро Порошенко,Ляшко РПЛ,Володимир Путін


Як приготувати їжачки в духовці |ЯкПросто\nПоєднання фаршу з рисом вже давно стало традиційним і іменується «їжачками». Ці тефтелі, завдяки зернятка рису дійсно схожі на агресивного їжака, популярні через простоту рецепта і відносній його дієтично. Зробити їжачки з фаршу ще більш корисними допоможе їх приготування в духовій шафі.\n- Сметана або м’ясний бульйон.\nДля того щоб приготувати їжачки з фаршу, буде потрібно м’ясо. Можете приготувати фарш самостійно або ж придбати вже готовий, але в цьому випадку потрібно пам’ятати про те, що фарш з яловичини досить сухий, тому до нього бажано додатково прокрутити кілька шматочків свинячого сала або просто змішати яловичину зі свининою.\nТак як їжачки в духовці готуються декілька по іншому рецепту, ніж будучи тушкованими у воді або соусі, то рис для фаршу необхідно попередньо відварити протягом 10 хвилин. За цей час оболонка зерна пом’якшиться, але не встигне зваритися повністю, що прискорить процес приготування тефтелькою з фаршу і рису в духовці.\nКоли фарш готовий, необхідно змішати його з рисом, який береться в пропорціях 1 до 5. Якщо рису буде занадто багато, в процесі розбухання вийдуть не їжачки з м’ясом, а рисова каша з фаршем. Для того щоб тефтелі не втрачали форму, до фаршу можете додати одне яйце. Фарш має бути розмішати до однорідної консистенції, інакше в тефтелі рис буде розподілений не рівномірно.\nЗ отриманого фаршу скачайте кульки однакового розміру і викладіть їх на деко, змащене маслом. Відстань між ними може бути мінімальним, тому що рис вже частково розпарився і тефтелі не будуть змінювати розмір радикально.\nНа приготування їжачків в духовці йде від 45 хвилин до години, залежно від розміру їжачків і програм конкретної духовки. Якщо рідина википає швидше, ніж готується рис, то її необхідно додати. Або ж можна на перші півгодини прикрити деко зверху фольгою. При подачі на стіл це блюдо в додатковому гарнірі не потребує, тоді як підкладка з овочів лише прикрасить їжачки.\nРецепт їжачків може включати в себе додаткові інгредієнти у вигляді зелені або спецій, але головну роль в приготуванні грає соус. Для того щоб рис розпарився до стану готовності, необхідно налити на деко м’ясний бульйон або ж сметану.


Сонник воші, до чого сняться воші уві сні приснилися\nСонник блохи — тлумачення сну. До чого сняться блохи? Це дивний сон на перший погляд, бо, як багато хто з нас блоху бачили хіба що на картинці. Тим не менш, цей паразит можна бачити у снах, що, безумовно, не приносить ніякої радості. Тим більше, усвідомлюючи уві сні, що блохи – це настирливий паразит з яким активно борються любителі тварин. До чого б вони наснилися? Як зрозуміти таке сновидіння? Кожен з нас, безумовно, задає собі питання, як тільки прокидається. Однозначну відповідь навряд чи вдасться отримати, бо, як на підсвідомому рівні всі розуміють, що наснилися паразити, які не можуть обіцяти нічого доброго в житті. Дізнатися тлумачення снів можна сонники відомих ясновидців.\nДо чого сняться блохи – сонник Фрейда\nУ тлумаченні снів Фрейд скупо описує таке сновидіння. Тим не менш, він і в цьому випадку не відступає від своєї психології і пов’язує цих паразитів з обережністю у сексуальних розвагах. Якщо спящему наснились блохи, з ним може статися прикра ситуація, яку на сьогоднішній день він навіть не підозрює. Будьте обережні з вибором партнера в сексі – не виключені що ви в ньому сильно розчаруєтеся. До чого сняться блохи за сонику фройда — будь обережний.\nДо чого сняться блохи: сонник Міллера\nНа думку сонника Міллера, блохи уві сні – це попереджувальний знак. Швидше за все, ваші близькі будують підступи за вашими плечима, і ви можете потрапити в дуже неприємну ситуацію.\nЯкщо сон приснився жінці, і вона в ньому побачила що блохи кусають її коханця, це вказує на його несерйозні стосунки до вас.\nДо чого сниться Женуться за блохами у сні – наяву ваш організм потребує відпочинку. Візьміть відпустку і вирушайте до морського узбережжя.\nПриснилися блохи – сонник Ванги\nЯсновидица Ванга і її сонник трактує сон з блохами не так категорично. Вона вважає, що побачити в сні багато бліх – до матеріального благополуччя. Бачити бліх у сні на тварину – несподіване матеріальну винагороду від близьких. Але якщо вам приснилося, що ви тиснете бліх, то наяву така матеріальна допомога, швидше за все, знадобиться від вас.\nЯкщо уві сні блохи кусають ваше тіло і вам від цього сильно неприємно – утримайтеся від великих покупок найближчим часом , так радить сонник ванги.\nПриснилася самотня блоха – вам заздрять друзі.\nДо чого сняться блохи: уві сні по соннику Нострадамуса\nПобачити блоху у сні – до приємних змін. Якщо в сні на вас нападає ціле полчище бліх – наяву не виключено, що за вашою спиною друзі заздрять вашому матеріального достатку — сонник нострадамуса.\nКоли уві сні блоха падає на вас зверху – ви можете отримати несподіване винагороду або навіть спадок.\nБити бліх у сні – притримувати удачу. Розберіться зі своїми проблемами і не відкладайте справу в довгий ящик, яке ви вважали безнадійним. Швидше за все, вона принесе вам багато щасливих моментів у житті.\nДо чого сняться блохи – сонник Хассе\nСтрибаюча блоха уві сні попереджає, що друзі або близькі вам люди поспішають до вас, щоб повідомити приємну новину.\nБлохи на тваринний по соннику – ви отримаєте винагороду.\nЯкщо блоха вас вкусила у сні – до біди.\nВам приснилося, що ви ловили бліх, отже, в найближчий час ви можете розчаруватися у вчинку наближеного до вас людини.\nСонник Лоффа — до чого сняться блохи\nДевід Лофф впевнений, якщо уві сні ви побачили блоху, то чекайте прибуток. Вона може бути незначною, але все ж приємною. Якщо уві сні вас будуть кусати блохи, то це до неприємних новин. Вбиваєте уві сні цих паразитів – ви зробили все, щоб уникнути неприємностей. Залишається справа за мадам Фортуна – як вона повернеться, так тому і бути. Ви вже не в силі щось змінити.\nЗгідно соннику Лонго, бачити уві сні блохи на своєму тілі – до виконання всього задуманого. Наберіться терпіння і завершити всі розпочаті вами справи. Результат буде приголомшливим.\nЯкщо уві сні ви вбиваєте бліх – не виключено, що наяву хтось хоче підставити вам «жирну свиню». Будьте пильними.\nДо чого сниться бачити блоху на шерсті тварини – до добробуту. Спостерігати за тим, як хтось намагається зловити блоху – удача може вислизнути з ваших рук.


Найкращий ресурс на замовлення і доставку квітів в Києві, Lepestki\nЯк правильно доглядати за квітами в шляпной коробці?\nКвіти в капелюшних коробках - це справжній хіт останніх декількох сезонів. Кожна поважаюча себе дівчина вже давно встигла не тільки отримати, але і виставити фотографію подібного флористичного шедевра в свій профіль в тій чи іншій соціальній мережі - а чи не це говорить про дійсну «модності», «трендовості» подібного букета ?!\nТак, дійсно, якщо ви хочете придбати по-справжньому модний квіткову композицію, то вам, без сумнівів, варто купити квіти в шляпной коробці. Втім, у подібного квіткового вишуканості є і деякі інші переваги, переваги. Наприклад, особливий привід купити квіти в інтернет магазині саме в шляпной коробці полягає в тому, що такий флористичний шедевр не вимагає професійної доставки. Так, звичайно ж, ви можете придбати букет квітів з доставкою і не морочитися цим питанням, але якщо вам важливо вручити квіти особисто, то врахуйте, що саме рослини в шляпной коробці легко перенесуть поїздку і в приватному авто, і навіть у громадському транспорті. А все тому, що ніжні пуп'янки троянди або лілії, хризантеми або орхідеї буде надійно захищати від можливих пошкоджень щільний картон.\nЄ і ще один привід для того, щоб купити квіти в шляпной коробці. Йдеться про те, що рослини в подібній тарі зазвичай коштують не в приклад довше, ніж ті ж квіти в форматі букета. У чому тут головний секрет? Зараз розповімо!\nА головний секрет тут полягає в тому, як саме формуються композиції в капелюшних коробках. Відбувається це приблизно за такою схемою: фахівець бере спеціальну флористичну губку, відмочувати її в особливому живильному складі, кладе на дно обраної шляпной коробки і тільки потім починається заповнювати цю саму коробку квітами. Стебла, при цьому, обов'язково встановлюються в згадану вище флористичну губку, отримуючи харчування саме від неї. А оскільки губка, як уже згадувалося, насичується не тільки водою, але і спеціальними «флористичними вітамінами», в результаті квіти, якщо за ними правильно доглядати, стоять не в приклад довше за своїх звичайних «букетний колег».\nУ чому ж саме криється специфіка догляду за квітами, поміщеними в капелюшні коробки? Якщо ви вирішили купити квіти в інтернет магазині в шляпной коробці, кому-то або для себе, то ви повинні знати, що рослини ні в якому разі не варто витягати з тієї самої коробки. Якщо ж випадково вийде так, що ви дістанете той чи інший стебло, перед тим, як ставити його знову в флористичну губку, стеблинка потрібно підрізати. Причому зріз потрібно робити обов'язково гострим ножем і обов'язково під кутом - чим більшою буде площа зрізу, тим краще (велика площа зрізу - велика площа для поглинання води). Але, ще раз акцентуємо вашу увагу на те, що підрізати стебла потрібно тільки при випадковому витягу квітки з коробки. Навмисно це робити, категорично не варто.\nДо речі, мало хто знає, але навіть такий букет з доставкою потрібно буде регулярно поливати водою? Як часто проводити цей самий полив? Про це вам розповість вже згадана вище флористична губка. Постарайтеся акуратно розсунути стебла руками і доторкнутися до неї кінчиками пальчиків. Якщо губка виявиться сухою, то можна починати полив. Губка волога? Поки від поливу можна відмовитися.\nЄ ще одне важливе правило, яке варто знати кожному, що вирішив замовити букет з доставкою. Київ і його флористи настійно рекомендують поливати квіти в коробках талої, дощової або відстояною водою.\nЯкщо у вас залишилися ще якісь питання або ви просто хочете замовити букет з доставкою (Київ), то ласкаво просимо на http://lepestki.kiev.ua.


Смерть на виробництві. Роботодавець незгодний з висновками акту про нещасний випадок - Трудовые правоотношения – ЛІГА:Форумы\nСмерть на виробництві. Роботодавець незгодний з висновками акту про нещасний випадок\n8/12/17 20:25 айнідхелп > Marlboro! 7/12/17 22:18\nЩиро вдячний.До нових кодексів ще руки не доходили.Думаю застосовувати два способи одночасно. Хохма в тому ,що перша справа слухалась не по КАС а по ЦПК,я в шоці. Очевидно що ми були залучені тільки як це у нас буває повістки нам не доходили. А як нарахунок скасування актів вище стоящим органом?\n7/12/17 22:18 Marlboro! > айнідхелп 7/12/17 16:25\nНовими процесуальними кодексами змінено підхід до преюдиції, тепер встановлені іншим судовим рішенням факти будуть менш важливі і їх можна спростувати в загальному порядку.\nТому можна йти і першим пунктом.\nЯкщо хочете йти другим пунктом, то бажано вирішувати це питання скоріше і скаргу подавати до 15 грудня. В скарзі просити направити на новий розгляд, бо вас не залучили в справу як третю особу, хоча питання яке вирішувалось стосувалось ваших прав і обовязків.\nВи можете спочатку піти п.2, а якщо касація відмовить - пунктом 1.\n7/12/17 16:25 айнідхелп\nШановні колеги.На підприємстві стався нещасний випадок.Управління склало акти за формою н-5,н-1 яким встановили вину роботодаця. Дирекція соцстраху оспорювало в загальному суді дані акти, суди програні,ми про суди не знали. В силу цього виникають наступні питання щодо способів захисту.\n1) подавати новий окремий позов (Проблемно,бо деякі обставини встановлені рішеннями судів)\n2) Подавати касаційну скаргу на рішення судів першої та апелЯційної інстанцій\n3) Пробувати переглянути справу за нововиявленими обставинами (перешлянути можуть тільки за заявою позивача,не знаю чи знайдемо порозуміння з дирекцієб\n4) Вимагати в Держпраці провести додаткове розслідування, чи передабачено це ?


Види випробувань — Студопедія\nВсі випробування розділяють на вісім груп:\n1) за методами, умовами і місцем проведення;\n3) за стадіями ЖЦ;\n4) за тривалістю;\n5) за рівнем проведення;\n6) за видом впливу;\n7) за результатами впливу;\n8) за обумовленими характеристиками.\nЗа методами, умовами і місцем проведення. Випробування поділяють на дві великі підгрупи:\n- фізичні випробування реальних виробів або їхніх макетів;\n- випробування з використанням моделей.\nФізичні випробування можуть проводитися на випробувальних стендах (стендові випробування), коли зовнішні фактори, що впливають (ЗВФ) створюють штучним шляхом.\nВипробувальний стенд – технічний пристрій для установки виробу в заданих положеннях, створення впливів, знімання інформації й керування процесом випробувань. Випробувальні стенди можуть випускатися серійно або створюватися в одиничному екземплярі.\nСучасні прецизійні закордонні стенди – великогабаритне, енергоємне й дороге устаткування із системою безпосереднього керування двигуном, із забезпеченням стабільності кутової швидкості, яка задається, за рахунок великої інерційної маси платформи, використання повітряного підвісу її осі обертання й ртутних струмовідводів (для виключення сухого тертя між нерухомою основою й обертовою платформою).\nВипробування проводять у лабораторних умовах (лабораторні випробування), коли ЗВФ створюють за допомогою спеціальних методів і засобів, і на полігонах (полігонні випробування). Полігон - місце, призначене для проведення випробувань в умовах, близьких до умов експлуатації й забезпечення необхідними засобами випробувань. Полігонні випробування проводяться разом з тим об'єктом, на якому вони перебувають при експлуатації. При проведенні натурних випробувань випробовуються вироби, а не їхні моделі або складові частини, умови випробувань відповідають умовам експлуатації виробу за прямим призначенням, для морської навігаційної техніки вводять поняття швартових і ходових випробувань, для авіаційної й ракетної техніки - наземні й польоті випробування.\nФізичне (математичне)моделювання полягає в тому, що об'єкт випробувань заміняється простою фізичною (математичною)моделлю, здатною імітувати зміни параметрів об'єкта.\nСтатистичні випробування полягають у тому, що шляхом багаторазових випадкових випробувань визначають ймовірність появи деякої випадкової події (наприклад, відмови). Метод статистичних випробувань дозволяє визначити характеристики надійності.\nВипробування за призначенням. За призначенням випробування розділяють на:\n- дослідницькі – проводяться для вивчення певних характеристик і параметрів об'єкта при тому або іншому впливі, їх проводять за встановленими методиками і на атестованому устаткуванні;\n- визначальні – для визначення кількісних показників надійності об'єкта;\n- порівняльні – при яких випробовуються два або більше аналогічних або однакових об'єктів в однакових умовах для порівняння характеристик їхньої якості;\n- контрольні випробування, проводять для встановлення відповідності характеристик виробу заданим.\nВипробування за стадіями життєвого циклу. На стадії розробки випробування розділяються на наступні види:\nДоводочні випробування – дослідницькі, і проводять їх з метою оцінювання впливу внесених змін для досягнення заданих значень показників якості (точність, надійність і та ін).\nПісля виконання першого етапу дослідницьких випробувань починається доведення характеристик приладу вимогам ТЗ.\nПопередні випробування проводяться для встановлення відповідності дослідних зразків вимогам ТЗ і ТУ.\nПриймальні випробування вирішують питання про постановку виробу на виробництво.\nНа стадії виробництва випробування розділяють на:\n- кваліфікаційні – випробування установочної серії або першої промислової партії, проведені з метою виявлення готовності підприємства випускати продукцію в заданому об’ємі;\n- пред'явницькі проводяться службою технічного контролю підприємства-виготовлювача перед пред'явленням виробу для приймання представником замовника або споживачем;\n- приймально-здавальні випробування (ПЗВ) проводять за участю представника замовника;\n- періодичні проводяться в об’ємах, а також в строки, встановлені в проекті технічної документації, контролюють стабільність якості продукції, що випускається, іможливість продовження випуску;\n- типові випробування – це контрольні або перевірочні випробування, які проводять після внесення змін у конструкцію або технологію виготовлення з метою оцінки ефективності й доцільності внесених змін;\n- інспекційні – проводять у вибірковому порядку з метою контролю стабільності якості, до проведення залучають спеціально вповноважену організацію;\n- атестаційні – для оцінювання якості продукції при її атестації за категоріями якості;\n- сертифікаційні – проводять незалежною від виробника й уповноваженою організацією з метою визначення відповідності якості продукції вимогам національного або міжнародного стандартів.\nНа стадії експлуатації випробування розділяють на:\n- підконтрольні – проводять для підтвердження відповідності продукції вимогам НТД в умовах застосування продукції, а також для одержання інформації про надійність продукції, пропонування рекомендацій з усунення недоліків; для проведення виконавцем виділяють спеціальні зразки, які попередньо проходять кваліфікаційні й періодичні випробування;\n- експлуатаційні – проводять для визначення доцільності подальшої експлуатації, коли зміни показників якості можуть привести до зниження ефективності. Їх проводять через інтервали часу або при досягненні наробітку;\n- інспекційні – ті ж самі, що й на стадії виробництва.\nДля скорочення об’ємів робіт, вартості й строків випробувань їх об'єднують, наприклад:\n- попередні + доводочні;\n- періодичні + типові.\nВипробування за тривалістю. За тривалістю випробування підрозділяють на:\n- нормальні – випробування, методи й умови проведення яких забезпечують одержання необхідної інформації за такий же час, що й при експлуатації;\n- прискорені – методи й умови проведення яких забезпечують одержання необхідного обсягу інформації в більш короткий строк, чим у передбачених технічною документацією умовах і режимах експлуатації;\n- скорочені – проводять по скороченій програмі (наприклад, не при всіх видах впливів).\nВипробування за рівнем проведення. За рівнем проведення випробування підрозділяються на:\n- відомчі, проведені комісією із представників зацікавленого відомства або міністерства;\n- міжвідомчі - це приймальні випробування , проведені декількома зацікавленими відомствами (наприклад, Міністерство Оборони і Міністерство Транспорту);\n- державні, проведені державною комісією для видів продукції, установлених державою як найважливіша, у спеціальних випробувальних центрах.\nВипробування за видом зовнішніх впливів. За видом зовнішніх впливів випробування підрозділяються на наступні види:\n- кліматичні випробування – при яких основним видом впливів на об'єкт випробувань (ОВ) є кліматичні фактори: температура й вологість повітря, атмосферний тиск;\n- механічні випробування – при яких основним видом впливів на ОВ є механічні навантаження;\n- електричні випробування – при яких основним видом впливів на ОВ с електричні навантаження;\n- електромагнітні випробування – при яких основним видом впливів на ОВ є електромагнітні поля;\n- біологічні випробування – при яких основним видом впливів на ОВ є життєдіяльність організмів;\n- хімічні випробування – при яких основним видом впливів на ОВ е хімічні фактори й реакції різних речовин;\n- радіаційні випробування – при яких основним видом впливів на ОВ є іонізуюче випромінювання;\n- з комбінованими впливами – кілька видів впливів одночасно.\nВипробування за результатами впливу. За результатом впливу випробування підрозділяють на:\n- руйнівні випробування, якщо в процесі їхнього проведення застосовують руйнуючі методи контролю або в результаті впливу зовнішніх факторів ОВ стає непридатним для подальшого використання;\n- неруйнівні випробування, коли використовують методи неруйнівного контролю;\n- випробування на стійкість;\n- випробування на міцність.\nВипробування за обумовленими характеристиками об'єкта. За обумовленими характеристиками об'єкта випробування розрізняють на:\n- випробування на надійність;\n- граничні випробування;\n- технологічні випробування.\nНайбільш важливими з них є випробування на надійність. Надійність будь-якого виробу характеризується безвідмовністю, довговічністю й ремонтопридатністю.\nКЛАСИФІКАЦІЯ МЕХАНІЧНИХ ВИПРОБУВАНЬ\nНалежна клінічна практика (GCP) - міжнародні правила та стандарти проведення клінічних випробувань ЛП\nВипробування ЗВТ | Програма випробувань.


Ольга Кобилянська (1863 — 1942) – Текст\nТема 17. Ольга Кобилянська (1863 — 1942)\nОльга Юліанівна Кобилянська «велика українська письменниця, бо час нічого не заподіяв її творам, а тільки утвердив їх у нашому народі» (Василь Земляк); «Дишна троянда в саду української літератури» (М. Старицький).\nПисьменниця опрацювала в українській прозі нову тему: доля освіченої дівчини, яка не може змиритися з бездуховністю міщанського середовища, в її творчій праці важливу роль відігравали особисті переживання і враження.\n—— ‘ ~ — 150 ~ —= —\nПерші свої твори О. Кобилянська писала німецькою мовою. Пізніше їй дорікали за німецький спосіб мислення, залежність від німецької класики. Але і в ранніх, німецько-мовних, і в пізніших, уже україномовних, творах простежується образ авторки, багатий світ її спостережень і почуттів, винесених з реальної дійсності.\nІ. Франко не випадково поставив Ольгу Кобилянську на чолі «нової школи» в українській літературі: у її творах вперше поведінка людини пояснювалася внутрішніми, психічними імпульсами. Глибока таємниця людської душі відкрилася читачеві.\n27 листопада 1863 р. народилася Ольга Юліанівна Кобилянська в містечку Гура-Гу-мора в Південній Буковині (нині Румунія) у сім’ї урядовця-правника, якому у зв’язку зі службою довелося жити в кількох містечках карпатського передгір’я.\nУ Кимпулунзі Ольга здобула початкову освіту німецькою мовою, приватно вивчала й українську.\nДитинство пройшло в німецько-румунському оточенні. Ольга брала участь в аматорських виставах, співала, багато читала, грала на фортепіано. Почала писати вірші, оповідання й повісті німецькою мовою («Гортенза», «Картина з життя Буковини», «Видиво», «Вона вийшла заміж»).\nВ україномовних творах: «Людина», «Царівна», «Некультурна», «Ніоба», «Через кладку» простежується образ авторки, багатий світ її спостережень і почуттів, винесених з реальної дійсності.\n1898 р. на ювілеї І. Франка Ольга Кобилянська познайомилася з багатьма діячами української культури.\n1899 р. У Києві познайомилася з М. Лисенком, М. Старицьким, М. Коцюбинським.\nНа початку XX ст. були написані повісті «Земля», «В неділю рано зілля копала».\nНа заваді активній громадській діяльності стоїть хвороба.\nТяжке життя в Чернівцях (хвороба, матеріальна скрута, сімейні проблеми).\nУ листопаді 1918 р.- гнівно засуджує насильницьку румунізацію Північної Буковини.\n1926 — 1929 рр. — вихід дев’ятитомного видання творів Ольги Кобилянської у Харкові; написання роману «Апостол черні».\n1941 р. жандармерія встановлює нагляд за письменницею, над нею готують розправу.\n21 березня 1942 р. О.Ю. Кобилянська померла.\n— ранні неопубліковані твори («Гортенза», «Доля чи воля»), у яких яскраво простежується образ дівчини-мрійииці, котра прагне до самовдосконалення; порушується питання про право жінки на гармонійний розвиток, рівність з чоловіком у сімейному житті;\nоповідання («Вовчиха», «Любов до рідної землі», «Природа»);\n( повісті: «Земля», «Ніоба», «У неділю рано зілля копала», «Через кладку», «За ситуаціями», «Людина», «Царівна»;\nновели: «Некультурна», «Битва», «Назустріч долі», «Юда», «Лист засудженого вояка до своєї жінки», «Сниться», «Impromtu phantasie» (фантазія-експромт), «Valse melan-colique» (меланхолійний вальс). У двох останніх роздуми письменниці про мистецтво;\nроман «Апостол черні» та ін.\nУ 1887 р. з’являється оповідання «Вона вийшла заміж», присвячене Наталії Кобринсь-. кій відомій у Галичині письменниці й громадській діячці, ініціаторові створення Товариства руських жінок, яке розгорнуло широкий феміністичний рух.\nУ 1891 р. в селі Димка ца Буковині Ольга Кобилянська пише повість «Людина* як досконало перероблену редакцію оповідання «Вона вийшла заміж».\nТема твору зображення життя освіченої бідної жінки в глухому провінційному містечку. Мрії Олени постійно розбиваються об мур обивательських уявлень: усі доводять, що жінка має бути тільки придатком і прикрасою чоловіка.\n151 — —— — — — —•\nІдея твору — треба створити такі умови, так змінити лад, щоб кожна людина, особливо жінка, змогла відчути себе справді людиною і знайти своє місце в житті.\nПерсонажі: родина Ляуферів (батько, мати та їхні діти: Олена, Ірина, Геня, син Гер-ман-Євген-Сидор), студент-медик Стефан Лієвіч (коханий Олени), Фельс (майбутній чоловік Олени), Маргарета (вчителька).\nУ центрі повісті — молода дівчина Олена, яку не розуміють ні в родині, ні в містечковому середовищі, оскільки Олена багато читає, тонко відчуває красу в природі, людині, мистецтві, їй доводять, що жінка має бути придатком чоловіка. Дівчина протестує. Її підтримує студент-медик Стефан Ліевич, який після навчання у Швейцарії по-новому дивиться на суспільне життя. Він доводить, що майбутнє жінок — у їхніх руках, що освіта спрямує їх на нові шляхи.\nАле смерть однодумця залишає Олену в самотності.\nЩоб покращити матеріальне становище родини, Олена погоджується вийти заміж за лісничого Фельса. Але в розпачі дівчина сама в себе запитує: «І чим… оправдається? Що вона людина?..»\nПовість «Людина» справила великий вплив на розвиток феміністичного руху Галичини.\nЕмансипація — звільнення від якої-небудь залежності, скасування якихось обмежень. Фемінізм жіночий рух другої половини XIX ст. за зрівняння жінок у правах з чоловіками.\nПан Епамінондас Ляуфер (у деяких виданнях — Ляуфлер) — цісарсько-королівський радник, він мав велику повагу, вплив і немалі доходи. Була у нього і слабка сторона пристрасть до спиртних напоїв. Але цього поки що ніхто не помічав.\nУ Ляуфера було чотири доньки і один син Герман-Євген-Сидор, якого батько любив до нестями, вважав своїм майбутнім. Мати так само обожнювала сина, не раз у мріях бачила його лісовим радником в елегантній колясці поруч із багатою жінкою. А те, що син не любив учитися, матір не дуже засмучувало. Бона ненавиділа «висушених тверезих професорів», які мучили її синочка, називали упертим і злим.\nТим часом підростали доньки. Природа не обділила їх красою, а пані радникова посилала, як водиться, вчитися французької мови й музики. Оскільки батько займав високе становище у суспільстві, то в дівчат не було відбою від женихів. Одне непокоїло матір: дві середні дочки, Олена й Ірина, любили читати серйозні книги. Особливо Олена. А потім ще й так палко розказувала про них молодим людям, що юрбою її оточували. При цьому сперечалася, і в її устах звучали такі пекучі й небезпечні слова, як «соціалізм, натуралізм, дарвінізм, питання жіноче, питання робітницьке…»\nМати не спала ночами з тривоги, що дівчина хоче йти зовсім не тим шляхом, який призначено природою. А слова доньки про «рівноправність між мужчиною і жінкою», про те, що жінкам треба вчитися і самим себе забезпечувати, викликали у неї сором і лють. Про таку небезпечну поведінку Олени, яка «губить легкодушно свою будучину і відстрашує від себе і від других сестер женихів», говорили й товаришки пані радникової. Вони радили їй заборонити Олені читати книги і висловлювати подібні крамольні думки. Сміялися: «Хто ж буде дома їсти варити, наколи жінка стане до уряду ходити? Хто буде порядкувати, прати, шити? Невже ж мужчина?»\nОднак мати нічого не могла вдіяти з Оленою і не наважувалася застосовувати силу. Тим більше, що за нею, «як тінь», піднімалася сестра Ірина і завжди знаходила слова, щоб заспокоїти матір і виправдати вчинки сестри. До них інколи приєднувався й молодий чоловік, студент-медик Стефан Лієвич, який приїхав додому на канікули.\nЧого він тільки не розповідав! А його слухали, ніби апостола правди. Про те, що в Швейцарії вже давно поширилася жіноча емансипація, що жінки навчаються в університетах,\n——- — — 152 :\nпрагнуть бути самостійними і рівноправними з чоловіками. Тут же він побачив «сонне царство*, а якщо якась жінка намагається «збудити сонну сестру*, її висміюють і засуджують, як, наприклад, Олену. Йому за це навіть соромно. Олена відповідала, що це наслідок «нещасного виховання та вкоріненого пересвідчення, що думати-знати пристоїть мужчині, а жінці має воно служити за оздобу*.\nМати ненавиділа Лієвича ще й за те, що він ніколи не знаходив доброго слова для її сина, а, навпаки, при кожній нагоді «читав нотації* за його недостойну поведінку і лінощі.\nЗ невеличкої хатини вийшли Олена і Лієвич. Сьогодні у них прощальний вечір, бо Сте-фан змушений поїхати на два роки, щоб закінчити навчання. Вони не знаходять слів, щоб висловити свої почуття. Він просить її говорити, щоб назавжди запам’ятати голос коханої. Вона з усміхом питає, що і може, йому ще й присягу на вірність зложити? Стефан говорить, що вірить не в присяги, а у силу любові. Олена відповідає, що полюбила з першої хвилини, коли зрозуміла, що він говорив правду, не боявся ніколи і нічого. І з другої хвилини, коли переконалася, що він цільна натура, «задивлювався на жінок не очима нинішнього брудного егоїзму, а людини людяної…* їй подобається і те, що не перетворював себе в «модну мавпу*, не дуже дотримувався умовностей «світського життя*.\nСтефан висловлює жаль, що родина Олени його не терпить і може присилувати її вийти заміж за когось, на їхню думку, достойнішого. Але Олена відповідає, що цього ніхто не може зробити проти її волі і оросить вірити в любов, а поки що їхні заручини — таємниця.\nПристрасно прощаються, цілуючи руки і просячи один одного триматися ці два роки розлуки, любити й вірити.\nХоч для сина Германа-Євгена-Сидора наймали репетитора, він щоразу приносив за кожне півріччя все гірші і гірші свідоцтва. Батько лютився, а сестри ховали брата, поки не пройде батьків гнів.\nПісля закінчення навчання Герман-Євген-Сидор поїхав на однорічну військову службу. Разом з ним відійшло і щастя родини Ляуферів, бо незабаром стало з’являтися безліч векселів за борги сина. Пан радник же все частіше затримувався у кав’ярнях, інколи там і ночував. Його «слабка сторона* перемогла.\nЛікар жаліє приятеля і говорить, що у нього ж іще дві незабезпечені доньки. Йому заперечують, що дівчата, вийшовши заміж, самі себе забезпечать. Адже Олена уже, мабуть, заручена з К-им? Батько відповідає, що донька не хоче за нього заміж, бо не любить. Ляу-фера підняли на сміх, сказали, що у нього вдома «бабське панування» і що це неприпустимо, щоб дівчина відмовлялася від заміжжя лише з причини нелюбові. І раніше вибирали собі жінку за домовленістю, та й нічого — звикали, жили добре, тим більше, що жінка — як «молодий кінь», «почує сильну, залізну руку, так і подасться».\nКоли йшли додому, лікар запропонував радникові поговорити з Оленою, кажучи, що вона добра, шляхетна і не захоче, щоб родина страждала від бідності. Аби лиш забула того… 1 тільки тут батько дізнався, що його донька зустрічалася зі Стефаном Лієвичем, навіть була таємно заручена. Потім трапилося нещастя: молодий чоловік «набрався десь у шпиталі тифу й помер». Олена тяжко переживала, навіть захворіла, тому й звернулася за порадою до лікаря і змушена була йому все розповісти. Батько дуже образився, що останнім\nпро це дізнався, і попросив свого товариша поговорити з дочкою, умовити її.\nЛікар прийшов поговорити з Оленою. Батьків приятель став говорити, що дівчина повинна думати не лише про свої почуття, а й про обов’язки перед родичами. Олена гостро відповіла, що «не може інакше збирати, як сіялось» і що батьки самі винні у негідній поведінці її брата. Тоді лікар вирішив викласти всю гірку правду: «всі вони знищені, її батька через якусь-То суму, котру мав у себе в сховку й котрої недоставало, віддаляють зі служби*.\n—153 — ‘ — — — — =\nОлена вражена, але каже, що вона була .до цього готова. І не бачить виходу з такого становища. Тоді лікар підказує вийти заміж за К-ого, який незабаром проситиме її руки. Дівчина категорично відмовляється, бо не любить його: «А подружжя без любові се, по моїй думці, брудні відносини». Старий чоловік аж розсердився, доводячи, що їм нікуди дітися, якщо не прийде звичайна місячна платня, адже старша сестра сама має дітей і до того ж скупувата, на платню Ірини — вчительки музики теж не проживеш. І хто ж буде догодовувати батьків, адже вони вас вигодували, виростили? Олена відповідає, що хоче сама заробляти на хліб і ділитися з родичами. Сказала, що вона має розважливий критичний розум і не зверне «з раз обраного шляху», готова боротися з незлагодами життя, бо вона — людина.\nЧерез два тижні відбулася серйозна розмова батька й Олени з приводу її відмови вийти заміж за К-ого. Олена сказала, що «ніяка сила світу не стопче в мені мислячої самостійної людини» і що вона ніколи не буде жити брехнею. Батько знову почав кричати і проклинати дочку, кажучи, що вона все одно підкориться йому, тому що ще неповнолітня.\nДо тієї самої хатини, звідки вони з Лієвичем виходили три роки тому, прямувала тепер Олена. Тут жила стара вчителька Маргарета, щира порадниця і подруга Олени.\nV кімнаті були затишок, спокій і звучала музика Шопена. Олена, як вона це часто робила, тихенько сіла в крісло і поринула у спогади. Саме під таку музику Стефан і зважився сказати їй про свою любов.\nПізніше стара дама закінчила грати й увійшла зі світлом до кімнати. Вона не здивувалася несподіваній гості, бо так бувало часто. Олена сказала, що хоче написати листа К-ому, щоб він не приходив просити її руки, не принижувався, адже вона його не любить і відмовить. Маргарета почала умовляти Олену підкоритися, доводила, що К-ий — непоганий молодий чоловік, вона незабаром звикне. На це Олена гостро відповіла, що це «егоїст І чоловік гордий», а вона не є тією, котра «могла зносити на своїм карку панування другого». Стара вчителька відповіла з жалем, що такі думки не доведуть до доброго, адже ж зовсім не краще бути самотнім, нікому не потрібним, та ще й у бідності. То ж треба вітати К-ого «як свого ангела-спасителя». Олена відповіла, що цього не буде ніколи, краще вмерти: «моральна нужда і абсолютна бідність — се одне й те саме. Наслідки їх однакові». І просить паперу, щоб написати листа К-ому з відмовою.\nЧаша горя, яку довелося випити родині Ляуферів, ще була неповна. Герман-Євген-Сидор закохався, але дівчина залишилася глухою до його почуттів і відмовилася стати його дружиною. Хлопець не знайшов ніякого іншого виходу, як вистрілити собі в лоб.\nВідповіді чекали довго, нарешті зять погодився на невигідних для Ляуферів умовах, але діватися було нікуди. Родина виїхала в село. Найменшу сестру старша забрала до себе — доки звикне.\nМинуло п’ять років з того часу, як Ляуфери проживали на селі, відлучені від інтелігентного світу, від усякого товариства. Життя їх було тихе та сумне, приправлене бурхливими вибухами пияцтва Ляуфера.\nТепер головувала в родині Олена. На її плечах «спочивав гаразд цілої родини». Адже Ірина вийшла заміж, але повдовіла і повернулася додому, а наймолодша, Геня, жила у родині старшої, де привчалася до господарювання.\n— 154 — — : — .. —\n«Немає тяжчої кари для молодого живого духу, для бистроумних, енергійних, а надто ідеально уложених натур — як таке життя». Олену лякало, що й вона незабаром перейде в розряд людей байдужих, котрі турбуються лише про «фізичний добробут», тобто матеріальний достаток. Вона билася, «як той спійманий орел», у пошуках виходу з цього становища, але не бачила його.\nОлена задивилася на мурашник, що був поблизу неї і пригадала статтю відомого російського критика Д. Писарева «Бджоли». Як багато почуттів піднімалося в її душі колись проти «трутнів». Тепер вона читала,дуже рідко.\nНайстарша сестра писала, що хоче продати землю, яку вони орендують, то ж хай заздалегідь домовляються з новим господарем, інакше через рік опиняться без оселі.\nПані радникова, колись «гарна і горда женщина», зломилась. Коли Олена розповіла їй про лист, та лише заплакала. Ірина часто хворіла, а найменша сестра, уже доросла, повернулася і тяжко працювала на полях нарівні з чоловіками. Сподіватися на чиюсь допомогу чи пораду було нічого, тому Олена й не розповіла родині про негативну відповідь нового господаря землі, а намагалася вже вкотре сама знайти вихід.\nОлена познайомилася з лісничим, який підвіз її своїми кіньми. Новий знайомий розповів, що залишається на службі у барона, що купив ще одне село і замінив собі коня. Фельс радо пообіцяв навчити Олену правити кіньми і навіть дав у її розпорядження свій візок. Вона взяла поводи, а молодий чоловік сказав, що треба тримати сильно, а це для жінки з її ніжними руками важко. Тоді Олена, не соромлячись, сказала, що цими ніжними руками вона витягає п’ять-шість відер води для худоби, якщо цього нікому зробити. Фельс здивований прямотою дівчини.\nПісля цієї прогулянки Олена стала сумна, мовчазлива. З домашніми поводилася роздратовано, навіть різко.\nІрина сказала Олені, що ніби стало помітним, як Фельс ставиться до Олени. При цьому додала, що «він добрий чоловік, але дуже ограничений…» Та підхопила: «Так, так, але все ж таки він має доходи; а головна річ: він добрий чоловік!..*\nОлена стала думати про Фельса, намагаючись віднайти у ньому щось привабливе для себе. Але не знаходила, хоч вірила, що його любов не могла не вплинути на неї. «Любов має те в собі, що наколи походить від симпатичних осіб, викликає і в нас настрій, подібний до любові…»\nКоли випав сніг, лісничий почав приїжджати щонеділі і забирати усіх на прогулянку. Частому вал о, що катав саму Олену, щохвилини питаючи, чи їй не холодно. Він зовсім втратив свою сміливість щодо неї, а вона, навпаки, — говірлива, весела, зовсім ним заволоділа. Інколи він починав розмову про щось, не передчуваючи, що говорить проти її поглядів. Олена спиняла на ньому гордий, холодний погляд, і він бентежився.\nОдного разу Фельс ледь їй не освідчився, а вона відштовхнула його такими різкими словами, що той, мало не заплакавши, подався геть. Потім перепрошувала його, говорячи, що вона дуже нещасна.\n— — — — — — — 155 — — ……….. ‘ — — " ~\nТого самого дня після обіду зійшлися гості, запрошені Оленою і її родичами: старі вчителі з синами, надлісничий, священик з родиною і молодий Фельс. їли «свячене», бажали добра, здоров’я, потіхи з дітей та онуків. Потім старі бажали молодим, а молоді — самі собі. Тоді старші, розчулені, залишили «любу мол одіж» саму.\nНіхто так не міг гордитися у той день своїм гумором, як Олена. Очі сяяли, коси спустила на пдечі, здавалася набагато молодшою. Фельс не зводив з неї очей, і вона не полишала його увагою. Усі присутні милувалися і говорили, що з них вийде добра пара.\nФельс пристрасно запропонував Олені стати його дружиною. Вагаючись в душевній боротьбі, вона погодилася. Фельс, почувши це, кинувся обіймати і цілувати Олену, а вона мовчки зносила ті любощі.\nУночі Ірина гірко ридала, благала, щоб Олена не робила цей крок проти своєї волі.\nНа що та відповіла: «Хто питає про правду або про любов? Врешті я була між вами най-сильніша, то хрест нести припало мені». То ж хай Ірина не будить у ній колишню людину, не мучить сумнівами, адже вона виконала своє «завдання».\nЧерез місяць увечері на подвір’ї Ляуферів зібрався натовп селян. Стара Катря ходила між людей з пляшкою горілки і частувала, примовляючи: «За здоров’я молодих!» Ворота були відчинені, і на подвір’я заїжджали віз за возом з весільними гостями з усієї околиці. Фельс настояв, щоб весілля було бучним і пишним. Запрошені займають свої місця у святково прибраних кімнатах, а пані радникова проходжується між гостями. їй здалося, що повернулися старі добрі часи. Звідкись взялася давня зарозумілість у цій прибитій роками і горем жінці: «Вона цодала ласкаво надлісничим руку, а вчителів привітала лише гордим поклоном. Здавалось, немовби вона і не проживала з ними ніколи у ближчих товариських відносинах. Вони ніби вперше, і то з ласки, знайшлися в її домі…»\nВона пишалася, що її доньку вибрав найкращий чоловік в околиці. А особливо тішила стару пані купа весільних подарунків, і серед них — велика скринька зі сріблом на дванадцять персон, яку подарував Фельсів барон.\nПриїхала на весілля і Маргарета. Вона постарішала і посумнішала. Ходила мовчки по кімнатах і слухала пані радникову, яка їй розповідала про нареченого. Та хвалилася, як Фельс любить Олену, який він добрий, і що віддав їм маленьку хатинку в місті. Матері з Генею легше буде там жити, а Ірина залишиться, звичайно, з Оленою. Далі пані радникова говорить, що Фельс «добрий, щирий хлопець, чесний, ретельний чоловік, і Олена буде з ним щаслива». Маргарета на це лише прошептала:\nДай Боже, дай Боже…\nВона не може забути, що Олена так бездумно відмовила К-ому. Він тепер суддя, має великі доходи і живе безжурно, одружився з донькою багатого броварника. Мати сказала, що нічого, «нема нічого злого, щоби на добре не вийшло». Ще невідомо, як би до них поставився К-ий, чи був би такий прихильний. А що не так склалося, то винен тільки той безталанний Лієвич. Маргарета весь час думала про Олену. Зустрівшись, вони обидві збентежилися. Олена сказала:\nБачите, Маргарето, я таки віддаюсьі\nОлена, у довгій білій сукні, справді заховалася в одинокім кутку, який їй ще лишився. Вона була зайнята дивною роботою виймала зі скриньки один лист за другим і, не дивлячись, роздирала їх. Нарешті залишився один. Взяла до рук, але не витримала і вирішила прочитати в останній раз.\n«Що твій медвідь коли-небудь і заслабнути, а навіть і в ліжку лежати може, ти б, певно, й не думала, серденько! Тепер якраз пора, в котрій посилаю тобі свої записки, Оленко; а що мене Василь, з котрим тепер разом мешкаю, насилу запакував до ліжка, а сам десь полетів по якогось лікаря, а самота така страшна, то й хочу по змозі до тебе говорити. Хотів би я,\n— , — — — 156 — — — :\nмоя рибчино, щоб ти була тут, тримала руку на чолі — твою легеньку малу руку… тоді й не боліла-би вона так сильно. Я собі уявляю, що ти тут біля мене, сидиш на ліжку… бачиш, Оленко? Любов таки найкраща з усього, що життя лише має!.. Тепер, наприклад, коли мене голова так шалено болить, ти б певно усього спробувала, щоб лише мій біль усмирити. Я переконаний: ти б се інакше робила, як ми,, лікарі, а воно би, певно, скорше перейшло.\nАх, скільки мав би я тобі говорити! Маєш ще три місяці перед собою — а потому Великдень. Я все відкладаю на Великдень… душа так повна, ти мене знаєш.,, так, але лежачи, писати утомився,..*\nЦе були останні слова Стефаиа, писані для неї. Василь переслав їх Олені.\nНоги під нею задрижали, у вухах щось бринить, а горло здавили корчі. Нерви напружені до краю. «Якесь незнане доти, упряме, дике чувство обгорнуло її — одне лише чувство. Вона ненавидить. Ненавидить з цілої глибини своєї душі! Вбивала б, проклинала б, затоптувала б, як ту гадюку… Чи його? Адже вона винувата!! Сама, самісінька вона… І чим вона оправдається? Що вона людина?..\n…Приклякнувши до землі, вона ридала нервово-судорожним плачем; а коли увійшов він, підняла руки, немов би просила порятунку.\n— Ха-ха-ха! Ти плачеш, Олено? Ну, звичайно, як усі дівчата перед шлюбом!!!\nУкраїнська література 9-10, готуємося до зовнішнього незалежного оцінювання\nPrevious: Літературний процес кінця XIX — початку XX ст.\nNext: Тест № 22


Страховка для візи: Документи яких компаній визнають у Польщі? - | TransferGo\nСтраховка для візи: Документи яких компаній визнають у Польщі?\nІноземці прямують у Польщу з різних причин: хтось – на відпочинок, інші – на навчання, а решта – працювати. Та кожному з них, щоб потрапити в цю країну, потрібні різноманітні документи, одним з яких є страховий поліс. Про те, які страхові компанії в Україні є акредитовані польським законодавством та на що варто звернути увагу під час оформлення страхування для виїзду закордон, сьогодні розповідає TransferGo.\nНасамперед варто сказати про те, що страховка є обов’язковою для отримання польської візи і має покривати весь період перебування в країні. Генеральне консульство Польщі час від часу оновлює список страхових компаній, у яких можна оформити страховий поліс.\nПотрібно пам’ятати й про те, що особи, які подають документи на національну візу в польських консульських установах, зобов’язані надати документ, який підтверджує наявність медичного страхування, мінімальна сума страхового покриття якого становить 30 000 євро. Це зумовлено тим, що поліс повинен забезпечити всі витрати, які можуть виникати під час перебування в країні у зв’язку із терміновою потребою повернення з медичних причин, надання медичної допомоги, термінової госпіталізації або у зв’язку зі смертю. Так, саме страхова компанія зобов’язується покрити надані застрахованій особі кошти на оплату медичних послуг безпосередньо тій установі, яка забезпечуватиме лікування.\nПольські консульства детально проаналізували поліси медичного страхування мандрівників і виявили, що не всі вони добросовісно забезпечують виплати медичних витрат. У зв’язку з цим особи, які потребують медичної допомоги на території Польщі, часто стикаються з проблемами, а польські медичні заклади можуть зазнавати нецільових фінансових збитків. Саме тому консульські установи Польщі розробили список українських страхових компаній, поліси яких визнаватимуться без детального вивчення. До нього увійшли:\nАТ СК АРКС/ AT SK «ARKS».\nКрім того, треба наголосити й на тому, що у випадку надання вами різних полісів страхування для отримання візи консул аналізуватиме кожний конкретний документ під час розгляду візової заяви. Зокрема, буде перевірено, чи страхова установа має можливість надавати медичні послуги на території Польщі та чи виконувала раніше свої зобов’язання.\nВрахуйте, що якщо страхова компанія не входитиме до офіційного переліку, оприлюдненого консульством, то вам можуть відмовити в отриманні візи. Зверніть увагу також на вартість оформлення страхового полісу, адже якщо він суттєво дешевший за інші, то це також має викликати підозри. Рекомендуємо оформити страховку заздалегідь, оскільки це зазвичай дозволить зекономити гроші та час.\nТож подорожуйте впевнено, дбайте про наявність усіх необхідних документів для перетину кордону Польщі і нагадуємо, якщо ви вже перебуваєте у цій країні та хочете надіслати кошти рідним на батьківщину, це завжди можна зробити за допомогою сервісу міжнародних грошових переказів TransferGo. Це зручно, вигідно і максимально безпечно!\nОсобливості ПДР у Німеччині: Що враховувати, аби вберегтися від штрафу\nЄвропейські країни мають різну культуру, традиції, і хоча їх часто об’єднують багато законодавчих актів, наприклад, правила дорожнього руху у них...\nПристрасті щодо безвізу: чи можуть українці в’їхати до Польщі повторно після того, як дні безвізу вичерпані?\nУ перші дні війни в Україні сотні тисяч людей поїхали до Польщі. У багатьох термін перебування підходить або вже перевищив...