СПОЛУЧЕНІ ШТАТИ «АБСОЛЮТНО ГОТОВІ» НЕ ПРОДОВЖУВАТИ ДОГОВІР ПРО СКОРОЧЕННЯ СТРАТЕГІЧНИХ НАСТУПАЛЬНИХ ОЗБРОЄНЬ |\nСПОЛУЧЕНІ ШТАТИ «АБСОЛЮТНО ГОТОВІ» НЕ ПРОДОВЖУВАТИ ДОГОВІР ПРО СКОРОЧЕННЯ СТРАТЕГІЧНИХ НАСТУПАЛЬНИХ ОЗБРОЄНЬ\nСполучені Штати «абсолютно готові» не продовжувати Договір про скорочення стратегічних наступальних озброєнь (ДСНО), але розглядають всі варіанти.\nПро це 10 червня ц.р. повідомив портал DT,UA, посилаючись на високопоставлених американських чиновників.\n«Ми абсолютно готові піти. Але я би пом’якшив це, сказавши, що насправді всі варіанти розглядаються», — заявив виданню високопоставлене джерело в адміністрації США.\nВлада США продовжують наполягати на притягнення Китаю до переговорів про контроль над ядерними озброєннями, щоб укласти тристоронню угоду, але Пекін неодноразово відкидав таку можливість. Поки неясно, як саме адміністрація Трампа планує змусити КНР брати участь у переговорах.\n«Правильна основа для майбутнього — це тристоронній підхід, в основі якого лежить ефективна перевірка», — зазначив він.\n«З чим я не згоден і що я вважаю дуже небезпечним мисленням часів Холодної війни, так це з твердженням, що китайцям треба дозволити досягти стратегічного ядерного паритету зі Сполученими Штатами і Росією, перш ніж ми зможемо здійснити значний контроль над озброєннями. Це означало б, що ми фактично знаходимося в розпалі тристоронньої гонки озброєнь», — додав Біллінгслі.\nМіж тим, за словами високопоставленого джерела видання, затвердження США про те, що Китай провів ядерні випробування малої потужності, може стати початком кампанії тиску, спрямованої на те, щоб спонукати Пекін до переговорів.\n«врешті-решт вони вирішать, що їм не подобається, коли все це виходить в ефір публічно, деталі того, що вони роблять в ході секретного нарощування», — сказав високопоставлений чиновник адміністрації Трампа, виступаючи на умовах анонімності.\nВін додав, що США будуть «мобілізувати світову думку проти них, якщо вони не будуть вести переговори з нами», і розглядає безліч інших варіантів «стимулювання участі».\nЧитайте також: США запропонували Китаю взяти участь в ядерних переговорах\nРаніше повідомлялося, що Китай здійснив успішний запуск ракети-носія «Чанчжен-2D», яка вивела на орбіту два супутники.\nРакету запустили з космодрому з космодрому Цзюцюань у провінції Ганьсу 31 травня.


Результати роботи поліції Полтавщини за 2018 рік - Лента новостей Полтавы\nРезультати роботи поліції Полтавщини за 2018 рік\nЗа минулий рік на Полтавщині поліція зафіксувала менше наркозлочинів, ніж торік, але більше випадків побиття людей, що призвели до смерті\nПоліція Полтавщини відзвітувала про стан протидії злочинності у 2018 році. Судячи із зафіксованих правоохоронцями злочинів, в області почастішали випадки побиття людей і зменшилася кількість наркозлочинів. Такі статистичні дані навів під час прес-конференції начальник ГУНП в Полтавській області Андрій Замахін.\nЗа його словами, за 12 місяців 2018 року на Полтавщині зареєстрували 21060 кримінальних правопорушень. З них в рамках 8383 проваджень особам оголошено про підозру. Якщо порівнювати дані із попередніми роками, то можна зробити висновок, що йде тенденція до зменшення кількості скоєних злочинів або, принаймні, до зменшення їх реєстрації.\nРік К-ть зареєстрованих злочинів К-ть розкритих злочинів\n2016 22911 7300\n2017 22312 9500\n2018 21060 8383\nВодночас, поліцейські відзначили зниження загального показника розкриття злочинів у порівнянні із 2017-м роком. У 2018-му слідчі стали краще розкривати справи щодо нападів на людей, але гірше працювали над кримінальними порушеннями у майновій сфері — стосовно крадіжок, пограбувань.\nСтатистика щодо майнових злочинів\nНа Полтавщині за рік суттєво збільшилась кількість побиттів людей зі смертельними наслідками\nЯкщо розглядати статистику злочинів проти життя та здоров’я, зменшилася лише кількість очевидних вбивств. При цьому суттєво побільшало випадків побиття людей. Зокрема, і тих, що призвели до смертельних наслідків.\nСтатистика щодо злочинів проти життя і здоров’я\nНа фоні збільшення кількості зареєстрованих злочинів щодо нанесення тяжких тілесних ушкоджень досить несуттєво збільшився показник їхнього розкриття — у межах 5%.\nПоліція Полтавщини стала фіксувати менше наркозлочинів, ніж торік\nУ 2018 році ГУНП в Полтавській області зареєструвало на 35% менше злочинів, пов’язаних із наркотиками, ніж у 2017-му. Менша і кількість вилучених наркотичних засобів і знешкоджених нарколабораторій. Однак, у 2018-му правоохоронцям вдалося викрити та знешкодити дві злочинних групи, які вчиняли такі порушення.\nСтатистика щодо наркозлочинів\nТакож у 2018 році поліцейські зареєстрували менше фактів незаконного обігу зброї. Відповідно, менше і кількість вилученої зброї.\nСтатистика щодо незаконного обігу зброї\nНайбільше в обігу в полтавців було пістолетів — 46, і найменше автоматів — 2. Крім того, правоохоронці знайшли та вилучили 18 обрізів, 8 револьверів, 6 гвинтівок, 62 гранати, 5139 набоїв, 7 кг вибухових речовин, 4 вибухові пристрої, 21 одиницю саморобної зброї і 61 — холодної.\nОкремо Андрій Замахін відзначив тенденцію до збільшення нападів у складі злочинних груп. Поліцейські припинили протиправну діяльність 9 ОЗГ, до складу яких входило 29 осіб. Спільникам повідомлено підозри у вчиненні 31 злочину, серед яких — крадіжки у сфері паливно-енергетичного комплексу, незаконний обіг наркотиків, розбої та кіберзлочини.


В Ірпені відбувся мітинг-реквієм, присвячений 35-річчю з дня Чорнобильської катастрофи (відео) – ITV\nВ Ірпені відбувся мітинг-реквієм, присвячений 35-річчю з дня Чорнобильської катастрофи (відео)\n26 кві 18:31, 2021\nТисячі життів, історії, що змушують зупинятися час, та спогади, які житимуть у серцях людей вічно… В Ірпені відбувся мітинг-реквієм, присвячений 35-річчю з дня Чорнобильської катастрофи. Ірпінці традиційно зібралися біля пам’ятника Герою Радянського Союзу Володимиру Правику. 26 квітня 1986 року його караул першим прибув на місце аварії на ЧАЕС.\n«Мамі Володимира Правика хочу подякувати, що вона виховала сина, який власним життям захистив країну, захистив світ».\nУ парку Правика зібралися ліквідатори з усього Приірпіння. Їм вручили пам’ятні медалі. Кожен із цих чоловіків самовіддано йшов у боротьбу тоді ще з невідомим ворогом. Як от Григорій Григорович Божок. Понад 8 років він працював у зоні відчуження. Був майором внутрішньої служби. Тепер приходить сюди щороку – жодного разу не пропустив.\nГригорій Божок, ліквідатор наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:\n«Сюди, до Володі Правика, я приходжу кожен рік і зустрічаюся зі своїми друзями-ліквідаторами. Багато моїх знайомих померли вже – це мої друзі, яких уже немає з нами. Царство їм Небесне і вічна їм пам’ять».


Даруючи надію людям з рідкісними захворюваннями | Еженедельник АПТЕКА\nАптека online » Новини фармацевтики та фармації » Даруючи надію людям з рідкісними захворюваннями\n28 Лютого 2019 12:47 Поділитися\nЩороку в останній день лютого в усьому світі відзначають День рідкісних захворювань. Цей день обрано не випадково, адже лютий — особливий місяць і тому раз на чотири роки День рідкісних захворювань припадає на «рідкісне» 29 число. Так, засновник дати, Європейська організація рідкісних захворювань, асоціює день з «особливими людьми» та присвячує його пацієнтам та їх родинам.\nРідкісні (орфанні) хвороби є одними з найважчих та найскладніших. Вони часто виснажливі, небезпечні та можуть призвести до ранньої смерті. На жаль, кожна третя дитина, що хворіє на рідкісне захворювання, не доживає і до 5-річного віку.\nНесподівана істина полягає в тому, що рідкісні хвороби не такі вже й рідкісні. Насправді, в усьому світі близько 350 млн людей можуть жити з одним із 7000 відомих рідкісних захворювань.\nЗа цими підрахунками, на подібну недугу страждає приблизно 1 з 20 осіб*. У нашій країні зареєстровано 256 діагнозів рідкісних захворювань. На 42 млн населення України близько 2 млн людей можуть мати одне з таких захворювань**.\nСкладність діагностики, непропорційна кількість хворих дітей та невелика кількість людей загалом, що страждають на ту чи іншу окрему орфанну хворобу, робить створення нових лікарських засобів для ефективної боротьби з цими захворюваннями надзвичайно складним. Тому на сьогодні 95% рідкісних захворювань досі невиліковні.\nСТВОРЮЮЧИ КРАЩЕ ЖИТТЯ ДЛЯ «РІДКІСНИХ» ПАЦІЄНТІВ\nКомпанія Shire, яка тепер є частиною компанії Takeda, стала однією з провідних світових біотехнологічних компаній, що спеціалізується на рідкісних захворюваннях та кидає їм виклик. Підтримуючи людей з рідкісними захворюваннями, вона прагне дати їм нову надію в боротьбі з хворобою, а також можливість поліпшити свої шанси на життя та підвищити його якість.\nСКОРОЧУЮЧИ ШЛЯХ ДО ЛІКУВАННЯ\nВ Україні Shire підтримує інформаційну кампанію щодо підвищення обізнаності громадян про орфанні захворювання, а також співпрацює з медичною спільнотою щодо інноваційних рішень, здатних скоротити термін встановлення діагнозу. Адже найбільшою проблемою є якраз те, що в разі рідкісних захворювань часто дуже важко встановити правильний діагноз. Пацієнтам доводиться проходити багато досліджень та консультуватися з великою кількістю спеціалістів протягом тривалого часу. Так, у США встановлення правильного діагнозу займає 7,6 року, у Великобританії — 5,6 року, причому більше 40% пацієнтів хоча б раз отримують неправильний діагноз. На шляху до визначення діагнозу пацієнт змушений відвідати до 8 лікарів різних спеціальностей.\nЧас має величезне значення: затримка лікування може призвести до серйозних наслідків. Наприклад, Синдром Хантера — це прогресуюча хвороба, й ушкодження може бути незворотним. Вчасне встановлення правильного діагнозу та отримання якісного лікування допоможуть людям з рідкісними захворюваннями жити кращим життям.\nНа сьогодні в портфелі компанії Shire понад 40 лікарських засобів для лікування орфанних захворювань. Проте компанія не обмежується розробкою ліків, а також запроваджує ініціативи, що покликані покращити якість діагностики, надати доступ до програм лікування та підтримку хворим, їх родичам чи опікунам.\nМета компанії Shire полягає в дослідженні маловивчених рідкісних хвороб і прискоренні інноваційних розробок, спрямованих на покращення життя пацієнтів. Зокрема, у Shire існує більше 40 дослідницьких програм, що базуються на новітніх науково-технічних досягненнях та допомагають вивчити природу рідкісних захворювань. При цьому 20% пацієнтів, що беруть участь у цих дослідженнях, це діти, а 70% досліджень сфокусовані на рідкісних захворюваннях.\nКомпанія Shire як світовий лідер у сфері рідкісних захворювань розуміє, що піклування про людей з орфанними хворобами починається з вчасного встановлення правильного діагнозу та триває все їх життя. Компанія надихається людьми, якими опікується, і сповнена рішучості принести їм нову надію, допомогу і високі стандарти лікування.\n*7,5 млрд людей (приблизна кількість населення світу)/350 млн людей можуть страждати на рідкісне захворювання = 1 на 21 людину.\n**42 млн людей (приблизна кількість населення України)/1 на 21 людину, що може страждати на рідкісне захворювання = 2 млн людей.


Колін Тіппінг - ВСІ КНИГИ, біографія автора, рецензії купити і завантажити в інтернет-магазині Yakaboo.ua\nКолин Типпинг – книги і біографія\nПовне ім'я: Колин Типпинг\nСучасний письменник, практикуючий психолог, засновник і генеральний директор Інституту радикального вибачення, а також творець унікального методу перетворення негативних емоцій і автор популярних книг з розвитку усвідомленості. Літературна творчість Коліна Тіппінга орієнтована на широке коло читачів і буде зрозуміла як людям, чия професійна діяльність безпосередньо пов'язана з психологією, так і тим, хто просто захоплюється цією наукою. В основі творів знаходяться авторські методи боротьби з почуттями образи, сорому чи провини, а також подолання архетипу жертви. Купити книги Коліна Тіппінга варто читачам, які хочуть краще зрозуміти себе, взяти під контроль почуття або просто захоплюються популярню психологією.\nПрофесор, психотерапевт і письменник\nЗ'явився на світ Колін Тіппінг в 1941 році в Англії. Там же він отримав початкову та вищу освіту, після чого став працювати в Лондонському університеті.\nНайзначнішою подією в професійній діяльності стало створення методу «радикального вибачення» - унікальної методики позбавлення від негативних емоцій. При цьому система має на увазі не придушення негативу, а саме позбавлення від нього, що, згідно з твердженнями автора, згодом може привести навіть до фізичного зцілення пацієнта. Метод був успішно випробуваний на багатьох хворих, після чого Колін Тіппінг став одним з найвідоміших психотерапевтів в світі.\nЗараз автор проживає в США разом зі своєю дружиною, регулярно веде тренінги і семінари, допомагає важкохворим людям і створює книги, які користуються великою популярністю серед читачів.\nЯк звільнити простір для чуда: всі книги Коліна Тіппінга\nПерша і найвідоміша книга носить ту ж назву, що і авторська методика. У ній письменник і психолог детально описує, як досягти істинного вибачення, позбутися комплексу жертви, зняти з душі тягар негативних емоцій і стати набагато щасливішою людиною.\nМайже відразу після публікації книга отримала широку популярність серед читачів і швидко обзавелася продовженнями. Так в бібліографії Коліна Тіппінга з'явилися книги «Радикальна любов», «Радикальна карма», «Радикальний прояв» та інші. Всі вони розповідають про те, яким чином можна змінити життя, зробити його більш усвідомленим і наповненим. Так, «Радикальна карма» вчить тому, що в житті людини немає випадкових подій, а все, що відбувається з нами, є частиною одного великого плану. «Радикальна любов» пояснює, як пізнати справжню любов і відрізнити її від захоплень і симуляції любові з позиції жертви.\nВідгуки про книги Коліна Тіппінга доводять те, що вони дійсно допомагають змінити життя, стати здоровішими, навчитися мислити позитивно і позбутися від старих комплексів і образ. Це авторська методика, аналогів якої в світі немає. Книги написані простою і доступною мовою, завдяки чому будуть зрозумілі широкому колу читачів, в тому числі і тим, хто раніше не стикався з психологічню літературою.\nКупити твори цього видатного психоаналітика ви можете в нашому інтернет-магазині.\nКод товару 1388040\nКод товару 1250607


– Виходить і досі. Що цікаво – вийшло понад півтори сотні тисяч примірників. Але не тільки це видання. Виходить ще «Настоящий Донецк», «Настоящий Луганск», «Настоящая Одесса», «Настоящий Харьков» саме російською мовою – це принципове питання. Тобто адресат – саме мешканці південного-сходу України, так? Саме це один із приводів нашої розмови і я хочу Вас попитати, крім подробиць того, що Ви видаватимете, Ви дійсно сподіваєтеся переламати цю ситуацію, щоб більше було довіри київській владі серед пересічного населення південного-сходу України? Так я Вас розумію?\n– Безперечно, це безкоштовно. Це інформація альтернативна російським мас-медіа, тобто ми не ставили на меті щось зробити навпаки, ми повинні доносити слово правди. І я вперше в житті взагалі почав щось видавати російською мовою, бо всі, хто читають українську – вони і так на нашому боці, вони і так мають доступ до якоїсь інформації чи в інтернеті, чи через україномовні мас-медіа. Тобто тут йшла мова про те, щоб дійти до тих, хто не читає наших видань. Ще раз кажу, що значною мірою до збайдужілого населення. Дуже прикро, але за ці півтора місяця ані уряд, ані РНБО не почав видавати нічого аналогічного, і ми, зрозуміло на свій страх і ризик, і за власної можливості почали видавати такі газети, знову ж таки російськомовної, для Харкова – «Настоящий Харьков», для Донецька – «Настоящий Донецк», для Луганска – «Настоящий Луганск» і для Одеси – «Настоящая Одесса». І продовжуємо їх випускати. Ми шукаємо волонтерів – журналістів, які дописують, місцевих, відомих, наприклад, з Донецька блогер Казанський…\n– Дані соцопитувань свідчать, що насправді більшість населення півдня, сходу України не хочуть до Росії. Але, водночас, там є і певна частка тих, хто налаштований проти України, особливо в Донецьку, на Луганщині, вони не становлять такої переважної більшості. Значна частина людей, вона, так би мовити, ні туди, ні сюди. Ви погоджуєтеся з цим? Ви до них хочете звернути ось ці газети? Що треба зробити, на Ваш погляд, що Ви вже робите, щоб ця молодь звернула увагу на ці видання – на «Настоящую Одессу», на «Настоящий Донецк», на «Настоящий Луганск»?\n– І це, дивіться, наприклад, «Настоящий Донецк» – це раз на тиждень. Це хроніка останніх подій, як це виглядає? Просто я не тримав, на жаль, в руках це видання.


ДЕ УКРАЇНА? - Тростянецька районна державна адміністрація Відділ освіти Районний методичний кабінет\n11 клас ВОСКРЕСНЕМО!\nЗА МОВУ І СВОБОДУ\nПОЧАТИ З ПОВАГИ ДО САМИХ СЕБЕ\nМОЛІМОСЯ НА НЕЇ І ЗА НЕЇ!\n38 ОЛІМПІАДНИЙ РУХ – У ПРИРОДНЕ РУСЛО\nСьогодні, як ніколи, відчувається брак нормального для будь-якої\nєвропейської країни розвитку мовної політики в Україні. Політична ситуація знову оголила нерв української двомовності, тому проблема функціонування української мови в українському суспільстві постає наріжним каменем із новою силою.\nЗрештою, якщо комусь доводиться бувати за кордоном, то можна вже в аеропорту «Бориспіль» відчути на собі біди українськомовності – більшість працівників української митної та паспортної служб уперто послуговуються російською мовою. В такому разі саме поняття «Українська держава» стає\n32 примарним, ілюзорним і дрібним. Якщо в нас на кордоні працівники охоронної служби спілкуються мовою чужої країни, яка має свій кордон, то де ж тоді кордон\nУкраїни? І де сама Україна?\nПодібні питання неодноразово виникали в класиків європейської літератури.\nПольський письменник кінця ХІХ - початку ХХ сторіччя Станіслав Виспянський у драмі «Весілля» запитував через свого персонажа: «Скажіть, а де ж Польща?»\nСпіврозмовник, показуючи на серце, відповідав: «Ось тут…»\nОтже, й досі Україна, українська мова залишаються лише атрибутами серця, та й то в небагатьох.\nБезперечно, саме з серця мають іти всі порухи, спрямовані на утвердження рідного слова, але ці самі порухи мають знаходити і державну підтримку та розуміння.\nУ жодній європейській двомовній або тримовній країні немає таких проблем, як в Україні в Криму чи на Півдні, коли українці просять говорити «нашим языком», тобто не українською, а мовою чужої держави. Навіть у Великій Британії, якщо ви, скажімо, завітаєте до Шотландії, ніхто ніколи не попросить мовця, який послуговується шотландською мовою, перейти на англійську. Хіба що в крайньому разі вони дуже чемно можуть сказати, що, на превеликий жаль, поки ще не повністю вивчили мову цієї місцевості.\nУ нас ставлення до української мови часом блюзнірське, а до мовців – хамське. Та наша мова нічим не поступається жодній іншій європейській мові. Чому ж тоді перекладів із української літератури дуже мало, а знання про українську культуру в інших країнах мінімальні? Навіть Тараса Шевченка в англомовному світі знають одиниці, а ось футболіста Андрія Шевченка – мільйони.\nТому з року в рік усе частіше хочеться відчувати престиж належності до світу української культури.\nВоскреснемо, брати і сестри, бо земля наша хоч і розп’ята на хресті історії, але свята.\nВстаньмо з колін, розірвімо пута, якими нас віками приковано до чорних скель, високо підведемо голови, як це одвіку було написано нам на роду.\nНі, немає на світі кращого неба, ніж небо України.\nВисоке, мов наш дух, воно благословляє свою Україну, береже у віках її материнську любов, тому його ніколи не відділити від рідної матінки-землі.\nПодивімось на своє небо і думкою, як у тій чудовій-пречудовій пісні, полиньмо аж до сонця і зірок і гляньмо на трепетну Землю, і тоді відкривається нам на зелено-голубому лику планети край, що нагадує собою серце, – Україна!\nНі, як немає кращого неба, ніж небо України, так і немає кращої землі, ніж наша Україна.\nМалюю уявою з глибокої високості краї її володінь і бачу в самому центрі старої матінки-Європи воскреслу державу Україну – бачу землю, бережно обведену хвилястою, ламаною лінією, яка здається мені пуповиною. І думаю про те, що ця звивиста свята стрічка і справді справіку вросла в нашу землю, кревно єднає нас із\nУкраїною, як зв’язує природа матір і дитину.\nА через усю Україну, посеред щедротних степів і ланів широкополих бандурно пливе Дніпро-Славутич, мов та оспівана народом голуба стрічка в русій косі, що спадає аж до пояса,– історичний символ і образ України.\nХХ століття принесло нашій мові й культурі високі злети й найскладніші випробування. Ми знали український Ренесанс 20-х років, але ж потім знали й терор сталінський, бачили нещадні ті зими, коли українську мову пакувалося в спецпереселенські вагони, чиї маршрути пролягали в зловісну безвість, наповнюючи простори тужливим воланням мільйонів людей, відірваних зі своїми сім’ями від рідної землі, від рідних вод і від ясних українських світанків. Почуло цю мову заполярне крайсвіття, топили її в океанських баржах, заганяли слово Тарасове в тундру й тайгу.\nОдначе й там десь мова України озивалась то невольничими скаргами безневинно покараних хліборобів, то вишуканим табірним сонетом високоосвіченого інтелекту, то несподівано являла себе дивовижною виставою того соловецького українського театру, чий трагізм, може, сягав сили шекспірівських трагедій. Зло змінювало свою личину, не перестаючи бути злом.\nДушогуби стояли близько. Багато що їм вдалося. Зникли національні школи, недоступною для молоді ставала справжня історія народу, різні недоуки замінювали\nїї своїми кон’юнктурними фальсифікаціями.\nНевтомні зливачі націй, лжеінтернаціоналісти, це ж вони готували нам мовний Чорнобиль, запевняючи, що процес асиміляцій мов виникає стихійно, що оніміння націй, самознищення народу треба розглядати як вищий етап прогресу. Нині ясно вже, що то був тяжкий злочин проти національних культур, то була акція запланована. Готувалася національним мовам доля штучно вигублених “неперспективних” сіл. Хіба не для цього так посилено заохочувалась міграція величезних мас людності з регіону в регіон? І робилося це з метою нині очевидною: швидше перемішати, перетопити всіх нас у\nєдиному соцказані, перетворити націю в кочуючі орди, щоб, руйнуючи генетичну пам’ять народів, розбавляти їх коріння, щоб дедалі більше виростало людей ніяких, безпам’ятних, апатичних, щоб, замість мислячих свідомих громадян, мати перед\n34 собою натовпи спримітизованих, задурманених догмами послушників, сонних і напівсонних душ, таких зручних для адміністративно-бюрократичного апарату правлячої системи.\nНерідко нам колють очі: це така ваша нація, не вміє дорожити своїм, сама відмовляється продовжувати свій генетичний рід. Але згадаймо реальність: окрім начіплювання ярликів, чи було коли-небудь сказано офіційне слово на захист честі й престижу мови українського народу?\nЯк розмовляєш, так і мислиш... Справді, віддавна помічено: хто як говорить, той так і думає. Коли весь активний запас слів дорослої людини можна вмістити куцим списком у шкільний зошит, а пасивний лексикон у неї такий бідний, що вона постійно недочуває рідну мову, куди вже й помишляти їй про натхненну й високу працю ума й серця. Їй не осягти широчіні набутого людством духу, краси взаємин, злетів поезії й благородства.\nСаме через вузькість і обмеженість мовної свідомості, через недорікуватість і німотність у лексиконі заводяться «зайві» слова і вислови, що так і просяться, щоб\nїх виправили. Їх ще називають суржиком, зайдами, паразитами тощо. Комусь доводиться повсякчас лізти за кривеньким знаряддям думки до чужої кишені, перекладаючи крадькома у свою, бо у своїй нічого не припасено. А слід би звернутися до цілющих джерел рідної мови і завести собі на всі випадки життя палату власного розуму – оте розмаїте багатство способів себе виразити, що його будь-хто знайде, прочитавши бодай з півсотні книжок українських літературних класиків. При бажанні для такої самоосвіти вистачить і року. Тоді сама собою пропаде потреба у замінниках – перешитих чужих недоносках і покручах. Кажемо ж бо: книжка – найкращий друг. Куди там телевізору, який сьогодні плекає хіба що\nЕлочок-людожерок, споживчих і політичних зомбі !\nА втім, вік живи – вік учись. Це чужу мову можна опанувати за рік чи півроку\n– свою ж годиться залишити після себе у дітях та внуках як найцінніший скарб і своє безсмертя.\nВелика біда настає, коли вже сам суржик гуртує спільноту супроти норми: забувається духовний досвід предків, а з ним втрачається і здатність протистояти поневоленню. Раби – німі. Парадокс полягає в тому, що всяк робить із себе раба сам.\nІ скинути з себе пута німотності він може тільки сам, за власним бажанням, пізнавши смак свободи. Пророк, що поставив слово на сторожі «малих отих рабів німих», застерігав: «Не жди сподіваної волі...» Жодну кризу громада не переможе, якщо їй бракує культурної і морально-етичної стійкості.\nТреба щодня працювати над своєю мовою, треба пройти з нею крізь пекло, чистилище і рай. Бо мова – це наше духовне здоров’я, це обрії нашого інтелекту й добробуту, це наша слава і гідність. Звичайно, наш лексикон є дзеркалом нашого буття. Криве чи рівне, воно, проте, ніколи не буває пасивним. На милицях колоніального суржику не розженешся, не пізнаєш світу, не збудуєш незалежної держави.\nВіковічна мрія українського народу – жити у самостійній незалежній державі\n– збулася. Розпочалося відродження України. Що ж нам потрібно відроджувати?\nНайголовнішим нашим багатством є земля. Вона потребує дбайливого господаря. Потрібно відродити почуття господаря на власній землі. Для цього землю необхідно передати тим, хто на ній живе, хто її обробляє, хто береже її і дбає про неї. Буде у землі господар – буде хліб і до хліба. Справжній господар не отруїть її, не переоре незібраний урожай, не допустить, щоб його засипало снігом.\nВідродити потрібно нашу мову і культуру. Десятиріччями тривала русифікація українців та інших народів. Це спричинило поступове вимирання багатьох мов. Чи мислимо, щоб у таких великих містах, як Чернігів, Харків, Миколаїв, Донецьк, українське слово злітало лише з уст окремих перехожих, щоб діти навчалися не рідною мовою? Жити в Україні і не знати її мови – негоже. Без рідної мови немає ні\nісторії, ні культури, ні майбутнього.\nЗ пластів минулого потрібно підняти і відродити нашу справжню історію. Нам\nє, що пам’ятати і чим пишатися. Довгий час нас переконували, що не маємо власної\nісторії, що справжні сини України, які боролися за її волю, – націоналісти, зрадники, запроданці, злочинці. Час скинути завісу брехні над нашим історичним минулим. І зовсім іншими постали постаті Івана Мазепи, Михайла Грушевського, Симона\nПетлюри, Степана Бандери, героїв Крут. Відродимо наше минуле і не дамо оббрехати дні сьогоднішні.\nВідроджувати потрібно і саму Землю, природу. Погляньмо навкруги: забруднені озера, ріки, отруєні моря, вирубані гаї, зруйновані пташині гнізда, поруділі від хімікатів ліси. Природа жива. Вона потребує дбайливого ставлення до себе. Подбаймо ж про неї!\nІснує чи то наукова гіпотеза, чи то фантастична витівка, чи то народне повір’я, що нібито Україна являє собою одну з трьох земних територій, з якої функціонує канал прямого зв’язку з космосом. Особисто я хочу вірити в це диво, дароване вибраним народам. Упевнений, що через цей канал зв’язку українство одержує духовну наснагу вистояти проти ворогів. Однією з особливостей українства є те, що воно у переважній більшості історичних подій проливало свою кров, а не ворожу.\nЯк показало багатовікове життя, у світі було і є багато тих, хто хоче навчати українців, як їм треба жити, якою мовою говорити. Особливе право над нами вчителювати прагнуть перебрати на себе росіяни та російськомовні українці: перевертні, покручі, малороси, яничари, зрадники. Але щоб когось навчати, треба бути освіченішим і розвиненішим від учнів.\nУкраїнська ж мова, яку хочуть то вдосконалювати, то знищити, є мовою, яка ні в чому не поступається російській мові. А тому російська мова не годиться в учителі української мови. Наша мова сильна, потужна.\nАктивна русифікація в період незалежності України здійснюється такими ж злодійськими методами, як і в попередні триста з лишком колоніальних років. Усе\n36 робиться, щоб факт крадіжки, нищення української мови перетворити зі злодійського ремесла на законний і «добровільний» процес. Це те саме, що відмивати гроші.\nТак послідовно й методично в українській душі поселяється сатанинський дух антиукраїнства. Українець стає ворогом сам собі, ворогом своїх дітей, ворогом всього сучасного і майбутнього українства. Російськомовний українець дивиться на українськомовного, як на людину другого сорту. Зросійщені українці вже вважають себе не українцями, а росіянами. В той же час етнічні росіяни таких зросійщених українців називають малоросами або хохлами. І зневажають їх. Зневажають цих покручів і україномовні українці. Таким чином, малоросів не люблять ні росіяни, ні українці.\nНам необхідно виконати значну роботу, щоб зрозуміти себе, зрозуміти\nУкраїну, відновити правду і утвердитися в ній. Дух нашої нації має жити в душі, в серці і в розумі кожної української людини. Високий дух – найцінніший скарб, серцевина нації. Саме оця високість, міцність духу нації викликає острах у тих, хто ще вчора робив з нашої нації бездумних людей.\nМи повинні прагнути до єдності в обстоюванні української мови, але ця\nєдність має ґрунтуватися не на самому лиш уболіванні за українську мову, а й на певному рівні теоретичної та емоціональної культури в ставленні до мовної проблематики. Уболівання за мову – цінна людська якість, але її самої сьогодні недостатньо для конструктивної роботи у сфері мовних відносин. Не підкріплена широтою світогляду й чесністю аналізу, вона може породжувати і породжує то паралізуючий песимізм, то легковажний оптимізм, то різного роду верхоглядські прожекти, то спроби розв’язання мовного питання способом хапання за комір співрозмовника. Наше мовопочування, наш мовний патріотизм повинні виводити нас на найвищий рівень гуманістичних загальнолюдських цінностей. А для цього нам потрібна самокритика, потрібне виховування самих себе, молодих поколінь української інтелігенції.\nРоль національної інтелігенції вирішальна не тільки у створенні культурного,\nінтелектуального потенціалу суспільства, а й у формуванні етикету, культури мовної поведінки громадян.\nКлючем до цілковитої нормалізації мовної ситуації в Україні є емансипація української мови. Коли вона функціонуватиме як мова повноправного державного народу, задовольнятиме всі потреби суспільного життя, – її визнають і поважатимуть і свої, і чужі, а головне – зникнуть непорозуміння, напруження, бо все стане на свої природні місця.\nЗазвучати повноцінно в міському і всьому суспільному побуті українська мова зможе лише в результаті тривалого процесу, починаючи зі створення відповідної атмосфери в навчальних закладах, підвищення інтелектуальної насиченості українського друкованого слова, упровадження української мови в комп’ютерні й\nІнтернет-технології, які є побутом уже не майбутнього, а сучасності. Однак велике, може, навіть вирішальне значення матиме всебічний прогрес України як держави:\n37 тільки він зможе піднести почуття національного достоїнства в масі населення, а отже, й почуття відповідальності за свою культуру й мову.\nМої співвітчизники! Маємо зробити ще дуже й дуже багато, щоб у суспільній свідомості повсюдно від північного Полісся до південних кримських берегів, од\nКарпат і до Дінця, надійно вкоренилося розуміння, що рідна мова – то основа основ нашого буття. Без неї українці впродовж століть, не маючи власної державності, давно розчинились би серед інших етносів і націй, стали б стертою порохнявою при дорозі, якою інші народи виходили в люди. Нас врятувала не зброя, а мова, рідне слово, що стало генетичним кодом української незнищенності. Це першим збагнув\nТарас Шевченко, який заповів нам формулу цієї незнищенності: «Возвеличу Малих отих рабів німих! Я на сторожі коло їх Поставлю слово». Ми ж часто й досі тлумачимо Кобзаря поверхово, примітивно, механічно повторюючи знайомі й нібито зрозумілі рядки, але не завдаючи собі клопоту осягнути всю їхню глибинну мудрість і пророчий зміст.\nІ якщо у Святому писанні мовиться, що найперш на світі було Слово, то для нас, українців, як для жодного іншого народу, ця істина набуває особливої значущості, адже йдеться про саму кореневу систему нашого існування, про одвічний тест на самоусвідомлення і самозбереження. Рідна мова для нас – альфа і омега буття: без неї ми – ніхто й ніщо. Отож молімося на неї і за неї, і якщо до нашої молитви ще далеко не завжди дослухаються на олімпах державної влади, то її безперечно чує Господь.\nОбстоюючи право рідного слова на повносиле й повсюдне громадянство в молодій державі, в усіх сферах її життєдіяльності, воднораз мусимо захищати його від корозії неналежного пошанування і, м’яко кажучи, приблизного знання. Бачимо, як під тиском громадської думки заговорили по-українському чиновники, політики, підприємці. Проте як же знехотя, через закопилену губу, вони це роблять, як виклично не соромляться своєї ненавченості, неграмотності, свого мовного невігластва! Ось кого треба б засадити за підручники, ось кому бодай раз на рік, у\nДень писемності, не зайве писати всеукраїнський радіодиктант. Бо несила вже терпіти тотальне знущання з мови, яким інфіковано, наче згубними вірусами,\nінформаційний простір, рекламу, попсово-пісенний жанр, трансляції засідань\nВерховної Ради, політичні дискусії.\nСподіваймося, що молоде покоління знатиме в дорослому житті справжню вартість рідного слова й воднораз відчуватиме пряму свою відповідальність за його долю. Для того й працюємо.\nЗа В. Барановим\nОЛІМПІАДНИЙ РУХ – У ПРИРОДНЕ РУСЛО\nПопуляризація української мови в Україні, української літератури в українському суспільстві – основне завдання різноманітних філологічних олімпіад, конкурсів, турнірів.\nЯк відомо, наші сусіди в Росії мають потужну підтримку розвитку російської мови. Зрештою, не буде перебільшенням сказати, що для них олімпіада з російської мови – це олімпіада № 1, вона має найвищий суспільний статус. Водночас існує й\nМіжнародна олімпіада з російської мови, у якій беруть участь і учні з України. На жаль, навіть Всеукраїнська олімпіада з української мови й літератури не може похвалитися тими успіхами і тим розмахом, який мають наші сусіди-росіяни.\nБезперечно, багато зроблено для утвердження української мови і в російськомовних регіонах. Але все ж таки, коли зовнішнє незалежне оцінювання перейшло в українськомовний формат, почалися численні скарги і звинувачення на адресу тодішнього міністра освіти і науки України І.О.Вакарчука, який, відповідаючи на дошкульні запитання в інтерв’ю, часто посилався на статистику: що, мовляв, мовне питання в Україні не є аж настільки проблемним, що воно не входить до першої десятки гострих суспільних проблем. Звідки ж тоді ці всі скарги і незадоволення? Нібито в усіх школах учні вивчають українську мову, але ж потім на\nПівдні і Сході шкільні лави полишають покоління, що не мислять в українських державницьких категоріях.\nУ кожну культурно-історичну епоху виникає особливе світовідчуття.\nСьогоднішні учні не мислять так, як мислили діти п’ятдесят років тому. Змінюється мова, спосіб мислення. Незмінним залишається одне: ми всі живемо в Україні. І вкрай важливо повернути олімпіадний рух у природне русло, щоб із нього виринали найгідніші, найсильніші учні, які торують собі шлях у житті власним знанням, розуміючи, що саме знання – капітал ХХІ століття. Соромно бачити обличчя дітей, яких знаєш не перший рік і які не посіли призових місць на філологічній олімпіаді, а потім дізнаєшся, що із зовнішнього незалежного оцінювання вони мають максимальні двісті балів.\nРозумію, що не помиляється лише той, хто нічого не робить. Але добре, якщо ця істина буде доповнена грамотними і виваженими кроками, орієнтованими не на утвердження власних амбіцій, а на творення доброї справи. Головне, щоб усі учасники олімпіадного процесу були налаштовані на діалог, а не на відштовхування, яке випромінює агресію. Любов породжує любов. Ця істина має бути основною і на філологічній олімпіаді.\nСумська обл., м. Тростянець, вул. Червоноармійська, 53/в, тел.: 5-19-02, 5-18-82, 5-16-91, факс: 054-58-5-18-82, e-mail: viddil.osvitu@mail.ru http://education-trost.at.ua


Люда стомилася. Обіцяні місяці стали роками, років вже минуло три, а Денис так і не пішов від дружини. У другий день народження їх синочка Людмила наважилася. Взяла малого і поїхала. Двері відчинила Марина, Денисова дружина. «Відпустіть його вже!» – Людмила з порогу. «Дівчино, ми давно розлучені, – почула у відповідь. – Тож – щастя вам! Дитя симпатичне у вас дуже, най зростає здорове!» Хрясь – двері перед Людиним носом – iBilingua\nYou are here: Home / життєві історії / Люда стомилася. Обіцяні місяці стали роками, років вже минуло три, а Денис так і не пішов від дружини. У другий день народження їх синочка Людмила наважилася. Взяла малого і поїхала. Двері відчинила Марина, Денисова дружина. «Відпустіть його вже!» – Людмила з порогу. «Дівчино, ми давно розлучені, – почула у відповідь. – Тож – щастя вам! Дитя симпатичне у вас дуже, най зростає здорове!» Хрясь – двері перед Людиним носом\nЛюда стомилася. Обіцяні місяці стали роками, років вже минуло три, а Денис так і не пішов від дружини. У другий день народження їх синочка Людмила наважилася. Взяла малого і поїхала. Двері відчинила Марина, Денисова дружина. «Відпустіть його вже!» – Людмила з порогу. «Дівчино, ми давно розлучені, – почула у відповідь. – Тож – щастя вам! Дитя симпатичне у вас дуже, най зростає здорове!» Хрясь – двері перед Людиним носом\nДенис лише наприкінці першого місяця відносин зізнався Люді, що одружений. Дівчина новину сприйняла не радісно, але коханий запевнив: з дружиною скоро розлучиться, не зійшлися характерами й інтересами.\nМарина, дружина його, кар’єристка, дітей не бажає, а Денис мріє про сина і донечку, жінку-домогосподарку, яка все – для родини.\nЛюда сирота, виросла в дитбудинку, тому саме такою і хотіла стати для свого мужчини: відданою, хазяйновитою, звити своє гніздечко, народити діток…\nПростила, повірила, що заради неї Денис скоро піде від Марини. А він щось все зволікав. То поки Марина дисертацію закінчить, щоб не підкосити її, то бізнес свій хотів налагодити, щоб вони, вже з Людою, ні в чому не потребували, бо ж тоді в нього не буде підтримки заможного тестя…\n– Моя кохана, який я радий! – відреагував тоді на звістку Денис. Але розлучення так і не прискорив.\nЛюда терпляча. Дитинство в дитбудинку виховали смиренність і терпіння, але… Все ж не такі, які вимагав від неї Денис.\nНародився Назарчик. Люда зареєструвала синочка на себе як мама-одиначка.\n– Я потім його всиновлю, нашого малюка, а ми розпишемося. І все буде добре, лише трошки ще почекаємо, поки тесть лікуэться, бо якщо ще й я піду в цей момент, Марина не витримає, ти ж в мене розумничка! – говорив-вмовляв Денис.\nА Люда взяла – і сама не витримала. Втомилася. Майже три роки вже з їхньої першої зустрічі минуло, Назарчику он два вже! Так, зве Дениса татом, але ж бачить не часто… У вихідні, та й то не в кожні, разок на тиждень ще може десь перетинаються прогулятися на околицях їхнього великого міста…\nВранці, у другий день народження сина, після того, як Денис подзвонив і сказав, що сьогодні приїхати не зможе – терміново на два дні у відрядження з роботи відправили, Люда зібралася, взяла малого і поїхала за адресою, яку потайки від Дениса давно вже знала.\nДвері відчинила Марина, Денисова дружина.\n– Відпустіть його вже! – випалила Людмила з порогу жінці в обличчя, бо знала: варто трохи забаритися – і вона зніяковіє, злякається і слова не скаже.\n– Дівчино, ми давно розлучені, – почула у відповідь. – Вже рік з гаком. І про дитину вашу я знаю. Батько мій давно вислідкував походеньки мого колишнього благовірного. Але не переймайтеся, ми вам зла не бажаємо, нічого не зробили і не зробимо. Бо ні мені, ні моїй родині Денис не потрібен. Тож – щастя вам! Дитя симпатичне у вас дуже, най зростає здорове!\nХрясь – двері перед Людиним носом.\nВ той же день Людмила змінила номер мобільного, замок в дверях.\nПриспала в собі бажання щось дізнатися більше про життя Дениса, про його афери. Викреслила з думок і з душі. І почуття – де й поділися, наче й не було.\nВі приходив, у двері стукав, троянди залишав. На роботу, у відділ супермаркету, де Люда продавала дорогі годинники, лише раз наважився поткнутися – охоронці Богдан і Діма на прохання Люди все організували.\nЧекав на зупинці, приходив до воріт дитячого садочка. Але Люда попросила тимчасово пожити з ними Діму, того самого охоронця, з яким дружили і який знімав квартиру і ні з ким не був пов’язаний сімейними ниточками.\nДіма погодився, що йому, холостяку? А Людочка такі оладки і деруни смачнезні готує!\nНа довго, як, втім і очікувала Люда, Денисової наполегливості не вистачило, через пару тижнів залишив їх з Назаром у спокої.\nА Люда через рік, як оговталася трохи, заміж вийшла. За Дімку. Діма її за ті оладки і дерунчики на руках носить і Назарчикові справжнім другом став. Малий Діму татом майже відразу й назвав, спогади про Дениса не затрималися надовго в дитячій голівці.\nЯкось нещодавно, зовсім випадково, Люда під час зустрічі з давньою знайомою, яка знала про Людині стосунки з Денисом, почула про колишнього новини.\n– Він одружився таки на тій дівці з Дніпра, в якої татко депутат якийсь. Переїхав до неї, тепер, здається, помічником у тестя працює, – розповіла Даша.\n– Ото вже, – тільки й посміхнулася Люда, допила з подругою каву і поїхала додому вечерю своїм чоловікам готувати.\nФото ілюстративне, з вільних джерел, plusiminusi


Питання дискримінації ромських жінок обговорили в обласному центрі | PMG.ua – новини Мукачева та Закарпаття\nЖиття • 13 липня 2018 року, 16:571031\nПитання дискримінації ромських жінок обговорили в обласному центрі\nВразливість ромських жінок до дискримінації обговорили сьогодні на зустрічі в Ужгородській міській раді.\nПредставників ромських організацій, які прийшли на зібрання за участю працівників структурних підрозділів, привітала керуючий справами виконкому Олена Макара. У ході «круглого столу» обговорили реалізацію Конвенції ООН про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок (у рамках Проекту структури ООН Жінки «CEDAW в дії»).\nТаку зустріч уперше провели саме в Ужгороді, бо в краї проживає найбільша кількість ромського населення. Подібні планують і в інших містах Закарпаття. Як зазначила Зола Кондур, одна з керівників ромського жіночого фонду «Чіріклі», яка понад 20 років є «голосом» ромських жінок в Україні та за кордоном, на Закарпатті є 124 компактних поселень ромів, тому актуальність підтримання рівних прав та можливостей таких жінок у громаді дуже суттєва.\nЯк зазначалося, однією з проблем ромських жінок в Україні є неграмотність та відсутність документів, те, що вони не завжди мають доступ до соціальних і медичних послуг, а також працевлаштування. Зокрема, про те, що чимало ромів не мають документів, говорила керівник Ужгородського МВ УДМС України Магдалина Бобяк.\nОчільниця центру ґендерної освіти УжНУ Маріанна Колодій навела приклад насильства у сім’ї молодої ромки з Ужгорода, яка залишилася посеред вулиці з двома малими дітьми. У тій ситуації гостро постала проблема відсутності притулків для жертв ґендерно обумовленого насильства. Порушували і питання раннього материнство дівчат ромської національності, їхню неосвіченість. Ці теми обговорюють і в Школі відповідального батьківства, яка діє при Центрі ґендерної освіти УжНУ, зазначила Маріанна Колодій.\nЕкспертка з ґендерних питань, яка працює в структурі ООН, Лариса Кобелянська зазначила, що інтегрувати ромів у суспільство потрібно з раннього віку, тому корисно направляти ромських дітей у різні навчальні заклади, а не тільки в окремі «ромські» школи. Також додала: «Має бути з боку держави інструмент контролю і примусу щодо батьків стосовно освіти їхніх дітей».\nНаталія Мухомедьянова, заступник начальника управління освіти Ужгородської міськради, повідомила, що з початку навчального року працівники управління ведуть облік дітей, які повинні ходити в школу, зокрема ромської національності, і відповідно реагують для для вирішення таких проблем.\nДо обговорення долучився і депутат Ужгородської міськради Юрій Мандич, а голова благодійного фонду «Благо» Елеонора Кулчар зазначила, що їхня організація моніторить щороку близько півсотні сімей, з батьками ведеться робота щодо ґендерного питання.\nТрьох розбійників-"правоохоронців" засуджено на Закарпатті до 11 років ув’язнення


Home / бізнес / підприємництво / Як створити своє агентство\nНадання послуг - одна з найбільш динамічно розвиваються галузей ринку. Попит на інформацію, допомогу в укладанні угод, рекламні та маркетингові послуги великий.\nЧому б не скористатися сприятливою ситуацією і не створити агентство.\nДля будь-якого агентства, будь воно рекламної,консалтингової або ріелторської компанією, життєво необхідна наявність свого сайту (для зручності і залучення відвідувачів). Ви можете або замовити його у професійних веб-майстрів, або зробити самостійно. У вашого інтернет-ресурсу повинна бути проста і інтуїтивна структура, що включає інформацію про послуги і команді вашого агентства.\nЗ вами повинно бути просто зв'язатися потенційнимзамовникам в робочі години. Від цього буде залежати успіх вашого агентства. На сайті повинні бути вказані контакти- в ідеалі - зручна форма зворотного зв'язку. Конверсію продажів допоможе збільшити присутність онлайн-консультанта.\nЗареєстровану фірму потрібно поставити на облікв податкову інспекцію. Раз на квартал потрібно здавати звіти по фінансам агентства. Якщо ви хочете заощадити і спростити свій бізнес одночасно, можете скористатися послугами бухгалтерських агентств або спеціальних фрілансерів. Вони допоможуть розібратися з паперами за скромну плату.\nПісля вирішення проблем з підготовкою дообслуговування клієнтів, можна приступати до юридичного оформлення вашого агентства. Невеликий компанії підійде реєстрація індивідуального підприємця (якщо ви єдиний засновник). Якщо у вас є партнери, можна вибрати форму ТОВ або ЗАТ (в залежності від розміру статутного капіталу). Для оформлення потрібно приміщення (їм може бути офіс або ваша квартира). Його адреса буде визнаний юридичним для вашого агентства.\nНайважливішим етапом в житті агентства (особливо принародженні) є підбір персоналу. Від досвіду, знань і активності ваших співробітників буде залежати якість послуг, що надаються. Знайти професіоналів можна як на популярних рекрутингових сайтах, так і на біржах фрілансерів.\nЯк створити своє агентство was last modified: Червень 21st 2017 by maajuegr\nагентство, буде залежати, вашого агентства, створити\nДЕТАЛЬНА раціон харчування для підлітка\nКУДИ поїхати відпочити в Європу\nВибираємо домашній фотоепілятор


На ринках і в магазинах можна зустріти велику кількість добрив для домашніх і дачних культур, а інтернет рясніє різними рецептами з удобрення рослин підручними засобами. Садівники задаються питанням: що ж вибрати для підживлення рослин? Альтернативою покупним добрив може стати бананова шкірка.\nВсім відомо, що шкірка банана становить понад 30% від загальної маси фрукта. Більшість людей викидає непотрібну шкірку, однак досвідчені городники давно знають секрет цього продукту. Справа в тому, що шкірка тропічного плоду містить в собі велику кількість вітамінів і мікроелементів, які корисні не тільки для організму людини, але і для зелених культур.\nКальцій, магній, фосфор і калій – основні складові непоказною бананової шкірки. Ці елементи благотворно впливають на ріст і розвиток дачних рослин. Безсумнівним плюсом є також властивість добрива з бананової шкірки відлякувати тлю, яка кожен літній сезон завдає непоправної шкоди зеленим насадженням. Маленьке комаха не переносить калій в грунті, якого в бананах в надлишку.\nПро характеристики добрива з шкурки банана знають багато городники. Єдиний мінус приготування такої підгодівлі – неприємний запах. Однак приготувати шкірку можна по-різному:\nКожен садівник вибирає свій рецепт для створення добрива з бананової шкірки. Це матеріально не витратний спосіб вплинути на зростання зелених культур, який не поступається покупним поживним речовинам. Така підгодівля підходить не тільки вуличним насадженням, а й для вирощування розсади та кімнатних рослин.\nНастоянка на шкурках\nСаме цей рецепт відлякує більшість городників запахом і неприємним видом. Три-чотири бананових шкурки поміщають в літрову банку і заливають теплою водою. Наполягання відбувається кілька днів. За цей час вода придбає сильний неприємний запах, лякатися не варто, це відбувається через те, що в настої активно розмножуються мікроорганізми. Однак потерпіти запах можна заради дивного ефекту.\nПісля дводенного настоювання, суміш проціджують і розбавляють водою кімнатної температури. Полив посадок виробляють раз в два-три дня. Цей розчин сильно впливає на мікрофлору грунту, виробляючи сприятливий ефект.\nПідживлення без обробки\nПопулярний спосіб добрива – підгодівля без обробки, так як він не вимагає ніяких енергетичних витрат. Шкірку банана не потрібно обробляти механічним способом, а просто закопати під коріння рослини. Щоб дозувати підгодівлю, шкурку поріжуть на невеликі шматочки. Після додавання в землю цієї поживної речовини, навіть хирляві культури підуть у ріст.\nВажливо відзначити, що через тиждень шкурку з’їдять мікроорганізми, і підгодівлю потрібно повторити знову.\nДля розсади або тільки пророщених рослин краще скористатися подрібненими сушеними шкурками. Це дозволить додавати поживні речовини невеликими порціями і контролювати розвиток культур.\nЗа цим рецептом, шкірку фрукта сушать і перемелюють в порошок. Провести сушку легше в духовій шафі. Для зменшення фінансових витрат при створенні добрива, сушку можна провести в процесі приготування їжі, а для зручності краще скористатися фольгою.\nРанньою весною, поки ще не відключили опалення, бананову шкірку можна висушувати на батареї, залишаючи її в такому вигляді на ніч.\nПісля подрібнення шкірки, її розфасовують по паперовим пакетам, таке зберігання дозволяє зручно використовувати порошок. Суху підгодівлю слід вносити під коріння насаджень, а потім зверху полити водою.\nЄдиний мінус цього рецепта: процесі сушіння відбувається окислення, при якому зникають деякі корисні властивості тропічного плоду.\nЗаморожування продукту підходить для городників, які не люблять жовтий тропічний фрукт. На полиці в морозильнику можна створити окремий контейнер для свіжого добрива з бананових шкурок. Зібравши і нарізавши шкірку одного разу, її можна діставати по необхідності і готувати підгодівлю для рослин, при цьому корисних властивостей вона не втратить.\nНа основі шкірки від банана можна приготувати живильний компост. Для цього береться земля, можна навіть з городу, і неї додаються перемелені бананові шкурки в співвідношенні 50/50. Суміш заливають мікробіологічними добривом «Байкал». У такому складі суміш зберігатися два тижні. Після, в майбутній компост додають ще рідкого добрива.\nГотовий компост ідеально підходить для вирощування цибулинних культур.\nБананова шкірка просто проситься, щоб її додали в вашу компостну яму.\nБанановий «чайний напій»\nБанановий «чайний напій» досить трудомісткий в своєму виконанні. Спочатку шкірку банана нарізають невеликими порціями, після висушують на батареї або сонце. Для цього рецепта рекомендують не застосовувати духові шафи, так як сушка природними методами збереже більше корисних елементів.\nГотові шматочки потрібно заварювати як чай і поливати рослини під корінь. Для поливу рідину необхідно остудити, щоб не нашкодити рослинам.\nА ще для домашніх рослин і розсади можна зробити добриво з бананової шкірки в блендері.\nДобрива з бананової шкірки часто використовують для розсади. Для приготування підгодівлі необхідно заздалегідь приготувати сухий порошок з шкурок. Його слід насипати по чайній ложці в лотки для рослин.\nТакий спосіб відмінно підходить для пророщування помідорів. В сухої суміші міститься велика кількість калію, він підвищує стійкість рослини до холодів і збільшує цукристість.\nЯк би не було привабливо використання бананового добрива, нюанси є скрізь. Головний мінус підгодівлі з шкурки тропічного фрукта в тому, що тропічні плоди обробляють для перевезення і зберігання. Обробка відбувається з використанням бромистого метилу і фунгіциду. Ці речовини вкрай шкідливі для грунту і рослинності на ній. Тому фрукт необхідно ретельно промивати під проточною водою, також можна скористатися щіткою. Перед приготуванням продукт найкраще обдавати окропом для знищення шкідливих бактерій.\nВажливо знати, якщо шкірку банана просто зняти і кинути на город, то в землю можуть проникнути важкі хімічні речовини, які порушують мікрофлору грунту. Також вони можуть проникнути в рослини з водою і нанести шкоди організму людини.\nДобриво з бананової шкірки – відмінний засіб для збільшення зростання дачних насаджень, яке не вимагає додаткових грошових вкладень і фізичних витрат.\nВідео: Бананова шкірка – добриво для домашніх і городніх рослин\nСадимо сидерати навесні. Опис кращих сидератів і способів посадки. Фацелія, гречка, гірчиця, овес, конюшина, жито і інші\nСидерати - рослини, без яких на ділянці не обійтися. Вони відновлюють родючість ...\nКомпостній яма на дачі своїми руками: варіанти пристрою\nУрожай залежить від якості ґрунту. Це відомо всім садівникам. Але не завжди ...


ГоловнаПроведення перевірки знань посадових осіб з питань безпеки життєдіяльності\nВідкрила захід Інеса Пєсоцька – начальник управління освіти і науки Сумської ОДА, закцентувавши на необхідності створення максимально безпечних умов для навчання та роботи вцілому. Статистичні дані щодо травматизму на робочих місцях озвучив Анатолій Тронь – заступник начальника управління освіти і науки. Про порядок і форми звітності, з питань охорони праці та контроль, щодо виконання завдань Міністерства освіти і науки України доповів Микола Грачов, відповідальний за охорону праці управління освіти і науки Сумської ОДА.\nСтворення безпечних і нешкідливих умов навчання, праці та виховання – ціль, яку ставить на меті свідомий посадовець любого рівня. Особливо, коли безпека стосується дітей. Тому побідні перевірки – необхідність сьогодення, продиктована науково-технічною революцією. І відповідна робота потребує і перебуває на строгому обліку як в профільному міністерстві, так і в управлінні освіти і науки, а також безпосередньо в кожному навчальному закладі.\nПід час перевірки знань працювала комісія в складі: Анатолія Троня, Юрія Харламова, Ігоря Медведєва, Юрія Мусієнка, Олени Чхайло, Миколи Грачова, Геннадія Островського. Відмітимо, що усі без виключення працівники успішно здали іспит та отримали посвідчення.


«Золотий» український квартет зі «срібним домішком»\n23 липня 2019 85\n18-річний спортсмен із Запоріжжя Михайло Кохан став чемпіоном у метанні молота.\nЛегка атлетика. Бурос (Швеція). Чемпіонат Європи U-20.\nСпочатку Михайло Кохан (на знімку) став чемпіоном у метанні молота. Вже у другій спробі 18-річний спортсмен із Запоріжжя встановив юніорський рекорд Європи, відправивши снаряд на 83,47, а у третій спробі показав результат 84.73. Крім рекорду змагань і європейського юніорського рекорду, цей результат є також найкращим у світі в нинішньому сезоні U-20.\nА потім «золоту» естафету перейняла Ярослава Магучіх (на знімку вгорі) із Дніпра. 17-річна спортсменка виграла змагання зі стрибків у висоту. Українка з першої спроби стрибнула на 1.92, однак висота 2.02 їй не підкорилася.\nВарто зазначити, що в активі Магучіх уже є стрибок на 2 метри на етапі «Діамантової ліги» в Стенфорді (США) 30 червня цього року. А місяць тому Ярослава в Досі (Катар) виграла етап «Діамантової ліги» (наймолодша в історії переможниця) і виконала олімпійський норматив на Ігри-2020 в Токіо.\nТретє українське «золото» виборола метальниця молота 17-річна Валерія Іваненко (на знімку) з П’ятихаток, що на Дніпропетровщині, — 65.83.\nЧетверту найвищу нагороду здобув Артем Коноваленко (на знімку) у потрійному стрибку. Результат 16.50 — його особистий рекорд, який став найкращим у сезоні в Європі серед атлетів U-20.\nЩе дві медалі — срібні — виграли наші Ілля Кравченко у стрибках із жердиною (5.31) та Олег Дорощук у стрибках у висоту (2.14).


За пільговою ставкою акцизу оформлено майже 161 тис. транспортних засобів з іноземною реєстрацією | Вежа\nЗа пільговою ставкою акцизу оформлено майже 161 тис. транспортних засобів з іноземною реєстрацією\nЗа них власники сплатили 10,1 млрд грн платежів.\nавтор: Якимчук Іванна\t15.02\nГромадяни активно користуються можливістю оформити за пільговою ставкою акцизного податку свій транспортний засіб.\nПовідомляє ДФС України.\nТак, з 25 листопада 2018 року по 13 лютого (включно) 2019 року було здійснено митне оформлення майже 161 тис. таких автівок. За них власники сплатили 10,1 млрд грн платежів.\nВраховуючи спливаючий термін пільгового періоду застосування ставки акцизу, кількість оформлених авто стрімко зросла з кінця січня 2019 року. Так, за оперативною інформацією, найбільшу кількість авто було оформлено 13 лютого – майже 8 тис.\nІз загальної кількості оформлених автомобілів 101,5 тис. – це авто з іноземною реєстрацією, які були ввезені на митну територію України з 1 січня 2015 року до набрання чинності нових правил ввезення таких автомобілів та перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту. За їх оформлення сплачено понад 6,3 млрд грн.\nІз цієї кількості майже 86,8 тис. – це ті автомобілі, які перебували на митній території України з порушенням вимог Митного кодексу України. За них власники добровільно сплатили 737,6 млн грн (8500 за кожне авто). Це звільнило їх від адміністративної відповідальності за недотримання вимог митних режимів при ввезенні транспортного засобу з іноземною реєстрацією, строки та умови ввезення якого не дотримані.\nІнвестиції в нерухомість: Як обирати апарт-готель для інвестування\nавтор: Бобра Марія\t- Лют 15, 2019\n“СЕТАМ” продав арештований російський літак за майже 18 млн гривень\nавтор: Якимчук Іванна\t- Лют 15, 2019


Британським вченим дозволили генетично модифікувати ембріони\nУ минулому році в Китаї багато вчених виступили проти подібних експериментів, однак у цьому році британські генетики дали добро на дослідження.\nЧерез п'ять місяців після відправлення запиту британській владі, біоінженери британського Інституту Френсіса Кріка отримали ліцензію Управління із запліднення і ембріології людини на генне модифікування людських ембріонів в дослідницьких цілях. Ученим не дозволено пересаджувати експериментальні ембріони жінкам. Про це з посиланням на AP пише місцеве видання CBS8.\nЧи може людина загинути через надлишок води чи кисню? 29.07.2016 НТУ «ХПІ» розробив прилад для попередження удару блискавкою 26.07.2016 На супутнику Сатурна відкрили кругообіг рідини як на Землі 11.08.2016 МІТ розробив портативну фармацевтичну фабрику 30.07.2016 Китайці на порозі космічного квантового Інтернету 02.08.2016 Представлено робота, що створює моделі поведінки, — фото 31.07.2016


Акція - Великодній подарунок - Akvarelka\nДодому Акції Акція – Великодній подарунок\nДо Великодня ми вирішили зробити нашим покупцям подарунки. Подарунок наш – це весняний і дуже ніжний набір для спецій. Він чудово впишеться на будь-якому столі і доповнить великодні декори, до яким ми його і даруємо.\nЗ 2 по 10 квітня при купівлі товару з Великодніх колекцій від суми 500 грн. отримаєте набір для солі і перцю в подарунок!\nКолекції, що приймають участь в акції\nПосуд з півниками\nКолекція з півнями від Palais Royal – це яскрава італійська посуд і фігурки, зроблені з високоякісної кераміки. Ви можете зібрати свій великодній набір тарілок, страви, набори для спецій, форм для запікання, ємностей для зберігання сипучих. Колекцію посуду можна комбінувати з однотонними тарілками яскраво-червоного або білого кольору виробника Comtesse.\nКерамічні півні – це дуже яскравий і модний декор. Ними можна прикрасити святковий стіл і знайти місце в їдальні або кухні. Villa Grazia пропонує великий вибір півників від італійських компаній Palais Royal і Fitz and Floyd. Ці предмети просто створені для стилю Кантрі і Прованс. Ваші писанки будуть самими яскравими і привабливими, якщо ви подасте їх на спеціальному блюді для яєць з півником.\nПівники Palais Royal\nПівники Fitz and Floyd\nДоповнивши свій набір посуду оригінальними скатертинами, серветками і раннери, ви створите за столом справжнє свято. Ми пропонуємо накрити свій святковий стіл гобеленової скатертиною з курочками.\nПасха – це свято, а свято ми любимо отримувати і дарувати подарунки. Виберіть що-небудь з великодньої колекції у подарунок для рідних і близьких. Саме такі речі несуть тепло рук майстрів і роблять нас щасливими. Ну і ми, в свою чергу приєднаємося до вашої покупки. Спеціально для цінителів Півнів у подарунок набір для спецій, дуже схожий на великодні писанки.\nЩасливою і довгоочікуваної весни! Веселого і радісного великодня!\nУточнити умови акції можна за телефоном (044) 207 54 70.\nБарвистий новорічний текстиль в кожен дім! Вигідна пропозиція для вашого святкового столу\nЗимовий розарій на вашому столі – знижка 30% на колекцію «Троянди» від Bizzirri\nАкція “Прикрасьте стіл осіннім текстилем”\nпопередня статтяПосуд для літніх напоїв\nнаступна статтяДогляд за гобеленової тканиною і наш експеримент


« На с / Історія України / Стаття "20 квітня 1903 року народився Георгій Данилович Шкурупій."\n19.04.2017 Автор: admin Відгуків немає »\nНародився Гео (Георгій) Данилович Шкурупій 20 квітня 1903 року в м. Бендерах. Дитинство провів на Поділлі. Мати вчителювала, батько був залізничним машиністом. Закінчивши Другу Київську класичну гімназію (1920), вступив на медичний факультет Київського університету, де провчився лише рік. Згодом два місяці провів в Інституті зовнішніх зносин. Служив на залізниці, працював редактором і сценаристом кінофабрики, співпрацював з редакцією газети "Більшовик".\nПерші збірки його поезій - "Психотези. Вітрина третя" (1922) та "Барабан. Вітрина друга" (1923), написані в стилістиці футуристичної поетики. У них переважає суспільно-політична тематика, що в добу революційної романтики позитивно сприймалося читачами. Проте захоплення футуризмом минуло у Шкурупія досить швидко. Уже 1924 року він висловлюється за об'єднання своєї організації з "Гартом", підтримує групи М.Ялового та О.Слісаренка, які відійшли від угрупування М.Семенка.\n1925 року виходить його збірка "Жарини слів", яка засвідчила, що "футуристична бравада дедалі більше обертається неоромантизмом - з його дивною сумішшю лірики, сарказму та відблиском трагічного". Того ж року Г.Шкурупій дебютує як прозаїк. Його книгу гостросюжетних оповідань "Переможець дракона" О.Білецький назвав цікавим явищем в нашій белетристиці: "збірник розмаїтий, талановитий", хоча надміру залітературений. Інші збірки оповідань: "Пригоди машиніста Хорна" (1925), "Монгольські оповідання" (1930). Збірки віршів: "Море" (1927), "Для друзів-поетів - сучасників вічності" (1929), поема "Зима 1930 року" (1934); романи: "Двері в день" (1929), "Жанна-Батальйонерка" (1930), "Міс Андрієна" (1934).\n1930 року Г.Шкурупій очолює київську філію "Нової Генерації" та стає редактором її друкованого органу - "Авангарду-альманаху пролетарських митців Н.Г." (вийшло два числа). На сторінках цього журналу вперше було надруковано кіносценарій О.Довженка "Земля", репортаж О.Влизька "Поїзди їдуть на Берлін", вірші І.Маловічка, П.Мельника, Ю.Палійчука, статті К.Малевича, М.Умакова та ін.\nУ творах Шкурупія виразно видно прихильність до генеральної лінії партії, але... це твори не так лівого письменника, як патріота України, у душі якого живе гордість і біль за свою вітчизну, якийсь непереможний дух модернізації та прагнення наблизити українську літературу до "західноєвропейського і американського" рівня.\nСаме цього йому й не подарували. 3 грудня 1934 року його заарештовано за звинуваченням у належності до "київської терористичної організації ОУН". У справі Г.Шкурупія було проведено два судових засідання військового трибуналу на яких він категорично заперечував висунуті звинувачення, також подав судові письмову заяву-скаргу на неправомірні методи слідства. У ній, зокрема, говорилося:\nТут ви можете написати коментар до запису "20 квітня 1903 року народився Георгій Данилович Шкурупій."


На Полтавщині почалося змагання за звання «Студента року-2011» / Центральний\n26 листопада буде визначено Студента року на Полтавщині, який згодом представить наш регіон та рідну альма-матер на Всеукраїнському етапі конкурсу. Паралельно із основною номінацією триває і конкурс на кращого студента-науковця, студента-волонтера, спортсмена та громадського діяча. Претенденти на ці звання мали змогу заповнити спеціальну аплікаційну форму конкурсу, представити себе перед експертною комісією і довести, що саме він чи вона достойні перемоги в номінації.\n/Яна Борисюк, студентка ПНТУ ім. Юрія Кондратюка, номінується на «Студента року-науковця»\nЯ вважаю, що я повинна виграти, бо моя тема актуальна на даний момент. Я за своєю спеціальністю еколог і займаюся питаннями екології навколоземного космічного простору/\nСвої досягнення у сферах громадського життя, спорту, благодійної діяльності чи науки презентували представники майже всіх вишів Полтавської області. А результати співбесіди будуть оголошені 26 листопада на основному концерті конкурсу. Стосовно призів для переможців, голова експертної комісії конкурсу Валерій Пархоменко вважає: молоді сьогодні потрібні не тільки грошові винагороди, а й публічність, увага та підтримка з боку владу. А владі, відповідно, – нові амбітні кадри.\nМи сьогодні формуємо кадровий резерв помічників депутатів місцевих рад. Я сьогодні буду запускати такий проект, як стажування в органах державної влади і місцевого самоврядування, і підтримка молоді/\n#конкурс #студенти #концерт #ПНТУ #Валерій Пархоменко\n23 листопада 2011, 17:14 379


Ми тридцять років вільні, незалежні | Донеччина\nВже тридцять років вільні, незалежні.\nЙшли до свободи довгі сотні літ.\nВідкрились краєвиди нам безмежні,\nВід київських – від Золотих – Воріт.\nНелегкою підчас була дорога,\nТа дух козацький нас не покидав.\nМи йшли у бій з благословенням Бога,\nТому народ завжди перемагав.\nМи віри нашої ніколи не втрачали,\nПліч-о-пліч йшли, крізь воду і вогні.\nВ скрутні часи пісні разом співали,\nМіцніли духом в праведній борні.\nНастане час – ми ворога здолаєм –\nУсіх, хто шкодить, на шляху стоїть.\nІ гімн державний гучно заспіваєм,\nЗгадаєм тих, хто волю боронить.\nВ високім небі сокіл наш літає.\nНа стражі миру герб-тризуб стоїть.\nНа щоглу прапор воїн піднімає,\nУ синяві він гордо майорить.\nМи тридцять років вільні й незалежні.\nВперед ідемо разом – слід у слід.\n11.08. 2021 року Анатолій Бутенко\nУкраїнські вогнеметними пройшли курс тактичної підготовки з бойовою стрільбою безпосередньо в районі проведення ООС. Навчання проводилися на одному із полігонів Луганщини відповідно до рішення Кома...\nПригадується, як восени 2015-го в Слов’янську під час урочистостей з нагоди вшанування лауреатів Загальнослобожанської літературно- мистецької премії імені Михайла Петренка пролунало чимало ідей щод...\nНезламні люди пишуть про війну\n«Ми повинні знайти Перемогу в наших душах» Віктор Харламов, 22 липня 2014 року. Збірник поезій і прози «Атомы Судьбы» (К.2016.,МП «Леся») ,який уклав і видав власним коштом донба...\nЧасопис “Донеччина” від 28 липня 2017 року № 28 (15966)\nТак вже повелось з далеких часів: що б не відбувалось на довгій життєвій дорозі, українці завжди співають. І кожна пісня своєю надзвичайною мелодійністю і зворушливими словами передає те, що людина ві...\nДайте, дядьку, п’ят… ого айфона!\nОчікуване теленькання дзвоника біля вхідних дверей ми зустріли з радісним пожвавленням і неабияким піднесенням. – А кого чи чого нам усім зараз дуже не вистачає ? – патетично і водночас риторично з...


Лаваш з сиром і зеленню покроковий - Строительный портал "Li Li Fa"\n"Li Li Fa" - строительная компания > Новости > Лаваш з сиром і зеленню покроковий\nЛаваш з сиром і зеленню покроковий\nЛаваш з сиром і зеленню покроковий фото рецепт Закусочний рулет з лаваша з сиром і зеленню покроковий фото рецепт Тонкий лаваш — відмінна штука для господинь, люблячих вигадувати різноманітні страви. В аркуші лаваша можна загортати найрізноманітніші начинки, щоразу отримуючи новий, оригінальний варіант закуски. Один з найсмачніших і вітамінних варіантів — лаваш з сиром і зеленню. Блюдо дуже просте, робиться за п'ять хвилин, а смак — чудово свіжий, весняний!\nІнгредієнти для рулету з лаваша з сиром і зеленню: — 1 аркуш тонкого лаваша; — 300 г сиру; — по невеликому пучку свіжої зелені: кропу, петрушечкі, зеленої цибулі; — сіль. Приготування рулету з лаваша сирного: Розім'яти виделкою сирок. Використовуйте тільки найсвіжіший сир, тому що сирний рулет з лаваша не проходить термічну обробку. Просто кажучи, його їдять сирим.\nЗелень подрібніть ножиком і перемішайте з сиром. Посоліть за смаком. Розгорнувши аркуш лаваша, візьміть вилочку …… і рівномірно розмажте по ньому сирну суміш. Як загортати рулет з лаваша, поцікавитеся Ви — уздовж або ж поперек? Особливої різниці немає, просто в першому випадку він вийде тонше і довше, а в другому — навпаки, меншої довжини, але зате більш «вгодований».\nОтже, скрутіть лаваш в рулет …… який щільно загорніть в харчову плівку. Помістіть рулетик в холодильник на пару годин. Готовий рулет з лаваша наріжте гострим ножем, розкладіть на тарілочці — і дегустують!\nВаріант для ласунів: зелень можна замінити родзинками, курагою, чорносливом, ягодами; замість солі додати цукор (звичайний або ванільний), а натомість сиру взяти сирну масу. Вийде солодкий сирний рулетик з різнобарвними вкрапленнями — не менш красивий, смачний і корисний, ніж «солоний» варіант! А можна ще приготувати рулет з лаваша з куркою і зеленою цибулею!\nЦікаво, який Вам сподобається більше?\n« Свинячі відбивні в тесті »відмінний\nБезе з кремом та фруктами »такі »


Запах реінкарнації, або Де найкраще відпочити після раю | Народний Оглядач\n27 Листопад 2021 р., Субота, Київський час 14:02\n10.03.2020 - 17:00\nЗапах реінкарнації, або Де найкраще відпочити після раю\n– Вибачте, це бюро з реінкарнації?\n– Я хочу реінкарнувати...\n– Давайте паспорт минулих життів і свідоцтво з раю.\n– Ось, прошу...\n– Документи у вас гарні, вся карма відпрацьована. А з чого це раптом вирішили піти з раю і знову реінкарнувати?\n– Набридла мені ця ідеальність. Хочеться якихось гострих відчуттів, сумних переживань, піків радості й божевілля... Так щоб на повну, то трясло, то занурювало в блаженство.\n– Ясно. Куди бажаєте втілитись?\n– На Землю... Хочу повний екстрим з пакетом «усе включено»...\n– Ось бачу є місце для вас. Чоловіча стать, у Швейцарії, довгоочікувана дитина, хороша сім’я, престижна робота...\n– О ні, ні. Ні. Це як ніби я з раю і не виїжджав. Не зможу відпочити та перемикнутися. Мені, будь ласка, організуйте повний треш... або Країну в дупі світу, або з неадекватною політичною системою.\n– Україна вас влаштує?\n– А де це? А... ну хай буде Україна. А у них там точно все «не ідеально»?\n– О, повірте, не те слово.\n– І ще... Для повного, так би мовити, відриву, я хочу бути жінкою!\n– Ого, та ви Герой. У цій країні жінкам жити особливо цікаво... ОСЬ... Є МІСЦЕ. Тільки що з’явилося. Жінка, пізня дитина, ніхто не чекав, параметри зовнішності середні. Навіть є один обтяжливий нюанс...\n– Ух, класно! А який?\n– Дівчина наділена великим талантом і має його реалізувати.\n– Крутяк! Мені підходить. Давайте, я заповню анкету!\n– Заповняйте анкету і страховку візьміть хорошу. Пригода у вас буде не для людей зі слабкими нервами. Я тільки що переглянула її долю – там складно не поїхати мізками.\nТак що ви там тримайтеся. Будемо вболівати за вас усім нашим Бюро Реінкарнації. І пам'ятайте, вам належать бонуси, тож якщо щось піде не так, моліться нам – і ми прийдемо вам на допомогу. Життя у вас буде довге й насичене. Відпочинете, як і просили!\n– Щиро дякую. Я намалюю вам з Землі магнітики.\n– О, не хвилюйтеся... ви намалюєте не тільки магнітики...\nАвтор: Русина Наталія (Одеса)\nРозширюємо погляд на життя. Воно краще, ніж нам здається.\nУкраїнський Рай: офіційне відкриття (+аудіо)Хто такі українці і де їхній Рай (+аудіо)Війна за ГартлендПошук чудесного і Перехрестя світів\nПосилання Опубліковано Леонід Українець 11 Березень, 2020 - 10:45\nТак отож. Не все так погано.\nПосилання Опубліковано Ігор Каганець 11 Березень, 2020 - 12:27\nТак отож. Не все так погано. Точніше, все добре, а завтра буде ще краще!\nДобре, якщо у новому втіленні\nПосилання Опубліковано Леонід Українець 12 Березень, 2020 - 18:51\nДобре, якщо у новому втіленні ця художниця пам'ятатиме українську мову.


HWg-Ares10 - GSM термометр для дистанційного контролю і сигналізації\nHWg-Ares10 GSM термометр для контролю і сигналізації\nМодель: HWg-Ares10 - GSM\nHWg-Ares10 - це економічно вигідний GSM термометр для віддаленого спостереження та сигналізації (надсилання сигналу тривоги з локальних мереж).\nМістить до 3 входів для підключення зовнішніх датчиків (Температури, вологості, освітленості ...) та 2 входи типу “сухий контакт”.\nHWg-Ares10 відстежує діапазон значень підключених датчиків, коли значення перевищують заданий поріг, він надішле сповіщення по e-mail, SMS , дзвінок на задані телефонні номери. Моніторинг пристрою здійснюється віддалено через Інтернет з безкоштовного порталу SensDesk.\nHWg-Ares10 ідеально підходить для мобільних додатків IoT, оскільки має широке покриття завдяки мережі GSM. Перемикання між BTS (base station - network cell) здійснюється зі швидкістю до близько 180 км/год автоматично і без втрати зв'язку.\nКомплект постачання "Tset"\nСD диск з програмним забезпеченням


Усик нокаутом захистив титул чемпіона світу (ВІДЕО) - . Преса України - новини, свіжі новини, останні новини. uapress.info\nУсик нокаутом захистив титул чемпіона світу (ВІДЕО)\nЯна Комаревич 18 грудня 2016, 06:39\nУкраїнський боксер Олександр Усик захистив титул чемпіона світу за версією Всесвітньої боксерської організації (WBO). Він здобув впевнену перемогу над південноафриканцем Табісо Мчуну.\nБій, що проходив на рингу в Лос-Анджелесі, закінчився 9-им раундом. Українець впевнено провів увесь поєдинок, хоча у перших двох раундах пропустив кілька жорстких ударів від Мчуну. Під час бою Усик тричі відправляв противника у нокдаун. Після останнього південноафриканець уже не зумів піднятися, що дозволило рефері завершити бій.\nТаким чином, Усик переміг Мчуну технічним нокаутом за хвилину до кінця бою. Цією перемогою українець захистив титул чемпіона світу за версією WBO у важкій вазі.\nВідзначимо, що для Усика цей бій став дебютним у США: він вперше виступав перед американською публікою. Загалом боксер провів 11 поєдинків на професійному рингу. Усі вони закінчилися для нього перемогою, у тому числі 10 – нокаутом.\nНагадаємо, підтримати Усика напередодні закликав міський голова Києва Віталій Кличко. Сам він планував особисто побувати на боксерському шоу.\nУсик закликав українців підтримати його біля телеекранів (ВІДЕО)\nУсик та Мчуну влаштували «битву поглядів» напередодні поєдинку (ВІДЕО)


Плановий об’їзд міських територій - Новини - Броварська міська радa\n12 Листопада 2021, 13:11\nПлановий об’їзд міських територій\nНезважаючи на календарну «глибоку» осінь, погодні умови дозволяють проводити чимало робіт на території міста Бровари.\nМіський голова Ігор Сапожко, начальник управління будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Світлана Решетова та заступник директора КП «Бровари-Благоустрій» Володимир Дрок 12 листопада здійснили робочий об’їзд міських територій, де проводяться роботи.\nЗокрема, на перехресті вулиць Симоненка та Козацької, де вже облаштовано кругову розв’язку та «острівці безпеки», проводиться асфальтування першим шаром асфальтного покриття частини вул. Козацької. Тривають роботи також на перехресті вулиць Чорновола та Симоненка, де також облаштовано кругову розв’язку.\nЩе один з об’єктів, який можна назвати стратегічним – озера в районі вул.Фельдмана. Саме ці водойми слугують своєрідним природним прийомником дощових і талих вод. Цьогоріч було проведено розчистку даних об’єктів, за рахунок чого рівень води відчутно понизився, а отже значний масив прилеглої території набагато менше потерпає від підтоплення.


Танцмайданчик, каток і арена для кулачних боїв: в’їзд до Чернігова прикрашала «епічна» споруда (відео)\nМобильная версия сайта Главная страница » Новости » Видеосюжеты » Танцмайданчик, каток і арена для кулачних боїв: в’їзд до Чернігова прикрашала «епічна» споруда (відео)\nВторник, 13 Августа 2019 16:25 | Просмотров: 2074\nСпоруда, яку знають покоління чернігівців. Понад тридцять років тому в’їзд до Чернігова прикрашала не тільки Катерининська церква, а й справжній танцмайданчик.\n«У весняний, літній та осінній період там влаштовували танці. Грав живий оркестр або музика з магнітофонів, записи. А взимку там влаштовували ковзанку. Туди з’їжджались люди з усіх кінців тоді ще невеликого міста Чернігова», – Сергій Лаєвський, директор Чернігівського історичного музею ім. В. Тарновського.\nБув він у вигляді кола, заасфальтованого й огородженого сіткою. Мав назву КОРД, адже спершу слугував як майданчик для запуску кордових моделей літаків. З’явився в середині 60-х років і зник у середині 80-х. Ті чернігівці, кому за 50, добре його пам’ятають.\n– Танцювальний майданчик був. Дівчата були гарні.\n– Ну, майданчик був… Танцювальний майданчик був. Це давно було вже.\n– Я дуже рідко там була, але молодь, знаю, ходила.\n– Майданчик такий. Загороджений. Музика була. Огорожа була.\nУ ті часи танцювальних майданчиків було два. Інший – у районі вулиці Князя Чорного. Між ними була активна конкуренція. Така собі боротьба за свій район.\n«У різних районах нашого міста молодь з’ясовувала стосунки, починаючи із запитання «Ти з якого району?» В той час між собою конкурували два танцмайданчики, і місцеві вважали, що хлопці з інших районів не мають права зачіпати місцевих дівчат, із ними танцювати», – Сергій Лаєвський, директор Чернігівського історичного музею ім. В. Тарновського.\nУ 80-90-х відбулося перепланування території. Падіння комунізму та відродження віри.\n«Біля храму були навіть поховання, і це були фактично танці на кістках. Для кожної речі має бути своє місце. Адже храм – це місце спокою, місце спілкування людини з Богом. Безумовно, це речі непоєднувані», – отець Роман, настоятель Катерининського храму.\nІз цікавих фактів. За словами очевидців, після закінчення сезону ковзанів лід із майданчика скидали просто з гори біля церкви, після цього дітвора мала додатковий заробіток – із криги, що танула, діставали монетки, які губили відпочиваючі під час катання на ковзанах.\nТеги: в’їзд до Чернігова, Катерининська церква, старий Чернігів, Cheline TV\nУ Чернігові громадські активісти воюють між собою за «Ялівщину»\nВітаміни і вода: чернігівські наркологи дали поради, як кинути палити\nФарфорові красуні зі смітника: чернігівка дає друге життя раритетним лялькам\n«Дорожні» пріоритети: на Чернігівщині назвали напрямки для інтенсивної відбудови доріг\n19 Ноября 2019 10:01\n«Земля – товар?»: чернігівці висловилися щодо продажу землі\n«Київська Лавра» та «Гетьманська столиця» реалізували спільний проєкт\n17 Ноября 2019 17:08\nУ Чернігові презентували здобутки столітньої династії Саєнків\nІншопланетяни та віртуальні динозаври: чернігівці зможуть подорожувати в часі та просторі


Чим відрізняється фітнес від бодібілдингу | Fit-baza.com.ua\nГоловна » Статті » Енциклопедія » Чим відрізняється фітнес від бодібілдингу\nЧим відрізняється фітнес від бодібілдингу? Цим питанням дуже часто задаються не тільки новачки, які вперше прийшли у фітнес-клуб, але також і більш досвідчені його відвідувачі, які намагаються, але все ще поки не можуть намацати цю тонку грань між даними видами фізичної активності. У цій статті ми постараємося розібратися в тому, чим вони відрізняються, які цілі перед собою ставлять, на яку цільову аудиторію розраховані, а також на деякі інші супутні питання.\n2 Чим відрізняється фітнес від бодібілдингу\n3 Проблеми розбіжності у визначеннях\n4 Змагальний фітнес та бодібілдинг\nДля того, щоб зрозуміти в чому різниця між фітнесом і бодібілдингом, нам насамперед необхідно розглянути окремо кожне з цих понять. Це необхідно зробити виходячи з тих міркувань, що дуже часто люди, які відвідують фітнес-клуб стверджують, що вони займаються бодібілдингом, хоча за фактом те, що вони роблять є самим натуральним фітнесом. В такому випадку ви задастеся питанням – чи може вся справа в навантаженнях? А може в тривалості тренування? Або вся справа в інтенсивності? І так, і ні і не тільки. Втім, давайте розбиратися.\nПочнемо з того, що як фітнес, так і бодібілдинг ставлять метою роботу над власним тілом. Спочатку фітнес виник як полегшена альтернатива бодібілдингу. Фітнес в буквальному перекладі з англійської мови означає пристосованість чи відповідність. Це свого роду система оздоровчої фізичної підготовки, яка сприяє підтримці здорового способу життя. Добре, скажете ви, а бодібілдинг хіба не переслідує ті ж цілі? Абсолютно вірно, але як я вже сказав трохи раніше, в базовому розумінні фітнес від бодібілдингу відрізняється більш спрощеним підходом, тобто більш низькими вимогами до тренувального процесу в цілому.\nЯкщо основне завдання бодібілдингу полягає в побудові великих обсягів мускулатури, а суть наприклад споріднених бодібілдингу видів спорту полягає в кількості піднятих кілограмів, то мета фітнесу полягає в досягненні тонусу м’язів, підтягнутості фігури, візуальної привабливості і спортивної статури. До речі, ще більше помітні відмінності в змагальному фітнесі, де різниця між фітнесом і бодібілдингом полягає у відсутності надмірної мускулистості і тим більше венозності, яка проявляється за рахунок суворої дієти і насамперед сушіння тіла.\nЗародження фітнесу було обумовлено декількома причинами. Перш за все, що важливо для розуміння даних причин, батьківщиною фітнесу, як власне і бодібілдингу, є Сполучені Штати Америки. Ми говоримо про це, так як першою причиною виникнення фітнесу послужило масове ожиріння американського населення. Нав’язувана всюдисущою рекламою культура фастфуду завжди надавала на американське населення величезний вплив, що поряд з концепцією споживання призвело до безконтрольного ожиріння нації, з яким терміново необхідно було щось робити. Проблема ожиріння стояла настільки гостро, що програми розвитку і популяризації фітнесу на початкових етапах спонсорувалися безпосередньо самою державою.\nДругою причиною виникнення фітнесу є сам бодібілдинг, а точніше змагальна його частина, негативну репутацію якого склали анаболічні стероїди. Це самий натуральний біч бодібілдингу, з яким за довгі роки боротьби так ніхто нічого і не зміг зробити. Вся справа в тому, що основним завданням бодібілдингу є саме побудова великих м’язових об’ємів. А оскільки засоби, якими досягається дана мета обмежуються лише міркуваннями етичності та гуманності, які багатьом бодібілдерам не знайомі, відбувається те, що відбувається і більшість виступаючих атлетів, якщо не всі, вживають стероїди. Фітнес в свою чергу такої мети перед собою не ставить, а значить і пропадає всякий сенс застосування стероїдів.\nТретьою причиною виникнення фітнесу, як більш легкої варіації бодібілдингу, є професійний змагальний жіночий бодібілдинг. Якщо в попередньому пункті йшлося про проблеми вживання анаболічних стероїдів в принципі, то окремою проблемою є застосування стероїдів жінками. Вся справа в природі їх дії. Якщо чоловікові властиво виглядати м’язистим, навіть якщо ця мускулистість надмірна, то жінці величезні обсяги м’язів явно не до лиця, але й цим справа не обмежується. Природа дії стероїдів на жіночий організм така, що вони викликають в ньому незворотні зміни, які методично перетворюють жінку в чоловіка, що викликає огидне і відштовхуюче враження.\nЧетвертою причиною, яка відрізняє фітнес від бодібілдингу є прагнення як держави, так і численних федерацій прищепити широким масам культ здорового способу життя. В тому числі це реалізується за рахунок створення тими ж федераціями бодібілдингу більш спрощених версій змагань, в яких до атлетів пред’являються менш жорсткі вимоги. Так у жіночому бодібілдингу в 2011 році була введена категорія фітнес-бікіні, в якій цінується підтягнута фігура, округлі сідниці і мінімальна мускулистість. А у 2012 році у чоловіків була введена категорія менс-фізик, в якій достатньо лише мати спортивну статуру.\nПроблеми розбіжності у визначеннях\nТакож не слід плутати з фітнес гімнастикою або шейпінгом, які припускають взагалі інші критерії роботи з власним тілом. Не дивлячись на те, що ми говоримо про фітнес, як про полегшений варіант бодібілдингу, варто все ж таки розуміти, в якій ніші ці поняття розглядаються. Популярні нині різновиди фізичної активності, такі як калланетика, табата або зумба і так далі прийнято узагальнювати поняттям «фітнес». У широкому сенсі слова фітнесом можна назвати, власне, і сам бодібілдинг, однак я пропоную не плутати поняття і калланетику називати калланетикою, табату – табатою, а зумбу – зумбою. Фітнес в розрізі його порівняння з бодібілдингом – це робота в тренажерному залі з тими ж гантелями, штангами і тренажерами, але з меншими навантаженнями, більш низькою інтенсивністю, а також скороченою тривалістю тренування.\nЧерговою рисою, яка відрізняє фітнес від бодібілдингу, є харчування. Коли ми в черговий раз стикаємося з тією плутаниною, яка спонукає людей сприймати фітнес як щось напів акробатичне, напів танцювальне, ми також стикаємося з укоріненим стереотипом, що нібито для досягнення бажаного результату необхідно насамперед худнути. Причому худнути на якійсь конкретній дієті, яка виключає або якісь каші, або якісь фрукти, або взагалі всі кисломолочні продукти. Так от, в даному випадку потрібно розуміти, що всі ці схуднення, дієти та інші відмови від морепродуктів необхідно залишити тим, хто не розуміє (або не хоче розуміти) очевидності здорового харчування, яке обов’язково повинно бути повноцінним.\nАле повернемося до фітнесу та бодібілдингу. Як ми знову-таки з вами знаємо, завдання бодібілдингу полягає в методичному та систематичному нарощуванні м’язової маси. Для того, щоб маса активно росла необхідно споживати більше калорій, ніж ви витрачаєте. Якщо ви хочете, щоб ваша маса зростала швидше, необхідно створювати великий профіцит калорій, які надходять в організм, що в свою чергу також потребує підвищення інтенсивності силових тренувань, щоб нарощувалася саме м’язова маса, а не жирова. Так от в плані харчування, відрізняється фітнес від бодібілдингу тим, що не ставить метою нарощувати настільки значні м’язові об’єми, що в свою чергу не провокує вас до того, щоб споживати велику кількість їжі.\nДо речі, не зайвим буде сказати і про відновлення, як про третю невід’ємну складову будь-якого виду фізичних занять. Чим відрізняється фітнес від бодібілдингу по частині відновлення, в самому широкому сенсі цього слова – це насамперед кількістю часу, що для цього необхідно. Бодібілдінг в силу своєї високої навантаженості, інтенсивності і тривалості тренувань висуває до процесу відновлення дуже високі вимоги, які передбачають не тільки відпочинок між тренувальними днями, але також і певну тривалість сну і що не менш важливо конкретний перелік продуктів харчування, добавок і препаратів. Фітнес в свою чергу у вигляді менших навантажень настільки суворих вимог до процесу відновлення не пред’являє.\nЗмагальний фітнес та бодібілдинг\nЯк вже було сказано раніше, один з основних способів популяризації фітнесу та бодібілдингу – це змагання, на яких атлети демонструють свою форму і тим самим показують, як повинна виглядати і в якій формі повинна бути людина, яка веде здоровий спосіб життя. Основна ідея, яку хочуть донести як учасники змагань, так і організатори – що бути струнким, спортивним і підтягнутим круто, модно і сучасно. Оскільки даної тенденції намагаються слідувати в прямому сенсі всі, як національні, так і міжнародні федерації бодібілдингу, то з плином часу кожна, слідуючи загальній тенденції, впроваджує у себе самі масові та популярні змагальні дисципліни, такі як менс-фізик або фітнес-бікіні, втім не тільки.\nДосвідчені атлети по-різному реагують на фітнес дисципліни, які впроваджуються в програму змагань з бодібілдингу. Так чи інакше, всі вони відзначають відміну фітнесу від бодібілдингу саме в частині тренувального та підготовчого навантаження, так як змагання у фітнес дисциплінах пред’являють значно менше вимог до мускулатури, рельєфу і венозності, які в бодібілдингу грають якраз вирішальну роль. В іншому, базові цілі участі як у фітнесі, так і в бодібілдингу схожі – це демонстрація гармонійності статури шляхом позування на сцені перед суддями. Як у першому, так і в другому випадку, судді оцінюють атлетів у порівнянні з іншими учасниками, а потім у відбіркових етапах вибирають трійку і потім переможця.\nПо частині тих турнірів, які проводяться в першу чергу міжнародною федерацією фітнесу варто сказати, що вони здебільшого являють собою конкурс краси. Так, безперечно і в фітнесі, і в бодібілдингу присутній елемент порівняльного позування, але однією з головних відмінностей фітнесу від бодібілдингу крім менш суворих вимог до змагальної форми атлета, є наявність хореографічної програми, яка нерідко включає в себе артистичні і навіть акробатичні елементи. І якщо в програмі змагань з бодібілдингу вільна програма передбачає тільки вільне позування, то в змагальному фітнесі хореографічна програма є обов’язковим елементом програми виступу атлета.\nСудді оцінюють атлетів по безлічі параметрів, не лише за обсягом мускулатури або кількістю сальто або перекидів, вчинених під час вільної програми. Вони в тому числі оцінюють грим, макіяж, стан шкіри, поставу, ходу, впевненість на сцені, іншими словами – весь образ атлета в цілому, як він тримається на сцені перед публікою і суддями, наскільки його персона є привабливою і переконливою з точки зору фізичної форми. Також черговою відмінністю фітнесу від бодібілдингу є вагові категорії, які у важкому бодібілдингу дозволяють виступати атлетам з масивною мускулатурою вагою за 100 кг, в той час, як у категорії фітнес, настільки видатні обсяги не вітаються, а швидше навпаки.\nНе менш важливим елементом змагальної програми, який відрізняє фітнес від бодібілдингу, є одяг для виступів. Для пересічного глядача змагань тут все трохи більш очевидно. Як відомо, в категорії чоловічого бодібілдингу можна виступати тільки в спеціальних плавках. Це єдине в чому атлет повинен виходити на сцену. У той же час категорія менс-фізик передбачає наявність шорт приблизно до рівня коліна і це правило також є строгим. У жіночих категоріях все трохи простіше, там допускається тільки спеціальний купальник для виступів, хоча і він за правилами має певний перелік обмежень. Іншими словами, по частині відмінностей бодібілдингу від фітнес категорій в плані одягу різниця більш ніж очевидна.\nНарешті, давайте все-таки підсумуємо, чим відрізняється фітнес від бодібілдингу. Якщо розглядати це питання глобально, пояснення можна звести до того, що все залежить від мети. Бодібілдинг ставить за мету побудову великих обсягів мускулатури, в той час як метою фітнесу є створення лише спортивної і підтягнутої фігури. Ця відмінність є базовою і лежить в основі розрізнення понять фітнесу та бодібілдингу, проте нею не обмежується. Як ми з вами вже з’ясували, відмінностей насправді значно більше і вони в тому числі стосуються тренувань, харчування, відновлення і не тільки. Фітнес на відміну від бодібілдингу не вимагає настільки інтенсивно тренуватися, настільки довго відновлюватися і приймати настільки багато добавок і препаратів.\nТакож не варто забувати про те, що якщо бодібілдинг сплутати з якимось іншим видом спорту практично неможливо, то фітнесом, як правило називають мало не все підряд, від пілатесу і каланетики, до табати і, навіть, зумби. Оскільки завданням даної статті було крім відмінностей, розібратися також і в поняттях, тепер ви точно знаєте, що можна називати фітнесом і бодібілдингом, а що ними називати не можна. Використовуйте цю інформацію, коли будете спілкуватися з тими, хто буде намагатися переконати вас у зворотному. Так що вибирайте те, що вам більше по душі, тримайте своє тіло в такій формі, яка буде подобатися саме вам і домагайтеся великих спортивних успіхів, як на аматорській, так і на змагальній арені.


Івана Купала 2020 - як та де відзначити в Києві — УНІАН\n06:40, 05 липня 2020\nМасштабних купальських святкувань цього року не буде в зв’язку із карантином, однак відзначити все ж можна буде.\nІвана Купала 2020 - як відсвяткувати / фото УНІАН\nУже зовсім скоро в Україні святкуватимуть традиційне східнослов'янське свято Івана Купала. Це одне з чотирьох головних свят сонячного календаря. Воно є відгомоном найдавнішого язичницького свята літнього сонцестояння, що вихваляє цвітіння і родючість.\nЧитайте такожДень Військово-Морських сил ЗСУ: історія свята, вітальні вірші та листівки\nУ святі Івана Купала тісно переплелися давні язичницькі й християнські звичаї, завдяки чому воно є дуже красивим і зазвичай дуже ефектно та весело відзначається.\nОднак цього року в традиційні купальські плани втрутився карантин, запроваджений з метою стримування поширення коронавірусної інфекції. УНІАН розповість, коли відзначається Івана Купала цього року та яким буде святкування.\nІвана Купала 2020: дата свята\nРаніше свято було присвячене Сонцю, тому його дата за старим стилем прив'язувалася до дня літнього сонцестояння, 21 червня. Однак згодом, після переходу на григоріанський календар літочислення, дата Івана Купала змістилася на два тижні.\nОсобливості дня Івана Купала 2020: де відсвяткувати у Києві\nЗвичних масштабних купальських святкувань цього року не буде в зв’язку із запроваджений у країні карантином. Лише деякі локації влаштують невеличке святкування.\nСвято Івана Купала в парку "Київська Русь"\nЧи не найбільш масштабне святкування цього року відбудеться в парку розваг "Київська Русь". Розташований він у селі Копачів за 50 кілометрів від Києва по Обухівській трасі.\nВпродовж 6-7 липня гостям Древнього Києва обіцяють яскраву програму за древніми звичаями, катання на конях, кінно-трюкові шоу, смачні страви та середньовічні майстер-класи, відпочинок на пляжі Лісового озера, можливість ночівлі в унікальних кімнатах середньовічного антуражу та багато іншого.\nІвана Купала 2020 - де відсвяткувати в Києві / фото УНІАН\nГостям парку в день Івана Купала запропонують взяти участь у захопливому квесті – пошуках папороті. А з 18:00 і до самої ночі на гостей чекає театралізована програма від кінно-трюкового театру та відтворення древніх обрядів, серед яких – масовий хоровод навколо Лісового озера, освіченого смолоскипами, запустити сплетені віночки на воду та насолодитися спалюванням опудала, після чого й взяти участь у стрибках над вогнищем. Після 01:00 розпочнеться купальська дискотека, яка триватиме до 03:00.\nКрім того, народні гуляння продовжаться також у вихідні 11 і 12 липня.\nСтати гостем Древнього Києва можна, придбавши квиток. Його вартість на один день заходу: 200 гривень для дорослих, 150 гривень для студентів та пенсіонерів, 80 гривень для школярів.\nДістатися до парку "Київська Русь", якщо немає власного авто, можна на прямих маршрутках, які відправляються від станції метро Видубичі. Детальніше можна дізнатися за посиланням.\nПарк "Феофанія", що в Голосіївському районі столиці, запрошує самостійно відсвяткувати Івана Купала невеликими компаніями.\nТак, 6 липня з 17:00 на сцені в парку виступатимуть фольклорні колективи. А поруч зі сценою розмістять опудало Морени та польові квіти, з яких ви можна буде самостійно сплести купальські віночки.\nЗ нагоди свята вхід до парку цього дня буде безкоштовним.\nДоїхати до парку можна маршрутним таксі № 444 від станції метро Дружби Народів до кінцевої зупинки на вулиці Метрологічній. Детальніше можна дізнатися за посиланням.\nТеги: #Київ#святкування Івана Купала


Якщо ви купуєте невеликі позашляховики, то вам варто купити Мазда СХ-30.\nХоча Mazda CX-30 за розміром близька до кросоверу CX-3, це більш сучасне — і дуже бажане — пропозиція, яке принесло йому нагороду «Вибір редакції». Він запозичує свій стиль, дизайн інтер’єру та трансмісію від седана і хетчбека Mazda 3, а також додає злегка підняту підвіску, яка надає йому відчуття позашляховика (хоча і ледь) з-за керма. 2,5-літровий чотирициліндровий двигун забезпечує достатню потужність і може бути оснащений як переднім, так і повним приводом; набагато більш потужний 2,5-літровий двигун з турбонаддувом є додатковим і поставляється в стандартній комплектації з повним приводом. Усередині ви знайдете салон майже преміум-класу, який повинен дати паузу більш дорогим конкурентам, таким як Audi Q3 і BMW X1; Mazda пропонує безліч стандартнихфункціі допомоги водієві. На нашу думку, якщо ви віддаєте перевагу субкомпактний позашляховик седану або хетчбеку з такою ж ціною, то CX-30 займе перше місце в вашому списку покупок.\nІнтер’єр, комфорт та вантаж\nУ CX-30 2021 року гарний, добре продуманий інтер’єр; він розділяється з Mazda 3, яку ми любимо. Інформаційно-розважальний дисплей виростає з центру приладової панелі і управляється поворотною ручкою на центральній консолі; ряд кнопок клімат-контролю розділяє верхню і нижню панелі приладів. Покупці можуть вибирати між аудіосистемою з вісьмома або 12 динаміками і можуть перейти на доступні передні сидіння з підігрівом. Оздоблення преміум-класу екстра-класу додає шкіряну оббивку, задні двері з електроприводом і інші предмети розкоші, які ставлять CX-30 в конкуренцію з пропозиціями таких розкішних брендів, як Lexus UX і Mini Countryman. Що стосується вантажопідйомності, CX-30 не самий об’ємний позашляховик, який ви можете купити, але ми помістили шість ручних валіз за задніми сидіннями і 16 в сумі зі складеними задніми сидіннями.\nДвигун, трансмісія і продуктивність\nСтандартний двигун CX-30 — це 2,5-літровий чотирициліндровий двигун потужністю 186 кінських сил, який працює в парі з шестиступінчастою автоматичною коробкою передач, яка вибирає передачі з розумом в залежності від умов руху. 2,5-літровий двигун з турбонаддувом не є обов’язковим і забезпечує потужність 250 кінських сил; вибір цієї трансмісії також додає повний привід.\nЯкщо ви є прихильником хетчбека Mazda 3, яким ми є, ви знайдете CX-30 таким же спритним, спортивним і веселим в управлінні. Його чітке рульове управління і плавні рухи корпусу приносять задоволення пілотувати на звивистій дорозі і забезпечують почуття стійкості під час круїзу. На нашому тестовому треку CX-30 розігнався до 100 км / год за 8,1 секунди, повільніше, ніж у конкурентів, таких як Hyundai Kona з турбонаддувом, але набагато швидше, ніж у інших позашляховиків без турбонаддува, таких як Nissan Rogue Sport іSubaru Crosstrek . CX-30 з опціональним двигуном з турбонаддувом забезпечує значно більш швидкий час розгону і розгін до 100 км / год за 5,8 секунди.