Людина обіймів і великого серця - Духовна Велич Львова\nЛюдина обіймів і великого серця\n11 Квітня 2020 в 13:03\nМабуть, можна так сказати про військового капелана, священика храму св. Миколая ПЦУ (Княжого храму), отця Андрія Дуду. Цілий ранок не можу оговтатись від сумної звістки його відходу до Вічності. Отець Андрій був одним із тих, кого ми називаємо «частиною сім’ї «Духовної величі Львова»». Священик, духовний наставник, соратник у добрих справах, людина, яка завжди підтримувала порадою і добрим словом, молитвою. Ще зовсім недавно отець Андрій передав працівникам нашого ресурсу кілька пляшечок, власноруч виготовлених антисептиків, з побажанням берегти здоров’я, адже після карантину попереду багато проектів, зокрема отець рекламував нам свій задум, який мав запустити після 15 березня у Будинку офіцерів – проект «Закон Обіймів», про який цього сумного ранку також написала у своєму пості Христина Береговська, начальник управління культури Львівської міської ради. Не судилось…Однак, отець Андрій завжди залишиться у наших серцях людиною обіймів і великого серця. Він не вмів вітатися по-іншому – тільки обійми і щира усмішка із звичним «як справи?». І у цих обіймах була і пастирська любов, і відкритість душі, і просто дружня підтримка. Мені не хочеться писати про отця у минулому часі. Бо Любов не вмирає!\nОстаннє селфі Оксани Бабенко та о.Андрія Дуди. Священик передає працівникам проекту самотужки виготовлені антисептики\nЗ отцем ми познайомились у травні 2016 року, під час вручення священику Ордену св.Юрія львівським міським головою Андрієм Садовим за молитовність і щиру місіонерську працю, відданість своїй пастві, духовну опіку над рідною землею, любов до свого народу та з нагоди Дня міста Львова.\nПригадую, як я по-журналістськи звернулась за коментарем і проханням про інтерв’ю, на що отець Андрій погодився із відкритою душею. Я попросила священика почепити Орден на підрясник, щоб сфотографувати для новинної світлини. Тільки після довгих вмовлянь отець неохоче погодився. Казав, що це не його заслуга, а просто виконання обов’язку. Опісля було майже чотири роки плідної співпраці з нашим проектом – ми були на відкритті фотовиставки «Фронтові друзі» у головному корпусі Львівського національного університету імені Івана Франка, і медійно висвітлювали проект «Мій Шевченко», тобто запис компакт-диску з читанням поезії Тараса Шевченка отцем Андрієм, кошти від продажу якого спрямовувались на потреби українських військових, численні культурні заходи, де священик синтезував мистецтво і Бога. Остання ініціатива отця Андрія, про яку ми писали, – це виготовлення антисептиків. Таким він залишиться з нами – невтомним, активним, з постійним запалом в очах – «А що далі? А як ще послужити місту і громаді?».\nМіжконфесійне і міжрелігійне напрацювання документів щодо хоспісної опіки недужих. Отець Андрій – крайній справа\nА скільки разів ми проводжали його молитвою на схід з побажанням швидкого повернення, знову-таки медійно просячи львів’ян долучитись до продуктових наборів та зібрання засобів першої необхідності, бо отець ніколи не їхав до військових з порожніми руками. Він був Воїном Світла, впевнена, що на передовій священик врятував і навернув не одну загублену душу. Коли я відкрила переписку з отцем, то натрапила на рядки, написані ним ще у 2017 році. Я попросила про письмовий коментар про служіння військовим. І ось отець Андрій, в той час перебуваючи на передовій, написав таке: «Кожного разу, коли мені випадає нагода зустрічати людей доброї волі, серце моє наповнюється радістю, і це дорогі мої, є та радість, яку забрати ніхто не може! Радість зустрічі, радість братерства, радість свободи. І я переконаний, що цю радість дає мені Господь, бо в очах кожного з них бачу Христа.\nНамагаючись показати життя наших воїнів, хочеться прирівняти розповідь про них до притчі, до символу, до знаку часу. Несподівано піймав себе на думці, що можу довго вдивлятись у військові світлини близьких мені людей, ці світлини розповідають складну та цікаву історію, в яку потрібно вникнути, і часто це не вдається з першого разу.\nХотілось би, щоб у цьому світі, в якому занадто багато черствості, безмовності, глухоти, пустоти та егоїзму, ми змогли розгледіти наших сучасників, борців за рідну землю, які промовляють до нас живою мовою: пристрасно, голосно і чітко. Пильно вдивімось у їхні очі і чуйно прислухаймось до їхніх слів. Їм є що нам сказати. Сила їхніх слів в автентичності висловлювання, у їх стверджувальності. Це завжди пряма мова, фраза без лапок. Знаходитись поруч з ними є щастям, найважливішим уроком, який тільки можна отримати від життя».\n«Все упованіє моє на тебе, мій пресвітлий раю…» (Тарас Шевченко, поема «Марія»)\nЯ вже писала вище, що через отця Андрія ми по-новому вчилися аналізувати для себе Тараса Шевченка. Ще майже місяць тому, у Львівській опері, отець Андрій читав рядки улюбленого поета. У цей сумний ранок, пишучи некролог, мені чомусь пригадався останній творчий період Кобзаря, до якого належать поеми «Марія», «Неофіти», вірші «Ісая. Глава 35», «Подражаніє 11 псалму». Саме у цих творах, на думку дослідників, Тарас Шевченко переосмислює для себе свої стосунки з Богом, духовний вимір, саме тому так багато у цих рядках біблійних сюжетів, а також ніби підведення життєвих підсумків.\nОтець Андрій відійшов від нас у дуже символічний спосіб. За східною традицією – практично на порозі Лазаревої суботи, яку ми традиційно пригадуємо перед Квітною неділею. Воскресіння померлого Лазаря, тіло якого у гробі почало свій тлінний цикл, – передсмак Христової Пасхи, бо вже за тиждень, вслухаючись у радісний біг жінок-мироносиць, нам важко буде повірити у сенсаційність великоднього ранку. За західною традицією – отець відійшов у тиші Великодньої суботи. У римо-католицьких храмах сьогодні не звучать дзвони, не грає орган, хрести вкриті тканиною фіолетового кольору. Церква завмерла у тиші Христового погребіння. Тому наш сум, сльози від невимовної втрати ніби перегукується із плачем жінок-мироносиць, Богородиці, учнів над тілом свого Сина, Вчителя, Друга. «Не ридай наді Мною, Мати, бо воскресну» (піснеспів Великої суботи у східній традиції). Отець Андрій Дуда відійшов від нас у променях Світла свого короткого, але такого цікавого життя; у променях торжества Христової Пасхи. Відійшов із земного життя, але народився для Неба!\n«…Воскресну нині! Ради їх,\nМалих рабів отих німих!\nІ думка ваша, і слова».\nОгнем в горнилі, – словеса\nТвої малі убогі діти! (Т. Шевченко, «Подражаніє 11 псалму»)\nРедакція сайту творить спільну молитву за упокій душі отця Андрія Дуди. Дякуємо його родині та спільноті парафії за прекрасного Духівника, Священика, Воїна Світла. Вічна пам’ять!\nМолитва про довіру у час труднощів\nо. Ярослав Чухній: «Храм Преображення Господнього завжди був греко-католицьким»\nШептицький out of the box\nЄпископ Едвард Кава: «Священик та монах – це насамперед експерт з духовного життя»


У Новий рік особливо небезпечно: експерти попередили про вживанні деяких видів алкоголю - Жіночий Журнал TRserial\nУ Новий рік особливо небезпечно: експерти попередили про вживанні деяких видів алкоголю\nУ новорічні свята організм відчуває величезні навантаження із-за великої кількості блюд і алкоголю. Медики розповіли, якою алкоголь можна вибрати на Новий рік, завдяки чому ви не зможете зіпсувати своє самопочуття. За словами фахівців, саме в новорічні свята різко збільшується число випадків серцевих нападів. Щоб організм впорався з великою кількістю різних закусок і десертів, треба дуже уважно підійти до вибору спиртного.\nОсобливо корисним цей рада буде людям, страждаючим різкими стрибками тиску. Медики попереджають, що навіть помірне вживання спиртних напоїв негативно позначається на самопочутті. Якщо ви все-таки прийняли рішення трохи випити на Новий рік, відмовтеся від різних алкогольних коктейлів. Вони дають додаткове навантаження на серце, і це загрожує інсультами та інфарктами. Ті ж саме стосується енергетичних напоїв, лікерів, а також міцного алкоголю, змішаного з колою, фантой та іншими напоями. Що стосується шампанського, то це точно не самий нешкідливий напій. Виробники додають в нього різні речовини, щоб посилити смакові відтінки.\nСамим безпечним напоєм медики називають червоне вино. На Новий рік можна дозволити собі пару келихів такого напою. Також можна випити пару чарок хорошої горілки, але тільки за умови, якщо на вашому столі буде не занадто важка закуска. Читайте – кращі новорічні страви.


Дизайн проект квартири| ❶ One Project\nАрхітектурне бюро «One Project» Наші проекти Дизайн проект квартир\nДо дизайн-студії компанії «Ван Проджект» звернувся власник двокімнатної квартири в клубному домі «Solomensky», який давно мріяв про затишне, зі смаком облаштоване житло, в яке з радістю хочеться повертатися після роботи та насолоджуватись затишком та комфортом.\nДля дизайнерів нашої студії немає нічого неможливого – тому ми за досить короткий проміжок часу спромоглися реалізувати найзаповітніші бажання та мрії замовника\nНами створено Дизайн-Проект двокімнатної квартири, загальною площею 81,9 кв.м.\nДетальну інформацію про клубний дім «Solomensky» можна дізнатися на сайті: www.solomensky.com.ua\nГоловною метою проекту було створити стильний сучасний інтер'єр, який включав би в себе всі основні функції, необхідні для комфортного життя. Квартира знаходиться в новому будинку, простір адаптовано під стандартне планування від забудовника, оптимізоване під наші цілі.\nФукціональність та комфорт - без компромісів\nПри розробці планування ми намагалися зробити функціональним кожен квадратний метр квартири, в ній вдалося розмістити все необхідне і зберегти при цьому відчуття простору і свободи. Плануванням передбачено компактну функціональну кухню з вбудованим кухонним гарнітуром та великим обіднім столом, вітальню з повноцінним робочим місцем, спальню з затишним "туалетним" куточком, та функціональну простору ванну кімнату.\nСучасний інтер'єр квартири в акцентах\nОздоблення в квартирі виконано на акцентних поєднаннях натуральних кольорів і текстур. За основу була взята спокійна колірна гамма. Світлі стіни доповнюють дерев'яні поверхні і керамограніт під камінь. В якості колірних акцентів виступають темні елементи: чорні світильники, елементи меблів, декору та сантехніки.\nСтриману обробку в інтер’єрі і мінімалістичні меблі доповнюють дерев’яні декоративні панелі на стінах і металеві чорні акцентні світильники. Вбудовані світлодіодні підсвітки, паркетна дошка і великі підлогові рослини додають затишку і теплоти.\nВ цілому вийшов стриманий сучасний інтер'єр, який, безумовно, не набридне з часом, та завжди буде актуальним. Інтер'єр, в якому комфортно жити і приємно знаходитися.


Оповідання "Найважливіший урок" • Виховна робота Психологія 10 клас\nПсихологічне оповідання направлене на боротьбу з жахливим явищем сьогодення – дитячими самогубствами. Можно використати на виховних годинах чи годинах спілкування. Дуже сподіваюсь, що комусь допоможе. Засновано на реальних подіях.\n10 клас / 11 клас / 5 клас / 6 клас / 7 клас / 8 клас / 9 клас / Психологія / Виховна робота / Матеріали до уроків / Позакласні заходи


Петтері Нокелайнен — Вікіпедія\nНародився 16 січня 1986(1986-01-16) (32 роки)\nм. Іматра, Фінляндія\nКол. команди СайПа Лаппеенранта\nДрафт НХЛ 16-й загальний, 2004\nПеттері Нокелайнен у Вікісховищі?\nПеттері Нокелайнен (фін. Petteri Nokelainen; 16 січня 1986, м. Іматра, Фінляндія) — фінський хокеїст, центральний нападник. Травмований.\nВихованець хокейної школи «Кеттеря». Виступав за СайПа (Лаппеенранта), «Нью-Йорк Айлендерс», «Бріджпорт Саунд-Тайгерс» (АХЛ), «Провіденс Брюїнс» (АХЛ), «Бостон Брюїнс», «Анагайм Дакс», «Фінікс Койотс», «Йокеріт» (Гельсінкі), «Монреаль Канадієнс», «Брюнес», «Торпедо» (Нижній Новгород).\nВ чемпіонатах НХЛ — 245 матчів (20+21), у турнірах Кубка Стенлі — 21 матч (0+2). В чемпіонатах Фінляндії — 150 матчів (35+29), у плей-оф — 7 матчів (2+0).\nУ складі національної збірної Фінляндії учасник чемпіонату світу 2011 (9 матчів, 1+1). У складі молодіжної збірної Фінляндії учасник чемпіонатів світу 2004 і 2005. У складі юніорської збірної Фінляндії учасник чемпіонатів світу 2003 і 2004.\nБронзовий призер молодіжного чемпіонатів світу (2004).\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Петтері_Нокелайнен&oldid=20278043\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 16:38, 9 травня 2017.


Основна проблематика твору Ю. Федьковича “Три як рідні брати” – Школьные сочинения\nHome | 💡Твори з літератури | Основна проблематика твору Ю. Федьковича “Три як рідні брати”\nУ повісті “Три як рідні брати” Федькович змалював реалістичні картини рекрутчини та поневірянь жовнірів. Правдиво показане горе й нещастя, які рекрутчина принесла до селянської родини. З горя захворіла мати вдома, ридають сестри, горюють брати. “А дома сум та плач”, – такими словами автор виразив загальний настрій, що панував у родині.\nДалі Федькович описує життя Івана-новобранця. Жорстока муштра, палочна дисципліна, приниження людської гідності, знущання, залякування, – такою була атмосфера в цісарській армії. В казармах “дехто лає, дехто б’є, декого знов другі б’ють”.\nЗмальований у повісті й один офіцер, капітан-садист. Він сердитий, недобрий, грубий, агресивний. При розмові не дивиться на солдат, вважаючи їх негідними уваги.\nПоказав Федькович життя селян. Вдова помирає з голоду та холоду. Дочки наймитують “…у таких панів,… що і до церкви не пускають”, не то щоб провідати хвору матір. Автор показав, що підневільна праця була суспільним і морально-етичним злом. Намітилася у творі і класова структура тогочасного села.\nВмирають із голоду, страждають у невилазних злиднях, тяжко працюють бідні наймити, а сільські глитаї збагачуються за їх рахунок. У повісті знайшли відображення й антицерковні мотиви. Піп забирає у важкохворого Івана за похорон все, що в нього було.\nСвященик байдужий до людського горя, жорстока і немилосердна людина, бо зміг сказати Іванові: “Чорт по твоїй душі! Плати та й годі…”\nЮрій Федькович підняв у творі проблему родинних стосунків. Іван – люблячий син, уважний брат. Його дуже засмучує лист брата Онуфрія. Вирвавшись у відпустку, голодуючи сам, купує гостинці рідним. У недавно перехворілого юнака десь береться сила, коли він побачив умираючу від голоду й холоду матір. “Для рідної неньки борзо дрівця рубаються”. Іван – людина великої душевної краси, та ці душі спотворювала погоня за наживою.\nТаким є дядько Івана Андрій. Родинні стосунки для нього нічого не важать. Тільки б вижити самому.\nТвір на тему: Основна проблематика твору Ю. Федьковича “Три як рідні брати”


Pro Saw – комплект мультирізок – Natural Store\nPro Saw - комплект мультирізок\nУНIВЕРСАЛЬНI ПРОФЕСIЙНI МУЛЬТИРIЗКИ\nЗалишилось 7 одиниць\nНарізка, чистка, слайсування за декiлька секунд\nНовітня технологія ріжучей поверхні дозволяє приготувати будь яку страву за 3-7хв.\nПеревірена та надійна якість\nМи використовуємо тільки високоякісні матеріали: 18/10 харчова нержавіюча сталь для нашої ріжучої поверхні з подвійним напилом. Три різних леза.\nЛегкі у використанні та догляді\nМає ергономічну ручку, яку легко тримати.\nДУЖЕ ЗРУЧНОТА НЕЙМОВIРНО ЛЕГКО\n3 різних приладу за ціною одного;\nМатеріали: Високоякісний ABS пластик, нержавіюча сталь;\nТипи:(1)Піллер(звичайне лезо для чищення овочів) (2)Лезо-жульєн (нарізає соломкою) (3)Зубчасте лезо (для чищення фруктів і овочів);\nНарізка будь-якого овоча – до 1хв;\nМожливысть прикрасити повсякденні страви за декілька секунд;\nМожно використовувати для приготування овочів, фруктів, неймовірних нових страв;\nЗамовила ці мультирізки і залишилася задоволена. Ціна була розумною і вони працюють так просто. Ви не разочаруетесь.Іспользуется для очищення моркви і чищення картоплі. Дуже гострі леза! Відмінний продукт.\nРаніше не надавала значення овощечистка, користувалася звичайними і мені вони не подобалися. Вирішила замовити у вас і виявилося, що ці штуки дуже зручні і якісні. Почистити картоплю або нарізати моркву по-корейськи тепер не проблема. Буду рекомендувати!\nПро ці мультирізки дізналася від подруги, вона їх замовляла у Вас. У мене слабкі руки, мультирізки легко тримати і використовувати. Вони супер гострі. Доставили швидко, все в цілісності. Купівлею задоволена, дякую!


Чоловіка, який спить 300 днів на рік, охрестили «індійським богом». - Обозреватель\nЧоловіка, який спить 300 днів на рік, охрестили «індійським богом».\n42-річного Пухараму, який спить 300 днів на рік через рідкісне захворювання гіперсомнію, прозвали справжнім індійським королем демонів. Місцеві жителі порівняли його з міфічним воїном Кумбхкарною.\nУ Пухарами 23 роки тому діагностували хронічне порушення сну. У чоловіка є свій продуктовий магазин, але він не може ним керувати більше п'яти днів на місяць, оскільки ризикує заснути на роботі. Про це пише видання Daily Star (щоб подивитися фото, доскрольте новину до кінця).\nБлизькі чоловіка були стурбовані цією проблемою, тому звернулися за медичною допомогою, але його хвороба невиліковна.\n"Поступово його стан погіршувався, періоди сну збільшилися, і тепер він спить 20-25 днів на місяць", – розповіли рідні Пухарами.\nХоча ліки від хвороби чоловіка не знайшли, його дружина Лічмен і мама сподіваються, що він незабаром одужає і житиме нормальним життям, як раніше. Зараз його близькі навіть допомагають йому приймати ванну та їсти.\nДо речі, гіперсомния – це термін, що означає наявність надмірної денної сонливості або надмірної тривалості сну.\nЯк повідомляв OBOZREVATEL раніше, китайські вчені Медичного університету Гуанчжоу прийшли до висновку, що денний сон тривалістю годину і більше може бути смертельно небезпечний. Для оцінки взаємозв'язку між сном і ризиком смерті від серцево-судинних захворювань дослідники проаналізували більше 20 наукових робіт і 313 651 учасників.\nАктор Федінчик звернувся до фанатів після бійки: була і раніше така ситуація.\nВін вирішив пояснити в деталях, що сталося\n21:16 , 30 липня 2021\nУ Конгресі США ухвалили контрзаходи для Байдена щодо «Північного потоку-2». Милованов побився з Данилюком на його дні народження. В Євросоюзі оштрафували Amazon на рекордну суму: в чому звинувачують компанію. На пляжі в Затоці відпочивальникам продають фальшиві креветки. Українські рятувальники провели перші скиди води на палаючі ліси в Туреччині.


"Життєвий і творчий шлях Поля Марі Верлена" - презентація з зарубіжної літератури\nЖиттєвий і творчий шлях Поля Марі Верлена Презентацію підготували учениці 10-Ф класу Рискаль Анна та Семененко Анна\nПоль Марі Верлен (1844-1896) - французький поет, один з основоположників літературного імпресіонізму та символізму.\nРоль Верлен народився 30 березня 1844 року в містечку Мец у сім'ї військового інженера, який рано помер. У 1851 році Верлен навчався у Парижі, в приватному пансіоні Ландрі. Згодом Верлен продовжив навчання в паризькому ліцеї Бонапарта. Уже в 1864 році Верлен — дрібний службовець одного із страхових агентств, дещо пізніше — чиновник районної паризької мерії та міської ратуші.\nСподіваючись на сімейне щастя та домашній затишок Поль Верлен у 1870 році одружився з Матильдою Моте, проте згодом поету довелося зазнати розчарування у своїх задумах. У 1871 році Верлен не підкорився версальцям, залишився в Парижі, працюючи в бюро преси Паризької комуни. Тому йому довелося пережити репресії та кривавий терор, тривалий час переховуючись. Так він заохотився до алкоголю. Фатальну роль у цьому відіграла і дружба з Рембо.\nЗблизившись із Верленом Рембо став його постійним супутником, завсідником гулянок у кафе. Улітку 1873 року у Брюсселі під час сварки Верлен поранив товариша, вистріливши в нього з пістолета. За замах на життя Рембо Верлена було затримано і 8 серпня 1873 року засуджено на 2 роки тюремного ув'язнення. Коли Верлен перебував у в'язниці містечка Монс, йому було вручено копію рішення суду про розірвання шлюбу з дружиною.\nУ тюрмі Верлен переживав глибоку духовну кризу. Тут він знову навернувся до католицької віри, віри його дитинства. Там же він написав поезії, які увійшли до його збірки «Романси без слів» (1874). Цю збірку віршів літературознавці оцінюють як вершину творчості Поля Верлена, тому що саме з нею пов'язується уявлення про нову, імпресіоністичну поезію Верлена.\nСтановлення поета Поетичну творчість розпочав під впливом митців «парнаської» школи та романтиків, зокрема Ш. Бодлера. Про вплив «парнасців» на становлення поета свідчить те, що його перші літературні спроби (сонет «Пан Прюдум», збірка «Сатурнічні поезії» — 1866) помітно позначені їхньою естетикою. У 1869 році вийшла друга поетична збірка Верлена — «Вишукані свята» як своєрідне наслідування стильової манери художника Ватто. У цій збірці поряд із типово «парнаським» віршами з'явилися характерні для Верлена наспівні поезії, пронизані відчуттям безпричинної меланхолії. У 1870 році вийшла третя збірка Поля Верлена «Добра пісня», присвячена його нареченій Матильді Моте.\nПоль Верлен посідає особливе місце серед видатних французьких ліриків кінця XIX століття. Проголошений "принцом поетів" і шанований як визнаний майстер символічного напряму, він, проте, не був ні його лідером, ні теоретиком. Факти особистої біографії поета та його творчість нерозривно пов'язані. Натура пристрасна й неврівноважена, Верлен часто згинався під тягарем життєвих обставин, заплутувався в суперечностях власної долі й характеру.\nУже в юнацькі роки у Верлена з'являється схильність до літературної творчості. У 1866 році Верлен публікує свої вірші в журналі "Сучасний Парнас" і видає власним коштом збірку "Сатурнічні поезії" У першій збірці поета ще відчутний вплив естетики поетів-"парнасців". "Парнасці" відмовлялися від романтичного "кипіння почуттів", від "сповідальної лірики".\nЗбірка присвячена тим, хто народився "під знаком Сатурна", усім, "хто нещасливий на землі, кого тривожить бентежна уява, хто приречений на землі, а можливо, і на віковічні страждання". Саме таким бачив поет себе й свого читача, сподіваючись на його співчуття. Поет захоплено говорить про твори та предмети мистецтва, часто вживає слова прекрасне, ідеал, безпристрасний, байдужий. Створені Верленом пейзажі здебільшого зображують осінь, захід сонця, сутінки ("Осіння пісня", "Сонце на спаді", "Never more"). Ліричний герой цих віршів статичний, у його застиглості відчутне щось фатальне. У 1869 році видає власним коштом збірку під назвою "Вишукані свята".\nЗбірка "Вишукані свята" дала поштовх подальшим творчим шуканням самого Верлена і А. Рембо. Після 1871 року верленівска меланхолія поглиблюється. У цьому відіграють свою роль і поразка Паризької Комуни, і особисте життя, що не склалося. Родинні відносини перетворюються на справжню драму після знайомства поета з Артюром Рембо. 1873 року вибухає сварка. Верлен стріляє в Рембо з револьвера й легко ранить його в руку, за що його заарештовують, а згодом засуджують до двох років ув'язнення. На волю поет вийде тільки в січні 1875 року, тому першим виданням "Романсів без слів" (1874) він керує з в'язниці. «Романси без слів» - найвище поетичне досягнення Верлена. поранений Верленом Рембо. Художник Ж. Росман "Епілог на французький манер"\nНавколишні предмети не існують для нього окремо від світла, яке вони випромінюють, від вібрації повітря: "-Зеленаво й малиново/ У непевнім світлі лампи /За вікном все знову й знову/ Мерехтять пригарки й рампи...". «Романси без слів», імпресіоністичні за своєю природою, складаються переважно з віршів, які змальовують пейзажі.\nІнші сюжети (історичні, героїчні, сатиричні) безслідно зникають. Але пейзаж тут незвичайний - це знов-таки "пейзаж душі". Природа й душа поета зливаються в одному образі, в єдиній істоті, яка, залишаючись природою, стає водночас людиною. "Миттєвість" вражень підкреслена тим, що Верлен із усіх часів дієслова віддає перевагу теперішньому, а самі дієслова в нього поступаються місцем іменникам. Разом із дієсловом-присудком із поетичної фрази зникає дія. Верлен спробував довірити спілкування душі та природи барвам і звукам.\nСама назва збірки «Романси без слів» свідчить також про прагнення поета підсилити музичну забарвленість віршів: "Мжиці зажурені звуки / і на землі, й по дахах! / В серці, що в'яне від скуки, /ллються зажурені звуки". Поезія Верлена вперше у Франції покладається на сугестивну силу лірики: поетичне слово в його віршах впливає не стільки завдяки своєму предметному значенню, скільки завдяки "смисловому ореолу", який навіює, підказує ті чи інші настрої. Саме через це поети-символісти вважали Верлена своїм попередником.\nПо виході з в'язниці у світосприйнятті поета відбувся справжній переворот - він навернувся в католицтво. Наступна книга Верлена "Мудрість" (1881) явила світові нову властивість його поезії - релігійне натхнення. Релігійне обернення, бурхливе й пристрасне, було, як це притаманно Верлену, суперечливим і непослідовним, разом із тим, "Мудрість" - книга глибоко продумана. Поет, відрікаючись від свого розпусного минулого з Рембо, розраховував знайти "підкріплення" у вірі, за її допомогою розв'язати конфлікт між "життям" і "мистецтвом". У 1875-1877 роках поет живе переважно в Англії, багато працює. "Поетичне мистецтво"\nСаме Верлен проклав шлях верлібру поетів-символістів. "Поетичне мистецтво" було сприйняте молодими поетами-символістами як справжній маніфест, хоча сам Верлен застерігав своїх послідовників від буквального наслідування своїх настанов. У циклі "Прокляті поети" (1882) Верлен дав вичерпну характеристику найновішої школи поетів-символістів і визнав геніями зовсім невідомих у той час С. Малларме, А. Рембо, Т. Корб'єра та ін. Успіх "Проклятих поетів" викликав цікавість публіки і до самого Верлена - поет отримав змогу видавати свої твори та одержувати за них гроші. А доти він вів злиденне існування, хворий та переслідуваний постійними невдачами. Помер Поль Верлен 1896 року в лікарні від запалення легень. Правила традиційного французького олександрійського (силабічного) віршування вимагали певної кількості складів у рядку та наявності рим, мова мала "підкорятися" розміру. Верлен же піддавав сумніву і рими, і мірність вірша, а поруч з тим демонстрував можливості "неправильностей"; Повтори, внутрішні рими, системи співзвучних голосних (асонанси) і приголосних (алітерації) - все це створює ефект справжньої музики слова. Поет вплітає у вірші просторіччя, провінціалізми, архаїчне мовлення й мовні "неправильності" Це створює ілюзію абсолютної спонтанності й мовної інтимності.


На пункті пропуску «Бачівськ» правоохоронці вилучили у чоловіка психотропи - Shostka News\nНа пункті пропуску «Бачівськ» правоохоронці вилучили у чоловіка психотропи\n04.02.2022 - 12:44 0\nПонад півтори тисячі пігулок психотропного лікарського засобу, обіг якого на території України обмежений, без дозвільних документів намагався ввезти на територію України 28-річний житель Чернівців. Фармацевтичну продукцію поліцейські вилучили та відкрили за даним фактом кримінальне провадження, повідомляє Поліція Сумської області.\nВчора до поліції Глухова надійшло повідомлення від чергового відділу пункту пропуску «Бачівськ» Державної прикордонної служби України про те, що під час перетину державного кордону в селі Сопич був викритий 28-річний громадянин України. Останній намагався ввезти з-за кордону 1 860 пігулок психотропного лікарського засобу, обіг якого на території України обмежений. Дозвільні документи на цю фармацевтичну продукцію в чоловіка були відсутні.\nНа вказане місце була направлена слідчо-оперативна група поліції, співробітники у складі якої вилучили цей лікарський засіб. За словами чоловіка, передати ці засоби його попрохала знайома.


Конкурсний відбір (тендер) на відбір провайдера послуг з надання комплексу заходів з організаційного розвитку — Розвиток ОГС\nКонкурсний відбір (тендер) на відбір провайдера послуг з надання комплексу заходів з організаційного розвитку\nВсеукраїнська благодійна організація «Конвіктус Україна» працює у сфері надання послуг для подолання ВІЛ/СНІД та інших соціально-небезпечних захворювань в рамках програми ІСАР «Єднання» «Платформа розвитку громадянського суспільства» оголошує тендер на закупівлю послуг провайдера для розробки комплексу заходів з організаційного розвитку .\nВБО «Конвіктус Україна» працює задля забезпечення рівних можливостей для різних груп населення. Цільовими групами є СІН, РКС, колишні засуджені жінки, жінки-переселенки зі Сходу України, молодь, які виховуються у неблагополучних умовах, а також представники органів влади та державних установ. Діяльність «Конвіктус Україна» направлена на:\nпокращення доступу груп ризику до тестування на ВІЛ, гепатити та ІПСШ, виявлення ВІЛ з подальшою постановкою на диспансерний облік і отриманням лікування, раннє виявлення туберкульозу в групах ризику задля своєчасного початку лікування;\nвпровадження заходів направлених на зменшення ризиків передачі ВІЛ, гепатитів В, С, ІПСШ (інфекцій, що передаються статевим шляхом);\nвивчення явища гендерно-орієнтованого насильства та потреб жінок, які від нього постраждали, мобілізація жінок-переселенок із регіонів проведення АТО навколо даної проблеми, допомога у створенні ініціативних груп жінок-лідерок із числа ВПО;\nрозробка та впровадження гендерної політики, процедур та гендерно-чутливих послуг в діяльність організації задля досягнення технічної досконалості у впровадженні гендерно-чутливого підходу у програмах зменшення шкоди;\nсоціальна адаптація жінок, які звільняються із місць позбавлення волі та ін.\nТермін дії Договору: 2 місяці з дати підписання договору (орієнтовно липень-серпень)\nПредмет закупівлі: послуги з надання комплексу заходів з організаційного розвитку: серія тренінгів та формування стратегій.\nЗагальний обсяг закупівлі:\nТренінг «Розробка системи супервізії» - 1 день, 8 год/день, до 10 учасників;\nТренінг «Аспекти зовнішньої комунікації: розвиток та управління. Ефективна взаємодія з державними структурами. Розробка стратегії» - 2 дні, 8 год/день, до 10 учасників;\nТренінг з менеджменту для старших фахівців організації «Тайм-менеджмент та професійне управління задачами»; - 2 дні, 8 год/день, до 10 учасників;\nНадання пост-тренінгових консультацій.\nВимоги до провайдерів – практичний досвід розробки та реалізації подібних проектів з розбудови технічного та організаційного потенціалу, написання стратегій, проведення тренінгів, надання пост-тренінгової інформаційно-консультативної допомоги громадським та/або благодійним організаціям.\nКлючові критерії оцінки тендерних пропозицій\nТендерна пропозиція (разом з додатками до неї) має відповідати наступним критеріям:\nПровайдер обов’язково повинен бути зареєстрованим на порталі http://cd-platform.org/!\nПідтверджений досвід проведення подібних заходів, написання якісних стратегій для БО/НДО;\nВартість послуг та чітко прописаний кошторис заходів;\nРекомендації від клієнтів.\nЦінова пропозиція повинна бути вказана однією сумою та містити в собівартості збори, податки і обслуговування ФОП/СПД тощо.\nРезюме виконавця (-ів)\nПлан проведення тренінгів\nРекомендації, відгуки організацій про учасника конкурсу\nПосилання на профайл на порталі http://cd-platform.org/\nЮлія Яресько, 067 405 8551\nВБО "Конвіктус Україна"


«Укренерго»: ціна закупівлі електроенергії на експорт не ринкова - Новини - Forbes Україна\n31 Березня 2016, 14:36\n«Укренерго»: ціна закупівлі електроенергії на експорт не ринкова\nВ Україні немає ринкових умов формування ціни експорту електроенергії.\nПро це заявив в.о. голови НЕК «Укренерго» Всеволод Ковальчук на прес-конференції в Києві в середу.\n«Коли ціна на експорт електроенергії формується постановами регулятора з урахуванням багатьох факторів, зокрема дотаційної складової, рівень ціни внутрішнього ринку значно вищий за поточну ціну, яку готові платити споживачі в Білорусі та Молдові, де досить міцні позиції російських постачальників електроенергії», – зазначив Ковальчук.\nЗа його словами, ціна української кВт-год. вища десь на 20%, ніж на цих ринках.\n«Тому відсутність експорту ніяк не пов'язана з діяльністю НЕК «Укренерго» чи «Укрінтеренерго». Це проблема глобальнішого порядку, це проблема ціноутворення. Це питання НКРЕКП і ДП «Енергоринок», тому що ми не відчуваємо реального балансу, реального ціноутворення. Що ж до методики, за якою має визначатися конкурентна ціна, на мою думку, це не має бути дотаційна ціна. Тобто ми розуміємо, що по території Бурштинського острова, а це вся теплова генерація, ця експортна ціна в будь-якому разі не може бути вищою, ніж реальна вартість теплової генерації плюс вартість передання та інші послуги», – зазначив в.о. голови НЕК «Укренерго».\nЗа даними ЗМІ, ціни на електроенергію в Європі в лютому-березні знизилися майже на 40% порівняно з аналогічним періодом минулого року. Ціна купівлі електроенергії на Угорській біржі HUPX становить 26–27 євро за МВт-год., або близько 760 грн, внутрішня відпускна ціна для експортерів – 1150 грн/МВт-год.\nТакож зазначалося, що з 2013 року обсяг експортних поставок зменшився з 9,8 млрд кВт-год. до 3,6 млрд кВт-год. 2015 року. 2016 року Міністерство енергетики та вугільної промисловості оголосило про намір збільшити експорт. У прогнозному енергобалансі на 2016 рік експорт електроенергії з України закладено на рівні 11 млрд кВт-год.\nКЛЮЧОВІ СЛОВА: Укренерго електроенергія\n«Укренерго» зменшило передання електроенергії на 13%\nУкраїна відновила ЛЕП у Крим\n«Укренерго»: у Криму знову проблеми зі світлом через аварію


Марсохід Curiosity Rover провів на Марсі 3000 місцевих днів — більше восьми земних років | Chas.News\nМарсохід Curiosity Rover провів на Марсі 3000 місцевих днів — більше восьми земних років\nРобот вивчає геологію планети, шукає слід життя і вміє робити селфі\nChas News13:04 13 січня\nМинуло 3000 марсіанських днів (так званих солів) з тих пір, як апарат Curiosity торкнувся Марса 6 серпня 2012 року. Марсохід працює досі і робить нові відкриття під час поступового підйому на гору Шарп.\nРоботизований ровер розмірами з автомобіль, який досліджує Марс та є частиною програми NASA «Марсіанська наукова лабораторія».\nВисота гори п’ять кілометрів, земний апарат досліджує її з 2014 року. Геологи були заінтриговані серією скельних утворень — так званих «лавок» на нових панорамах місії.\nФото панорами з’єднали із 122 зображень, зроблених 18 листопада 2020 року (2946 сол місії). Фото знімає камера на щоглі Mastcam, яка є головними «очима» марсохода. В центрі панорами кратер Гейл — чаші шириною 154 км, в якій знаходиться гора Шарп. На горизонті — північний край кратера. Праворуч знаходиться верхня частина гори Шарп, на якій є скельні шари, мільярди років тому сформовані озерами та струмками.\nТепер марсохід рухається терасами зі скель. Команда Curiosity раніше бачила ці так звані «лавки» в кратері Гейл. Але рідко коли вивітрювання формує таку мальовничу групу сходів, як прокоментував вчений проекту Curiosity Ашвін Вашавада з Лабораторії реактивного руху НАСА в Південній Каліфорнії, яка створила і керує марсоходом.\nПотім робот поїхав ще вище й досяг глиняного регіону під назвою «Глен Торрідон».\nА ще апарат вміє робити селфі — одне з них на фото.\nМарсоход досліджує клімат та геологію Марса. Він шукає, чи були в ділянці кратера Ґейла коли-небудь сприятливі умови довкілля для мікробного життя.\nПро вимірювання часу на Марсі\nМарсіанська сонячна доба всього-навсього на 2,7% довша, аніж земна.\nВіддавна при роботі із космічними апаратами на поверхні Марса та пов'язаними із ними проектами прийнято стежити за ходом місцевого сонячного часу, використовуючи при цьому 24-годинний «марсіанський годинник», години, хвилини та секунди якого є на 2,7% тривалішими, аніж їхні земні відповідники.\nПід час роботи місій Mars Pathfinder, Mars Exploration Rover, «Фенікс» та «Марсіанська наукова лабораторія» команди операторів працююють на «марсіанському часі». Робочий графік синхронізований із місцевим часом тієї місцевості, у якій апарат здійснив посадку на поверхні Марса, причому земним часом знехтували.\nПісля такого підходу графік команд зміщувався приблизно на 40 хвилин щодня. Наручні годинники, скориговані для роботи із марсіанським часом замість земного, використовували багато учасників команди MER (Mars Exploration Rover).\nМісцевий сонячний час має вирішальний вплив на планування щоденної діяльності марсіанських лендерів. Денне світло необхідне для сонячних панелей наземних космічних апаратів. Температура на поверхні різко зростає та спадає під час сходу та заходу сонця. Це тому що Марс не має такої густої атмосфери та океанів, як Земля, які могли б пом'якшити температурні коливання.


Відбулися мітинги на Рівненщині - останні події\nВідбулися мітинги на Рівненщині\n17:42, 23 листопада 2004\nСьогодні в населених пунктах Рівненської області відбулися масові мітинги, повідомляє прес-центр `Нашої України`. В обласному центрі мітингували на майдані Незалежності, біля приміщень міської та обласної рад. Середня кількість учасників – 15-20 тисяч осіб. На центральному майдані Незалежності студенти встановили наметове містечко.\nМітингуючі вимагають від Верховної Ради визнати Віктора Ющенка Президентом України, а від Київради – розблокувати вулиці Банкову та Лютеранську й дозволити проведення Народного Віча коло Адміністрації Президента. Також учасники мітингів висловлюють недовіру губернатору Рівненщини. Вони звернулися до голів Рівненської обласної та Рівненської міської рад Романа Василишина та Віктора Чайки з вимогою негайного скликання сесій цих органів і визнання Президентом України Віктора Ющенка, а також висловлення недовіри ЦВК.\nНа 17:00 призначено початок позачергової сесії Рівненської міської ради.\nБільшість закладів освіти в області страйкує. Про страйк оголосили рівненські університети, Острозька академія, Березнівський лісотехнічний коледж. До них приєдналося виробниче підприємство `Акватон`. Воно також закликало керівників інших підприємств, установ і організацій підтримати страйк.\nДо Рівненського регіонального штабу Віктора Ющенка масово звертаються виборці з ініціативою вийти о 10:00 24 листопада на всеукраїнський страйк з вимогою визнати Віктора Ющенка Президентом України.\nУ штабі також постійно триває запис і від’їзд рівненчан до Києва.


Літні штани з бавовни широкі на резинці розміри S M L XL: продаж, ціна у Києві. брюки жіночі від "Интернет-магазин модной женской одежды Кардиган" - 1190034644\nЛітні штани з бавовни широкі на резинці розміри S M L XL\nмолоко, рожевий, хакі, гірчиця, джинс\nСклад: жатка (70% бавовна, 18% поліестер, 12% еластан)\nПараметри: довжина виробу: 110 см Для всіх розмірів.\nСтильні широкі штани – то що потрібно для літньої прогулянки. Модель з високою посадкою формує бездоганний силует, візуально подовжує ноги. Пояс з трикотажної гумкою в центральній частині регулюється шнурком в куліску. Для зручності зберігання різних дрібниць передбачені великі накладні кишені з боків вироби.\nБілі штани варіативні і комплементарні при виборі колірного рішення інших складових ансамблю. Для пошиття використана жатка з високим вмістом бавовни. Матеріал простий у догляді, володіє високою повітропроникністю і виглядає ефектно за рахунок фактурної поверхні.\nБудь ласка, наявність розмірів уточнюйте у менеджера! Viber +380506261876\n1. ВІД виробу (гумка в спокійному стані) 70 74 78 82\n2. ВІД виробу (гумка в розтягнутому стані) 90 94 98 102\n4. Довжина по боковому шву 110 110 110 110\n7. Обхват ноги вгорі 66 68 70 72\nНаші відгуки на всеукраїнському маркет плейсе prom.ua можете почитати тут : https://kardigan.com.ua/testimonials\nЩоб зробити замовлення, натисніть кнопку купити на сайті і заповніть інформацію про одержувача, можете вказати колір та розмір в коментарях до замовлення. Можете оформити замовлення в Вайбере і Телеграм:\nКольори Білий, гірчиця, Джинс, Хакі, Рожевий


На Харківщині коронавірус за добу вбив ще чотирьох людей – новини України Depo.ua\nНа Харківщині коронавірус за добу вбив ще чотирьох людей\nВ регіоні від COVID-19 померла 91 особа\n4 липня 2020 09:53\nЯк передає Depo.Харків із посиланням на Харківський лабораторний центр, станом на 4 липня на Харківщині було лабораторно підтверджено 2313 випадків COVID-19.\nЗа даними центру, за добу було зареєстровано 72 нові підозри. Внаслідок хвороби померла 91 людина, четверо з них – за останню добу. Ще 1184 особи одужали. Наразі 212 випадків залишаються під підозрою, а 1126 випадків вже було спростовано.\nЯк повідомили в Міністерстві здоров’я України, станом на 9:00 4 липня по всій країні зафіксовано 47 677 лабораторно підтверджених випадків COVID-19, з них 1227 летальних, 21 155 пацієнтів одужали. За добу зафіксовано 914 нових випадків. Проведено вже 705 836 тестувань методом ПЛР.


Лука 18 Ukrainian: NT\nBible > Ukrainian: NT > Luke 18\n◄ Лука 18 ►\n1Сказав же й приповість їм про те, що треба по всяк час молитись, а не внивати, 2глаголючи: Один суддя був у якомусь городі, й Бога ж бояв ся, і чоловіка не соромив ся. 3Вдовиця ж була одна у городі тім, і прийшла до него, кажучи: Пометись за мене над противником моїм. 4І не хотїв довго, потім же каже в собі: Хоч і Бога не боюсь, і чоловіка не соромлюсь, 5то, що докучав менї вдова ся, помщусь за неї, щоб, без перестану ходячи, не докучала менї. 6Рече ж Господь: Слухайте, що суддя неправедний каже! 7Бог же чи не помстив ся б за вибраних своїх, що голосять до Него день і ніч, хоч довго терпить про них? 8Глаголю вам, що помстить ся за них незабаром. Тільки ж Син чоловічий прийшовши, чи знайде віру на землї?\n9Сказав же й до инших, що вповали на себе, що вони праведні, та гордували другими, приповість сю: 10Два чоловіки ввійшли в церкву помолитись: один Фарисей, а другий митник. 11фарисей, ставши, так у собі молив ся: Боже, дякую Тобі, що я не такий, як инші люде, здирщики, неправедні, перелюбні, або як оцей митник. 12Я пощу два рази на тиждень, і даю десятину з усього, що придбаю. 13А митник, оддалеки ставши, не хотів і очей до неба звести, а бив у груди себе, кажучи: Боже, милостивий будь менї грішному. 14Глаголю вам: пійшов сей до дому свого оправданий більш, нїж той; бо кожен, хто несеть ся вгору, принизить ся; хто ж принижуєть ся, пійде вгору.\n15Приносили ж йому й дїтей, щоб до них приторкнувсь; бачивши ж ученики, заказували їм. 16Ісус же, покликавши їх, рече: Пустіть дїток приходити до мене й не боронїть їм; таких бо царство Боже. 17Істино глаголю вам: Хто не прийме царства Божого, як дитина, не ввійде в него.\n18І питав Його один старшина, кажучи: Учителю благий, що робивши життв вічне насліджу. 19Рече ж йому Ісус: Чого мене звеш благим? нїхто не благий, тільки один. Бог. 20Заповіді знаєш: Не чини перелюбу, Не вбивай. Не кради. Не сьвідкуй криво, Поважай батька твого й матїр твою. 21Він же каже: Се все хоронив я з малку мого. 22Почувши ж се Ісус, рече йому: Ще одного тобі недостає: усе, що маєш, продай та й роздай убогим, і мати меш скарб на небі; та й приходь ійди слїдом за мною. 23Він же, почувши се, став вельми сумний, був бо дуже багатий. 24Побачивши ж його Ісус, що вельми сумний став, рече: Як тяжко багацтва маючи увійти в царство Боже! 25Легше бо верблюдові кріз ушко голки пройти, нїж багатому в царство Боже ввійти. 26Казали ж ті, що чули: То хто ж може спастись? 27Він же рече: Неможливе у людей - можливе у Бога.\n28Каже ж Петр: Ось ми покинули все, та й пійшли слїдом за Тобою. 29Він же рече їм: Істино, істино глаголю вам: Що нема нікого, хто покинув господу, або родителїв, або братів, або жінку, або дїти задля царства Божого, 30та й не приняв багато більше часу сього, а в віку будучому життв вічне.\n31Узявши ж дванайцятьох, рече до них: Оце йдемо в Єрусалим, і станеть ся все, що написано через, пророків, Синові чоловічому. 32Буде бо виданий поганам, і насьміхатимуть ся з Него, й зневажати муть Його, й плювати муть на Него, 33і бивши убють Його; а третього дня воскресне. 34А вони нїчого того не зрозуміли; й було слово се закрите від них, і не розуміли глаголаного.\n35Стало ся ж, як наближав ся до Єрихона, один слїпий сидів при дорозї просячи; 36чувши ж, що народ йде мимо, спитав, що б се було. 37Сказали ж йому, що Ісус Назарянин іде мимо. 38І покликнув, кажучи: Ісусе, сину Давидів, помилуй мене. 39А ті, що йшли попереду, сварили на него, щоб мовчав; він же ще більш кричав: Сину Давидів, помилуй мене. 40Ставши ж Ісус, звелїв його привести до себе; як же наближив ся він, спитав його, 41глаголючи: Що хочеш, щоб вробив тобі? Він же каже: Господи, щоб я прозрів. 42А Ісус рече йому: Прозри: віра твоя спасла тебе. 43І зараз прозрів, та й пійшов слїдом за Ним, прославляючи Бога; і ввесь народ, побачивши се, оддав хвалу Богові.


Де роблять найкращі українські вина - дізнайтеся про Chateau Chizay\nШато Чизай – легендарна історія\nпро любов і вино. Найкращі українські вина від Закарпатських виноробів.\nШато – це заміський маєток, оточений виноградниками. Саме цим французьким поняттям і його естетикою ми надихалися, коли створювали Chateau Chizay, що біля старовинного містечка Берегово.\nЗакарпаття- це історичний виноградний край. Схили вулканічних Карпат, багато сонця і достатньо води зумовили розвиток виноробства на цих землях з давніх часів. Закарпатські вина постачалися до дворів середньовічних королів та вельмож, ба навіть президентів сучасних держав.\nКультура Закарпатського виноробства унікальна, тому що протягом історичних перипетій об’єднала в собі угорську, італійську та австрійську традиції. Саме результат цього культурного сплаву дав такий цікавий і колоритний продукт – як Закарпатське вино.\nпляшок в рік\nв нашому підвалі\nІ ми у Шато Чизай робимо його виключно із свого Закарпатського винограду. 272 гектари винограду на досконалих теруарах Закарпаття. Майстри, які поважають місцеві традиції, і навчилися в Європі сучасного виноробства. Натхнення від історії, енергія для майбутнього. Це все додано в букет наших вин.\nВиноробний комплекс Шато Чизай заснований 1995-го року в урочищі Чизай, що біля міста Берегово на Закарпатті. Ми побудували сучасне виробництво з нуля, але з увагою до місцевої історії виноробства. Наші принципи – це працелюбність і чесність, повага до природи і любов до своєї справи.\nРобити просто якісні вина – цікаво, але ми хочемо більшого. Нас не влаштовує бути тільки найкращими. Має бути унікальним. Ми творимо нову історію виноробства Закарпаття та Європи, і сьогодні Chateau Chizay – це не винзавод, а виноробне містечко, осередок благородного ремесла і рукотворне диво Закарпаття.\nТак, ми робимо вино. Але – більше, ніж вино. Творимо емоції. І – нову славу Закарпатського Вина. Це – філософія Chateau Chizay. Вміємо і любимо! Ласкаво просимо у наш світ!\nЗнайомтеся: засновник Виноробного комплексу Геннадій Йосипович Гутман із портретом діда, який навчив любити вино і рідну землю. Та почалося все набагато раніше…\nПочаток XIII століття. Король Угорщини Іштван II дарує землю своєму підданому на ім’я Чепан. У 1230 році спадкоємцем стає син Чиз. Володіння називають Чиз-тай, “маєток Чиза”. Згодом урочище називатимуть «Чизай».\nXV століття. Виноробний маєток в урочищі Чизай з’являється на угорських мапах. Це постачальник вина володарям Мукачівського замку, королівським дворам Європи та царям північних земель.\nХVIII і XIX століття. Доба Австро-Угорщини – час розквіту. Місцеві винороби вдосконалюють свої вміння, вина регіону відомі в Європі.\n1870-ті роки. З новими лозами на Закарпаття потрапляє філоксера. Шкідник винищує більше половини виноградників в Європі.\nКінець XIX – поч. XX століття. Технології виноградарства і виноробства розвиваються. На Закарпатті закладають плантації європейських і локальних сортів.\n1919 – Берегово, що недовго було під владою румунів, перейшло до Чехословаччини.\n1938 – 1944 роки триває угорська доба, а разом з нею і виноробні традиції.\n1945 – Закарпаття приєднане до Радянського Союзу. Нова система руйнує звичне господарювання, але традиції не втрачені. Створення сільськогосподарських підприємств сприяє розширенню площ виноградників.\n1950-60-ті роки. Промислові площі винограду в регіоні – понад 14000 гектарів.\n1985-1988. «Антиалкогольна кампанія». На Закарпатті винищили більшість виноградників, вирубали європейські сорти, їхнє місце посіла Ізабелла. Закарпаття досі не відновило втрачене.\n1995 – На місці старовинного виноробного маєтку Чизай будують нове підприємство.\n2000 – Випустили мільйон пляшок вина у місяць.\n2005 – Будівля отримує вигляд заміського палацу. Шато Чизай набуває статусу туристичного об’єкту.\n2006 – Закладаємо власні виноградні плантації. Площа виноградників Шато Чизай – 272 гектари. Це 1 мільйон 88 тисяч саджанців.\n2016 – Найкращі червоні вина закладаємо у баріки з французького дубу. У 2018-му продовжуємо виготовляти преміальну колекцію витриманих вин, розширивши палітру білими сортами.\n2018 – Розпочали освітній проект Chateau Chizay Academy. Розвиваємо бренд «Закарпатське Вино» з мрією про розквіт нашого виноградарського і виноробного краю. Започаткували Пряму Дистрибуцію вин із Шато.\n2019 – Відкрито “Музей винороба Чиза”, розпочата програма “Бордо-Закарпаття“, створено яскравий захід “Свято молодого вина” в Шато Чизай. Засновано Винний забіг «Chizay Wine Run».\n2020 – незважаючи на кризу і карантин, ми випустили новий унікальний продукт – міцний виноградний напій Grape White Blend, створений з локальних сортів Фурмінт і Черсегі. Збудували винний погріб для преміальних вин.\nВиноградниками Шато Чизай на Малій Горі прокладений туристичний маршрут.\n272 Гектари дива\nВиноградники Chateau Chizay – це рукотворне диво Закарпаття.Щоби створити їх, ми поєднали людську працю, щедру природу і новітні знання.\nМи облаштували плантації на тих землях регіону, що були виноградарськими традиційно, і тих, чиї умови визнані наукою досконалими для вирощування лози.\nНайкращі ґрунти, переважно вулканічного походження, південні схили пагорбів та м’який клімат, який дозволяє не поливати виноград штучно – місця розташування наших виноградників мають статус унікального карпатського теруару.\nПосадка виноградників Chateau Chizay у 2006-му році стала подією в Україні. Ми заклали свої плантації за новою технологією за допомоги найкращих австрійських спеціалістів, технологій і саджанців.\nУже наступного сезону допомагали колегам інших регіонів України, які запросили поділитися досвідом.\nЗараз наші 272 гектари – це 1 мільйон 88 тисяч виноградних кущів, по одній лозі на кожного закарпатця.\nЦе білі і червоні європейські сорти винограду. Трамінер рожевий, Рислінг Рейнський, Мускат Оттонель, Каберне Совіньйон, Мерло, Піно Нуар і Піно Блан – з наших улюблених, але не єдиних. Ми вдосконалюємо і розширюємо сортовий склад плантацій, приділяючи увагу класичним і локальним виноградам.\nНа Закарпатті кажуть: «Вино любить сонце і тінь господаря». Кількість сонячних днів на наших виноградниках найбільша у регіоні, а наші майстри підходять до кожного куща щонайменше 5 разів за сезон.\nСьогодні наші виноградники – це не тільки плантації, де зростає сировина для вина. Це туристична атракція і найкрасивіша місце, де Chateau Chizay приймає гостей. Прогулянка виноградниками – це не тільки яскраві фото. Ми впевнені: тут живе дух Закарпаття, тут натхнення нашої справи. Вміємо і любимо!\nЗнайомтеся, команда Шато Чизай!\nНаш колектив – це різні люди, яких об’єднує спільна справа.\nДехто працює від дня заснування і пам’ятає, як будували виноробню, а хтось – віднедавна. Та любов тут одна на всіх, на ім’я Шато Чизай.\nЦю команду створив засновник виноробної компанії Геннадій Гутман, котрий є «граючим тренером», який контролює всі творчі та робочі процеси.\nІ, схоже, цій команді все під силу:\nдоглядати 272 гектари виноградників\nстворювати легендарне вино\nзабезпечувати виробництво, супроводжувати вино від лози і до келиха\nпредставляти вино в Україні і закордоном\nорганізовувати міжнародні проєкти\nвлаштовувати яскраві свята…\nЗ деким ви вже знайомі, а про когось, хто трудиться на своїй відповідальній ділянці, ще не знаєте.\nМенеджери, технологи, працівниці лабораторії, робітники цеху розливу та складу, ведучі дегустацій, інженери, охоронці, електрики, водії, адміністратори, логісти, економісти – сучасна компанія об’єднує фахівців багатьох спеціальностей із різноманітними кваліфікаціями.\nОсоблива повага – нашим виноградарям, адже вино народжується на винограднику.\nДосвід і молода енергія, знання і бажання розвитку, сумлінність, відповідальність і натхнення – це все про команду Шато Чизай.\nАдже місія компанії – відродити славу вина України, народженого на Закарпатті.\nПознайомтеся з тими, чия відданість справі робить вина Шато Чизай особливими!\nЗвісно, в цій міні-галереї не всі з команди: декого просто дуже важко спіймати для фото між роботою, але ми над цим працюємо…


БібліоМандри: червня 2022\nСьогодні День Конституції України! Свято для всіх українців! Бажаємо кожному відчуття значущості, свободи та можливостей. Світлих ідей, прекрасного життя та барвистих подій, які наповнюють душу позитивними емоціями! Бажаємо всім нам мирного неба та Перемоги!\nОпубліковано Вигодська бібліотека о 13:22 Немає коментарів:\n«Мама мумі-тролів», талановита казкарка Туве Янсон, писала і більш дорослі твори. Наприклад, «Літню книжку». Це історія дівчинки Софії, яка з бабусею і татом, в оточенні природи, на прекрасному острові, проводить незабутні літні дні. В буденних розмовах Софії з бабусею можна відшукати чимало мудрості та філософії. Вони обговорюють абсолютно все: від птахів, до куди складніших тем – Бога, або інших людей. Попри сумні моменти і те, що тут кожен намагається пережити смерть однієї з найдорожчих людей у житті, книга залишає приємні враження та є однією з найбільш затишних та добрих у цьому списку.\nМандрувати літом – особливе задоволення і, напевно, немає роману, що надихає на подорожі більше, аніж «У дорозі» Джека Керуака. Це автобіографічна книга «короля бітників» про його з другом пригоди шляхами Америки та Мексики. «В дорозі» – гімн цілого покоління, справжній маніфест свободи. На увагу заслуговує і однойменна екранізація книги 2012 року.\nОпубліковано Вигодська бібліотека о 11:50 Немає коментарів:\nОпубліковано Вигодська бібліотека о 16:25 Немає коментарів:


Чим би дитя не тішилося, або В чому користь мультика про Губку Боба квадратні штани\nМайже місяць канікул вже позаду. Діти кайфують, але подекуди їм набридає навіть гасати на самокатах та втикати у гаджети. І тоді настає той момент, коли ти чуєш:\nМа, а можна до нас прийдуть Рома і Микита? Ми будемо готувати крабсбургери!\nЗвісно ж, можна (ГОТУВАТИ???) А з чого це ви таке вирішили? (Це ж все по-справжньому, з гарячими сковорідками та м'ясом!) Ок, давайте, дуже круто (БЛІІІІІН!)\nІдею втілюємо наступного ж дня, починаємо з походу до магазину. Я собі радісно відзначаю, що мене взагалі-то поки що спокійно беруть з собою...\nЕй, а що треба купити хоч?\nМені чітко перераховують інгрідієнти для двох основних страв - крабсбургерів та кружалець з цибулі у клярі (У КЛЯРІ!!! ВИ ЗРОЗУМІЛИ???) - м'ясо (ЩЕ Й ЯЛОВИЧИНА, ГУРМАНИ!), паніровочні сухарі (ОТАК!), борошно, яйця...\nХлопці жартують, що вони викрали у Губки Боба таємний рецепт, випередивши Планктона. І вони все-превсе знають. І про солений огірочок, і про сиру цибульку, і про сир з кетчупом. Ви думали, що це найтупіший мультик у світІ? Перегляньте уважно, він не такий вже й страшний!\nПочинаємо з кружалець цибулі\nРіжуть по черзі, бо за хвилину починають ридать і бігати вмиватися. Але їм так хочеться тих колець, що мужньо ріжуть та розбирають цибулю в шість рук. По тарілках розкладені-розлиті борошно, сухарі та збите яйце, пацани смажать!\nСміх крізь сльози - ми порізали цибулю\nМайже без сліз\nЯйце, борошно, паніровка, сковорідка....\nНа обсмаженні - Кузьма\nКрабсбургери - на друге\nХлопці збиралися купувати фарш, але я таки влізла, і ми купили м'ясо, тож фарш готувала я. Котлети смажили малі. Ну і сам конструктор склали теж вони самі - порізавши сир та огірочки.\nНехитра конструкція крабсбургера\nХлопці наїлися, нагодовули матір, кружальця в них вже не влізли, натомість з'явилися сили та натхнення знову поганяти на самокатах. Мені залишилася брудна сковорідка та бажання поставити галочку - сьогодні я трохи "позаймалася дітьми")\nСмачно і весело\nЧитайте також: Зустрічайте: редакція випробовує на собі рецепти з мережі. ФОТО, ВІДЕО\nкухня страви Енергодар крабсбургер


• Як у Синевирі санаторій для ведмедів створювали. ВІДЕО • ЗакарпатПост •\nЯк у Синевирі санаторій для ведмедів створювали. ВІДЕО\n03.02.2020 Закарпатпост 393 Views\n“Коли в 2011 році у Синевирі створювали Реабілітаційний центр бурого ведмедя, на Закарпатті знайшлося чимало критиків цієї ідеї.\nТаких, які називали його «санаторієм для ведмедів» і пропонували «краще витратити ці гроші на людей». Але за 8 років Реабілітаційний центр став магнітом для туристів. Він притягує на Міжгірщину сотні тисяч гостей і дає місцевим жителям можливість заробляти вдома і не їхати за кордон. А для 32 ведмедів центр став справжнім порятунком”, – повідомляє Б’ютифул Карпати.\nДетальніше – у відео. Більше новин про Ужгород та область читай у газеті «Закарпатські оголошення» згодом. Купи газету у кіоску або передплати на своїй пошті. Індекс 23375. zakarpatpost.net\n← В Ужгороді в парку з’явився смітник для Путіна\nКосмічний телескоп сфотографував двійника Чумацького шляху →\n01.10.2018 post Коментарі Вимкнено до Дешевше викинути: чому закарпатців на єврономерах чекає неприємний сюрприз\nЯким був минулий місяць для войовничого Закарпаття: Свидовець, мовний закон, торт та приватний кордон\n08.11.2017 post Коментарі Вимкнено до Яким був минулий місяць для войовничого Закарпаття: Свидовець, мовний закон, торт та приватний кордон


Володимир Бойко: «Чиновники плювати хотіли на Закон України «Про доступ до публічної інформації» – Право Знати\nУ боротьбі за доступ до публічної інформації на передовій опинилися самі журналісти. Вони не лише пишуть запити, а й воюють у судах тоді, коли ці запити ігноруються. Нещодавно журналіст сайту “ОРД” Володимир Бойко виграв суд проти МЗС, котре в 2011 році надало довідку нардепу Юрію Іванющенку як «представнику МАГАТЕ» для отримання американської візи. Проте виграти суд не означає добитися справедливості. Про особливості справи ІМІ поспілкувався з Володимиром Бойком.\n– Пане Володимире, не боїтеся братися за такі небезпечні теми?\nМною в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» було подано до Окружного адміністративного суду м. Києва дві позовні заяви, які стосуються діяльності Юрія Володимировича й були подані мною. По одній рішення вже винесене, позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Відповідачем у цій справі було Міністерство закордонних справ України, яке квітні 2011 року звернулось до Уряду США з дипломатичною нотою, повідомивши, що Іванющенко Ю.В. начебто є представником України при МАГАТЕ. Суд зобов’язав МЗС України надати мені інформацію про те, хто саме здійснив таке дивне призначення.\nДруга справа ще не розпочата слуханням по суті, хоча позовна заява подавалась одночасно з першою. Позов заявлений безпосередньо до Іванющенка Ю.В. та Апарату Верховної Ради з вимогою надати на ознайомлення декларацію про доходи народного депутата. Представники відповідачів жодного разу в суд не з’явились, заперечень на позов не надали. Текст позовної заяви опублікував сайт «ОРД».\nЩо ж стосується скандально відомого парламентаря, то його персоною я зацікавився минулого року, коли Іванющенко став судитись з журналістом Станіславом Речинським, а також донецьким Інтернет-виданням «Остров». Чимало веселощів завдали мені виступи адвокатів Іванющенка – передусім Тетяна Гавриш, донька відомого Стьопи-шарикопідшипника. Було очевидним, що через свою фахову неспроможність пані Гавриш просто не уявляє, що буде, якщо ролі поміняються й журналісти почнуть судитись з її клієнтом. Власне, так і трапилось – тепер представники Іванющенка ховаються від правосуддя й не ходять у судові засідання.\nДо речі, я не розраховую довідатись щось новеньке з декларації Іванющенка Ю.В. чи документів МЗС України – напевно, згідно з декларацією про доходи, народний обранець животіє виключно на зарплатню та матеріальну допомогу. Але хочеться навчити «слуг народу» елементарній повазі до журналістів і юристів. Хай, принаймні, запрошують до представництва інтересів професійних адвокатів, а не\n– Чому на вашу думку суд по наданню інформації МЗС по Іванющенку виніс таки позитивне рішення?\n– Чи дійсно Іванющенко може бути в опалі, як ви пишете в своєму матеріалі? Під його бізнес активно працюють рейдери на Одещині.\nУ Віктора Федоровича не буває постійних фаворитів – це загальновідомо. Що ж стосується нинішніх відносин Президента зі своїм земляком, то, їй Богу, мене це не цікавить і питання подальшої долі ринку «7-й кілометр» або інших ласих об’єктів на Одещині я не з’ясовував. Натомість впевнений, як тільки позиції Іванющенка ослабнуть, його порвуть його ж недавні друзі та компаньйони. Не ми такі – життя таке…\n– Окрім цього суду ви виграли суди по доступу до інформації ще з кількома інстанціями. У чому причини невиконання рішень суду?\nЗа останні півроку я виграв щось біля 30 судових справ, пов’язаних з доступом до публічної інформації. Виконано лише одне рішення – мені був наданий нормативний документ, який Державна служба молоді та спорту України відмовлялась оприлюднювати. Всі інші рішення не виконуються й виконуватись не будуть. Чиновники плювати хотіли на Закону України «Про доступ до публічної інформації». Безсумнівним рекордсменом є голова Держмолодьспорт Равіль Сафіуллін. Равіль Сафович родом з Макіївки й тому в принципі не визнає юрисдикції Окружного адміністративного суду м. Києва, оскільки Закон України «Про доступ до публічної інформації» заважає йому розкрадати кошти державного бюджету.\n– Чи можуть посунути в таких справах щось органи прокуратури? Чи на галочці «так» у судовому рішенні влада задоволена?\nСпілкувався: Роман Кабачій, ІМІ\nСотні мільйонів на рік – ціна комфорту владної верхівки Денис Іванеско знайшов, чим пишатись і що можна “двіґать в Європу”


Департамент екології та природних ресурсів ОДА розглянув 131 запит на фінансування охорони навколишнього природного середовища у 2014 році | Турківська районна державна адміністрація\nДепартамент екології та природних ресурсів ОДА розглянув 131 запит на фінансування охорони навколишнього природного середовища у 2014 році\nАвтор admin, листопада 7, 2013\nДепартамент екології та природних ресурсів облдержадміністрації повідомляє, що відповідно до Положення про порядок планування та фінансування природоохоронних заходів з обласного фонду охорони навколишнього природного середовища (ОФ ОНПС), 31 жовтня 2013 р. завершився термін подачі запитів на фінансування з ОФ ОНПС у 2014 році.\nНа проведення природоохоронних заходів, фінансування яких здійснюватиметься з ОФ ОНПС у 2014 р. на розгляд до Департаменту надійшов 131 запит на суму близько 103 млн. грн. за такими пріоритетними напрямками:\n– будівництво, реконструкція та ремонт водопровідно-каналізаційних систем та очисних споруд;\n– будівництво, реконструкція та облаштування полігонів твердих побутових відходів та здійснення заходів щодо мінімізації, утилізації та переробки промислових та побутових відходів;\n– проведення робіт щодо впорядкування та охорони природо-заповідних територій;\n– здійснення заходів пов’язаних з відтворенням та охороною природних ресурсів;\n– попередження та ліквідація аварійних екологічних ситуацій;\n– організація моніторингу навколишнього природного середовища;\n– проведення науково-практичних конференцій і семінарів, організація виставок, реклами та інших заходів щодо пропаганди екологічних знань, видання поліграфічної продукції з екологічної тематики.\nЗа результатами розгляду поданих запитів формується Перелік першочергових природоохоронних заходів, фінансування яких здійснюватиметься з ОФ ОНПС у 2014 р.\nНагадуємо, що кошти обласного екологічного фонду спрямовуються на виконання природоохоронних заходів з метою запобігання, зменшення та усунення забруднення навколишнього природного середовища, а також раціонального використання природних ресурсів. Такі заходи визначені державними та регіональними природоохоронними програмами, Стратегією розвитку Львівщини та щорічними Програмами соціально-економічного та культурного розвитку Львівської області.\n« Президент: Соціальний захист ветеранів – беззаперечний пріоритет державної політики\nДо Дня української писемності та мови службовці Львівщини напишуть диктант »


Лабораторно-практичне заняття «Повсякденне життя» - Посібник «Мій конспект. Всесвітня історія. 9 клас»\n• вміти: характеризувати зміни в повсякденному житті та побуті різних верств населення в XIX ст.\nУчитель. Капіталізм вніс суттєві зміни в життя суспільства: змінив соціальний склад і духовний світ населення, його побут, умови життя, сприяв росту культурних потреб. Суттєвих змін зазнала сфера освіти, особливо вища технічна, зріс інтерес до книги.\nРобота з понятиями\nДемографічний вибух — стрімке зростання населення.\nУрбанізація — зростання значення міст в життя суспільства, яке було супроводжено ростом і розвитком міських поселень, чисельності міського населення, поширенням міського способу життя в певному регіоні, країні, світі.\nРобота з графічними джерелами та інфографікою\n♦ Розглянувши запропоновану інформацію, виконайте завдання.\n1. Зробіть висновок щодо змін у кількості населення Землі.\n2. Поясніть, що спричинило ці зміни.\n3. До яких наслідків призводило зростання населення?\n4. Назвіть найбільші та найменші міста світу.\n5. У яких країнах процес урбанізації відбувався найбільш швидкими темпами?\nГрафік «Зростання світового населення між 1750 і 2000 роками» \nУчитель. Лише 1820 року населення Землі досягло 1 млрд осіб. Це було початком стрімкого зростання кількості населення — «демографічного вибуху».\nУ зв’язку з модернізацією життя з’являються нові класи суспільства буржуазія і пролетаріат. На кінець XIX ст. чисельність найманих робітників зросла до 40 млн осіб. їхнє становище було важким, щоб домогтися підвищення зарплатні їм доводилось вести постійну боротьбу.\n♦ Розгляньте візуальні джерела і виконайте завдання.\n1. Назвіть суспільні стани, зображені на картинах видатних художників.\n2. Назвіть суспільні стани, чисельність яких істотно збільшилась.\n3. Які знаряддя використовують робітники в процесі виробництва?\n4. Як називається процес переходу від ручної праці до використання приладів?\n5. Чому, на вашу думку, поширюється використання дитячої праці?\nХуд. Гюстав Кайботт. На мосту Європи\nХуд. В. Первунинський. Бал \nХуд. Адольф Менцель. Залізопрокатний завод, 1872-1875 рр.\nХуд. Гюстав Курбе. Бідна селянка взимку\nДіти-робітники в Англії \nДіти у Франції \nУчитель пояснює матеріал учням, користуючись таблицею.\nНаслідки промислового перевороту для життя людей\nПромислова революція, розпочавшись у Великій Британії у XVIII ст., охопила у XIX ст. більшість європейських країн і США , але до 60-х років завершилася лише у Великій Британії, яка перетворилася на «промислову майстерню світу».\nБурхливо розвивається мережа залізниць, яка зросла в 602 рази: з 332 км — 1830 р. до 200 тис. км — 1870 р.\nРозвивається океанське мореплавство.\nУспішно розвивалася електроенергетика й електротехніка.\nЗалізо і сталь стають основними матеріалами для виготовлення інструментів і машин.\nГоловний вид палива — кам’яне вугілля, а з середини XIX ст. — нафта. Промислова революція сприяла зростанню міст і чисельності міського населення в розвинених країнах світу, що вело до зменшення сільськогосподарського населення. Це вимагало збільшувати виробництво сільськогосподарської продукції за меншої чисельності працівників сільського господарства\nПобут та світосприйняття\nЗростала площа міст, а також територій, зайнятих під промислові потреби, що зумовило скорочення орних земель.\nЗ розвитком фабричної промисловості швидко зростали міста, які стали центрами фабрично-заводської промисловості, а також політичними і культурними центрами держави.\n• значного зростання чисельності населення в країнах Європи. Розвиток торгівлі і транспорту, будівництво каналів, шосейних шляхів допомагало долати замкнутість окремих районів, давало змогу пом’якшувати наслідки неврожаїв.\nУ життя людей входять різноманітні технічні досягнення і винаходи: залізниця; парові двигуни на флоті; автомобіль, велосипед. Удосконалення старих і будівництво нових доріг.\nПоширення набули швейні машини.\nЗ 1839 р. почали використовувати мистецтво фотографії.\nЗ’являється ручна стрілецька зброя, яку вдосконалив американський зброяр С. Кольт (револьвер Кольта).\nУ будівництві міст почали використовувати нове планування вулиць. Використовують нові будівельні матеріали — метал, скло, бетон. З’явилися нові меблі — дивани, крісла тощо.\n♦ Обговорити питання «Як вплинула промислова революція на життя людини?».\n1. Назвіть держави, у яких у XIX ст. розпочався промисловий переворот.\n2. Покажіть держави, у яких були зроблені винаходи, що суттєво вплинули на побут людини у XIX ст.\n♦ За допомогою тексту підручника і додаткових джерел інформації складіть схему про винаходи XIX ст. Поміркуйте, як вплинули ці винаходи на повсякденне життя людей.\nПовторити матеріал теми, підготуватися до уроку узагальнення та тематичного оцінювання.


Матрац Стандарт Екстра двосторонній зима/літо Bonnel 160х190АнаньївАртикул:ЭкстраБезкоштовна доставка+ Бонус 19\nТак, працює з 2003 року. За цей тривалий час інтернет-магазин "Лагуна" став одним з лідерів інтернет-торгівлі України та пропонує вам безліч товарів, з якими ви можете ознайомитись в каталозі, обрати та придбати прямо зараз! Кількість товарів в каталозі показано справа від логотипу. Сподіваємось наш сервіс сподобається і надалі ви будете користуватись послугами лише нашого магазину.Наша історіяНовітня історія Матрац Стандарт Екстра двосторонній зима/літо Bonnel 160х190 в м.Ананьїв:Відділення: вул. Незалежності, 19Або замовляйте доставку Матрац Стандарт Екстра двосторонній зима/літо Bonnel 160х190 від інтернет-магазину "Лагуна" у м. Ананьїв за вказаною вами адресою!\nКупити Матрац Стандарт Екстра двосторонній зима/літо Bonnel 160х190 в інтернет-магазині Лагуна (можливо в кредит, на виплат) в містах, селищах міського типу та селах: Ананьїв, Амури, Ананьїв Село, Байтали, Благодатне, Бондарі, Боярка, Великобоярка, Вербове, Гандрабури, Долинське, Дружелюбівка, Жеребкове, Калини, Козаче, Коханівка, Кохівка, Красне, Михайлівка, Новогеоргіївка, Новодачне, Новоіванівка, Новоолександрівка, Новоселівка, Пасицели, Романівка, Селиванівка, Струтинка, Точилове, Шевченкове, Шелехове, Шимкове а також в усіх інших населених пунктах України


Вебінар «Медіакультура у маси або як не потрапити на гачок фейкотворця?»\nЧетвер, 9 грудня, 15:04:31\n28.10.2021 14:00 — Агенцiя\n28 жовтня о 14.00 відбудеться вебінар «Медіакультура у маси або як не потрапити на гачок фейкотворця?» у межах Всесвітнього тижня медійної та інформаційної грамотності (Global Media and Information Literacy (MIL) Week), який відбуватиметься з 24 по 31 жовтня 2021 р.\nВебінар проведе тренерка з медіаграмотності, кандидатка юридичних наук, дослідниця питань інформаційно-правової політики України у сфері безпеки людини у медіапросторі Ольга Головко.\nВам набридла інформаційна злива? Ви хочете розібратися в шаленому потоці інформації, в якому ми всі потопаємо? Ви впевнені в тому, що не вся інформація з ваших улюблених телеканалів є правдивою, повною чи об’єктивною? Тоді тренінг з медіаграмотності – це те, що Вам потрібно!\nЯкщо ви хочете вміти:\n- виявляти маніпуляції та протидіяти ним.\nВебінар відбудеться на платформі ZOOM. Попередня реєстрація на захід обов’язкова за посиланням: https://docs.google.com/forms/d/e/1FAIpQLSfIyouleMXs26sOFszSfPtXjILZSx_fQo9ZhytHu4AkBHS8vg/viewform\nЛінк на ZOOM буде повідомлено учасникам напередодні!\nОлена Попович, завідувач відділу інформаційних технологій та електронних ресурсів, тел. (0462) 65-14-34.


Моновистава «Момент кохання» Київської академічної майстерні театрального мистецтва «Сузір’я» у постановці заслуженого артиста України Тараса Жирко вражає своєю експресивністю та емоційністю\n«МОМЕНТ КОХАННЯ» НА СЦЕНІ «СУЗІР’Я»\nУ статті розглядаються художні особливості вистави «Момент кохання» Київської академічної майстерні театрального мистецтва «Сузір’я». Значна увага приділяється ролі сценографії та костюмів для вираження ідеї сценічного втілення літературного твору.\nКлючові слова: театр, режисура, сценографія.\nIn the article the artistic features of presentation are examined «Moment of love» of the Kievan academic workshop of dramatic art of «Constellation». Considerable attention is spared the role of scenografii and suits for expression of idea of a stage embodiment of literary work.\nKey words: theater, direction, scenografiya.\nЧудові затишні модернові інтер’єри вестибуля, сходів, фойє, романтичні звуки фортепіано, дуже багато нарядної публіки. Дзвоник… Всі пожвавилися й рушили; ми чекаємо осторонь…\n– Чому ви не заходите до зали?\n– Та ми… скромні!..\n– Заходьте, будь ласка, – нас привітно запросив сам режисер.\nГлядачі вже заповнили всю залу, ми зайшли останніми, і за мить розпочалося дійство.\nПередати загальнолюдські позачасові проблеми на сучасній сцені досить непросто – надзвичайно важливо створити потрібну атмосферу, настрій та враження взаємодії теперішньої реальності та описаних у драматичному творі історичних подій.\nВиключно цікаві можливості дають сценічні представлення літературних творів: театральними засобами виразності задум постає наочно, «об’ємно», в плинному розвитку: задіюються і зорове і слухове сприйняття, а дуже часто й попереднє знання літературного першоджерела. В драматургії, режисурі та сценографії, грі акторів мають відображатися стильові особливості твору та його сприйняття і творче бачення. Є можливість показати й розгледіти питання з різних боків, ще більше загострити мову символів.\nУ статті розглядаються особливості театрального відображення літературного твору Володимира Винниченко. Він творив на зламі епох, передаючи у своїх творах своє враження та особисте ставлення до тих чи інших історичних подій.\nУ сценічних постановках 1990 р. – 2010 р. продовжують та поглиблюють тематику проблеми образи, започатковані ще в 1910 р. Видатними майстрами, зокрема В. Винниченком1.\n"За будь-яких обставин оцінювати життя людської совісті, робити героїв носіями ментальності й духовності – основне завдання митців слова і сцени при показі подій" – так прокоментував твори В. Винниченка дослідник творчості письменника Леонід Барабан. "Це потрібно, аби уроки з минулого були враховані в розбудові майбутнього".\nУ творчості В. Винниченка досліджується питання, що таке патріотизм, сміливість, людяність українця, що робить ці риси незнищенними, бо українцю впродовж багатьох століть доводилося шукати і знаходити сили в протистоянні з найжорстокішими обставинами2. Для його творів є характерним співставлення різних за характером та соціальним положенням персонажів, у яких раптом виявляються спільні цілі. Але герої йдуть до однієї цілі різними шляхами, і ці шляхи часто розводять їх у протилежні напрямки.\nВ статті аналізується сучасне театральне втілення загальних позачасових та конкретних особистісних проблем.\nМоновистава «Момент кохання» Київської академічної майстерні театрального мистецтва «Сузір’я» у постановці Заслуженого артиста України Тараса Жирка ставить проблему кордонів, які обмежують людей і фізично, і духовно. В основу покладено твір «Момент» (Із оповідань тюремної Шехерезади) Володимира Винниченка. За словами режисера, на створення вистави його надихнув Заслужений артист України Євген Нищук, який приніс йому текст п’єси. Сам пан Євген мотивував свою зацікавленість у цьому творі тим, що Винниченко – дуже сучасний за драматургічною проблематикою автор, і саме цей його твір близький за духом до сучасного світосприйняття тим, що наголошує на необхідності порозуміння та живого спілкування між людьми. Адже у сучасному світі, здавалося б, вже не існує тих моральних обмежень, які описував Винниченко, але замість них постали інші, навіть міцніші та вищі мури кордонів – самотність у соціумі, заглибленість особистості у віртуальний світ та відчуженість від природи. Тому вистава класичного автора початку ХХ століття ставиться за допомогою сучасних засобів і стає цілком сучасною глядачеві початку ХХІ століття.\nПрем’єра відбулась 26 травня 2010 року3. Вистава об’їздила майже всю Україну, зокрема гастролі відбувалися у Ялті, Донецьку, Луганську, та багатьох містах Західної України; здобула також міжнародне визнання – на 13 міжнародному фестивалі моновистав у м. Бітола (Македонія) одержала Першу Премію, а Євгена Нищука було удостоєно премії за театральні досягнення4.\nЦікавою та непересічною є особистість головного героя, виразника глибинно народних водночас і світлих і відчайдушно протестних настроїв –бунтаря, шукача істини та свободи, власного Я… Це юнак, свідоме самостійне життя якого тільки-но розпочинається, але в суспільстві перед ним постають перепони особистісним прагненням і змушують обрати небезпечний шлях втечі. Проте він оптимістично дивиться в майбутнє, вірить у те, що зможе позбутися обмежень та кордонів, подолати власні страхи. В його ситуації неможливо залишатися спокійним, нерви вгвинчені, але сподівання на своє везіння допомагає не боятися навіть смерті: він силується сміятися з можливості власної смерті, трагікомічно жартуючи, уявляючи, як над його трупом кружлятимуть мушки. Моторошно… Але гірше за таку смерть для нього залишатися у тих кордонах з яких він щодуху рветься!\nТакож у цій виставі розкривається особистість сильної, волелюбної жінки, яка здатна подолати обмеження суспільних устоїв, прагне знайти свій власний шлях у житті – новому, світлому й щасливому, як тоді мріялося, для всіх. Вона занурена в жорстоку боротьбу, але при цьому залишається жінкою, не упускає навіть можливості пококетувати зі своїм випадковим супутником. Саме місце жінки у суспільстві початку ХХ століття розглядає у своєму творі Володимир Винниченко, і Тарас Жирко, вже на початку ХХІ, коментує своє ставлення до цієї постановки такими словами:\n«Ми складаємо терпкі квіти каяття до ніг ЇЇ Величності Жінки».\nВсі автори проекту наголошують на єдиному варіанті статусу взаємин між мужчиною і жінкою: гармонії, взаємодоповненні, жертовності – на тому, що, зрештою, виправдовує наше існування на Землі – Любові5.\nРежисер дещо відкоригував зав’язку історії: у його спектаклі В’язень Сумління розповідає про свою неймовірну пригоду не тому, що йому кортить побалакати із співкамерниками, як це подається у творі В. Винниченка, а тому, що скоро його життя припиниться, і він уже ніколи нікому не зможе розповісти про пережитий момент кохання. За версією режисера, В’язень перебуває у камері-одиночці, і розмовляє сам із собою, намагаючись не збожеволіти від самотності. «Завтра… Це станеться завтра…» – шепоче В’язень. Завтра його мають розстріляти. Ось причина, яка змушує його поділитися з уявними співбесідниками історією свого раптового, моментального кохання. Знахідкою драматургічного втілення є те, що роль уявних співкамерників у даному випадку відіграють глядачі. Сучасники можуть бачити його спогади в історичній ретроспективі. Розмова актора з собою перетворюється на таку ж розмову з собою для кожного глядача.\nОбране режисером творче вирішення сценічно вдало втілене у форматі моновистави. Головний, і, власне, єдиний присутній на сцені актор – Євген Нищук – справляє надзвичайне враження на глядачів. Він має художньо цікаву приємну європейську зовнішність. Подібні риси традиційно вважаються красивими в українців: пропорційна досить міцна статура, гордовита постава, довге чорне курчаве волосся, виразні сріблясто-блакитні очі. Його роль В’язня сумління, ускладнена перепадами настрою героя та змінами місць дії за сюжетом п’єси, розкриває великий потенціал майстерності актора, демонструє його вміння перевтілитися із стомленого в’язня в палкого закоханого юнака, який здатен всупереч небезпеці радіти життю у всіх його проявах.\nСценографія вистави, як зазвичай, розроблялася для здійснення постановки у конкретному приміщенні, або приміщеннях схожого типу. Для цієї моновистави добре пасує невелика затишна глядацька зала з невеликою сценою, зокрема «Сузір’я», де вона репертуарна.\nЗа режисерським задумом сценічне середовище багато разів трансформується по ходу дії вистави. Сама конструкція декорації, створена для розкриття проблематики даного драматичного твору, втілює ідею кордонів які не можна переступати: геометрично чіткі об’єми, площини, лінії, які скрізь щось окреслюють і композиційно і рисуночно протиставляються живій людині. Як вигукує герой твору, кордони й там, де їх не видно. Вони постійно змінюються, невідомо коли виникають. Де вони проходять? Хто їх встановлює, примушуючи інших страждати? Обмеження простору сцени певними рамками візуально то заганяє В’язня сумління до уявної камери, у якій він і ділиться своїми спогадами з глядачами, то відкриває обшири минулого, втрачених можливостей і надій: всього що не збулося і того, що так неочікувано збулося, осяявши все життя.\nЕкскурси в минуле здійснюються шляхом використання мультимедійних засобів. За їх допомогою вдалося зрозуміло й художньо красиво передавати на основі попередньо відзнятого матеріалу та кінопроекції ті досить раптові зміни місць дії, показувати героїню, яка живе тільки у спогадах, провести кордон між теперішнім і минулим. Декораційні площини в рамках є екранами, що розсуваючись немов трюмо, утворюють своєрідну «діафрагму», на яку спрямовуються основні елементи кінопроекції. Кінопроекція на екрани дає можливість герою оглядатися на своє життя і взаємодіяти зі своїм персонажем з минулого та з іншими персонажами. Протиставляються також і колорити двох «світів»: одноманітний сіро-чорний колорит сучасного світу, власне, в’язниці, у якій замкнено героя; та яскраві світлі насичені кольори спогадів, у яких він вільний та щасливий.\nВикористання відеоряду стало досить популярним на сцені у кінці ХХ – на початку ХХІ століття. Особливо вигідно цей хід використовують на невеликих сценах. У Києві серед вдалих вистав останніх років на таких сценах слід відзначити «Ціаністий калій. З молоком, чи без?» театру-школи «Образ». Але там, на відміну від «Моменту кохання», ретроспектива минулого чорно-біла. Це пов’язано зі ставленням персонажів до свого минулого та сьогодення. Коли у теперішньому відбуваються яскравіші події, які мають більше значення для життя героїв та для відображення сюжету драматичного твору, ніж минуле, відеоряд не повинен бути занадто строкатим. Він має підпорядковуватись грі акторів, бути на задньому плані. А от у виставі «Момент кохання» кінопроекції відіграють таку ж важливу роль, як і безпосередня дія на сцені.\nНасиченість дії з застосуванням технічних засобів, де важлива кожна деталь, потребують творчої зосередженості, злагодженості технічного забезпечення. Тарас Жирко завжди перебуває на спектаклях, дуже вболіває за улюблену справу.\nКомпозитором, який створив загалом музичний фон вистави, став народний артист України Роман Гриньків, музикант-новатор, який надав неповторного звучання емоціям героїв. У виставі також використані пісні відомих сучасних виконавців Святослава Вакарчука «Така, як ти», та Андрія Середи «Вийди, змучена людьми» на слова Олександра Олеся. Ці композиції ще більше посилюють зв'язок драматичного твору з сучасністю.\nНа початку вистави, коли за сюжетом В’язень сумління перебуває у в’язниці, екрани закриті, і на верхній спрямована проекція заґратованого віконця. За режисерською версією, йому відмовили в останньому побаченні з Мамою, і це ще сильніше розпалює його внутрішній протест проти брехні, зради та жорстокості у людському суспільстві.\n«Сьогодні я не можу вийти за межі своєї камери, але завтра мене проведуть за межі мого життя» – промовляє він сам до себе, філософствуючи про життя та смерть. «Чому це сталося саме зі мною? Я перейшов межу – я відмовився бути рабом».\nЗгадуючи минуле, В’язень ніби оживляє уявні образи – і у його камеру раптово потрапляють метелики. Він починає захоплюватися ними й порівнювати життя метеликів та людей. «Інша справа – метелики: не схотів – полетів». Володимир Винниченко у своєму творі постійно використовує опис поведінки різних комах: вона то подібна до людської, і передає людські емоції, то, навпаки, протиставляється людській поведінці, яка обмежена безліччю морально-соціальних та етичних «кордонів». Вустами свого героя автор зриває лицемірну маску «благопристойності» з моральних обмежень, встановлених людською спільнотою. «Люблю цих кузьок, пташок, цих маленьких, несвідомих протестантів проти лицемір'я старшого брата свого – людини6.» В’язень сумління нагадує ентомолога – тоном знавця він розповідає про життя метеликів, порівнюючи їхні фази розвитку гусінь-лялечка-метелик з людським життям. Метелик – довершений образ, вільна від фізичних обмежень душа. «Метелики випромінюють любов і досконалість».\nАле окрім метеликів у його камері з’являється проекція жіночих очей – вони ваблять та жахають водночас. Щось проникло у його душу разом із цим поглядом, щось солодке і отруйне, прекрасне і огидне. Але поки він не хоче згадувати, що саме.\nКоли спогади беруть гору, і він починає відсторонюватись від реальності, суцільно заглиблюючись у минуле, В’язень ніби розриває свій нинішній світ – розкриває стіни своєї в’язниці й на сцені утворюється та сама велика діафрагма, на яку спрямовані кінопроекції споконвічних вмиротворююче спокійних, осяяних сонцем українських пейзажів. Ефект миттєвого розкриття в’язничного простору вражає глядачів, в одну мить стенографічне оформлення повністю трансформується. Тарас Жирко прагнув здійснити на сцені справжнє диво, диво у замкненому просторі: і це йому вдалося за допомогою просторово-декораційного вирішення. Адже вивільнити В’язня з цієї похмурої кам’яної камери могло тільки диво – і воно сталося, хоча поки що лише у його свідомості.\n«Ви ще пам'ятаєте, що то таке весна? Пам'ятаєте небо, синє, глибоке, далеке! Пам'ятаєте, як ляжеш в траву десь, закинеш руки за голову і глянеш у це небо, небо весни7?» – запитує В’язень не стільки у своїх уявних слухачів та глядачів театру, скільки у самого себе. Чи пам’ятає він сам, що таке весна? Так, і ці спогади виринають з глибин його душі назовні, виплескуються, немов стрімкий весняний потік, вириваються, немов легкий весняний вітер.\nЗдавалося б, звідки у такому прекрасному краї, з такими чудовими мирними пейзажами, взялися страшні протиріччя та переслідування? Але В’язень мусить переховуватися й тікати за кордон, бо тут, на Батьківщині, щось обмежує його фізичний та духовний простір. За сюжетом він переховується у повітці, де і зустрічається з таємничою Панночкою, роль якої виконує ефектна красуня Інна Цимбалюк. Вона має європейський слов’янський тип зовнішності освіченої інтелігентної жінки – прекрасну фігуру, високе чоло, глибокі проникливі очі. Відповідно до сценічного образу у неї курчаве русяво-золотаво-руде волосся – Винниченко етюдно описує руде волосся героїні. Такі риси, наближені до класичних та властиві образам дуже модних в Європі кінця ХІХ – початку ХХ століть стилів академізм і модерн. Захоплюючі типажі таких жінок вельми показові у європейському живописі, на полотнах Фредеріка Лейтона, Лоуренса Альми Тадеми, Генріха Семірадського, Гюстава Клімта, Альфонса Мухи, Вільгельма Котарбінського, Олександра Мурашка.\nЗ появою на екранах проекції відзнятого матеріалу п’єси глядач ніби опиняється разом із В’язнем у його спогадах, мандрує разом із ним, сором’язливо знайомиться з Панночкою, прямує через кордон, втікає від жандармів… Стрімка зміна кадрів дає можливість охопити незначний проміжок часу, протягом якого відбувається дія у кількох різних місцях, та, водночас, приділити більше уваги головним подіям п’єси, трохи опустивши другорядні. Євген Нищук і на екрані, і на сцені, наголошує на основній думці твору – головне в житті – вміти радіти самому життю, знаходити красу, досконалість, радість та щастя у всіх його проявах: в красі навколишньої природи і позитивних рисах оточуючих людей, у можливості вільно обирати свою долю, своє місце у житті й у світі, в можливості раптово здійснити щось досі нечуване та небачене, як от закохатися у таємничу незнайомку, яка навіть ім’я своє не схотіла назвати… а тільки пізніше, зі слів які вона попросила його переповісти своїм близьким, він довідався, що її звуть Муся. І ці спогади, це прекрасне, щасливе минуле ніхто і ніколи не зможе у нього відібрати. Що б не сталося, які біди б не спіткали його потім, він завжди знайде в своїй душі той мінливий і сповнений насичених весняних барв, запахів та рухів світ, у якому він був вільний та щасливий, і який буде з ним аж до кінця життя… Щастя може тривати лише момент, а далі вже йде буденщина, банальність8. У цьому переконана таємнича Панночка, і В’язень не розуміє її.\n«– Щастя – момент. Далі вже буденщина, пошлість. Я знаю вже. Найбільше щастя буде мізерним в порівнянні з цим. Значить, зовсім не буде. Так мені здається, так я зараз чую отут…– Вона показала на серце9».\nВідчуття небезпеки загострює тривожна музика, та постать Солдата, котра виникає за деревами на кінопроекції. І хоча ця постать перебуває у кадрі лише кілька хвилин, її присутність відчувалася значно раніше – тривога супроводжує героїв з самого початку їхньої подорожі, і її нагнітання посилюється з кожним кроком, що наближає їх до лісу. В епізоді з жовніром режисер також проводить аналогію з тваринним та комашиним світом. Ось пташка прокидається, чистить пір’ячко, пурхає з гілочки на гілочку. А ось комашка повзе собі у своїх справах. Здавалося б – все гармонічно і природно. Але пташці потрібно їсти, а комашка – це її харч. Так само і прикордонник – він підшиває комірець, чистить гвинтівку, і патрулює собі кордон, а двоє закоханих – порушники, яких потрібно знищити, бо це – його робота.\n«Ми – двоє людей, загнаних другими людьми, – сидимо і маємо зараз через щось іти ще до якихось інших людей, що десь стоять у цьому лісі серед його кохання і ждуть нас з смертю в руках10».\nВир почуттів, у які поринає В’язень, опинившись разом із Панночкою у лісі, яскраво ілюструють кадри проекції, а також освітлення сцени та музика. Експресія, емоційність кульмінаційних епізодів вистави справляють надзвичайне враження на глядачів. Кордон, який мають подолати герої п’єси, являє собою сукупність радше духовних, ніж фізичних обмежень, і його перехід означає звільнення від пут суспільної моралі, від нав’язаних громадськістю уявлень про те, що є добро, а що – зло; про що можна думати і говорити, а про що – ні. Взаємодія гри Євгена Нищука на екрані та на сцені посилює хвилюючий настрій моменту втечі, подолання цього кордону.\nОкрім кінопроекцій декорації доповнюють предмети сценічного реквізиту: то табуретку, на якій В’язень інколи сидить, чи перекидає її мов би перевтілюючи у інший образ, то в’язничне начиння, то віз, у якому контрабандист Семен Пустун провозив його до схованки, то колоду, на якій втікачі спочивають у лісі… Ще актором задіяні два пучки золотистих колосків пшениці, «посаджених» у тюремний посуд. Вони символізують багатий світ рослин, таких типових для української землі, замкнений та обмежений у самих корінців в’язничним порядком. Дуже вдало через них досягається наближення декораційного оздоблення до глядача, синтез подій, відзнятих на кіноплівку та подій, які відбуваються на сцені зараз, створюється масштабний перехід через символи: кілька колосків – поле, простір. Колоски стають то полем, у якому маскуються втікачі, то кущами, через які вони продираються.\nКостюми для персонажів розробила художниця Національного академічного драматичного театру ім. Івана Франка Наталія Рудюк. Вони виготовлені за зразками вбрання початку ХХ століття, але досить стилізовані. Костюми відповідають образам людей молодих та романтичних, які не хочуть сприймати правила оточуючого світу, мріють про власне щастя та про свободу, яку так нелегко здобути у цьому світі. Ці костюми ніби живуть власним життям, відіграють власні ролі. Хустка, яку накидала на голову Панночка, ховаючись в полі від жовнірів, схована у шинелі В’язня. Витягнувши її, він змінює потік своїх спогадів, наповнюючи їх матеріальнішими подробицями та гіркотою усвідомлення зради. Вони з Мусею різні за станом – ті самі різночинці, яких об’єднали спротив режиму й кохання. Вона напевне більш освічена та належить до родини більш високого щабля суспільної драбини, заможної родини, про що свідчить звертання «Панночка». Він, очевидно, виходець з середовища звичайних небагатих провінціалів. Їхнє вбрання, відповідно, відрізняється – у нього це проста, досить груба тканина та зручний, невибагливий крій, хіба що красива біла сорочка може видати в ньому інтелігента у першому поколінні. Одяг Панночки більш вишуканий: біла сукня з легкої тканини, оздоблена мереживом, абсолютно непристосована до далекої небезпечної подорожі. Це вбрання також дає їй характеристику сильної, але незахищеної перед зовнішнім світом особистості – вона, радше за все, не була готова до цієї мандрівки, а якщо і була, то не знала, як саме слід підготуватися. Ця тендітність силуету, легкість тканин, надають їй схожості з метеликом, якими так захоплюється В’язень. Вони обоє невкорінені, як перекотиполе, – тікають в чому були…\nКількома штрихами Винниченко залишає на роздуми поціновувачів свого твору натяки-припущення про різні національності молодих людей: він найвірогідніше – українець, вона (ім’я, руде волосся), можливо, – єврейка. Відповідно, різними були й культурні середовища в яких вони росли та перебували. Та це, видно, взагалі не мало для них значення. Настало ХХ століття… Складалося тисячоліттями, а сучасні вчені вже констатують, що всі такі люди належать до однієї культурної мега-традиції або цивілізації, яку називають європейською, західною, іудео-еллінсько-християнською11. Саме митці початку ХХ століття, й окрім літераторів, зокрема, живописці, стали художньо відображати чимдалі сильніше єднання людей цієї мега-культури.\nТа головне, ці юнак і дівчина, яких так зіштовхнула доля, виявилися ще й дуже схожими душевно: щирими, здатними глибоко відчувати та відкритими для кохання – що так феєрично їх захопило і, мов блискавка розкололо їхні долі навпіл.\nПластичне вирішення для вистави розробила балетмейстер Національного академічного драматичного театру ім. Івана Франка Ольга Семьошкіна. Рухи акторів відповідають емоційному стану певної дії, але при цьому залишаються технічними та виваженими, хоч і не здаються неприродними. Експресія протягом вистави наростає, рисунок танцю набуває нової структури та іншого значення. В’язень на проекції і В’язень на сцені танцюють по різному. Для героя на сцені чимдалі глибшає прірва особистісного роздвоєння й вже недосяжно увійти в свій стан вільного, закоханого, безмежно щасливого… Його рухи стають рвучкішими та агресивнішими, і в них помітний певний надрив, відчуття безсилля та смирення.\nЗдолавши кордон, персонажі на проекції шалено радіють своєму звільненню, вони танцюють, ганяють лісом та кохаються. «Це було торжество двох великих кузьок; це був вихор життя, який змітає все сміття «не треба», «не можна», це було щастя крові, мозку, нервів, кісток; це було найвище щастя народження, народження не з сліпими, а з одвертими, видющими очима душі12», Танок, під час якого В’язень підхоплює Панночку на руки, і кружляє з нею на галявині, закрутивши навколо себе пишні драперії її сукні, дійсно нагадує вихор. Власне, цей перехід В’язня на екрані відображається у його поведінці на сцені – він подолав свої страхи, звільнився від їхніх сталевих кайданів. Панна також подолала свої власні моральні межі, але її це лякає. Вона миттєво повертається у них. Намагання втекти від «буденщини» та «пошлості» – не більше, ніж відмовка – це страх усвідомити те, що вона здійснила щось нетипове для свого характеру та виховання. Вірогідно над її думками і вчинками домінує революційний фанатизм, притаманний ще героїчно й беззастережно відданим вищій ідеї жінкам-народовольцям, які ставили боротьбу з царатом понад усе, найаскетичніше жертовно відмовляючись від особистого. Навіть вищі найсвітліші щирі почуття вони вважали обтяжливими для свободи духу. Самозреченість в ім’я боротьби ставала здебільшого невід’ємною рисою й їх наступниць. Вона прагне якнайшвидше розійтися зі своїм супутником, але і тут протиріччя – спогади про їхнє раптове кохання завжди будуть переслідувати її. Душа не заганяється назад у кордони, де ще не було кохання, а хоче берегти його як скарб. «Я буду носити Вас в душі13», – говорить вона, і В’язень подумки погоджується з нею, хоча його душа й протестує проти цього, адже він не може усвідомити, як вона могла зрадити його, невже момент кохання перетворився на безодню ненависті? Чому між ними знову постав кордон невидимий та зовсім нездоланний? Здається він не здатен зрозуміти цей її внутрішній кордон. Йому вже несила вийти за межі кохання: з пам’яті в його душу будуть дивитися її очі.\nВін намагається знайти пояснення її вчинку, виправдати. І при цьому переживає свою остаточну «метаморфозу»: його душа руйнує останні залишки «кордонів» – страхів, які сковували її донині. Він відтепер не боїться смерті – сприймає її як звільнення: звільнення з камери, звільнення від відступництва близької людини, яке він дуже болісно сприймає як зраду, звільнення від підлості та лицемірства цього світу.\nВ’язень кидається на паперовий екран, на якому щойно була проекція їхнього шаленого танцю з Мусею, а потім з’являється зображення Солдата з направленою на нього гвинтівкою. Він розриває екран і зникає в глибині сцени, ніби вирвавшись за межі людського світу.\nВін прощає Мусю, вважаючи, що його кохання до неї сильніше за ненависть.\n«Тільки любов виправдовує наше перебування на землі».\n1 Л. І. Барабан, Драма і театр України в 90-х роках ХХ століття ст. 37, 35-46\nСтудії мистецтвознавчі, № 4, 2008 р. НАН України, Інститут мистецтвознавства, фольклористики та етнології ім. М. Т. Рильського. Видавництво ІМФЕ Київ 2008\n2 Л. І. Барабан, Драма і театр України 1940-1950 років. ст.60 53 - 68\nСтудії мистецтвознавчі, № 4(20), 2007 р. НАН України, Інститут мистецтвознавства, фольклористики та етнології ім. М. Т. Рильського. Видавництво ІМФЕ Київ 2007\n6 Цитата Винниченко В. К. Момент (Із оповідань тюремної Шехерезади). Опубліковано у 1907 році.\n7  Цитата Винниченко В. К. Момент (Із оповідань тюремної Шехерезади). Опубліковано у 1907 році.\n9 Цитата Винниченко В. К. Момент (Із оповідань тюремної Шехерезади). Опубліковано у 1907 році.\n10 Цитата Винниченко В. К. Момент (Із оповідань тюремної Шехерезади). Опубліковано у 1907 році.\n11 Горелик Г. Чудо-дерево культуры – Древо познания. С. 116-123 /Знание-сила. № 3(1005)/2011. С. 117.\n12 Цитата Винниченко В. К. Момент (Із оповідань тюремної Шехерезади). Опубліковано у 1907 році.\n13 Цитата Винниченко В. К. Момент (Із оповідань тюремної Шехерезади). Опубліковано у 1907 році.\n1. Винниченко В. К. Момент (Із оповідань тюремної Шехерезади). Опубліковано у 1907 році.\n2. Інтернет-ресурс «Всі автори, письменники, поети,української літератори» http://zn0.at.ua/publ/55/moment/720\n3. Інтернет-ресурс Київської академічної майстерні театрального мистецтва «Сузір’я» офіційний сайт http://www.suzirja.org.ua/ukr/plays/moment_kohanna.html\n4. Інтернет-ресурс організації «Жінка ІІІ тисячоліття» стаття «Моновистава "Момент кохання" – коротко про виставу» http://www.zhinka.org.ua/projects/performance/proposal.html\n5. Інтернет-ресурс «Український радіо портал» стаття «В театре «Сузір’я» состоялась премьера спектакля «Момент кохання»» http://radiostar.com.ua/news/ours/2010/09/v-teatre-suzirya-sostoyalas-premera-spektaklya-moment-koxannya/\n6. Л. І. Барабан, Драма і театр України 1940-1950 років. ст.60 Студії мистецтвознавчі, № 4(20), 2007 р. НАН України, Інститут мистецтвознавства, фольклористики та етнології ім. М. Т. Рильського. Видавництво ІМФЕ Київ 2007