Титули та уряди · Хата на Тризубі\nТитули та уряди\nТитули, звання, стани, назви посад — велика і непроста тема у моєму перекладі, в межах якої приймалися нетрадиційні рішення. Саме тут найяскравіше виявив себе мій підхід — надати текстові старовинного українського колориту. Виконану мною роботу можна об’єднати у такі тематичні розділи:\nЛорди та князі\nЗверхність та підданство серед вельможного стану\nЗвертання до вельможних осіб\nДвірські уряди Вестеросу\nАстапор, Юнкай, Меєрин\nБільшість найкращої фентезі написано англомовними авторами. Там вельми часто для позначення панів та можновладців використовується слово lord. У англійській мові воно означає вельможу, землевласника, володаря великих маєтностей, носія почесного титулу, також взагалі господаря, повелителя, а ще Господа Бога. Недолугі перекладачі 90-х започаткували традицію вперто передавати слово lord у перекладах англомовної фентезі словом “лорд”. Але в українській мові слово “лорд” має лише одне значенння — “британський вельможа-землевласник”. В той же час англомовні автори мають повне право позначати ним, наприклад, вельмож Японії чи Італії — то що, нам тепер читати у перекладі про “лорда Торонагу” (Дж. Клавел) чи “лорда міланського” (А. Конан Дойл)? Звісно, що ні. Тому я рішуче відкинув слово “лорд” з самого початку.\nВіддавна існує інша традиція — великих та впливових вельмож певної землі називати “князями” безвідносно етнічного походження. В нашій історії князями звалися і володарі часів Київської та Галицької Русі, і вельможні особи Литви та Речі Посполитої, і їхні нащадки у новіші часи. Але це саме слово застосовується у перекладах і до можновладців Німеччини, Італії, біблійної Іудеї… та хоч би і Індокитаю. Князь може правити велетенськими володіннями, а може — невеличким маєтком чи скромним замком. Слово “князь” повністю покриває усі вживання в оригіналі слова lord там, де йдеться про вельможних осіб; але для різноманітності та колориту я часто вживаю слово “господар”, яке приблизно еквівалентне слову “князь, великий пан”, а за нашої старовини ще й позначало правителя одного з дунайських князівств. Кажуть, що правильна жіноча форма від нього в цьому контексті буде “господиня”.\nПевні тонкощі пов’язані з адаптацією слова Prince як самовладного правителя, не спадкоємця королівського престолу. Prince of Dorne я обрав перекласти як “великий князь дорнійський”. Титул великого князя тут приблизно відповідає тому, що нам потрібно: він вищий за статусом від простого князя і майже рівний королю, бо Дорн свого часу вступив до Семицарства на своїх умовах. У жіночому роді це відповідно “велика княгиня”. Але діти та брати великого князя дорнійського носять той самий титул Prince або Princess, тому тут я трохи проваріював: десь опускаю епітет “великий”, а десь роблю з дітей “княжича” або “князівну”.\nСукупність усіх вельмож-князів разом, яких автор при нагоді може назвати lords, nobles, high nobility, позначається в мене словами “зацне панство” або “славне панство”, а інколи, порівняно рідко, також “княжатами”. Це все наша історична лексика.\nКнязі та загалом усе панство утворює ієрархію, в якій одні вельможі стоять вище, а інші нижче, що виражається у військовій службі та податках. Все як у нашому феодальному світі, лише з деякими термінологічними тонкощами.\nПевно, що на верхньому щаблі панської ієрархії стоїть король на Залізному Престолі (Iron Throne). Зразу під ним знаходяться князі так званих великих домів (great houses). Це Старки, Тирели, Арини тощо. Власне, велич такого дому походить з того, що він:\nна старому Вестеросі до Завоювання був королівським чи великокняжим, чию зверхність над частиною нової держави визнали і затвердили Таргарієни — Старки, Мартели, Арини, Ланістери;\nпісля Завоювання був поставлений Аегоном Драконом головним у відповідному регіоні замість іншого, знищеного — Грейджої, Тирели, Таллі, Баратеони.\nГолови цих великих домів, які правлять від престолу в певному регіоні й повелівають там усім панством, звуться Lords Paramount. Я переклав цей термін досить довільно як “коронний намісник”, у стилі Речі Посполитої.\nЧетверо з князів великих домів носять титул Оборонця відповідно півночі (Старк), півдня (Тирел), сходу (Арин) та заходу (Ланістер), що позначає очільника чверті королівського війська, хай навіть лише почесного; у оригіналі цей титул звучить як Warden з відтінком нагляду, опікування.\nПрочитавши про чверть війська, я хотів був якось використати колоритне слівце “кварцяний” з історії Речі Посполитої, але не знайшов, як переконливо втулити.\nНижчі княжі доми у автора величаються bannermen, тобто “прапороносці” (існувало аналогічне за змістом звання японських феодалів — “хатамото”). Я знайшов у нашій минувшині слово “значковий”, що мало стосунок до старшинських звань у козацьких військах і було етимологічно пов’язане саме з прапорами, корогвами. З ним я утворив словосполучення “значкове панство”, яким і позначаю шляхетних підданих княжих домів. Скликати своє панство на війну звучить як call the banners; мій переклад “скликати корогви” є практично дослівним і обігрує той факт, що корогвою звався як прапор, так і військовий підрозділ.\nСтосовно нижчого пана вищий зветься його “зверхником”, “зверхнім паном/володарем”; у оригіналі це найчастіше liege lord або просто liege. Я доклав усіх зусиль, щоб позбавитися французьких термінів “васал” і “сеньйор”, тим паче що автор використовує vassal украй рідко.\nРезиденція князя, родове гніздо його дому (seat) перекладається в мене як “стіл” або “столець”. Чимало родовитих вельмож колись були дрібними корольками чи самовладними князями і відтоді зберегли у замках старовинні панські престоли (chairs), от як Морекамінний Престол. Я називаю їх теж столами або престолами, за вимогами контексту.\nЗвертання до князя у оригіналі звучить як my lord (і деінде часто-густо перекладається бридким “мілорд”). Тут є вибір з “мій пане”, “мосьпане”, “ясний/вельможний/ясновельможний пане”, “пане князю”, “шановний пане”, “ваша мосць”, “ваша вельможносте” і всіх можливих варіацій. Наприклад, у “Учті для гайвороння” Брієнна, сплутавши Гендрі з Ренлі, вигукує “My lord!”, що я передаю як “Ясновельможний!”.\nСлово “пан” вживається у широкому контексті, від формального титулювання лицарів до різноманітних звернень до вельмож. Попри таку неоднозначність, досі вдавалося втриматися у стилістичних межах і творчо переробити всі діалоги, де необхідно було якось розрізняти статус різних осіб. Наприклад, коли Яйк звертається до Дунка “my lord”, а той виправляє, щоб звертався “Ser”, у мене це звучить приблизно як “Вельможний пане… Називай просто паном, бо ж я не вельможний господар”.\nПевні тонкощі пов’язані з шанобливими звертаннями у вельможних родинах. По-перше, англійська мова не знає розрізнення “ви” і “ти”. По-друге, звернення дітей до батьків у романах подеколи пишеться з великої літери Father або Mother. Я надав мові героїв відповідного колориту, ввівши звертання “пане батьку”, “пані матінко”, “пане чоловіку”, “пані дружино”, “пане брате”. Такі звертання справді вживалися у минулому.\nТакож вони ідеально пасують до перекладу зворотів lord husband, lord father, lady wife, lady mother, які вживаються у авторській ґречній мові.\nОкрім того, у відповідності до старої української традиції персонажі часто згадують батька чи мати у третій особі множини: “вони” замість “він, вона”.\nУ історичних романах українською зустрічається практика писати представника середньовічного західноєвропейського вояцтва як “рицар”, на відміну від українізованого слова “лицар” (яке було, власне, самоназвою козаків). Я цього не роблю, в мене кінні панцирні воїни вестероського шляхетного стану звуться “лицарями”.\nГоловна втрата мого перекладу — відсутність титулу “сер” перед лицарськими іменами. Справа в тому, що в оригіналі воно пишеться як Ser на відміну від традиційного англійського Sir і тим підкреслює, що дія відбувається в іншому світі, не в Європі. Якщо писати “сер”, ці тонкощі будуть замінені просто англійським звертанням. У російському перекладі вигадали писати “сір” — замінили англійський колорит французьким, незрозуміло чого тим досягши. Я замінив титулювання лицарів на “пан”, хоча розумів, що авторську гру слів буде втрачено.\nВнаслідок відмінностей звичаїв європейського та вестероського лицарства у епопеї не вживається вираз “пасований лицар”, але вживається “висвячений”.\nЛицар, який володіє маєтком і сидить на землі від якогось пана, зветься земельним (landed knight). Це нижчий від князя статус. Зрідка, хіба один-два рази, я вживаю слово “зем’яний” зі старої Литви.\nЛицар, що служить при замку якогось пана у його особистій варті, зветься в оригіналі household knight, що я перекладаю як “надвірний” — так звалася особиста варта магнатів Речі Посполитої, наприклад, “надвірні козаки”.\nОдна з важливих вояцьких посад при замку чи дворі називається master-at-arms. Цю посаду отримують досвідчені, гартовані у битвах лицарі — вони мають навчати збройної науки синів господаря, а також замкову сторожу, а нерідко і очолювати оборону замку. Я не надто мудрував, переклавши назву посади як “майстер-мечник”.\nМандрівні лицарі, що не мають ані маєтку, ані пана, і блукають світом у пошуках долі, автором звуться “заплотними” (hedge knights). Слівце пов’язане з колючими тинами-заплотами, під якими вони ночують, коли не мають даху над головою. Жартів та каламбурів про заплоти у тексті стрічається чимало, тому слово мені здалося доцільним зберегти.\nДещо нижче від лицарів, або на одному рівні з найубогішими з них, знаходяться в світі Вестеросу sworn swords та sworn shields — наймані вояки на панській службі (дослівно “присяжні мечі” та “присяжні щити”), яких я величаю “служивими мечниками” та “панцирними слугами”.\n“Панцирний слуга” — вираз, що походить з нашої старовини, позначає найнижчу верству збройного служивого стану. Я трохи запізно дізнався про його існування, а коли дізнався, то мав спокусу саме так перейменувати повість “Служивий мечник”, але вже залишив, як було. Вираз цей ідеально пасує до опису статусу такого важливого персонажа, як Сандор “Хорт” Клеган.\nЮнаки, що служать лицарям і самі сподіваються вступити до лицарського стану, звісно, звуться зброєносцями (squires). А от українське козацьке слівце “джура” я напівжартома вживаю замість “паж” (page) для хлопчиків у двірській службі, дещо нижчих за статусом від зброєносців.\nПочну з найвищої особи — з короля. В титул короля входить Protector of the Realm, який треба розуміти не як “захисник держави”, а як її фактичний розпорядник і правитель. Цей титул зустрічався в Англії XV століття і міг передаватися якомусь регентові чи наміснику — точно так, як це робилося і на Вестеросі, де певна впливова особа (Правиця, спадкоємець престолу) часто-густо носила його замість короля. Тому моя адаптація — “на державі господар”. Решта елементів королівського титулу більш-менш очевидна, найбільш творчо з них адаптовано номер — “N-й тако наречений” замість кальки “N-й свого імені” (Nth of His Name).\nСлово Protector з’являється у епопеї ще раз, коли один важливий персонаж сам себе призначає Lord Protector of the Vale — “намісником Долини” у моєму перекладі. Оскільки робиться це не зі згоди панства Долини, а наказом згори, я використав наше історичне слово “наказний”, яке стосувалося призначених, не виборних гетьманів чи полковників. Таким чином виник ще один синонім для цього випадку — “наказний господар” Долини.\nТакий титул, як Regent, зокрема у сполученнях Queen Regent, Lord Regent, тобто правитель/правителька при малолітньому королі, був мною позбавлений латинського колориту і перекладений “намісником”, досить універсальним званням. Так виникли словосполучення “королева-намісниця”, “князь-намісник”.\nНадзвичайно важливою особою є Правиця Короля (Hand of the King). Цей титул, наскільки мені відомо, запозичено автором з фентезійної епопеї Теда Вільямса “Memory, Sorrow, and Thorn”. Оцю “руку короля” правильно перекладати як “правиця”, бо титул вигадано Аегоном Завойовником, який уперше назвав Ориса Баратеона “правицею сили своєї” (strong right hand) — тобто йдеться саме про праву руку, правицю. При перекладі слова мені пощастило з українською лексикою, де слово “правиця” містить спільний корінь з “правити”.\nЧому я пишу Правицю з великої літери, а самого короля з маленької, хоча в оригіналі він з великої? Хороше питання, та я сам не знаю точної відповіді. Деякі титули я залишив з великої літери так, наче вони є особливо почесними, високою милістю від короля. Вийшло не завжди так послідовно, як у оригіналі. Головним чином це стосується тих титулів, які введені автором і потребують відрізнення від більш типових. Наприклад, з великої літери пишуться в мене конкретні авторські королівські титули, от як Король-на-Півночі.\nЧлени малої ради короля починаються з master of …, а далі йде галузь державного правління, якою відає відповідний можновладець. Адаптував я їх вельми творчо — тобто не слово у слово, а утворивши словосполучення з “коронний”, за зразком посад Речі Посполитої:\nMaster of coin (“майстер монети”) — коронний підскарбій.\nMaster of whisperers (“майстер шепотинників”) — коронний шепотинник.\nMaster of ships (“майстер кораблів”) — коронний корабельник.\nMaster of law (“майстер закону”) — коронний правник.\nОсобистий захисник короля, Lord Commander of Kingsguard, зветься в мене “Регіментар Королегвардії”, бо регіментарями у Речі Посполитій титулювали очільників особливих підрозділів королівського війська. “Королегвардію” злито у одне лунке слово, як у автора, що дозволяє обігрувати такі переклади, як Queensguard = “Королевогвардія”.\nОчільник стражників у столиці, Commander of the City Watch, у мене зробився тисяцьким міської варти, бо саме тисяцькі у старій Русі відали безпекою міст.\nВзагалі вийшло так, що кілька однаково титульованих посад у мене стали зватися по різному в різних контекстах, а саме: “Регіментар” Королегвардії, “князь-воєвода” Нічної Варти і “тисяцький” міської варти, хоча у автора вони всі звуться Lord Commander або Commander.\nКілька разів у різних місцях автор використовує слово steward. Його доводилося перекладати у різні способи залежно від контексту. Так, очільник двірського господарства у Червоному Дитинці став у мене “підкоморієм”, а такі самі посадовці у дрібніших замках — “управителями”. (Нічна Варта — то окрема історія, там братство steward-ів перекладено як “шафарі”.)\nЦікаво виходить зі словом seneschal. Цей західноєвропейський титул, що позначає намісника, правителя у якихось землях чи маєтностях, первісно походить від замкового посадовця, що відав запасами харчів. Тому і перекладено його аналогічним словом з історії Речі Посполитої — “підстолій”; цей титул теж з часом втратив свою “харчову” специфіку і набув ширшого вжитку. В автора це звання поширене від Вестеросу аж до Невільницької затоки, і я не бачу причини не розповсюдити мою інтерпретацію так само широко, аж до Меєрину. Якщо виникає потреба вжити поруч з підстолієм ще якийсь аналогічний управлінський титул, я беру слово “підчаший” — це теж була первісно замкова посада, пов’язана з обліком вина, яка потім набула у Речі Посполитій ширшого змісту.\nКоли у тексті зустрічається слово “lord …” у сполученні з якимсь іншим титулом, його перекладено згідно з історичною паралеллю, яка йде від Литви та Речі Посполитої — словом “великий”. Наприклад: “великий підстолій” або “великий керманич”.\nШляхетні хлопчики та дівчатка можуть починати замкову службу “чашниками” або “чашницями” (cupbearers), тобто прислужувати поважним особам за столом. Для тих, хто подає страви, я вживаю слова “стольники” або “стольні слуги”.\nВільне місто Пентос очолює виборний князь (Prince). Цей титул ніде не перетинається з вестероським lord або дорнійським Prince і плутанини не викликає. Важливі особи, які фактично правлять містом, в автора звуться magisters; я обрав перекласти їх словом “магістрати”, яке позначало римських посадових чиновників.\nЗгадуються також посадовці інших міст з грецькими назвами “архонти” або “династи”. Я залишив їх як є.\nВільне місто Волантис очолюється трьома виборними тріархами, тобто “тривладцями”. Цей титул, який підкреслює поділ влади на трьох осіб, також збережено у грецькій формі.\nУ Браавосі править від виборів і до кінця життя посадова особа, яка в оригіналі зветься Sealord (тобто “морський володар”, “моревладець”). Оскільки Браавос є настільки Венецією за духом та подобою, наскільки це можливо, я ризикнув перекласти цей титул традиційним венеційським “дож”, згадавши при тому старовинну церемонію вінчання дожа Венеції з морем. Я пішов ще й далі: браавосець Сиріо Форель у мене розмовляє з італійським акцентом (щоб його передати на письмі, довелося консультуватися з відповідними спеціалістами), а князя Старка називає “дон Едард”.\nДалекий Есос у сюжеті представлено дотракійцями, Карфом та гіскарськими містами Невільницької затоки: Астапором, Юнкаєм і Меєрином.\nЗ дотракійцями все досить легко, їхні вожді звуться халами (khals). Але в жодному разі не “кхал” — це відверте невігластво. Слово перегукується зі східним титулом хана. Англійською мовою хан кримський пишеться Khan of Crimea, то не робити ж його “кханом”, чи не так? У такий спосіб англійською передається характерне східне “х”, що слід врахувати при перекладі. Звісно, те саме стосується “халісі” та “халакки”, тобто дружини та спадкоємця хала.\nДля сміху зауважу, що англомовні читачі та глядачі вимовляють це слово як “кал”.\nНаближені до хала вояки, рідніші та дорожчі йому за братів, звуться bloodriders. Я, наслідуючи автора, зліпив одне слово “кревноїзники” з “кревних” та “наїзників”.\nВерховним керівним органом дотракійського племені є рада колишніх халісі, яку автор називає dosh khaleen (“дошхалін”). Я вживаю його і так: “заголосив увесь дошхалін”, і так: “треба показати її бабам-дошхалін”. Тобто у моїй інтерпретації це назва і всієї ради, і жінок, які до неї належать.\nКарф, цивілізація химерна і самобутня, наче зійшла зі сторінок Роберта Говарда. Вона має кілька цікавих урядів та титулів, які є промовистими і піддаються перекладу.\nНащадки стародавніх царів та цариць Карфу є аристократією міста, обіймають всі посади і величають себе Pureborn, тобто “чисто уроджені”, “чистого роду”. Я знайшов для них слово “Неприторенні”, яке означає бездоганну породу без домішок. Також до них застосовується епітет Enthroned, який я переклав як “Напрестольні”, бо засідають вони у Тисячепрестольній Палаті (Hall of a Thousand Thrones) на старовинних престолах пращурів.\nУ гіскарських містах правлять олігархії так званих Хазяїв (Masters). Я обрав саме це слово, а не “господарів”, щоб відрізняти їх від князів Семицарства. Хазяї бувають Добрі (Good) у Астапорі, Мудрі (Wise) у Юнкаї та Великі (Great) у Меєрині. Всі вони живуть невільницькою торгівлею. Слово slaver я намагався різноманітнити у перекладі; так окрім “работорговців” або “рабовласників” з’явилися ще “людопродАвці”, “людолови” та “невільникарі”.\nСлово “невільникар” я вигадав самотужки, на той самий копил, що і “крамар” або “бібліотекар”.\nУславлене невільницьке військо, яке вирощували в Астапорі, називається в оригіналі Unsullied, тобто “досконалі, бездоганні”. Я знайшов для них старе і незвичне слово “Неблазні”, яке означає “позбавлені жодної вади, незаплямовані”. Це прикметник (“які?”), він не утворений від іменника “блазні”.\nКоли у Меєрині знову з’явився самовладний монарх, я вирішив назвати його “царем” замість “короля” — як у історичних книжках чи біблійних текстах позначають володарів Межиріччя, Ірану та інших країн сходу. Відповідно вживається “цариця” замість “королеви”, внаслідок чого Даянерис Таргарієн інколи величається “цариця-королева”, щоб підкреслити її належність і до сходу, і до заходу. Англійською вони всі пишуться Kings та Queens, тобто не відрізняються від “королів” та “королев”, і перекладач має тут певну свободу творчості.\nАвтор ввів для гіскарських царів особливі звертання; наполягання гіскарського панства на вживанні цих звертань дійшло у певну мить до комізму. Я переклав їх у вільний спосіб, поставивши перед кожним префікс “пре-”:\nYour Worship — ваша превисокість; символізує поклоніння нижчих вищому;\nYour Radiance — ваша преосяйність; символізує сліпучий блиск можновладця;\nYour Magnificence — ваша препишність; символізує вражаючу красу, пишноту.


Який вигляд мали найсексуальніші американські актриси 1920-х років: фотогалерея - Красуні з'являлися перед публікою в шикарних пишних костюмах | СЕГОДНЯ\nЯкий вигляд мали найсексуальніші американські актриси 1920-х років: фотогалерея https://www.segodnya.ua/img/article/10537/23_main.1504783409.jpg https://www.segodnya.ua/img/article/10537/23_tn.1504783409.jpg 2017-09-07T17:15:08+03:00 Історії Красуні з'являлися перед публікою в шикарних пишних костюмах\n7 Вересня 2017, 17:15 Переглядiв: ...\nКрасуні з'являлися перед публікою в шикарних пишних костюмах\n
Дівчатам є чим здивувати. Фото: Alfred Cheney Johnston
\nАктриси Бродвею 1920-х років стали еталоном сексуальної привабливості. Красуні були героїнями серії театральних постановок "Шаленості Зігфелда" на Бродвеї в Нью-Йорку, які ставилися з 1907 по 1931 рік, пише bigpicture.ru.\nТалановитий постановник Зігфелд Флоренз відправився в Європу, щоб знайти нових талановитих дівчат, і зустрів там свою першу красуню, співачку Анну. Він був зачарований нею, і незабаром вони зіграли весілля. Анна показала чоловікові відоме французьке вар'єте і запропонувала йому створити подібне в Америці.\n"Шаленості Зігфелда" було неймовірно барвистим шоу, щось середнім між пізніми бродвейськими шоу і більш складними водевілями і вар'єте вищого класу. Багато знамениті артисти тієї епохи з'явилися в цих постановках.\nЗа артистками, які брали участь в шоу, закріпилося прізвисько "дівчата Зігфелда". Всі вони з'являлися перед публікою в шикарних пишних костюмах, які моделювали знамениті кутюр'є того часу.\nЗігфелд сам проводив кастинги, відбираючи в свій кордебалет найсексуальніших і пластичних красунь. "Перш ніж я побачу їх лиця, я хочу побачити, як вони ходять. У жіночій ході більше сексу, ніж в лиці і фігурі", – говорив він.\nВсі "дівчата Зігфелда" були увічнені на фотопортретах Альфреда Чейні Джонстона, нью-йоркського фотографа. Дивіться сексуальні знімки красунь в нашій фотогалереї.\nфото, актриса, дівчата, знімки, найсексуальніші, красуні\nВи зараз переглядаєте новину "Який вигляд мали найсексуальніші американські актриси 1920-х років: фотогалерея". Інші Цікаві історії дивіться в блоці "Останні новини"\nЕкс-в'язень Джеремі Мікс дав відверте інтерв'ю\nКатерина Климова поділилася фотографіями з відпочинку в Йорданії\n29 Травня, 13:30\nАктриса опублікувала знімок, на якому позує в коротких шортах\n50-річна Софі Марсо повністю роздяглася у фільмі\n14 Березня, 05:33\nУ драмі Софі грає жінку, яка потрапляє до в'язниці через свого коханого\n50-річна Ніколь Кідман знялася для глянцю\nУ найближчому майбутньому Ніколь можна буде побачити на великому екрані в "Фатальній спокусі" Софії Коппола\n50-річна Ніколь Кідман знялася в червоному відвертому купальнику\n16 Липня, 08:10\nАктриса зізналася, що для неї це несподіваний образ


Девід Туа хоче продати себе подорожче | Новини на Gazeta.ua\nДевід Туа хоче продати себе подорожче\nВівторок, 19 серпня 2008 15:40\nНепереможений поки що американський суперваговик Кріс Арреола планує провести ще два поєдинки цього року у вересні та листопаді.\nХоча під великим питанням бій Арреоли з Девідом Туа, про що було багато сказано. Новозеландець хоче дуже велику суму, яку йому просто нікому запропонувати. Тому промоутери Ареоли (Гуссен) і Туа (Кушнер) продовжують домовлятися, але майже безуспішно. Гроші, які хоче Туа, як відзначають експерти, отримує від телекомпаній останнім часом тільки Кличко.\nЗараз ви читаєте новину «Девід Туа хоче продати себе подорожче». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua


Про пуризм - Теревені - Сторінка 4\nВідправлено 21.05.2009 – 15:06\nyushchenko (21.05.2009 15:49) писав:\nМіж двома иншомовними словами варто вибрати давніше. ІМХО\nВідправлено 21.05.2009 – 15:09\nА ще пригадати що ЭВМ, було створено в Києві...\nВідправлено 21.05.2009 – 15:15\nManfred (21.05.2009 16:12) писав:\nМіж двома иншомовними словами варто вибрати милозвучніше. НМСД\nТо може відразу перейти на французькоіталійський суржик?\nВідправлено 21.05.2009 – 15:16\nМіж двома іншомовними словами портібно вибирати таке, яке не має подібних чи співзвучних коренів у мові.\nВідправлено 21.05.2009 – 15:31\nManfred (21.05.2009 16:23) писав:\nПанове, чим саме милозвучність не влаштовує? Кому нафіг потрібна буде абсолютно логічна й аналітично побудована мова, коли їй бракуватиме краси? Спочатку милозвучність, потім всі решта чинники та аргументи.\nМилозвучність, на жаль, надзвичайно суб’єктивна річ...\nОт відсторонено слово "комірка" звучить краще ані ж "ячєйка"... але мені ріже слух, коли кажуть "комірка пам’яті"\nЗ.І. Виключно як приклад... що не звучить - те не сприймуть ніколи\n#66 Посилання на це повідомлення #66 Теж пасічник...\nа хто казав що має бути МИЛОзвучно? Повинно бути не співзвучно, щоб не накладало на українські корені нові термінологічні значення.\nВідправлено 21.05.2009 – 16:04\nZuzik (21.05.2009 16:31) писав:\nЦе справа часу. Звикнеш.\nВідправлено 21.05.2009 – 16:27\nbulbashka_aero (20.05.2009 22:46) писав:\nСамо роздула ідею - сама її лопнула. Дєвачка-бульбашка.\nManfred (21.05.2009 08:30) писав:\nЯ — за новий україномовних термін, але запропонувати жодних варіянтів наразі не можу.\nНагадаю, про що хотів сказати у темі. Бо тут багато дописувачів з чукотки, котрі сперечаютсья з самовигаданими теоріями, та зовсім не читають про що йдеться.\nЯ проти звинувачень у пуризмі через не визначеність того, що є "надмірне". Через те, яку роль цей термін зараз відіграє, хто ого використовує і на чию користь це все робиться.\nБагатьом російськомовним все українське буде звучати надмірно. От як комірка пам’яти.\nЗамість зручного для москвофілів всеохоплюючого ярлика "пуризм", треба розглядати кожну термінологічну пропозицію окремо, зважуючи доцільність. З будь-якого боку може народитися гарна термінологія. Але якщо ми поставимо заборону на всій тенденції, керуючись примарним поняттям пуризм, мова багато втратить.\n#69 Посилання на це повідомлення #69 Zuzik\nБілий Дракон (21.05.2009 17:04) писав:\nніколи... якщо вже за 15 років не звик - то так і не звикну...\nВідправлено 21.05.2009 – 16:31\nZuzik (21.05.2009 17:27) писав:\nТа звикнеш. Дурниці про 15 років.\nКомірка від ячейки нічим не відрізняється, отже справа звички, а звичка з’являєтсья після певного повторення.\nВідправлено 22.05.2009 – 04:22\nПодивіться це обговорення (детальніше подивіться серед наведених там джерел статтю Петруся і вказану сторінку Шевельова, і побачите, що ваш закид про "нічим не обґрунтовану інформацію" у даному разі є ілюстрацією вашого невігластва). В ЕСУМ не простежується трансформація значень, а сам корінь не завжди дає уявлення про причини поширення того чи іншого слова, зміни його значень тощо. Скажімо, пиво колись позначало просто напій, а потім значення звузилось. У випадку куріння/паління ЕСУМ теж не допоможе встановити яким чином формувались ці значення. Щодо мови, то давньоруським відповідником сучасного слова мова був языкъ, а от перенесення цього значення на мълва відбулось не без впливу польської (врахуйте хоча б зміну наголосу).\nЗначення тексту (в даному разі тексту про визначення пуризму) сприймається як цілісність, а не на рівні окремих слів. Чистота має кілька значень (не враховуючи можливих контекстуальних), і яке з них мається на увазі, залежить від контексту. Підміна значення полягає в тому, що в одне й те ж слово вкладаються різні смисли, часто це стається, коли невіглас вириває слово з контексту. На неможливість ототожнювати пуризм із прагненням до чистоти мови досить чітко вказується в енциклопедії "Українська мова" (стаття "культура мови", с.264)\nУ прагненні громадськості регулювати мовні процеси, берегти чистоту мови, визначати міру вживання іншомов. слів, неологізмів, взагалі мовних змін часом діють тенденції пуризму, коли через настійні заборони вживати певні слова й вислови культивується мова дистильована, навіть штучна, далека від живомов. практики\nЧистота мови розглядається як позитивна цінність, а от пуризм - як крайність. Відношення пуризму до чистоти мови непогано характеризується прислів'ям "Застав дурня богу молитися, то він і лоба розіб'є.".\nПідміна понять може бути тільки з боку мовних лайнистів, які намагаються боротьбу за чистоту мови обізвати пуризмом ...Оскільки пуристи мають назву, пропоную як антонім пуризму (чистоті) називати тих хто відстоює засмічення мови - мовними лайнистами (забруднювачами).\nТільки після того, як ви вкажете, які праці вас надихнули на слово лайнист. Воно нагадує дискурс жовтої преси, а не науковий.\nПовідомлення відредагував Emika: 22.05.2009 – 04:29\nВідправлено 22.05.2009 – 10:12\nEmika (22.05.2009 05:22) писав:\nмабуть це "живомовна практика"\nВідправлено 22.05.2009 – 10:27\nПодивіться це обговорення...\nЯк я зрозумів, в Польщі було також mołwa. А варіант мова почав розповсюджуватися з Полісся й дістався Польщі. А там ніби лише наголос помінявся.\nЦікаво, жовна і сонце також мають польське походження через свій наголос?\nЗначення тексту (в даному разі тексту про визначення пуризму) сприймається як цілісність, а не на рівні окремих слів. Чистота має кілька значень (не враховуючи можливих контекстуальних), і яке з них мається на увазі, залежить від контексту. Підміна значення полягає в тому, що в одне й те ж слово вкладаються різні смисли, часто це стається, коли невіглас вириває слово з контексту. На неможливість ототожнювати пуризм із прагненням до чистоти мови досить чітко вказується в енциклопедії "Українська мова" (стаття "культура мови", с.264) Чистота мови розглядається як позитивна цінність, а от пуризм - як крайність. Відношення пуризму до чистоти мови непогано характеризується прислів'ям "Застав дурня богу молитися, то він і лоба розіб'є.".\n* Енциклопедія українознавства (у 10 томах) / Головний редактор Володимир Кубійович. — Париж, Нью-Йорк: «Молоде Життя», 1954—1989.(укр.)\nТи плутаєш пуризм із надмірним пуризмом. Так само, як совкові люди не розуміють різниці між націонал-соціалізмом, фашизмом і ксенофобією.\nА як щодо лайняк і лайняр?\nВідправлено 22.05.2009 – 10:35\nБілий Дракон (22.05.2009 11:27) писав:\nПуризм, нормативний напрям у літературній мовній політиці, скерований на усунення з мови неорганічних іншомовних елементів (етранжизми), головним чином у лексиці, словотворі й синтаксисі, і заміну їх неологізмами чи народномовними конструкціями.\nА тепер порахуємо кількість "неорганічних іншомовних елементів", які пан навів разом з цим визначенням\nБуло ж одразу і замінити...\nПовідомлення відредагував bulbashka_aero: 22.05.2009 – 10:37\nВідправлено 22.05.2009 – 10:41\nbulbashka_aero (22.05.2009 11:35) писав:\nЦе можна розцінити як стьоб і флуд лайнарство.\n#76 Посилання на це повідомлення #76 Emika\nВідправлено 25.05.2009 – 02:09\nЦе чудова ілюстрація до теми пуризму. Досить часто прихильники пуризму мислять крайнощами - або жодного запозиченого слова, або всі слова запозичені. Їм і на думку не спадає, що в мові можуть співіснувати як запозичені, так і власні слова, більш того, давні запозичення з часом сприймаються як цілком "свої". Тож немає потреби писати "виключно іншомовними" чи "виключно рідними" словами - дотримання тієї чи іншої крайності варто вимагати лише від тих, хто її пропагує.\nПовідомлення відредагував Emika: 25.05.2009 – 02:12\nВідправлено 25.05.2009 – 10:46\nEmika (25.05.2009 03:09) писав:\nЗ мого боку це стьоб. А ось з вашого дійсно фанатичний антипуризм.\nВідправлено 25.05.2009 – 10:53\nБілий Дракон (25.05.2009 11:46) писав:\nце скоріш здоровий глузд...є в поляків така фраза: шо забардзо - то не здрово..\nВідправлено 25.05.2009 – 23:01\nКумедно звичайно, бо інтернет запозичили більшість мов. Але крім мережі, сітки маємо ще слова павутина, тенета, сіть з діалектами можна й якусь тканку добавити. При бажанні слів буде досить, напр. з тенетами у значенні веб я уже звикся в локалізації мого лінукса. Так що при бажанні, як дуже хочеться, можна і порозважатись.\nВідправлено 26.05.2009 – 04:35\nПодивіться це обговорення (детальніше подивіться серед наведених там джерел статтю Петруся і вказану сторінку Шевельова, і побачите, що ваш закид про "нічим не обґрунтовану інформацію" у даному разі є ілюстрацією вашого невігластва).\nКхм. Із задоволенням продовжу викривати твою брехню, Еміко, чи то нездатність аналізувати:\nслово мова з'явилось у нас не без польського впливу\nУ цій жж розмові, на яку ти посилаєшся, як на авторитетне джерело, лише висуваєтсья теорія про польський вплив на зміщення наголосу в українському слові "мова".\nСтосовно неупереджености цього максимуса, то маю великі сумніви, як до людини, яка цілодобово займаєтсья пошуком чи то польського, чи то московського впливу, бодай у наголосі. Чи то пошуком виправдань для більшовицьких репресій українського правопису. Для мене перш за все авторитетним джерелом є етимологічний словник, а не діялоги в жж. А словник каже, що слово мова утворилося шляхом звуконаслідування, і саме польська мова запозичила його у нас.\nОтже з твого боку відкрита брехня. Навіть цей максимус не говорив про те, що слово запозичено з польської. Але ти вирішила перекрутити навіть того українофоба.\nДо того ж як видно далі у діялозі, теорію про наголос спростувано. Адже і в московитів і в поляків на позначення мови вживається "язык" "jezyk". А слова "мова" на позначення мови нема.\nНа неможливість ототожнювати пуризм із прагненням до чистоти мови\nТим не менше мовні лайнисти, це постійно роблять, називаючи елементарне дотримання мовних правил - мовним пуризмом.\nНамагаючись під таким ярликом протягнути і закріпити в мові чужі елементи. Деякі не раз зізнавалися у своїй любові до московського матюка.\nНа неможливість ототожнювати пуризм із прагненням до чистоти мови.\nЧистота мови розглядається як позитивна цінність, а от пуризм - як крайність.\nПро яку логіку в людини можна говорити, якщо вона збирається давати чітке розмежування понять, через розпливчасті й чисто суб'єктивні\n"позитивна цінність" і "крайність".\nДля одного літера "ґ" в українській мові - це крайність, а для иншого - "позитивна цінність".\nЗ цього тема і починалася! Якщо ти не здатні побачити хиби у власних же словах, то хоча б читай, що вже неодноразово повторювалося. Який сенс продовжувати розмову, якщо ти неусвідомлюєш і не читаєш відповіді?\nТільки після того, як ви вкажете, які праці вас надихнули на слово лайнист.\nА чого це ти тут ставиш умови? Якщо нема що відповісти, то так і признавайтеся. Не велике діло, не вперше на прямій брехні ловимо.\nВоно нагадує дискурс жовтої преси, а не науковий.\nВважаєш, що штучний ореол науковости мусить додасть серйозности?\nАле є протиріччя. Посилання на жж, як джерело останньої інстанції - це і є рівень жовтої преси.\nА з твоїми логічними неув'язками і прагенням перебріхувати, й рівня жовтої преси буде забагато.\nВдала заміна иншомовного закінчення. Дійсно, навіщо нам -ізм, коли є українські закінчення.\nТреба ще поміркувати над значенням.\n-яр означає рід занять\nПовідомлення відредагував СВІ†ЛОНОСНИЙ: 26.05.2009 – 04:14


Ось найпотужніший природний антибіотик, який може вбити будь-яку інфекцію – Kenguru\nОсь найпотужніший природний антибіотик, який може вбити будь-яку інфекцію\nBy admin in Вчить 02.02.2019\nЦей тонік фактично є антибіотиком, що вбиває грампозитивні і грамнегативні бактерії , запевняє Complete Health And Happiness.\nВін також володіє противірусними і протигрибковим властивостями, покращує циркуляцію крові і лімфоток в усіх системах нашого організму. Ця трав’яна настоянка є найкращим засобом боротьби з кандидозом.Вона допомогла величезній кількості людей вилікувати багато вірусних, бактеріальних, грибкових та паразитарних захворювань.\n700 мл яблучного оцту;\n1/4 чашки дрібно нарізаного часнику;\n1/4 чашки дрібно нарізаної цибулі;\n2 свіжого перцю чилі, найгострішого, який знайдете (обережно, при чищенні надіньте рукавички !);\n1/4 чашки тертого імбиру;\n2 столові ложки тертого хрону;\n2 столові ложки пудри куркуми, або 2 шматочки кореня куркуми.\nЗалийте суміш оцтом. 2/3 банки повинні бути заповнені сухими інгредієнтами, а оцет залитий до верху.\nВаш супер-тонік готовий до вживання! Кращий спосіб використовувати його під час хвороби – пити столовими ложками або невеликими чарочками.\nПісля прийняття тоніка з’їжте часточку апельсина, лайма чи лимона, щоб полегшити печіння і жар.\nВживайте по 1 столовій ложці в день для зміцнення імунітету і боротьби із застудою.\nІ починати прийом необхідно з однієї чайної ложки, тому що засіб дуже пекуче і передозування може викликати нудоту і блювоту.\nЧасник – сильний антибіотик з широким спектром корисних для здоров’я властивостей. На відміну від хімічний препаратів, які змітають на своєму шляху як погані, так і хороші бактерії, дія часнику направлена тільки на шкідливі бактерії і мікроорганізми, а корисні, потрібні організму бактерії, він тільки зміцнює.\nЦибуля – найближчий родич часнику. Його дія така ж, але більш м’яка. Разом вони працюють в дуже дієвому дуеті.\nПерець чилі краще інших інгредієнтів стимулює циркуляцію крові. Він просто направляє свою антибіотичну дію в те місце, яке найбільше його потребує.\nЯблучний оцет . Цілющі властивості цього продукту ще в 400 році до н.е. відчував на собі Гіппократ. Кажуть, за кращі в світі ліки він визнавав тільки мед і яблучний оцет. Про що ще говорити?\nВін містить калій, пектини, бета-каротин і яблучну кислоту. Яблучний оцет володіє дуже довгим списком корисних речовин.\nУявляєте, якою потужною є композиція з усіх цих неймовірних інгредієнтів? Спробуйте самі, і незабаром ви будете відчувати себе здоровим, бадьорим і енергійним цілий рік!\nХлопчик просто надів сміттєвий пакет на відро. Тепер у людей в мережі одне питання: «А так можна було ?!»


Коркова підлога - красиве і екологічне покриття - BUDUEMO.COM - професійний будівельний портал\nУсі синтетичні покриття для підлоги мають вік не більше століття. Кожні кілька років їх асортимент поповнюється черговою новинкою, яку невтомно рекламують виробники, звеличуючи її експлуатаційні якості. Але є матеріали, які служать покриттям для підлоги вже не одне століття. Вони ні в чому не програють розрекламованим нововведенням і навіть у чомусь їх перевершують. Один з них - корок.\nОсновний ареал зростання пробкових дерев - це Португалія. Там здавна використовували пробку в якості покрівельного матеріалу. У 19 столітті з неї почали робити підлогу. Перше покриття для підлоги з корку було випущено в 1860 році компанією MUO з Португалії. З появою полімерних матеріалів коркове покриття було вдосконалено. У США в 1950 році була створена перша спечена пробка-плитка. Для захисту від зовнішніх впливів її покрили вініловою плівкою. Така підлога придбала нові експлуатаційні якості, які стали більш гігієнічними та довговічними.\nСпектр застосування коркових покриттів досить широкий. Єдине обмеження - це вологі приміщення і то - тільки для плаваючих коркових підлог. У будинках, побудованих з натуральних природних матеріалів, підлоги з корку є прекрасною альтернативою звичайним дерев'яним і паркетним підлогам. Прижилися вони і в міських квартирах.\nКоркові підлоги бувають двох видів:\nПокриття, що монтуються на клей. Вони мають вигляд плиток. Їх товщина завжди однакова, а розміри можуть бути різними. Плитки відрізняються лицьовим шаром. Він може бути зовсім без обробки та покривається декількома шарами лаку вже після монтажу; буває вкритий шаром лаку або вініловою плівкою; може бути зроблений зі шпону цінної деревини й покритий захисною плівкою.\nПлаваюча підлога або корковий паркет, який монтується не на клей, а в замок. Саме замкове з'єднання проклеюється клеєм ПВА. Являє собою панелі з МДФ, з проклеєним корковим шаром і фінішним шаром, як у попередніх виробів.\nІснують покриття, що повністю складаються з цільної пробки. Вони не мають лакового шару і захисної плівки, тобто є повністю натуральними, але ціна на такі вироби дуже висока.\nЧим же так хороший корок?\nВін є природним матеріалом, отже, має екологічність - 100%.\nАнтистатик, не притягає пил, має антибактеріальні властивості, за ним легко доглядати.\nЗносостійкий та вологостійкий, не слизький.\nКорок - прекрасний теплоізолятор. Підлоги з нього здаються теплими.\nГарне звукопоглинання і звукоізоляція.\nУ корку відмінна амортизація. Завдяки своїй будові, він пружинить при ходьбі, що добре для опорно-рухового апарату.\nПростота укладання. Це відноситься до будь-якого виду коркової підлоги.\nЗахищає від випромінювань, нейтралізує випромінювання в геопатогенних зонах на 80%.\nУнікальна довговічність. При правильній експлуатації не змінює зовнішній вигляд близько 100 років.\nКоркове підлогове покриття не тільки має прекрасні естетичні та експлуатаційні властивості, а й корисно для організму людини.


Школа №3 стане теплішою – триває термомодернізація (відео)\nМобильная версия сайта Главная страница » Новости » Видеосюжеты » Школа №3 стане теплішою – триває термомодернізація (відео)\nСуббота, 13 Июля 2019 15:10 | Просмотров: 1325\nНовий навчальний рік учні та учениці 3-ї школи проведуть у теплих класах. Тут вже з квітня тривають роботи з комплексної термомодернізації закладу.\nОлександр Макаренко, заступник начальника управління капітального будівництва: «Це повністю утеплення цоколю. Ці роботи вже зроблені. Це утеплення покрівлі над перехідною галереєю та новим корпусом. І утеплення нового корпусу в цьому році».\nВпродовж двох останніх років у школі замінили на енергозберігаючі всі вікна та двері. Також працює індивідуальний тепловий пункт. Чи правда в ручному режимі налагодження?\nОлена Яковчук, директорка ЗОШ №3: «Все одно залишаються прохолодні такі точки, як ми їх називаємо, в кількох кабінетах, в спортивній залі, в їдальні. Взимку, коли дуже холодно, то температура інколи спускалася навіть до 15-16 градусів».\nДиректорка каже, проблема у віці школи та незбалансованій тепломережі. Заклад складається з двох корпусів та переходу. Найстарішій будівлі понад 60 років.\nОлена Яковчук, директорка ЗОШ №3: «В нас система опалення, внаслідок того, що добудовувалися корпуси і переходи, вона, я так розумію, теж добудовувалася. А значить вона не збалансована. І кожного разу, коли тільки починається опалювальний сезон, або завершується, у нас є проблема саме з теплом у закладі».\nТакі заходи, як утеплення стін та покриття, дозволять стабілізувати температурний режим в учнівських класах, запевняють в управлінні капітального будівництва міської ради. Плюси такого ремонту вже відчули на собі у іншому закладі.\nОлександр Макаренко, заступник начальника управління капітального будівництва: «Поки що ми можемо говорити про реалізований проект по термомодернізації 5-ї школи, де в цьому році вже взимку температура зросла на 10 градусів. Якщо там були приміщення, де температура була 14 градусів, то в цьому році була не менше 22. Тому, з точки зору комфорту, це дуже суттєве покращення».\nЦьогоріч коштів на повну реалізацію проекту з енергозбереження школи 3 не вистачає. Тому реконструкцію робитимуть у 2 етапи.\nОлександр Макаренко, заступник начальника управління капітального будівництва: «При виділенні коштів в наступному році будуть реалізовуватися всі інші заходи. Це утеплення старого корпусу, його фарбування і часткове фарбування нового корпусу, і утеплення покрівлі на новому корпусі. За мету ще ставиться капітальні ремонти індивідуальних теплових пунктів, для того, щоб зменшити суттєво споживання енергоносіїв по бюджетним закладам».\nПроект реалізується в рамках програми термомодернізації будівель бюджетних закладів Чернігова. У 2019 році з міського бюджету на капітальний ремонт школи виділили 7 мільйонів гривень. Роботи планують закінчити до середини серпня.\nТеги: утеплення, школа №3, Олександр Макаренко, Олена Яковчук, «Дитинець»


Фондові біржі на світовому фондовому ринку - Міжнародні фінанси - Навчальні матеріали онлайн\nФондові біржі на світовому фондовому ринку\nХоча угоди купівлі-продажу цінних паперів можуть укладатися в різних місцях, значна їхня частка укладається на фондових біржах - спеціалізованих організаціях, які об'єднують професійних учасників ринку цінних паперів у одному приміщенні для проведення торгів, створюють умови для концентрації попиту й пропозиції та підвищення ліквідності ринку в цілому.\nОсновна функція фондових бірж полягає в тому, щоб на основі котирування цінних паперів у процесі біржової торгівлі сприяти визначенню справедливих і об'єктивних цін на вказані шині папери.\nОсновні засади функціонування фондової біржі:\no створення умов щодо конкурентного ціноутворення на цінні папери та інші фінансові інструменти шляхом зосередження попиту та пропозиції на їх купівлю-продаж;\no підтримання цілісності та стабільності ринку цінних паперів шляхом запровадження справедливих та рівних для всіх учасників біржових торгів правил поведінки;\no забезпечення прозорості ринку цінних паперів через оприлюднення інформації, що характеризує кон'юнктуру ринку;\no забезпечення інформування учасників біржових торгів та інвесторів щодо емітентів та їхніх цінних паперів;\no застосування ефективних технологій укладання біржових угод та виконання біржових контрактів, що відповідають міжнародним стандартам;\no забезпечення функціонування фондової біржі на постійно діючій основі;\no забезпечення захисту учасників біржових торгів та інвесторів від зловживань шляхом установлення вимог щодо допуску до торгівлі, застосування процедур нагляду, контролю та накладання санкцій за порушення.\nОтже, фондова біржа - організація, предметом діяльності якої є забезпечення необхідних умов нормального обігу цінних паперів, визначення їх ринкових цін і розповсюдження інформації про них, підтримка високого рівня професіоналізму учасників ринку цінних паперів.\nРобота біржі та її членів регламентується локальними нормативними актами -її статутом і внутрішніми правилами та інструкціями.\nСтатут фондової біржі містить:\no найменування і місцезнаходження фондової біржі;\no порядок управління і формування її органів та їх компетенцію;\no мету діяльності;\no підстави та порядок припинення діяльності фондової біржі;\no порядок розподілу майна фондової біржі у разі її ліквідації.\nПравила фондової біржі:\no організація та проведення біржових торгів;\no котирування цінних паперів та оприлюднення їх біржового курсу;\no лістинг та делістинг цінних паперів;\no допуск членів фондової біржі та інших осіб, визначених законодавством, до біржових торгів;\no розкриття інформації про діяльність фондової біржі та її оприлюднення;\no розв'язання спорів між членами фондової біржі та іншими особами, які мають право брати участь у біржових торгах згідно із законодавством;\no здійснення контролю за дотриманням членами фондової біржі та іншими особами, які мають право брати участь у біржових торгах згідно із законодавством, правил фондової біржі;\no накладення санкцій за порушення правил фондової біржі.\nУ торгівлі цінними паперами на біржі беруть участь представники членів біржі, які мають там "місце". Члени біржі мають право безплатно бути присутніми на торгах і виконувати угоди. Члени біржі або їхні представники мають змогу виступати на біржі як брокери.\nУчасниками біржового ринку нашої країни є брокерські контори, які зареєстровані на фондових біржах як її члени, а також інші юридичні та фізичні особи, якщо це передбачено чинним законодавством і біржею.\nБрокер отримує заявки від клієнтів і виконує ці заявки. Брокер діє від імені і за дорученням клієнта і отримує визначений відсоток комісійної винагороди за виконання заявки. Брокер є уповноваженою особою брокерської контори і здійснює на фондовій біржі цивільно-правові угоди щодо цінних паперів, які передбачають оплату цінних паперів проти їх поставки новому власнику на підставі договорів доручення чи комісії за рахунок своїх клієнтів.\nОднією з особливостей діяльності фондової біржі є те, що вона повинна передбачити в правилах біржі наявність порядку допуску (лістингу) цінних паперів до офіційного та неофіційного котирування.\nЛістинг - сукупність процедур з включення цінних паперів до реєстру організатора торгівлі та здійснення контролю за відповідністю цінних паперів і емітента умовам та вимогам, встановленим у правилах організатора торгівлі.\nУмовами допуску визначаються вимоги, згідно з якими в офіційному котируванні мають перебувати цінні папери, емітенти яких задовольняють певні економічні і фінансові критерії, встановлені біржею, та регулярно поширюють інформацію про свою діяльність.\nЦінні папери, які пройшли процедуру лістингу, заносяться до біржового реєстру до відповідного котирувального списку за рівнем лістингу -лістингові цінні папери.\nВітчизняні компанії найбільшою мірою привертає альтернативний інвестиційний ринок (AIM) Лондонської фондової біржі, а також можливості Варшавської, Віденської і Московської бірж, оскільки вони пропонують порівняно невисоку вартість розміщення (табл. 10.14) і досить широку базу потенційних інвесторів. Ці ринки пропонують спрощену систему допуску, гнучку систему регулювання.\nТаблиця 10.14. Вартість лістингу на деяких біржах (ціна лістингу відображає престиж біржі)\nЗворотною процедурою лістингу є делістинг - процедура виключення цінних паперів з реєстру організатора торгівлі, якщо вони не відповідають правилам організатора торгівлі, з наступним припиненням їх обігу на організаторі торгівлі або переведенням в категорію цінних паперів, допущених до обігу без включення до реєстру організатора торгівлі.\nЦінний папір може бути вилучений з офіційного котирування за вимогою емітента, поданням відповідних державних органів, державного представника на біржі або за ініціативою біржі, яка має бути належним чином обгрунтована.\nУ 2008 році майже всі 56 членів Світової федерації бірж (World Federation of Exchanges, WFE) заявили про падіння капіталізації внутрішнього ринку цінних паперів та загального рівня їх індексів. Що стосується сумарного обсягу продажів акцій біржами-членами WFE, то у 2008 році він становив 113 трлн дол.\nЯкщо ж розглядати ситуацію в конкретних регіонах, то тут цифри менш стабільні. Біржі американського часового поясу зареєстрували збільшення обсягу продажів акцій на 21 % - 73 трлн дол. у 2008 році проти 60 трлн дол. у 2007 році. Так, Національна американська асоціація дилерів цінних паперів згідно з рейтингом WFE посіла перше місце за обсягом проданих акцій. На другому місці - теж американська, Нью-Йоркська фондова біржа.\nБіржі Європейсько-Середньосхідно-Африканського регіону зареєстрували зменшення обсягів продажу акцій на 25% порівняно з 2007 роком (23 трлн дол. проти 31 трлн дол.). Лондонська фондова біржа, котра посіла третю сходинку рейтингу, зменшила продажі майже на 4 млрд дол.\nВ Азійсько-Тихоокеанському поясі продажі акцій впали на 23 % - 17 трлн дол. у 2008 році проти 21 трлн дол. у 2007 році. Токійська фондова біржа скоротила обсяги продажів акцій практично на 1 млрд дол. (табл. 10.15).\nТаблиця 10.15. Топ-10 найбільших бірж світу за обсягом продажу акцій\nВзагалі, міжнародний фондовий ринок уособлює в собі діяльність наступних найбільших фондових бірж світу:\no Нью-Йоркська фондова біржа (New York Stock Exchange (NYSE));\no Електронна фондова біржа США (National Association of Securities Dealers Automated Quotations (NASDAQ));\no Американська фондова біржа (AMEX);\no Лондонська фондова біржа (London Stock Exchange (LSE));\no Фондова біржа EURONEXT;\no Франкфуртська фондова біржа;\no Мадридська фондова біржа (Madrid Stock Exchange);\no Італійська фондова біржа (Borsa Italiana S.p. A., ISE);\no Токійська фондова біржа (Tokyo Stock Exchange);\no Шанхайська фондова біржа (Shanghai Stock Exchange);\no Національна фондова біржа Індії (National Stock Exchange of India);\no Фондова біржа Сан-Пауло (Bolsa de Valores de Sao Paulo - Bovespa);\no Австралійська фондова біржа (Australian Stock Exchange (ASX));\no Фондова біржа PTC (Російська Торгова Система);\no Московська міжбанківська валютна біржа (ММВБ).


Похорони Ірини Бережної: дата поховання- ЗМІ\nКоли похорон Бережної: ЗМІ назвали дату\n10 серпня 2017, 09:46 Читать новость на русском\nІрина Бережна: похорон буде таємним / "Новая газета – Юг"\nПоховання Ірини Бережної відбудеться у четвер, 10 серпня, у Києві. За інформацією ЗМІ, похорони будуть таємними: прийдуть лише найближчі друзі та члени сім'ї загиблої.\nРаніше ЗМІ повідомляли, що тіло опального політика передадуть рідним лише тоді, коли хорватські правоохоронці завершать розслідування аварії, однак згодом стало відомо, що церемонія прощання з Бережною відбудеться 10 серпня на одному з київських кладовищ, пишe Hyser.\nЗауважимо, що ні назва кладовища, ані час похорону не повідомляються.\nЗа словами джерела, похорон буде таємними: прийдуть лише найближчі друзі та члени сім'ї загиблої.\nДо слова, інформацію, що поховання відбудеться у четвер підтверджують і "Вести", що є лояльними до опозиційних партій.


ᐉ A'pieu - Madecassoside Cica Gel - Зволожуючий крем-гель з екстрактом центели - 50 ml | Купити в Cosibella.сom.ua\nЛегкий, нежирний крем-гель підходить для денного використання.\nID товару: 1318\nЗволожуючий крем-гель з екстрактом центели\nA'pieu - Madecassoside Cica Gel - легкий, нежирний крем-гель підходить для денного використання. Формула містить 70% гідролата центели і отриманого з нього мадекасосіда. Крем також містить ніацинамід, пантенол (заспокоює) і інгредієнти, які утримують вологу в епідермісі. Крем володіє сильним зволожуючим, захисним і регенеруючим ефектом, стимулює вироблення колагену і еластину і заспокоює роздратування. Крем також зменшує набряки під очима і стимулює синтез гіалуронової кислоти, завдяки чому шкіра зволожується і підтягується. Гель швидко всмоктується, не залишаючи жирної плівки на шкірі.\nзміцнює шкіру і має властивості проти зморшок.\nНанести невелику кількість гелю на все обличчя, а потім акуратно вмасажувати для кращого усмоктування. Для сильно зневодненої шкіри ми рекомендуємо використовувати крем з тієї ж лінії на наступному етапі догляду.\nЦей крем ідеальний для відновлення барєру шкіри після кислотний пілінгів! Чудово заспокоює і знімає почервонніння) жирній шкірі не забиває пори і заспокоює висипання)


Форма картки повідомлення\nУсі поля обов’язкові для заповнення, у разі, якщо вам якась інформація невідома, це необхідно вказати у відповідному полі.\n---СтатусПрацівник охорони здоров'яПрацівник компанії ТОВ 'ПЕРРІГО УКРАЇНА'Пацієнт/споживачПредставник пацієнта/споживача\nДата одержання інформації про ПР\nВагітність із зазначенням тривалості тощо\nСупутні діагнози, алергія, інше\nЯкі ще лікарські засоби приймались (торгова назва, доза, спосіб, період)\nПідозрювана побічна реакція\nОпис побічного явища/відсутності ефективності\nДата початку ПЯ\nДата закінчення ПЯ\n---Результат ПЯ/ВЕ*СмертьЗагроза життюГоспіталізація амбулаторного пацієнтаПодовження термінів госпіталізаціїВроджені вади розвиткуІнша важлива медична оцінкаНічого з вищезазначеногоНевідомо\nЗасоби корекції побічного явища/відсутності ефективності\nЗміна дозового режиму підозрюваного лікарського засобуВідміна підозрюваного лікарського засобуПовторне призначення підозрюваного лікарського засобуМедикаментозна Корекція ПЯ/ВЕКорекцію ПЯ/ВЕ не проводили\nЯк змінився дозовий режим підозрюваного лікарського засобу (зниження/підвищення, зазначити, на скільки)\nЧи відмічено поновлення ПЯ/ВЕ після зміни дозового режиму підозрюваного лікарського засобу?\nЧи супроводжувалась відміна підозрюваного лікарського засобу зникненням ПЯ?\nЧи відмічено поновлення ПЯ після повторного призначення підозрюваного лікарського засобу?\nЗазначити ЛЗ, дозовий режим, тривалість призначення


Тахта для дитячої кімнати\nВибираючи стиль інтер’єру для дитячої кімнати, необхідно дотримуватися основного правила: дитяча кімната повинна забезпечувати розвиток вашій дитині, але при цьому вона повинна бути затишною і безпечною.\nБагато дизайнерів рекомендують в дитячій кімнаті використовувати такий прийом, як зонування простору. Наприклад, зону відпочинку в дитячій можна зробити в світлих і теплих тонах, а ось в частині кімнати, яка відведена для ігор, використовуйте яскраві і помітні кольори і відтінки.\nТакож плануючи і розділяючи простір кімнати, не забудьте виділити робочу зону. У даній зоні обов’язкова наявність письмового столу і зручних полиць для зберігання шкільного приладдя та книг. Особливу увагу приділіть освітленню в даній зоні. Для повноцінного і ефективного освітлення цієї частини кімнати використовуйте додаткове джерело світла, наприклад, це може бути цікава і стильна настільна лампа.\nДо речі, якісні та красиві недорогие тахты и софы ви можете придбати за найкращими цінами на сайті xme.ru.\nБагато батьків для організації спального місця своєї дитини купують невеликі дитячі дивани, але варто відзначити, що найкращий варіант – це придбати тахту або ліжко з ортопедичним матрацом. До того ж зараз дуже багато виробників меблів пропонують невеликі, але досить зручні ліжечка або тахти для дітей різних вікових груп, здатні забезпечити здоровий і повноцінний сон.\nВиконуючи ремонтні та оздоблювальні роботи в дитячій звертайте увагу і на якість використовуваного будівельного матеріалу. Краще всього застосовувати натуральні матеріали, адже вони є безпечними, не викликають алергічних реакцій. Наприклад, потрібно купувати меблі з натурального дерева, яка має привабливий зовнішній вигляд і досить тривалий період служби.\nСповнені надії, що стаття вам сподобалася та допомогла визначитися з вибором. Якщо так, будемо вдячні, якщо ви поділитеся посиланням на цю сторінку зі своїми родичами та знайомими, яким вищезгадана інформація також може допомогти.\nЧто приготовить ребенку 2–3-х лет\nМодная стрижка шапочка тренды 2018 Читаєм\nВибір машинки на радіокеруванні Читаєм\nУрок женской стрижки бритвой. В МИРЕ МАСТЕРОВ vmiremasterov.ru Читаєм


Название работы: ВИДИ ОБДАРОВАНОСТІ\nОписание: Тема 3. ВИДИ ОБДАРОВАНОСТІ Мета: Опанування матеріалів лекції студентами слухачами має сформувати у них знання основних критеріїв систематизації видів обдарованості підходів до визначення окремих видів обдарованості та їх головні характеристики. Тема 3. ВИДИ\nТема 3. ВИДИ ОБДАРОВАНОСТІ\nОпанування матеріалів лекції студентами (слухачами) має сформувати у них знання основних критеріїв систематизації видів обдарованості, підходів до визначення окремих видів обдарованості та їх головні характеристики.\nПро критерії систематизації видів обдарованості.\nВид діяльності як критерій обдарованості.\nСтупінь сформованості як критерій обдарованості.\nОбдарованість за формою прояву.\nШирота проявів в різних видах діяльності.\nОсобливості вікового розвитку і обдарованість.\nОкремі види обдарованості.\nХолодная М.А. Психологические механизмы интеллектуальной одаренности // Вопросы психологии, 1993, №1 – С.32-39.\nСистематизація видів обдарованості визначається критерієм, покладеним в основу класифікації. У обдарованості можна виділити як якісний, так і кількісний аспекти.\nЯкісні характеристики обдарованості виражають специфіку психічних можливостей людини і особливості їх прояву в тих або інших видах діяльності.\nКількісні характеристики обдарованості дозволяють описати ступінь їх вираженості.\nВид діяльності і забезпечуючи її сфери психіки.\n1. Вид діяльності і сфери психіки, що її забезпечують.\nЗа критерієм «вид діяльності і сфери психіки, що її забезпечують» виділення видів обдарованості здійснюється в рамках основних видів діяльності з урахуванням різних психічних сфер і відповідно ступеню участі певних рівнів психічної організації (беручи до уваги якісну своєрідність кожного з них) основним\nДо видів діяльності відносяться:\nтеоретична (враховуючи дитячий вік, переважно говорити про пізнавальну діяльність)\nВ рамках кожної сфери можуть бути виділені наступні рівні психічної організації.\nТак, в рамках інтелектуальної сфери розрізняють:\nВ рамках емоційної сфери:\nрівні емоційного реагування і\nВ рамках мотиваційно-вольової сфери:\nпостановки цілей і\nВідповідно можуть бути виділені наступні види обдарованості.\nПрактична обдарованість виявляється у практичній діяльності, зокрема, можна виділити обдарованість в ремеслах, спортивну і організаційну.\nУ пізнавальній діяльності виявляється інтелектуальна обдарованість різних видів залежно від наявного змісту діяльності (обдарованість у області природних і гуманітарних наук, інтелектуальних ігор і ін.);\nВ художньо-естетичній діяльності виявляється хореографічна, сценічна, поетична для літератури, образотворча і музична обдарованість;\nВ комунікативній діяльності - лідерська і аттрактивна обдарованість.\nІ, нарешті, в духовно-ціннісній діяльності - обдарованість, яка виявляється в створенні нових духовних цінностей і служінні людям.\nКожен вид обдарованості припускає одночасне включення всіх рівнів психічної організації з переважанням того рівня, який найбільш значимий для даного конкретного виду діяльності. Наприклад, музична обдарованість забезпечується всіма рівнями психічної організації, при цьому на перший план можуть виходити або сенсомоторні якості (і тоді ми говоримо про віртуоза), або емоційно-експресивні (і тоді ми говоримо про рідкісну музичність, виразність тощо).\nКожен вид обдарованості за своїми проявами охоплює в тій чи іншій мірі всі п'ять видів діяльності. Наприклад, діяльність музиканта-виконавця, будучи за визначенням художньо-естетичної, крім того, формується і виявляється в практичному плані (на рівні моторних навиків і виконавської техніки), пізнавальному плані (на рівні інтерпретації музичного твору), в комунікативному плані (на рівні комунікації з автором виконуваного твору і слухачами), духовно-ціннісному плані (на рівні додання сенсу своєї діяльності як музикант).\nКласифікація видів обдарованості за критерієм «вид діяльності і сфери психіки, що її забезпечують» є найбільш важливою щодо розуміння якісної своєрідності природи обдарованості. Даний критерій для людини є початковим, тоді як інші визначають особливі для даного моменту характерні форми.\nВ рамках цієї класифікації можуть бути поставлені і вирішені наступні два питання:\nяк співвідноситься обдарованість і окремі здібності?\nчи існує «творча обдарованість» як особливий вид обдарованості?\nВиділення видів обдарованості за критерієм видів діяльності дозволяє відійти від житейського уявлення про обдарованість як кількісний ступінь вираженості здібностей і перейти до розуміння обдарованості як системної якості. При цьому діяльність, її психологічна структура виступають як об'єктивна підстава інтеграції окремих здібностей, що формує той їх склад, який необхідний для її успішної реалізації.\nОтже, обдарованість виступає як інтегральний прояв різних здібностей в цілях конкретної діяльності. Один і той же вид обдарованості може носити неповторний, унікальний характер, оскільки окремі компоненти обдарованості у різних людей можуть бути виражені різною мірою. Обдарованість може відбутися тільки в тому випадку, якщо резерви самих різних здібностей людини дозволять компенсувати ті, що не дістають або недостатньо виражені компоненти, необхідні для успішної реалізації діяльності.\nЯскрава обдарованість або талант свідчить про наявність високих здібностей по всьому набору компонентів, що визначаються діяльністю, а також про інтенсивність інтеграційних процесів «усередині» суб'єкта, що включають його в особистісну сферу.\nПитання про існування творчої обдарованості виникає, оскільки аналіз обдарованості з необхідністю ставить проблему її зв'язку з творчістю як її закономірним результатом.\nРозгляд «творчої обдарованості» як самостійного виду обдарованості базується на низці початкових суперечностей в самій природі здібностей і обдарованості, які знаходять віддзеркалення в парадоксальній феноменології: людина з високими здібностями може не бути творчою і, навпаки, нерідкі випадки, коли менш навчена і навіть менш здібна людина є творчою.\nЦе дозволяє конкретизувати проблему: якщо уміння і спеціальні здібності не визначають творчий характер діяльності, то в чому ж розгадка «креативності», творчого потенціалу особистості? Відповісти на це питання простіше, апелюючи до особливої творчої обдарованості або до її визначальної розумової операції (наприклад, дивергентності).\nРазом з тим можливий інший підхід до інтерпретації вказаної феноменології, який не вдається до поняття творчої обдарованості як пояснювального принципу, оскільки дозволяє виділити механізм феномену обдарованості.\nРізний внесок провідних компонентів в структурі обдарованості - може давати парадоксальну картину, коли часом успішність в оволодінні навчальною діяльністю, розум (кмітливість) і «креативність» не співпадають в своїх проявах.\nФакти такої розбіжності в прояві обдарованості не говорять однозначно на користь її розведення по видах (на академічну, інтелектуальну і творчу), а, навпаки, дозволяють, як в зрізі, побачити роль і місце цих проявів в структурі обдарованості і пояснити вищеназваний парадокс людської психіки без залучення особливого виду обдарованості - творчої.\nДіяльність завжди здійснюється особою, цілі, і мотиви якої роблять вплив на рівень її виконання. Якщо цілі особи лежать поза самою діяльністю, тобто учень готує уроки тільки для того, щоб не лаяли за погані відмітки або щоб не втратити престиж відмінника, то діяльність виконується в кращому разі сумлінно і її результат навіть при блискучому виконанні не перевищує нормативно необхідний продукт. Відзначаючи здібності такої дитини, не слід говорити про його обдарованість, оскільки остання припускає захопленість самим предметом, поглинання діяльністю. В цьому випадку діяльність не припиняється навіть тоді, коли виконане початкове завдання, реалізована первинна мета. Те, що дитина робить з любов'ю, він постійно удосконалює, реалізовуючи все нові задуми, народжені в процесі самої роботи. В результаті новий продукт його діяльності значно перевищує первинний задум. В цьому випадку можна говорити про те, що мало місце «розвиток діяльності».\nРозвиток діяльності за ініціативою самої дитини і є творчість.\nПри такому розумінні поняття «обдарованість» і «творча обдарованість» виступають як синоніми. Таким чином, «творча обдарованість» не розглядається як особливий, самостійний вид обдарованості, характеризуючи будь-який вид праці. Умовно кажучи, «творча обдарованість» - це характеристика не просто вищого рівня виконання будь-якої діяльності, але її перетворення і розвитку.\nТакий теоретичний підхід має важливе практичне слідство: кажучи про розвиток обдарованості, не можна обмежувати свою роботу лише складанням програм навчання (прискорення, ускладнення і т.д.). Необхідно створювати умови для формування внутрішньої мотивації діяльності, спрямованості і системи цінностей, які створюють основу становлення духовності особи. Історія науки і особливо мистецтва дає масу прикладів того, що відсутність або втрата духовності оберталися втратою таланту.\n3.Ступінь сформованості обдарованості\nЗа критерію «ступінь сформованості обдарованості» можна диференціювати:\nАктуальна обдарованість – це психологічна характеристика дитини з такими наявними (вже досягнутими) показниками психічного розвитку, які виявляються у вищому рівні виконання діяльності в конкретній наочній області в порівнянні з віковою і соціальною нормами. В даному випадку йдеться не тільки про учбову, але і про широкий спектр різних видів діяльності.\nОсобливу категорію актуально обдарованих дітей складають талановиті діти. Вважається, що талановита дитина – це дитина, досягнення якої відповідають вимозі об'єктивної новизни і соціальної значущості. Як правило, конкретний продукт діяльності талановитої дитини оцінюється експертом (висококваліфікованим фахівцем у відповідній області діяльності) як що відповідає в тій чи іншій мірі критеріям професійної майстерності і творчості.\nПотенційна обдарованість – це психологічна характеристика дитини, яка має лише певні психічні можливості (потенціал) для високих досягнень в тому або іншому виді діяльності, але не може реалізувати свої можливості в даний момент часу через їх функціональну недостатність. Розвиток цього потенціалу може стримуватися поряд несприятливих причин (важкими сімейними обставинами, недостатньою мотивацією, низьким рівнем саморегуляції, відсутністю необхідного освітнього середовища і т.д.).\nВиявлення потенційної обдарованості вимагає високої прогностичності використовуваних діагностичних методів, оскільки йдеться про системну якість, що ще не сформувалась, про подальший розвиток якої можна судити лише на основі окремих ознак. Інтеграція компонентів, необхідна для високих досягнень, ще відсутня. Потенційна обдарованість виявляється за сприятливих умовах, що мають вплив на початкові психічні можливості дитини.\n4. Форма прояву обдарованості\nЗа критерієм «форма прояву» можна говорити про:\nЯвна обдарованість виявляє себе в діяльності дитини достатньо яскраво і виразно (як би «сама по собі»), у тому числі і за несприятливих умов. Досягнення дитини такі очевидні, що його обдарованість не викликає сумніву. Тому фахівцю у області дитячої обдарованості з великим ступенем вірогідності вдається зробити висновок про наявність обдарованості або високих можливостях дитини.\nВін може адекватно оцінити «зону найближчого розвитку» і правильно намітити програму подальшої роботи з такою «перспективною дитиною». Проте далеко не завжди обдарованість виявляє себе так явно.\nПрихована обдарованість виявляється в атиповій, замаскованій формі, вона не помічається такими, що оточують, В результаті зростає небезпека помилкових висновків про відсутність обдарованості такої дитини, Його можуть віднести до «неперспективних» і позбавити необхідній допомозі і підтримка. Нерідко в «бридкому каченяті» ніхто не бачить майбутнього «прекрасного лебедя», хоча відомі численні приклади, коли саме такі «неперспективні діти» добивалися високих результатів.\nПричини, що породжують феномен прихованої обдарованості, криються в специфіці культурного середовища, в якому формується дитина, в особливостях його взаємодії з навколишніми людьми, в помилках, допущених дорослими при його вихованні і розвитку, і т.п. Приховані форми обдарованості - це складні за своєю природою психічні явища.\nУ випадках прихованої обдарованості, що не виявляється до певного часу в успішності діяльності, розуміння особових особливостей обдарованої дитини особливо важливо. Особа обдарованої дитини несе на собі явні свідоцтва його непересічності. Саме своєрідні риси особи, як правило, органічно пов'язані з обдарованістю, дають право припустити у такої дитини наявність підвищених можливостей.\nВиявлення дітей з прихованою обдарованістю не може зводитися до одномоментного психодіагностичного обстеження великих груп дошкільників і школярів. Ідентифікація дітей з таким типом обдарованості – це тривалий процес, заснований на використанні багаторівневого комплексу методів аналізу поведінки дитини, включенні його в різні види реальній діяльності, організації його спілкування з обдарованими дорослими, збагаченні його індивідуального життєвого середовища, залученні його в інноваційні форми навчання і т.д.\n5.Широта проявів в різних видах діяльності\nЗа критерієм «широта проявів в різних видах діяльності» можна виділити\nЗагальна обдарованість виявляється по відношенню до різних видів діяльності і виступає як основа їх продуктивності. Як психологічне ядро загальної обдарованості виступає результат інтеграції розумових здібностей, мотиваційної сфери і системи цінностей, навколо яких шикуються емоційні, вольові та інші якості особи. Найважливіші аспекти загальної обдарованості – розумова активність і її саморегуляція.\nЗагальна обдарованість визначає відповідно рівень розуміння того, що відбувається, глибину мотиваційної і емоційної залученої в діяльність, ступінь її цілеспрямованості.\nСпеціальна обдарованість виявляє себе в конкретних видах діяльності і звичайно визначається відносно окремих областей (поезія, математика, спорт, спілкування і т.д.).\nУ основі обдарованості до різних видів мистецтва лежить особливе, причетне відношення людини до явищ життя і прагнення утілити ціннісний вміст свого життєвого досвіду у виразних художніх образах. Крім того, спеціальні здібності до музики, живопису і інших видів мистецтва формуються під впливом яскраво вираженої своєрідності сенсорної сфери, уяви, емоційних переживань і т.д. Ще одним прикладом спеціальних здібностей є соціальна обдарованість - обдарованість у сфері лідерства і соціальної взаємодії (сім'я, політика, ділові відносини в робочому колективі).\nЗагальна обдарованість пов'язана із спеціальними видами обдарованості. Зокрема, під впливом загальної обдарованості прояви спеціальної обдарованості виходять на якісно вищий рівень освоєння конкретної діяльності (у області музики, поезії, спорту, лідерства і т.д.), У свою чергу, спеціальна обдарованість робить вплив на виборчу спеціалізацію загальних, психічних ресурсів особистості, підсилюючи тим самим індивідуальну своєрідність і самобутність обдарованої людини.\n6.Особливості вікового розвитку і обдарованість\nЗа критерію «особливості вікового розвитку» можна диференціювати\nо\tранню обдарованість;\nо\tпізню обдарованість.\nВирішальними показниками тут виступають темп психічного розвитку дитини, а також ті вікові етапи, на яких обдарованість виявляється в явному вигляді. Необхідно враховувати, що прискорений психічний розвиток і відповідно раннє виявлення дарувань (феномен «вікової обдарованості») далеко не завжди пов'язані з високими досягненнями в більш старшому віці. У свою чергу, відсутність яскравих проявів обдарованості в дитячому віці не означає негативного висновку щодо перспектив подальшого психічного розвитку особи.\nПрикладом ранньої обдарованості є діти, які одержали назву «вундеркінди». Вундеркінд (буквально «чудова дитина») - це дитина, як правило, дошкільного або молодшого шкільного віку з надзвичайними, блискучими успіхами в якому-небудь певному виді діяльності - математиці, поезії, музиці, малюванні, танці, співі і т.д.\nОсобливе місце серед таких дітей займають інтелектуальні вундеркінди. Це не по роках розвинені діти, чиї можливості виявляються в украй високому випереджаючому темпі розвитку розумових здібностей. Для них характерний надзвичайно раннє, з 2-3 років, освоєння читання, листа і рахунку; оволодіння програмою трирічного навчання до кінця першого класу; вибір складної діяльності за власним бажанням (п'ятирічний хлопчик пише «книгу» про птахів з власноручно виготовленими ілюстраціями, інший хлопчик в цьому ж віці складає власну енциклопедію по історії і т.п.). Їх відрізняє незвичайно високий розвиток окремих пізнавальних здібностей (блискуча пам'ять, незвичайна сила абстрактного мислення і т.п.).\nІснує певна залежність між віком, в якому виявляється обдарованість, і областю діяльності.\nНайраніше дарування виявляються у сфері мистецтва, особливо в музиці.\nДещо пізніше обдарованість виявляється у сфері образотворчого мистецтва.\nВ науці досягнення значущих результатів у вигляді видатних відкриттів, створення нових областей і методів дослідження і т.п. відбувається значно пізніше, ніж в мистецтві. Це зв'язано, зокрема, з необхідністю придбання глибоких і обширних знань, без яких неможливі наукові відкриття. Раніше інших при цьому виявляються математичні дарування (Лейбніц, Галуа, Гаус). Дана закономірність підтверджується фактами біографій великих людей.\nОтже, будь-який індивідуальний випадок дитячої обдарованості може бути оцінений з погляду всіх вищезазначених критеріїв класифікації видів обдарованості.\nОбдарованість виявляється, таким чином, багатовимірним за своїм характером явищем. Для фахівця-практика це можливість і разом з тим необхідність ширшого погляду на своєрідність обдарованості конкретної дитини.\n7.Характеристика окремих видів обдарованості\nДіти, схильні до високих досягнень, можуть і не демонструвати їх відразу, але мати потенції до них у кожній з наступних областей (в одній або в сполученні):\nхудожні і виконавські здібності;\nЗагальні інтелектуальні здібності\nПоглиблені дослідження наступних років привели до того, що уже визнані види обдарованості стали розглядатися диференційовано. Це проявилося у виникненні нових концепцій інтелектуальної і творчої обдарованості.\nОднією з теорій, що одержали визнання, є теорія множинності видів інтелекту Ховарда Гарднера.\nВідповідно до цієї теорії не існує якогось єдиного інтелекту: є, принаймні, сім видів. Кожний з них незалежний від інших і функціонує як окрема система за своїми власними правилами. Кожний має особливий статус у силу свого походження. Наприклад, в еволюційному розвитку людства музичний інтелект є більш древнім, ніж інші.\nЛінгвістичний інтелект — здатність використовувати мову для того, щоб створювати, стимулювати пошук або передавати інформацію (поет, письменник, редактор, журналіст).\nМузичний інтелект — здатності виконувати, складати музику чи одержувати від неї задоволення (музичний виконавець, композитор).\nЛогіко-математичний інтелект — здатність досліджувати категорії, взаємини і структури шляхом маніпулювання об'єктами або символами, знаками й експериментувати упорядкованим образом (математик, учений).\nПросторовий інтелект — здатності уявляти, сприймати об'єкт і маніпулювати їм у розумі, сприймати і створювати зорові або просторові композиції (архітектор, інженер, хірург).\nТілесно-кінестетичний інтелект — здатності формувати і використовувати рухові навички в спорті, виконавському мистецтві, у ручній праці (танцівниця, спортсмен, механік).\nОсобистісний інтелект має дві сторони, що можуть розглядатися окремо — це інтраособистісний і інтерособистісний інтелект. Інтраособистісний інтелект являє собою здатність керувати своїми почуттями, розрізняти, аналізувати їх і використовувати цю інформацію у своїй діяльності (наприклад, письменник). Інтерособистісний інтелект - це здатність зауважувати і розуміти потреби і наміри інших людей, керувати їх настроями, передбачати поводження в різних ситуаціях (політичний лідер, педагог, психотерапевт).\nКожен вид інтелекту X.Гарднер проаналізував з обліком використовуваних розумових операцій, випадків появи високо обдарованих, проявів в інших культурах, можливого шляху еволюційного розвитку. У силу спадкоємних факторів або ж під впливом особливостей навчання в деяких людей розвиваються визначені види інтелекту сильніше інших, тоді як усі вони необхідні для більш повної реалізації особистості.\nЗіставлення відомих видів обдарованості і видів інтелекту по Гарднеру показує, що вони майже збігаються. Повний збіг відзначається між психомоторною обдарованістю і кінестетичним інтелектом. Цей вид обдарованості добре відомий, досліджується особливо (психологія спорту). Існує ціла мережа навчальних закладів, що розвивають ці здібності, — спортивні школи і кружки, балетні студії і школи і т.п. Психомоторна обдарованість одержала повсюдне визнання, її особливий статус не викликає бурхливих дискусій і обвинувачень у недемократизмі.\nЦей вид обдарованості підтримується і розвивається в спеціальних школах, кружках, студіях. Він має на увазі високі досягнення в області художньої творчості і виконавської майстерності в музиці, живописі, скульптурі, акторські здібності. Одна із серйозних проблем полягає в тому, щоб у загальноосвітній школі визнавалися і поважалися ці здібності. Ці діти приділяють багато часу, енергії вправам, досягненню майстерності у своїй області. У них залишається мало можливостей для успішного навчання, вони часто мають потребу в індивідуальних програмах по шкільних предметах, у розумінні з боку вчителів і однолітків.\nЗагальна інтелектуальна й академічна обдарованість\nЗагальна інтелектуальна обдарованість була розглянута раніше. Головним є те, що діти з обдарованістю цього виду швидко опановують основними поняттями, легко запам'ятовують і зберігають інформацію. Високо розвиті здібності переробки інформації дозволяють їм процвітати в багатьох областях знань.\nТрохи інший характер має академічна обдарованість, що виявляється в успішності навчання окремим навчальним предметам і є більш приватної, виборчої.\nЦі діти можуть показувати високі результати по легкості, глибині, швидкості просування — у математику або іноземній мові, фізику або біології й іноді мати неважливу успішність по інших предметах, що сприймаються ними не так легко. Виражена вибірковість устремлінь у відносно вузькій області створює свої проблеми в школі й у родині. Батьки і вчителі бувають незадоволені тим, що дитина не учиться однаково добре по всіх предметах, відмовляються визнавати його обдарованість і не пробують знайти можливості для підтримки і розвитку спеціального дарування.\nСтруктура математичних здібностей\nПсихолог В.А. Крутецький усебічно вивчав дітей з цим видом обдарованості і виявив структуру математичних здібностей. До неї ввійшли наступні компоненти.\nОдержання математичної інформації. Здатність до формалізованого сприйняття математичного матеріалу, схоплюванню формальної структури задачі.\nПереробка математичної інформації. До неї входять:\nа) здатність до логічного мислення в сфері кількісних і просторових відносин, числової і знакової символіки; здатність мислити математичними символами;\nг) гнучкість розумових процесів у математичній діяльності;\nд) прагнення до ясності, простоти, ощадливості і раціональності рішень;\nе) здатність до швидкої і вільної перебудови спрямованості розумового процесу, переключення з прямого на зворотний хід думки (оборотність розумового процесу при математичному міркуванні).\n3.\tЗбереження математичної інформації. Математична пам'ять — узагальнена пам'ять на математичні відносини, типові характеристики, схеми міркувань і доказів, методи рішення задач і принципи підходу до них.\nОсобливо був виділений такий вид обдарованості як творча (або творче, продуктивне мислення). Зупинимося лише на деяких моментах. Насамперед, дотепер продовжуються суперечки про саму необхідність виділення цього виду обдарованості. Суть розбіжностей полягає в наступному. Одні фахівці думають, що творчість, креативность є невід'ємним елементом усіх видів обдарованості, що не можуть бути представлені окремо від творчого компонента.\nТак, A.M. Матюшкін наполягає на тому, що є лише один вид обдарованості — творча: якщо немає творчості, безглуздо говорити про обдарованість.\nІнші дослідники відстоюють правомірність існування творчої обдарованості як окремого, самостійного виду. Одна з точок зору така, що обдарованість породжується або здатністю продуцировать, висувати нові ідеї, винаходити або ж здатністю блискуче виконувати, використовувати те, що вже створено.\nРазом з тим дослідження показують, що діти з творчою спрямованістю нерідко володіють деякими поведінковими характеристиками, що їх виділяють і які — на жаль! — викликають аж ніяк не позитивні емоції у вчителів і оточуючих людей:\nвелика незалежність у судженнях;\nвідсутність уваги до порядку і «належної» організації роботи;\nДоцільність виділення творчої обдарованості як окремого виду визначається тим, що стандартні навчальні програми і навчальний процес дають мало можливостей для її прояву і розвитку.\nВ даний час диференціація за аспектами інтелектуальної і творчої обдарованості йде далі. У зв'язку з цим варто згадати про погляди Б.М.Теплова, що заперечував проти представлень про те, що висока обдарованість в одній області супроводжується зниженням обдарованості в інших областях. Він підкреслював, що талант багатобічний, і вважав, що не про співіснування різних обдарованостей повинна йти мова, а про широту самої обдарованості. Він писав: «Можливість успішно діяти в різних областях пояснюється, насамперед, наявністю деяких загальних моментів обдарованості, що мають значення для різних видів діяльності. У цьому — центр наукової проблеми багатобічних дарувань».\nУ сучасній психології прикладом підходу до багатосторонності дарувань є концепція К.Тейлора. У ній не робиться спроб визначити нові види обдарованості, скоріше залучається увага до її специфічного вираження. Спочатку в концепції К.Тейлора були дві як би полярні області — академічна і творча обдарованість. Потім творча обдарованість розпалася на вісім видів; вона може виявлятися в:\nвтіленні або виконанні рішень;\nОстанні три таланти (у термінології К.Тейлора) істотні для того, щоб пустити ідеї в хід. Прояви таланта трактуються досить вузько. Наприклад, спілкування розуміється як уміння виражати свої думки і почуття так, щоб вони були зрозумілі іншим; розсуд можливостей припускає уміння виявляти можливості і взаємини, сховані від інших людей.\nВідповідно до концепції багатосторонності таланта всі таланти можуть бути властиві одній людині. У силу різного ступеня виразності вони складають його неповторний профіль. У той же час кожний з талантів може стати найважливішою особливістю й основним каналом реалізації індивідуальних можливостей.\nСлід зазначити, що ця концепція також привертає увагу до необхідності так будувати навчання, щоб не упускати і не знецінювати жоден з талантів.\nХарактеризуючи лідерську обдарованість, використовують також поняття «соціальна обдарованість», «соціальний інтелект», «організаторські здібності».\nСпроби визначити, виділити компоненти і вимірити соціальний інтелект мають майже столітню історію. Прообраз соціальних здібностей можна знайти в шкалі Бине-Симона 1905 р. З.Фрейд використовував спеціальний термін для людей, що відрізнялися точністю в сприйнятті навколишніх.\nОдна з перших спроб виміру соціального інтелекту належить Т.Ханту (1928 р.), що розробив тест для «виявлення здатності мати справи з людьми».\nТест складався із шести шкал: «Судження про соціальні ситуації», «Пам'ять на імена й обличчя», «Упізнання внутрішнього стану за виразом обличчя», «Спостереження за поведінкою людини» (спрямоване на розуміння мотивів поведінки), «Соціальна інформація», «Впізнавання внутрішнього стану, що позначається словами».\nЗа даними Т.Ханта, соціальний інтелект розвивається до 17—18 років і є гарним провісником успіхів у навчанні.\nОдне з визначень соціальної обдарованості говорить, що це виняткова здатність установлювати зрілі, конструктивні взаємини з іншими людьми. Таке, цілісне, по суті, визначення проіснувало недовго, тому що очевидно комплексний характер цієї здатності. Виділяють такі структурні елементи соціальної обдарованості як соціальна перцепція, просоціальна поведінка, моральні судження, організаторські уміння і т.д.\nСоціальна обдарованість виступає як передумова високої успішності в декількох областях. Вона припускає наявність здатності розуміти, любити, співпереживати, ладити з іншими, що дозволяє бути гарним педагогом, психологом, психотерапевтом, соціальним працівником. Таким чином, поняття соціальної обдарованості охоплює широку область проявів, зв'язаних з легкістю встановлення і високою якістю міжособистісних відношень. Ці особливості дозволяють бути лідером, тобто виявляти лідерську обдарованість.\nСоціальна обдарованість відмінна від інтелектуальної, хоча дослідження показали, що вона вимагає розумового розвитку вище за середнє.\nСоціально обдаровані особистості\nХарактерні риси, властиві людям, обдарованим у соціальному відношенні:\nвони звичайно мають фізичну привабливість і акуратність в зовнішньому вигляді;\nїх явно приймає переважна більшість людей, яких вони знають; це однаково відноситься як до однолітків, так і до більш старших людей;\nвони звичайно зайняті в різних суспільних заходах і вносять у них позитивний внесок;\nїх сприймають як арбітрів або як «визначників політики» у групі;\nвони відносяться до однолітків і до старших як до рівних, пручаючись нещирим, штучним або заступницьким відносинам;\nїхня поведінка носить відкритий характер — вони не намагаються показувати лише «фасад»;\nвони не бояться виражати свої почуття, але роблять це до місця;\nвони підтримують тривалі взаємини з людьми і не змінюють різко свої дружні симпатії;\nвони стимулюють продуктивну поведінку інших; вони енергійні і як би втілюють незвичайну здатність справлятися з будь-якими соціальними ситуаціями, причому роблять це з тактом, гумором, проникненням у суть справи.\nІнакше кажучи, це як би особливий стиль життя. Цих людей можна пізнати по надзвичайній ефективності їхньої соціальної поведінки.\nЛідерську обдарованість можна розглядати як один із проявів соціальної обдарованості, більш зв'язане з активною взаємодією з іншими людьми. Існує безліч визначень лідерської обдарованості, у яких можна, проте, виділити загальні риси. Головним є те, що визначений набір умінь лідера уможливлює для групи досягти поставлених перед нею цілей при взаємному задоволенні один одним і з почуттям особистої самореалізації. По визначенню, лідерські уміння є в основному міжособистісними і включають гнучкість, відкритість, організаційні уміння. Лідерство вимагає наявності таких особистісних рис як самоповага, високі моральні якості, зрілий емоційний розвиток.\nНаступні характеристики звичайно властиві успішним лідерам:\nінтелект вище за середнє;\nуміння приймати рішення;\nздатність мати справа з абстрактними поняттями, із плануванням майбутнього, з тимчасовими обмеженнями;\nвідчуття мети, напрямку руху;\nвпевненість у собі і знання себе;\nтерпимість і терпіння в роботі з людьми;\nуміння ясне виражати думки в усній і/або письмовій формі.\nПриведений перелік характеристик уточнює специфіку лідерської обдарованості в порівнянні із соціальної і допомагає як у її виявленні, так і в розвитку.\nУ соціальній психології, у теоріях лідерства накопичений багатий матеріал по розвитку лідерської обдарованості.\nРозвиток лідерської обдарованості\nПрояви і риси лідерства можна помітити вже в дошкільників. Спостереження показали, що батьки дітей, що виявляють схильність до лідерства, будують свої взаємини з ними особливим образом. Батьки багато спілкуються з дітьми, при цьому, використовуючи різні засоби спілкування — міміку, жести, мову; вони так нахиляються до дитини, що розмовляють з ним як би на одному рівні. Вони запитують у дітей, що ті хочуть робити; вислухують те, що діти їм говорять; звертають увагу на їхні будь-які спонтанні дії. Вони не загрожують своїм дітям і не бувають агресивні, але по відношенню до них, у той же час не схильні до гіперопіки. Їх також відрізняє послідовна стабільність поведінки.\nВиявлення і розвиток лідерської обдарованості має величезне значення для життя суспільства у всіх аспектах. У політиці і промисловості, науці й освіті — скрізь потрібні люди, що можуть вести за собою інших, організовувати їхню взаємодію, відношення друг до друга і до справи, до способів його виконання. Ці здібності варто помічати в учнів і створювати можливості для їхнього розвитку. Цей найбільше «пізній» (у плані визнання його фахівцями) вид обдарованості вже привернув увагу практиків, що розробили ряд афективних тренінгів для його розвитку. У 70-і роки в науковій школі Л.И.Уманського був накопичений цінний досвід розвитку організаторських здібностей, що може послужити основою для відповідних навчальних курсів.\nБагатий матеріал, тісно зв'язаний із проблематикою соціальної обдарованості, накопичений у руслі досліджень педагогічних здібностей і праці вчителя (структура педагогічних здібностей, виявлена в цих дослідженнях, подібна структурі соціальної обдарованості).\nРоберт Стернберг, психолог з Єльского університету, обговорює «практичну обдарованість», що настільки рідко визнається школою і не розглядається як обдарованість узагалі. Майбутній менеджер або підприємець може мати в школі репутацію досить середнього учня без яких-небудь чудових особливостей. Люди, що з успіхом застосовують інтелект до навколишньої дійсності, не обов'язково відрізняються в роботі з абстрактними поняттями, і академічні вимоги не завжди сприяють проявові їхнього таланта. Ключовою особливістю практичної обдарованості Р.Стернберг називає знання своїх слабких і сильних сторін і здатність використовувати ці знання. Наприклад, для компенсації слабких сторін людина виробляє свої способи, включаючи залучення інших людей для виконання того, що він не може робити добре. Очевидно, що цей вид обдарованості має загальні компоненти із соціальною (лідерською) обдарованістю, можливо, включає її в себе.\nВарто підкреслити, що у вітчизняній психології проблема практичного мислення, практичного інтелекту була поставлена ще в роботах С.Л.Рубінштейна і Б.М.Теплова. У роботі «Розум полководця» Б.М.Теплов виділив властивості практичного мислення, особливості умов практичної діяльності, що пред'являє тверді вимоги до видатних особистостей.\nВиділення багатьох видів обдарованості служить важливій меті – привернути увагу до більш широкого спектра здібностей, що повинні одержати визнання і можливості для розвитку.\nЗрозуміло, розходження між видами обдарованості не можуть розглядатися без врахування мотивації, самооцінки, інших індивідуальних особливостей, від яких залежить реалізація здібностей.\nІнша проблема полягає в тому, що якщо окремі види обдарованості (академічна і художньо-виконавська) прямо співвідносяться з областями людської діяльності, то інші види неможливо «прив'язати» до них однозначно. Так, творче мислення може виявлятися в самих різних областях — у технічному винахідництві, у наукових дослідженнях, у педагогічній роботі і т.д. Таким же чином загальна інтелектуальна обдарованість і лідерство можливі в будь-якій сфері — від політики до хореографії.\nВизначені в такий спосіб види обдарованості можуть сприйматися як зовсім незалежні, тоді як у дійсності вони переплітаються. Так, загальна інтелектуальна обдарованість, як правило, входить складовою частиною й у лідерські здібності, і у творчі.


Презентація на тему "Екологічні проблеми". Презентація #5\nСлайд #1Екологічні проблеми ядерної енергетикиСлайд #2Світовий статус ядерної енергетики на початку 2009. (синій) Є реактори, будуються нові\n(чорний) Енергетичні ядерні реактори заборонені Слайд #3Україна належить до тих країн світу, в яких завдяки наявності високих технологій і висококваліфікованих інженерів та вчених створена й успішно розвивається атомна енергетика. На сьогодні в країні працюють чотири атомні електростанції: Південноукраїнська, Хмельницька, Рівненська, Запорізька. Слайд #4На атомні електростанції припадає близько поло-вини електроенергії, що виробляється в країні. За винятком ядерного реактора, АЕС працює як звичайна теплоелектростанція. Слайд #5Відпрацьовані паливні елементи так само містять радіоактивні матеріали та продовжують виділяти тепло. Тому їх охолоджують до остаточного радіоактивного розпаду. Слайд #6Існують дві найбільш серйозні проблеми атомної енергетики: економічна - атомне паливо досить дороге, вартість будівництва атомних станцій, створення та підтримання на належному рівні систем забезпечення реакторів ядерним пальним, захоронення відпрацьованого палива і радіоактивних відходів та вивід ядерних об’єктів з експлуатації; й екологічна - імовірність аварій та проблема захоронення ядерних відходів. Слайд #7Проти АЕС існує ще один досить серйозний аргу-мент - це розповсюдження ядерного озброєння. Слайд #8Техногенні впливи на навколишнє середовище при будівництві й експлуатації атомних електростанцій різноманітні. Звичайно говорять, що маються фізичні, хімічні, радіаційні й інші фактори техногенного впливу експлуатації АЕС на об'єкти навколишнього середовища. Слайд #9Найбільш істотні фактори - · локальний механічний вплив на рельєф · стік поверхневих і ґрунтових вод, що містять хімічні і радіоактивні компоненти, · зміна характеру землекористування й обмінних процесів у безпосередній близькості від АЕС\n· зміна мікрокліматичних характеристик прилеглих районів. Слайд #10Виникнення могутніх джерел тепла у виді градирень, водойм - охолоджувачів при експлуатації АЕС звичайно помітним образом змінює мікрокліматичні характеристики прилеглих районів. Рух води в системі зовнішнього тепловідводу, скидання технологічних вод, що містять різноманітні хімічні компоненти впливають на популяції, флору і фауну екосистем. Слайд #11Особливе значення має поширення радіоактивних речовин у навколишнім просторі. Загальновизнано, що АС при їхній нормальній експлуатації не менш чим у 5-10 разів "чистіше" в екологічному відношенні ТЕС на куті. Однак при аваріях АС можуть робити істотний радіаційний вплив на людей, екосистеми. Тому забезпечення безпеки екосфери і захисту навколишнього середовища від шкідливих впливів АС - велика наукова і технологічна задача ядерної енергетики, що забезпечує її майбутнє. Інші презентації\nГепатитБіологіяГлобальні проблеми людстваГеографіяГенна інженеріяБіологія


Башук Петро — Вікіпедія\nПетро́ Башу́к (псевдо: «Чок», «Зборовський»; 26 листопада 1911, Пивовщина, нині частина Себечева Сокальського району — 29 травня 1995, Вінніпег) — український громадський та військовий діяч.\nНародився у Пивовщині (нині частина села Себечів, Сокальський район, Львівська область, Україна).\nНавчався в народній школі та гімназії отців Редемптористів у Львові, згодом у Українській державній гімназії в Перемишлі.\nЗарахований до Лювенського університету в Бельгії. Однак через заборону польських властей йому не видано документів. Відтак став студентом журналістики Варшавського університету — 1933—1934 роки.\nУ 1935—1936 роках працює у видавництві «Дешева книжка» у Львові, збирає матеріали на Горохівщині про історію козачого руху: розвідки вийшли брошурою; дописує статті до місячника «Молодняк» та двотижневика «Самоосвітник».\nПостійно з агітацією бував у Радехівському, Кам'янецькому, Равському повітах, на Волині та Холмщині; організовував ламання «Сокальського кордону» — влаштувала польська влада для унеможливлення впливу з Галичини на решту українських земель в складі Польщі.\nВходив до окружного проводу Сокальщини на чолі з Василем Сидором, один з командирів бойових груп «Вовки».\nУ серпні того ж року прибув на Полісся, Крайовий Провідник ОУН В. Тимчій призначив його провідником ОУН на Поліссі.\nНалагодив контакт з Другим серетарем КПЗУ на Поліссі Федором, їм у випадку провалу повстання гарантовано безпеку, по їх пропозиції відділ названо Поліським Лозовим Козацтвом, Башук його очолює.\nПротягом 3 днів було роззброєно військові станиці і постерунки поліції в околицях Скибич, Кліщів, Мотоля, інших сіл, захопили ґвинтівки, кулемети та набої.\nЗа нацистської владиРедагувати\nПротягом 1939—1941 років — повітовий провідник ОУН Белзчини, співробітник Крайового провідника ОУН Івана Климіва — «Леґенди».\nНа Закерзонні організовує сільські кооперативи, Рідні школи, входив до Українського допомогового комітету як організаційний референт.\nНа початку 1941 року заарештований німцями і вивезений до Кракова, йому заборонено повертатися на українські землі.\nВ Кракові готував членів Похідних груп ОУН — до підпільної діяльності в СРСР.\nПісля початку нацистсько-радянської війни нелегально прибув до Львова, від імені Українського допомогового комітету керує перехідною станицею для військовополонених — вулиця Клепарівська; переходить в збройне підпілля ОУН.\nНа початку 1943 року заарештований гестапо, знаходився з дружиною Наталією Леонтович у Львові у в'язниці на вулиці Лонцького, катував Віллі Вірзінг.\nПершого жовтня 1943 року відправлений у концтабір Аушвіц.\n18 листопада 1944 року звільнився; мешкав у Кракові, Відні, Празі, Братиславі.\nБув в складі Братства українців-католиків, Екзекутиви і Президії Конгресу українців Канади, Товариства Української студіюючої молоді ім. М. Міхновського, Спілки Української Молоді.\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Башук_Петро&oldid=25236849\nОстаннє редагування: 23 травня 2019, 20:11