Запорозька Січ у складі Гетьманщини. Участь запорожців у війнах проти Польщі, Османської імперії та Кримського ханства. Кошовий отаман І. Сірко. Господарське життя й політичний устрій Лівобережної Гетьманщини та Слобідської України в другій половині 17 ст. - Історія України: Довідник для абітурієнтів та школярів\n9.3. Запорозька Січ у складі Гетьманщини. Участь запорожців у війнах проти Польщі, Османської імперії та Кримського ханства. Кошовий отаман І. Сірко. Господарське життя й політичний устрій Лівобережної Гетьманщини та Слобідської України в другій половині 17 ст.\n1652-1709 рр. - Існування Чортомлицької Січі.\nПочаток 17 ст. - 1680 р. - Роки життя Івана Сірка.\nЗапорозька Січ у складі Гетьманщини\nПеред початком Національно-визвольної війни Запорозька Січ містилася на Микитиному Розі. Саме там Богдан Хмельницький готував повстання проти Речі Посполитої.\nЗапорозькій Січі належала провідна роль у підготовці та розгортанні Національно-визвольної війни українського народу проти польського панування. Досвід державного життя, що впродовж віків нагромаджувався на Запорожжі, був творчо використаний Богданом Хмельницьким. Запорожці брали участь у воєнних діях проти Речі Посполитої. Напружені відносини Запорозької Січі з гетьманським урядом спричинилися до зміни місця її розташування. У 1652 р. запорожці перенесли свою столицю з відкритого перед степом Микитиного Рогу ближче до Дніпрових плавнів, неподалік гирла р. Чортомлик.\nПам’ятник на могилі І. Сірка в с. Капулівка поблизу Чортомлицької Січі. З малюнка кінця 19 ст.\nЧортомлицька Січ. Сучасна реконструкція\nДва варіанти картини Іллі Рєпіна «Запорожці пишуть листа турецькому султану». На створення цих полотен художника надихнули численні народні перекази, за якими автором славнозвісного листа був Іван Сірко\nЗапорозька Січ, закладена в гирлі р. Чортомлик, існувала протягом 1652-1709 рр. В історичній літературі її називають Чортомлицькою. Проте й надалі стосунки Запорозької Січі з гетьманською владою складалися непросто, часом загострювалися аж до збройних виступів.\nУ другій половині 17 ст. Запорозька Січ уславилася своєю участю в численних воєнних операціях. Керівником та організатором більшості тогочасних походів був Іван Сірко. Своїми походами він зажив слави непереможного полководця. Проводячи численні воєнні операції проти Османської імперії й Криму, Іван Сірко ніколи не відкидав можливості мирного розв’язання проблем міждержавних відносин. Джерела свідчать про гнучку дипломатичну діяльність кошового отамана, який особисто листувався з найвпливовішими тогочасними політиками. Збагатившись досвідом переможних походів, очолюваних Іваном Сірком, запорожці гідно продовжили справу легендарного кошового й після його смерті (Іван Сірко помер 1 серпня 1680 р.). Вже через два роки вони відзначилися блискучими перемогами на теренах Європи. Запорозькі козаки брали участь у битві під стінами Відня, де німецько-польське військо боронило столицю Австрійської імперії від турецьких нападників.\nНа схід від Гетьманщини, на кордоні з Московією розкинулися незаймані землі. Колись вони належали Чернігово-Сіверському князівству, були залюднені та обжиті, але в 13 ст. зазнали спустошливих походів ординців. Саме тому багатий край протягом тривалого часу лишався занедбаним і знелюднілим. Він був своєрідним кордоном між Московією й татарами. Від 30-х рр. 17 ст. сюди потяглися валки українських переселенців. Царський уряд, зацікавлений у залюдненні порубіжних земель, всіляко заохочував переселення українців, покладаючи на них справу захисту московських кордонів від руйнівних ударів зі Степу.\nТак, 1652 р. тисяча козаків під проводом полковника Івана Дзиковського з жінками й дітьми прийшли з-під Острога на Волині. Недалеко від Дону, на річках Тихій Сосні й Острогощі, вони заснували місто Острогозьк.\nІнший великий гурт переселенців із м. Ставища Білоцерківського полку на чолі з Герасимом Кондратьєвим того самого року заснував м. Суми.\nПреображенський собор в Ізюмі, кінець 17 ст.\nВоскресенська церква в Сумах, збудована на початку 18 ст. коштом сумських полковників Герасима Кондратьева та його сина\nУ 1654 р. на городищі, де зливалися річки Лопань і Харків, було засновано Харків. Подібні історії заснування мали й такі міста, як Салтів, Мурафа, Охтирка, Балаклія, Ізюм та багато інших. Оскільки поселення, що виникали, були звільнені від податків, то й називалися вони за давньою українською традицією слободами. Звідси походить і назва цілого краю - Слобідська Україна, або Слобожанщина. Переселенців приваблювало право на козацьке самоврядування, що його царський уряд на початку колонізації зберігав за українцями. Визнання переселенцями влади царя виявлялося в складанні присяги. Права українських поселенців закріплювалися царськими жалуваними грамотами.\nОтже, протягом другої половини 17 ст. поряд із Лівобережною Гетьманщиною постав ще один козацький край - Слобідська Україна.\nАдміністративно-територіальний устрій Гетьманщини, що склався упродовж Національно-визвольної війни, зберігався майже без змін. Наприкінці 17 ст. на Лівобережжі існувало 10 полків, які одночасно були адміністративно-територіальними і військовими одиницями.\nАдміністративно-територіальний устрій Слобідської України був подібним, хоч існували й певні відмінності. На території Слобожанщини сформувалося п’ять козацьких полків - Острогозький, Харківський, Сумський, Охтирський та Ізюмський. Ці полки, як і в Гетьманщині, були не тільки військовими, а й адміністративно-територіальними одиницями. Полки поділялися на сотні. Полком керував полковник із полковою старшиною. Посада полковника була виборною, його обирали довічно.\nГетьманщина. Місце Генеральної військової ради ще за Богдана Хмельницького заступила Старшинська рада. До її складу входили гетьман і генеральна старшина - обозний, писар, двоє суддів, підскарбій, двоє осавулів, бунчужний, а також 10 полковників. Ця рада встановлювала розміри податків, оренди, виносила ухвали з питань оборони.\nБезпосереднє ведення справ покладалося на Генеральну військову канцелярію. Найвищою посадовою особою в Гетьманщині був гетьман. Влада гетьмана хоч і обмежувалася царатом, проте у вирішенні питань внутрішнього життя Лівобережної України залишалася значною. Повноваження гетьмана визначалися спеціальними статтями (умовами), що укладалися між гетьманом і царем. Дорадчі права при гетьманові мала Рада генеральної старшини.\nХарківська фортеця. Друга половина 17 ст.\nСлобідська Україна. У Слобідській Україні посади гетьмана не існувало, не було й генеральної старшини. У цьому полягала ще одна особливість адміністративно-політичного устрою Слобожанщини. Слобідські полковники підпорядковувалися безпосередньо бєлгородському воєводі. Кількісний склад козацьких полків не був постійним.\nКозаки. Чисельність козацтва зростала, воно перетворилося на привілейований стан. Козаки записувалися поіменно в урядових реєстрах і підлягали тільки владі гетьмана та старшини. Козаки звільнялися від податків, їхнім основним обов’язком була військова служба. Козацтво було провідним станом і в Слобідській Україні Козаки володіли землею, працювали на ній у власних господарствах, мали право вільно торгувати, не сплачували податків.\nТак само, як і в Гетьманщині, їхньою головною повинністю була військова служба. Найчисленнішу групу становили городові козаки - так називали козаків, що мешкали у містах, містечках, селах, хуторах Гетьманщини й Слобідської України, на відміну від низових (запорозьких) козаків. У другій половині 17 ст. із середовища козацтва виокремилася козацька старшина, яка посідала панівне місце в суспільстві.\nУкраїнська шляхта. Зберігалася у Гетьманщині. Вона дедалі більше зливалася з козацькою старшиною внаслідок отримання старшинських прав і привілеїв.\nСеляни. Численна верства населення Гетьманщини. Після Національно-визвольної війни їхнє становище змінилося. Вони здобули особисту свободу, право змінювати місце проживання, вільно вступати до козацького стану (єдиною перешкодою було майнове становище, бо військова служба відбувалася за власний кошт). Особисту свободу зберігали селяни і в Слобідській Україні їхня відмінність від козаків полягала в тому, що вони платили податок до царської казни.\nМіщани. їхнє становище у другій половині 17 ст. зазнало змін. Воно визначалося царськими грамотами й нормами магдебурзького права. Частина мешканців міст покозачилася (60-80 %). Натомість до стану міщан записувалися деякі селяни. Міщани отримали право вільно володіти землями; їх не обмежували в ремеслах, промислах, торгівлі Вони сплачували податки й виконували повинності на користь держави, які, однак, були значно менші, ніж за Речі Посполитої.\nДухівництво. Привілейований стан Гетьманщини та Слобідської України.\nЙого становище визначалося тим, що православ’я мало статус державної релігії. На православну церкву гетьманський уряд покладав надзвичайно важливе завдання - бути ідеологічною опорою незалежної козацької держави.\nРозвиток господарства, ремесел, торгівлі\nСільське господарство. Основою господарського життя Лівобережної Гетьманщини й Слобідської України було хліборобство. Крім зернового хліборобства, значної ваги набуло вирощування городини й технічних культур, зокрема конопель. Збільшення хліборобської продукції досягалося також за рахунок освоєння пусток, лук, заболочених місць. У великих старшинських і монастирських маєтках використовувалася наймана праця, що також давало змогу збирати гарні врожаї. В останній чверті 17 ст. більшої ваги набуло тваринництво.\nРозвиток ремесел і промислів. У господарському житті України важливу роль відігравало ремісниче виробництво. Під час Національно-визвольної війни українські ремісники дістали право вступати до будь-якого цеху з доступом до всіх видів ремесла. Із них найпоширенішими були кравецтво, шевство, ткацтво, сукнарство, ковальство, зброярство, ювелірна справа, бондарство, гончарство тощо. У майстернях дедалі частіше використовувалася наймана праця, отож, ремесло поступово перетворювалося на дрібнотоварне виробництво. Швидкими темпами розвивались і промисли, найпоширенішими з-поміж яких були бджільництво, винокуріння, млинарство, дігтярство, селітроваріння.\nРозвиток торгівлі. В останній чверті 17 ст. пожвавилася торгівля. Її центрами залишалися міста. Особливо жвавою була торгівля між Лівобережною Україною, Слобожанщиною і Запорожжям. З утвердженням Української держави зросла міжнародна торгівля. Гетьманські універсали заохочували вивіз товарів з України, проте обмежували вивіз коштовностей, коней, селітри. Заборонялося продавати і хліб до Польщі. Активно велася торгівля з Білоруссю, Молдовою, Туреччиною, Кримом; постійні торговельні зв’язки встановилися з Московською державою. Війна проти Речі Посполитої тимчасово послабила торгівлю із Західною Європою. Вона відновилася після Національно-визвольної війни. З України вивозили продукцію сільського господарства і промислів; завозили ж сукно, оксамит, шовки, порцеляну, косметику, прикраси, зброю, медикаменти. З Криму й Туреччини до України потрапляли також папір, кава, прянощі, вина, волоські горіхи.\nГенеральна військова канцелярія - вища адміністративна установа Гетьманщини, у якій вирішувалися важливі адміністративні, військові, фінансові питання, зосереджувалася військова, політична й міжнародна інформація з усієї України, а також із-за кордону; звідси відправлялися численні посольства й гінці; тут складалися гетьманські універсали, провадилося дипломатичне листування, розглядалися судові та цивільні справи козаків, селян, міщан. Очолював її генеральний писар, підпорядкований безпосередньо гетьманові.


Божевільний російський генерал звинувачує Україну в окупації українського ж інтернату - ДЕТИ ЗАПОРОЖЬЯ - Новости СМИ. Запорожье. Городской портал\nБожевільний російський генерал звинувачує Україну в окупації українського ж інтернату\nВодночас від російської агресії в Україні загинули вже десятки та евакуйовано тисячі мешканців інтернатів.\nЗруйнований у березні 2022 року росіянами корпус Оскольського ПНІ в Харківській області\nЗвичайно, важко когось здивувати маренням російських шизофашистів. Але нещодавня заява вражаюча.\nВиявляється, при міністерстві оборони Росії є якийсь гуманітарний штаб. Очолює його ось це диво в погонах на ім'я "генерал мизинцев". І ось нещодавно "воно" заявило, "що українські націоналісти окупували психоневрологічний інтернат у Слов'янську". Ну це не шиза?\nЯ відвідував цей інтернат у 2014, і тоді "завдяки" шизофашистам тут мешкало вдвічі більше вихованців. Наразі шизоїд з фото та йому подібні розв'язали війну та змусили тисячі людей з інвалідністю покинути місця, де вони жили десятиліттями. І зараз люди з психоневрологічними порушеннями, ДЦП, синдромом Дауна і просто люди похилого віку з будинків для літніх людей живуть в евакуації в переповнених у 2-3 рази установах. Десятки психоневрологічних інтернатів України в російській окупації (у Запорізькій області це 4 інтернати) вже понад 3 місяці мають величезні проблеми з поставками ліків та продуктів, без зв'язку, вихованці не мають можливості спілкуватися зі своїми родичами тощо.\nВ інтернаті Бородянці під Києвом кілька тижнів господарювали чеченці, а 12 вихованців померло від холоду та голоду. Насамкінець "асвабадітелі" розписали своїми фекаліями стіни будівлі.\nНаприкінці публікації "генерал мизинцев" нарікає на те, що ООН, ВООЗ, Червоний хрест та світова спільнота не реагують на заяви росії про порушення та не можуть переконати Київ "вжити дієвих заходів щодо недопущення використання збройними формуваннями України об'єктів цивільної інфраструктури у військових цілях".


5 ознак розпаду дружніх відносин\nДружба вважається одним з найбільш значущих видів відносин після кохання. Навіть якщо ви багато років дружите з кимось-це не означає, що такі теплі стосунки триватимуть весь час. Люди розходяться, з цим нічого не поробиш. Існує кілька ознак розпаду дружніх відносин.\n1. Негативну поведінку в присутності одного. Припиняйте відносини, якщо в присутності іншого у вас проявляється агресивна поведінка. Якщо в дружніх відносинах є конкуренція, образи або заздрість — пора припиняти такі відносини.\n2. Згубний вплив дружби. Товариш по чарці і один – поняття, тісно пов’язані між собою і багато їх плутають. Якщо ваші зустрічі не обходяться без випивки, то, можливо, це не найкращий варіант дружби, та й взагалі поняття дружби при таких відносинах залишається під сумнівом.\n3. Відсутність рівноправності між приятелями. Дисбаланс — це серйозний привід припинити дружбу.\n4. Образи і неприємні слова на адресу одного. Якщо ви відсутності, або ще гірше того, у присутності свого друга починаєте висміювати його, знущатися або ображати, то навряд чи це вже можна назвати дружбою.\n5. Друг вас не розуміє. Найприкріше, коли люди вас не розуміють. Особливо, якщо це близькі люди. Якщо друг постійно використовує вас як жилетки, щоб поплакатися, то тут не може йти мови про дружбу. Якщо людина перестала розуміти вас, то значить, ваші шляхи розходяться.


Літо-2011: як планують його провести українці і, зокрема, рівняни? | ОГО\nРазом з тим 17% опитаних українців планують відпочити на Чорному морі, 8% — на Азовському морі, 5% — у Карпатах, 2% — на Закарпатті, а 3% планують відпочивати за кордоном.\nВодночас кожен шостий українець скоріше за все не матиме відпочинку цього літа.\nДля 45% опитаних найулюбленішим місцем відпочинку є море, 22% — річка або озеро, 14% — ліс, 7% — гори, 4% — інше. 8% не змогли визначитися з цього питання.\nЛише третина з тих, які більше за все люблять відпочивати на морі, зможуть цього року дозволити собі поїздку на Чорне море, 13% — на Азовське море і 4% — за кордон. Решта (понад половина) буде змушена залишатися переважно вдома.\nВідповідно серед улюблених видів відпочинку 39% опитаних відзначили відпочинок на морі, а 24% — поїздки на природу.\n19% опитаних люблять відпочивати на дачі чи на городі, 15% — лікуватися в санаторіях.\n14% — обирають пізнавальний відпочинок, пов'язаний з екскурсіями, відвідуванням визначних місць, музеїв і т.д., 13% — подорожі.\n14% опитаних серед улюблених видів відпочинку назвали риболовлю, 4% — походи, 4% — відпочинок у горах, 2% — мисливство.\nЛише 6% українців люблять подорожувати на велосипеді, 5% — на літаку, 2% — на мотоциклі, 1% — автостопом. Разом з тим 6% опитаних не люблять подорожувати жодним з цих видів транспорту.\nОтже, жінки більше за чоловіків люблять море, а чоловіки – відпочивати на річці. Відповідно у чоловіків риболовля на другому місці серед улюблених видів відпочинку (26%), а у жінок – на одному з останніх (3%). Крім того, серед жінок більш популярний відпочинок на дачі та в санаторіях, а серед чоловіків – на природі, походи, гори та мисливство. Незважаючи на те, що серед чоловіків подорожі більш популярні, пізнавальний відпочинок більше полюбляють жінки.\nЩе один цікавий факт. Лише 35% чоловіків планують цим літом лишитися вдома, тоді як серед жінок таких 43%. Чоловіки частіше за жінок планують відпочинок на морі та в Карпатах.\nЧим старші респонденти, тим більше серед них планують цього літа лишатися вдома (лише 25% – серед молоді і майже 60% — серед людей похилого віку). Крім того, чим старші респонденти, тим більше серед них взагалі не матимуть відпочинку цим літом (лише 10% — серед молоді і майже чверть – серед людей похилого віку). Таким чином, українські пенсіонери, які за статусом вже перебувають на "заслуженому відпочинку", або не мають можливості відпочивати, або просто не вміють цього робити.\nЧверть молоді планує відпочивати влітку на Чорному морі, 13% — на Азовському, 4% — за кордоном. Серед пенсіонерів Чорне море планують відвідати лише 5%, Азовське – менше 1%.\nЩе кілька цікавих моментів. Чим старші респонденти, тим популярніший серед них відпочинок в санаторіях, а також на дачі чи на городі. Пізнавальний відпочинок однаково популярний як серед молоді (18-29 років), так і людей середнього (30-39 років) та більш старшого віку (40-49 років).\nДачний відпочинок найбільш популярний серед людей з середньою освітою. Аналогічно – риболовля та мисливство. А от лікуватися в санаторіях найбільше люблять люди з найнижчим рівнем освіти (як зазначалося раніше, це переважно люди похилого віку з низьким рівнем достатку), які відпочинок сприймають за старими, популярними за радянських часів критеріями.\nДачний відпочинок та риболовля особливо популярні серед людей з відносно низькими доходами, а море, подорожі, гори, пізнавальний відпочинок – серед людей з більш високими доходами. Разом з тим на природі полюбляють відпочивати, як бідніші, так і багатші, відповідно це найбільш компромісний вид відпочинку.\nТаким чином, цього літа більш заможні громадяни зі значно більшою вірогідністю відпочиватимуть на морі (чверть на Чорному, 18% – на Азовському, 5% – за кордоном), а також подорожуватимуть Україною (18%). Тоді як менш заможні, на жаль, переважно проведуть літо вдома, або взагалі не матимуть відпочинку. Кожен п’ятий з опитаних, які не мають роботи, вважають, що цим літом вони не матимуть і відпочинку. Отже, вони не мають ані роботи, ані відпочинку і це безперечно сумно.\nПідсумовуючи, зазначимо, що відпочивати на морях цього літа найбільше планують мешканці Півдня, Сходу і Донбасу. При цьому мешканці Півдня і Сходу – на Чорному, а Донбасу – на Азовському морі. Найменше Чорне і, особливо, Азовське море цікавлять мешканців Заходу.\nРазом з тим майже половина мешканців Заходу і Центру планують відпочивати вдома. З тією різницею, що в першому випадку значна частина збирається відпочити в Карпатах (для більшості це і є їх дім), а у другому – скоріше за все не матимуть відпочинку цього літа взагалі.\nНайменше людей, які збираються працювати влітку, проживають на Півночі. Значна частина з них збирається подорожувати країною.\nВідповідно саме в Центрі країни найбільше популярна риболовля (найменше риболовлю люблять на Донбасі). Відпочинок на природі найбільше до вподоби мешканцям Заходу і Центру (тут його люблять більше, ніж навіть море).\nМешканці Заходу також більше за інших люблять подорожувати і менше за інших дачний відпочинок. Санаторний відпочинок найбільше приваблює мешканців Центру і Донбасу. Разом з тим саме мешканців Донбасу і Сходу країни найбільше за інших приваблює пізнавальний відпочинок, пов'язаний з екскурсіями та музеями.\nЯк транспорт для подорожей більшість мешканців Заходу, Центру і Півдня обрали б автомобіль, а мешканці Донбасу – потяг.\nВелосипедом більше за інших люблять подорожувати мешканці Півночі. Це ж саме стосується літаків. Автобусом – мешканці Центру, а також Донбасу.\nтуризм, відпочинок на Рівненщині, відпочинок


Барський машзавод - український виробник опалювальної техніки та обладнання для харчпрому\nПАТ "Барський машзавод" вітає Вас!\nМи – єдиний виробник в Україні технологічного обладнання для харчової промисловості, а також газових, електричних та твердопаливних котлів.\n80-річний досвід роботи дозволяє нам виготовляти високоякісну продукцію перевірену часом.\nМи пропонуємо більш ніж 60 найменувань обладнання для консервної, лікеро – горілчаної, виноробної, пивобезалкогольної, масложирової та кондитерської галузей. Зокрема це фасувальні апарати, розливні, пакувальні машини та інші автомати. Усе обладнання сертифіковане в країнах Європейського та Євроазійського союзів.\nЗ 2000 року на підприємстві виготовляється сучасне опалювальне обладнання:\n- твердопаливні котли.\nАсортимент опалювального обладнання налічує 55 видів установок з потужністю від 5 до 200 кВт.\nНаші спеціалісти займаються питанням будівництва, реконструкції опалювальних пунктів від проектування і до здачі “під ключ». Наші працівники на обраних Вами об’єктах проведуть весь комплекс робіт від виготовлення ПКД до виконання монтажних робіт.\nСьогодні "Барський машзавод" – відомий виробничий бренд в країнах СНД і центральної Європи.\nТехнічна і маркетингова політика нашого підприємства направлені на задоволення зростаючого попиту та індивідуальних потреб споживачів. Її основним пріоритетом є якість, високий технічний рівень і рівень безпеки виготовленого устаткування.\nВся продукція проходить строгий контроль якості, що підтверджено сертифікатами.\nОбсяг ринку збуту нашої продукції в Україні становить 2500 підприємств різних сфер виробництва. Обсяг експорту становить 20-30% від загального обсягу реалізації. Завод має зарубіжних партнерів у країнах Прибалтики, Середньої Азії, Росії, Молдові, Білорусі, США та інших країн.\nІнженерно-конструкторський відділ нашого підприємства за науково-творчим потенціалом може зрівнятися з передовими західними колегами.\nВажливим фактором якості роботи стало впровадження у виробництво новітніх світових досягнень і оригінального технологічного ноу-хау, спроектованого і адаптованого до вітчизняних умов силами власних фахівців.\nНаш завод пропонує свої послуги підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності в питаннях будівництва, реконструкції та подальшого обслуговування опалювальних пунктів (газових, електричних, твердопаливних).\nДотримання високих стандартів якості, технологій та маркетингу, а також гнучка товарна, цінова політика, дозволяють нам впевнено утримувати лідируючі позиції в своїй галузі.


Огляд дев’ятого туру Української хокейної ліги – Крижані Вовки\nОгляд дев’ятого туру Української хокейної ліги\nigar 15.10.2018\tNo Comments\nЯкими були видовищні перемоги від трійки лідерів\n13 жовтня пройшов дев’ятий тур Української хокейної ліги, в рамках якого «Дніпро» обіграв «Білий Барс», “городяни” всуху здолали МХК «Динамо», а «Донбас» розгромив «Крижаних Вовків».\nТур стартував в Білій Церкві, де місцевий «Білий Барс» приймав лідера турнірної таблиці. Однак, першу половину зустрічі команди провели при нулях на табло, що абсолютно суперечило статусу матчу «лідер проти аутсайдера».\nУ першій двадцятихвилинці “барси” гідно чинили опір і стримували атаки противника, але вже в другому періоді почали пропускати. Але і тут новачкові чемпіонату не було так просто – на дві закинуті шайби білоцерківці відповіли двома своїми і на другу перерву клуби знову пішли за рівного рахунку.\nОднією з головних проблем молодого колективу Костянтина Буценка є те, що його гравці не можуть стабільно відігравати всі 60 хвилин зустрічі. Це і знайшло своє підтвердження в заключному відрізку зустрічі, коли господарі “посипалися”, а гості вчасно скористалися цією помилкою і відвезли з Білої Церкви три очки.\nВарто відзначити, що в цьому матчі в створі воріт «Дніпра» дебютував Денис Сурканов і стартував в чемпіонаті він дуже пристойно, довівши тренерському штабу, що на нього можна покластися і довіряти місце в основі команди.\n«Кременчук» – МХК «Динамо» 3:0 (1:0; 1:0; 1:0)\nЦей матч не закінчився шквалом закинутих шайб і розгромним рахунком. Навіть навпаки – кременчужани строго в кожному періоді закинули по шайбі, зробивши рахунок 3:0 на свою користь.\nБагато в чому не дозволив господарям знову і знову відмічатися в своїх воротах саме голкіпер харків’ян Тимур Мамедов, який незмінно і надійно обороняє створ своїх воріт, підчищаючи помилки “динамівців” в обороні. Статистика кидків говорить нам про те, що кременчужани більше, ніж в два рази перекидали свого супротивника, але закинутими шайбами цим моментам просто не судилося стати.\nТимур Мамедов – дійсно успішне придбання для МХК «Динамо» в це міжсезоння, але володіти надійним тилом мало, коли допускаються помилки і в атаці, і в обороні. Так що “динамівцям” є над чим працювати по ходу сезону, а кременчужани, хоч і не надрезультативно, але все ж заробили три очки і закріпилися на другій сходинці в турнірній таблиці.\nУ завершальному матчі дев’ятого туру донеччани вирішили не підтримувати тенденцію ігрового дня і ще в першому періоді почали громити свого супротивника з Києва, відправивши ворота Микити Глотова відразу три шайби. «Донбасу» вчасно вдалося нав’язати киянам свою гру і вже не дозволяти їм виходити з-під прессінгу.\nТаким чином вже до кінця другого періоду на табло нещадно горіли 6:0, а «Вовкам» залишалося тільки не дозволити Сергію Костенку записати “сухар” собі в актив. Так воно і сталося – гості тільки в третьому періоді почали показувати зуби і змогли відзначитися шайбою престижу, встановивши остаточний рахунок 7:1.\nВарто відзначити, що відмінною рисою команди Миколи Сидорова є вольовий характер, який жене клуб вперед. І хоч по ходу зустрічі кияни помітно поступалися, але продовжували боротися на кожному відрізку зустрічі, змушуючи не на жарт понервувати чинного чемпіона України.\nДесятий тур Української хокейної ліги пройде вже 16 і 18 жовтня. 16 жовтня в 18:00 «Донбас» прийме МХК «Динамо» (пряма трансляція – телеканал XSPORT), а 18 жовтня спочатку зустрінуться «Білий Барс» і «Крижані Вовки» (пряма трансляція – сайт XSPORT.ua), а потім в 19:00 «Дніпро» зіграє проти «Кременчука» (пряма трансляція – телеканал XSPORT)\nPrevious Previous post: «Донбас» – «Крижані Вовки»: коментарі тренерів\nNext Next post: Відеоогляд матчу 9 туру чемпіонату УХЛ ХК “Донбас” – ХК “Крижані Вовки”. Рахунок 7:1


Як знайти Менеджера Проектів для Аутсорс команди - Luxnet.io - Luxnet.io\nДля чого (і, власне кажучи, як) вам найняти менеджера проектів\nЯкщо ми говоримо про сферу бізнесу, то менеджер проектів - це людина, яка управляє проектами, ресурсами, комунікаціями, а ще - ризиками та якістю продукту. Формально така людина керує проектом, управляє робочими процесами, регулює вектори розвитку і має налагоджувати комунікацію команди від початку роботи і аж до кінця.\nХто такий проектний менеджер?\nЯкщо візьмемо до уваги галузь IT, то менеджмент проектів є більш динамічним процесом: такий технічний ПМ слідкує за загальною концепцією продукту і пильнує за успішним веденням, а відтак - результатом технічного продукту.\nІ ця людина суттєво необхідна бізнесу, чи технологічному, чи будь-якому іншому. Знайти project менеджера для проекту, який володітиме досвідом, управлінськими якостями та комунікаційними навичками - це вже велика лепта успіху цілого продукту.\nАле співбесіда з кандидатами на таку посаду - завдання не з легких. Часто люди почувають себе не надто комфортно, наймаючи менеджера проектів. Але цей стрес - нормальний. По-суті, ви наймаєте керівника проекту. Він контролюватиме бюджет, команду, взаємозв’язки поміж членами групи і виконання завдань. Усі ці фактори можуть завдати великих хвилювань.\nГоловне - не втрачайте свідомість від переживань. Є хороша новина: на ринку - чимало хороших експертів у цій справі. Головне правильно обрати людину, яка управлятиме всіма процесами продукту.\nА яким має бути хороший менеджер?\nНайняти проектного менеджера для проекту чи ні? А чому? Таке рішення варто ухвалювати після співбесіди. Комунікація сам-на-сам дає багато чого зрозуміти про людину; очевидно, ви захочете поговорити з нею про досвід проектного менеджера, попередні проекти, комунікативні та технологічні навички. Але ми радимо звернути увагу і на такі аспекти, якими володіє добрий project manager. Сюди належать організованість, лідерські навички, вміння комунікувати, базові знання у сфері, в якій працює PM.\nЗагалом можна виокремити два типи менеджерів проектів:\nУправління процесами дуже схоже на гру в теніс. Тут важливо повсякчас відбивати м’яча: вирішувати проблеми, аналізувати виклики, оперативно реагувати на ситуативні негаразди команди. Але гра в теніс (як, власне, й управління проектом) - це ще й про стратегію: добре оцінити плюси та мінуси, навчитися витривалості, підібрати ракетку, яка зручно лежатиме в руці ;)\nВам потрібен управлінець-стратег, якщо у вас немає фіксованої основи або загальної методики для управління проектами. Такий PM дасть змогу виокремити чіткі шаблони і плани для управління проектами.\nЕфективне управління проектами потребує скурпульозності і організації робочого процесу. Це має бути чітка послідовність дій, яка перетворить ідею на успішний реалізований проект. До того ж, організаторські здібності пригодяться і під час роботи з командою, а не лише в управлінні; кожен має добре розуміти свою роль і поставлені завдання, які й пояснює project manager.\nВам потрібне управлінець-організатор, якщо у вас у компанії погано налагоджена комунікація, проблеми з дедлайнами, невизначене делегування завдань у проекті.\nА що ж про проектного менеджера на аутсорсі?\nЯкщо у вас є проекти, які потребують управління, але не на повний час, ви можете «зааутсорсити» проектного менеджера на певний час.\nЦе зручно, адже нова людина в команді - це новий досвід і свіжий погляд. У той час для повної ставки такого працівника може не вистачати проектів.\nУ вас є два варіанти найму керівника проектів:\ntime and materials: це контракт, у якому за основу беруть час, витрачений на роботу над проектом. Умовно це виглядає так: у вас є проект, і ви поки що не знаєте, на скільки часу вам потрібен управлінець. Але в штат наймати не хочете. Відтак ви співпрацюєте з людиною і платите за час, який він провів над проектом.\nfixed price: це контракт, який обумовлює конкретну суму грошей за певну виконану роботу. Підхід із фіксованою ціною чудово підходить для короткотермінових продуктів, розробка яких займає кілька місяців або менше. Це своєрідний тендер. Ви домовляєтеся про суму, і виконавець приступає до роботи.\nПотреба в ПМ на стороні розробників\nМенеджери проектів необхідні не лише зі сторони продукту, та відіграють фундаментальну роль в успішності команди. Менеджер проектів зі сторони розробки аутсорсингу допоможе правильно розподілити таски, знає сильні і слабкі сторони своєї команди. Хороший результат від розробників залежить і від управлінця. Адже хороші стосунки між командою є ключовими для досягнення результатів.Окрім того, проектний менеджер створює часову інфраструктуру проекту: повідомляє про початок робіт, ключове навантаження і дедлайни. PM також займається внутрішньою політикою, бере участь в дискусіях щодо того, які особливості розвивати, а які ні, борються за ресурси для команди.\nА як виглядає ідеальний проектний менеджер?\nВін/вона любить те, що робить.\nЦей пункт може здаватися надто загальним і навіть романтичним, але це справді так. Керівник, який обожнює свою роботу й команду, краще оцінює ризики та виклики, швидше налагоджує комунікативні процеси, повсякчас вдосконалює та сертифікує свої вміння. Любов до справи можна конвертувати в досвід. У цьому випадку - в досвід менеджменту, який є каталізатором руху проекту або ж цілої компанії.\nВін/вона має лідерські якості.\nМенеджер проекту керує цілою командою. Це важке завдання: не лише «посортувати» ролі, а й створити якісний нетворкінг, який стане основою швидкого та доброго виконання завдання.\nВін/вона добре вирішує кризові ситуації.\nМенеджер проекту має володіти ще одним типом менеджменту - кризовим. Робота над проектом - це постійні виклики та ризики, також дедлайни і певні умови. Якщо виникає кризова ситуація, управлінець має переформатувати проектну діяльність і скерувати її у правильному напрямку.\nПравильний менеджер проекту - це людина, яка управляє процесом створення продукту, відповідає за успіх або ж невдачу проекту. Може налагодити роботу команди, створити якісні взаємозв’язки, вибудувати стратегію та полегшити організацію роботи. Якщо ви маєте у своїй команді проектного менеджера, можете бути спокійні: скоріш за все, проекти та процеси розподіляються професійно, ефективно і вчасно.


Російського лікаря судять за підміну органів. Він просто не хотів псувати статистику - Інтерстат приколи в картинках\nДомой Різне Це цікаво Російського лікаря судять за підміну органів. Він просто не хотів псувати статистику\nРосійського лікаря судять за підміну органів. Він просто не хотів псувати статистику\n«Підклали печінка наркомана»\nДо суду направлено кримінальну справу щодо головного лікаря Волгоградського обласного патологоанатомічного бюро (ВОПАБ) Вадима Колченко. За версією слідства, він дав команду своїм співробітникам підмінити зразки органів загиблої при пологах жінки — щоб не псувати статистику області та її репутацію влади. Викрили Колченко і в поборах з санітарів. Разом з головним обласним патологоанатомом перед судом постануть ще два лікарі, які брали участь у фальсифікації. Кореспондент «Стрічки.ру» Ігор Надєждін з’ясував подробиці гучної справи та поспілкувався з його головним фігурантом, який досі так і не визнав свою провину.\n«Нічого поганого не бачу»\nЯкщо вірити документам, 27-річна Олена Мачкалян померла в 02:40 26 січня 2017 року.\nАрам Мачкалян і Олена Семко познайомилися в 2013 році — вони разом працювали в одному з волгоградських клубів: Арам — охоронцем, Лена — адміністратором. Після півроку зустрічей вирішили жити разом, а в 2014 році — розписалися; дружина взяла прізвище чоловіка. Незабаром у них народилася дочка Настя.\n— Ми дуже хотіли велику родину, і тому з перших днів і першої, і другої вагітності вставали на облік, — згадує у розмові з «Стрічкою.ру» Арам Мачкалян. — Крім муніципальної жіночої консультації робили аналізи в комерційних клініках — Лена взагалі була дуже акуратною і суворо дотримувалася всі приписи. Ми дуже хотіли велику родину — не менше трьох дітей.\nВ липні 2016 року Олена Мачкалян зрозуміла, що вагітна другою дитиною. І відразу, вже на терміні 4-5 тижнів, стала на облік у жіночій консультації. Сім’я дуже раділа, особливо коли УЗД показало — чекають хлопчика. Назвати його Романом вирішили.\nНовий 2017 рік Мачкаляны зустрічали на батьківщині Олени — в селищі Ерзовка, в 30 кілометрах від Волгограда. 6 січня повернулися додому, а ввечері 9 січня у жінки, яка в той момент була на сьомому місяці вагітності, температура піднялася до 37,5.\nВже вранці 10 січня вона пішла в жіночу консультацію, де дільничний лікар сказав їй: «Нічого поганого не бачу, якщо температура буде підніматися вище — випий парацетамол. А 15-го прийдеш оформляти декретну відпустку — подивимося». Але ввечері температура в Олени піднялася до 38,5, і чоловік, всупереч думку дружини, викликав швидку. Жінку негайно госпіталізували. Але не в найближчу клініку, а в місто-супутник Волгоград — Волзький, у Другу обласну лікарню.\n«Від втоми ні один мускул не здригнувся»\n— Лікарі сказали: за наказом Комітету охорони здоров’я із-за епідемії грипу всіх вагітних з підозрою на нього направляють саме в Другу лікарню, щоб вони лежали в одному місці, — каже Арам Мачкалян. — Мене це здивувало: їхати треба було 33 кілометри, фактично в інше місто. До того ж ми знали: у Другій лікарні в штаті немає акушерів-гінекологів, їх залучали на чергування з інших медичних закладів, так і народжувати там просто ніде. Але сперечатися не стали — треба так треба. Головне — щоб лікарі були.\nВесілля Олени та Арама Мачкалянов\n11 січня вранці Арам привіз дружині необхідні дрібниці. В той день вона спустилася до нього вниз, але через карантин вони бачилися тільки через скло. Передавши сумку з речами через санітарку, Арам дочекався лікаря і зміг поговорити з ним. Він почув, що в Олени підозрюють лихоманку Ебола, лихоманку Західного Нілу і ще кілька страшних хвороб. Втім, Арам зрозумів, що це швидше перебільшення з боку медика — і поїхав.\nАле ввечері 11 січня Олена написала чоловікові за WhatsApp, що температура піднялася до сорока, а їй-нічого з ліків не дають. Вранці 13 січня після тривожного дня напередодні вона попросила Арама привезти їй післяпологові прокладки — почалося дуже сильне кровотеча. Але привезти не в Другу лікарню, а в Волгоградський обласний клінічний перинатальний центр імені Ушакової (ВОКПЦ) у Волзькому — Олену вночі перевезли туди і поклали в бокс для інфекційних хворих.\nВже пізніше Арам дізнався, що лікарі Другий лікарні поставили його дружині діагноз «гостра респіраторна вірусна інфекція» — і з загрозою переривання вагітності відправили її туди, де є всі умови для пологів. Але в ВОКПЦ Олена провела менше доби: їй зробили УЗД, переконалися, що дитина жива, і не знайшли загрози переривання вагітності. Після цього зі словами «лікуй грип у Другій, а народжувати приїжджай до нас» вагітну жінку на швидкій відправили назад.\nПеред перевезенням, близько 17:30 13 січня, Олена попросила привезти їй спеціальні свічки для зупинки кровотечі — але вже в Другу лікарню. Арам помчав по аптеках, потім по пробках прилетів у Другу лікарню — і побачив, що його дружину на каталці і з кисневою маскою на обличчі знову вантажать в карету швидкої. «Які свічки! Вона почала народжувати, ми відправляємо назад в перинатальний», — накинулися на Арама в приймальному відділенні. Це був останній раз, коли він бачив Олену — на ношах, з маскою на обличчі. «Я її намагався підбадьорити, а в неї від втоми жоден м’яз на обличчі не здригнувся», — згадує він.\n«Дитина народилася мертвою»\n…Арам з одним помчав на машині за каретою швидкої — але на світлофорі відстав. Коли вони під’їхали до ВОКПЦ, Олену вже завозили всередину. Лікар швидкої і супроводжував жінку черговий акушер Другої лікарні сказали тільки, що матір і дитину довезли живими. Було близько пів на дев’яту вечора.\n— В 22:00 13 січня мені подзвонили родичі та привітали з народженням сина, — мовляв, знайшли знайомих, які працюють в перинатальному центрі, і ті з’ясували обстановку, — згадує вдівець. — Мені ніхто нічого не говорив. Знаєте, в той момент у мене щось йокнуло — і я сказав: «Почекайте із привітаннями, будь ласка!» І точно — близько опівночі на вулицю вийшла жінка, завела мене всередину і повідомила: дитина народилася мертвою, дружина в дуже важкому стані, за її життя борються лікарі.\nБлизько 5:00 14 січня до Араму Мачкаляну вийшов Олександр Бухтин, головний лікар ВОКПЦ. За його словами, дитина померла кілька днів тому, що і викликало такий стан Олени. Мама введена в стан штучної коми. А вдень, мовляв, перед відправкою в Другу лікарню, лікар УЗД-діагностики помилився: прийняв скорочення діафрагми за серцебиття плоду. Крім того, у Олени велика крововтрата, і їй для порятунку життя видалили матку. «Пам’ятаю, ми з Оленою напередодні цілий день листувалися, і вона мені регулярно повідомляла, що хлопчик пхається. До обіду — дуже активно, після — вже слабше, що її турбувало», — згадує Арам.\n17 січня Олену Мачкалян, яка раніше перебувала в комі, знову перевезли, на цей раз — у Другу обласну лікарню. Таке рішення прийняв консиліум з 12 фахівців комітету охорони здоров’я Волгоградської області. Чоловікові пояснили, що реанімація в цій клініці сучасніше і краще, крім того, там є діаліз, який життєво необхідний Олені. Тоді ж Араму сказали, що, швидше за все, причиною смерті його не народженого сина стала гостра нирково-печінкова недостатність і набряк мозку.\n18 січня 2017 року Арам Мачкалян поховав новонародженого сина. Тіло йому відмовлялися видавати п’ять днів — мовляв, це не дитина, а плід, і хоронити його повинна держава, як біологічні відходи. Тільки після довгих суперечок тіло все-таки видали. 25 січня, коли Мачкалян в черговий раз відвідував дружину в реанімації, його порадували прогресом: деякі функції організму Олени поновилися.\nДовідка про смерть Романа Мачкаляна — він проходить хлопчиком без імені\nДовідка про смерть Олени Мачкалян\n26 січня 2017 року близько 02:40 у Другій обласній лікарні у 27-річної Олени Мачкалян зупинилося серце. У свідомість вона так і не прийшла. Про подію її чоловік дізнався тільки тоді, коли сам подзвонив в реанімацію. У своєму кабінеті головлікар ВОКПЦ Олександр Бухтин представив Араму Мачкаляну «кращого патологоанатома області» — головного лікаря патологоанатомічного бюро Вадима Колченко. Останній висловив Мачкаляну співчуття і пообіцяв особисто провести розтин, взяти аналізи на віруси і навіть попросив згоди зробити зрізи спеціально для дисертації — щоб нічого подібного більше ніколи не повторювалося.\nА на наступний день, 27 січня, рідним покійної видали довідку про смерть. В ній причиною загибелі були названі ГРВІ, ДВЗ-синдром (він же — тромбогеморрагіческій синдром) та аутоімунний гепатит. Так цей діагноз пролунав вперше. Але за місяць до смерті, в грудні 2016 року, Олена Мачкалян була на обстеженні у фахівців. І ті жодних даних про гепатиті у неї не виявили. Більше того: Олена весь час здавала аналізи — і всі вони були нормальними аж до госпіталізації.\n22 лютого 2017 року Арам Мачкалян написав заяву до Слідчого комітету Росії (СКР) і попросив перевірити обставини смерті дружини і сина. Адже в інформації, яку він отримав від головлікарів Бухтина і Колченко, було дуже багато нестиковок. Вона явно суперечила словами рядових лікарів, які лікували Олену всі ці дні.\n«На мене тиснули співробітники ФСБ»\nСлідчі порушили кримінальну справу за фактом загибелі Олени Мачкалян — і майже відразу в ньому виникли два лікарських свідоцтва про смерть, датовані одним днем, але різні за змістом. У першому основним діагнозом був названий аутоімунний гепатит, тому в статистиці смерть Олени була зафіксована як звичайна, настала від ускладнень. У другому, оформленому вже після порушення кримінальної справи, причини смерті жінки залишилися ті ж, але саму смерть віднесли до розряду материнської.\n— Відразу постало ключове питання — як визначали причину смерті? — каже підполковник юстиції Ігор Хованський, слідчий з особливо важливих справ Першого відділу по розслідуванню особливо важливих справ СУ СКР по Волгоградській області. — З’ясувалося, що це робили патологоанатоми за результатами спеціальних досліджень, на які направляють зразки органів і тканин. Ми почали перевірку, залучили генетиків — і з’ясували: у вологому архіві знаходяться три блоки з матеріалами загиблої, які помічені її ім’ям. Там дійсно лежать зразки ураженої печінки гепатит — ось тільки взяті вони у чоловіка. Пізніше генетика дозволила встановити його особу: ним виявився місцевий житель, який зловживав наркотиками і помер від Сніду приблизно в той же самий час, що й Олена Мачкалян. Тобто в її зразки підклали печінка наркомана.\nЗгідно з комісійним висновком судово-медичних експертів, смерть Олени Мачкалян настала не від аутоімунного гепатиту і ДВЗ-синдрому, а від комбінованої вірусно-бактеріальної інфекції (за даними «Стрічки.ру», швидше за все — від двосторонньої гнійно-септичної пневмонії). Але це значить, що Олену з першої хвилини лікували неправильно. Тому 16 січня був скликаний спеціальний консиліум за участю головних спеціалістів області, і вони вирішували не як врятувати пацієнтку, а як приховати факт грубого розбіжності діагнозів. Без головного патологоанатома області Вадима Колченко це було неможливо.\nЗ матеріалів кримінальної справи, показання обвинуваченого Вадима Колченко, дані ним у СІЗО:\n«Приблизно 15-16 січня мені зателефонувала Алла Чебаткова, начальник відділу організації медичної допомоги матері і дитині Комітету охорони здоров’я Волгоградської області. Вона повідомила, що у Волзькому перинатальному центрі пацієнтка знаходиться у вкрай важкому стані, яка, найімовірніше, загине. Потім Алла Володимирівна сказала, що материнська смертність на початку року — дуже небажаний показник не тільки для Волзького перинатального центру, але і для всієї системи охорони здоров’я Волгоградської області, а потім поцікавилася, чим патологоанатоми можуть допомогти в даній ситуації. Я рекомендував наполягати на діагнозі «аутоімунний гепатит» — так як він є самостійним станом, не пов’язаних з материнською смертністю.\nОлена і Настя Мачкалян\nНа підставі положення про Головного позаштатного патанатоме Волгоградської області, я особисто взяв активну участь у розтині загиблої Мачкалян. Під час нього була виявлена картина гострої поліорганної недостатності, яка формально може бути виставлена і для аутоімунного гепатиту. В ході нього зразки для вірусологічного дослідження не вилучалися.\nЗ приводу занепокоєння керівництва облздраву можу пояснити, що існують негласні, рекомендовані допустимі цифри материнської та малюкової смертності на території того чи іншого суб’єкта федерації. Ці цифри встановлюються Міністерством охорони здоров’я Російської Федерації як нерекомендовані до перевищення. Інакше розгляд відбувається на найвищому рівні. Тим більше, що за рівнем материнської смертності глава держави оцінює роботу губернатора.\nНадалі в ординаторській ВОПАБ я зустрівся з лікарями, які займалися Мачкалян, і обговорив з ними сталося. Вони разом прийшли до висновку, що патологоанатомічний діагноз буде записаний як аутоімунний гепатит. Незважаючи на те, що смерть Мачкалян явно належала до категорії материнської смертності».\nТобто патологоанатом, який зобов’язаний бути чесним і неупередженим, виявляти помилки в діагностиці та тактики лікування, обговорює діагноз пацієнтки з тими, хто зацікавлений в приховуванні істини. Можна провести аналогію: експерт зустрічається з убивцею і з його слів записує, що покійний сам впав на ніж — і так 11 разів.\nПізніше, коли Вадима Колченко переведуть із СІЗО під домашній арешт, він відмовиться від цих свідчень. «На мене тиснули, мене змушували давати свідчення на керівництво облздраву. Це робили співробітники ФСБ. Я обмовив своїх колег, і мені соромно за це», — пояснив він «Стрічці.ру».\nЗа словами Арама Мачкаляна, в ході слідства була перевірена вся медична документація Олени Мачкалян. І експерти-графологи встановили: кожна строчка в історії хвороби в оперативних журналах і навіть у виписках піддалася виправлень. Багато підписи зроблені третіми особами, частина діагнозів переписана вже після смерті Олени. Реальну картину відновити вже не вдасться. Те ж саме стосується і записів за патологоанатомічному розтину.\nПерша версія лікарського висновку про смерть Олени Мачкалян\nПо кодуванню, загибель Олени не має відношення до материнської смертності.\nДруга версія лікарського висновку про смерть Олени Мачкалян\nКодування змінена — загибель Олени зареєстрована як материнська смертність. За версією слідства, ця папір була виписана після порушення кримінальної справи.\nДокументи, що містять фальсифіковані дані про причини смерті Олени та Романа Мачкалянов\nВисновок лікаря УЗД-діагностики\nВдень 13 січня лікар зафіксував серцебиття дитини. Пізніше цей результат назвуть помилкою.\n— За показаннями свідків і обвинувачених нам відомо, що розтин проводив особисто Вадим Колченко, асистувала йому лікар-патанатом Катерина Черкасова, — розповідає підполковник юстиції Ігор Хованський. — Але сам він зробив все, щоб приховати свою участь: немає жодної його підпису, немає жодних згадок про його участю. За версією слідства, з якою погодилася і прокуратура, головний патологоанатом організував спотворення результатів розтину з метою підтвердити зручний діагноз і доручив підмінити парафінові блоки із зразками тканин померлою. Довідки та інші документи, які містять завідомо спотворений діагноз, підписувала завідуюча відділенням Наталія Герасименко. Слідству вдалося довести злочинний зговір між ними.\nЯк випливає зі свідчень санітарів, зразки для вірусологічного дослідження у загиблої Олени Мачкалян взяли — але помістили їх не у спеціальний холодильник, а звичайний, з їжею. Вони лежали там близько тижня. Коли керівництво патанатомического бюро визнало, що все заспокоїлося, зразки просто спустили в звичайну каналізацію. Так було знищено то єдине, що могло викрити лікарів, які лікували Олену. А їх, судячи з усього, спеціально проінструктували, що говорити перевіряючим.\n«Після розтину Мачкалян я зібрав нараду, на якій ми визначилися, який діагноз запишемо в медичну документацію. Тут ми і вирішили, що певний консиліумом діагноз «аутоімунний гепатит» дуже далекоглядний (…) Далі відбулася нарада у заступника голови Комітету охорони здоров’я Волгоградської області Ірини Карасьова. Її цікавило в першу чергу те, щоб смерть Олени Мачкалян ні в якому разі не була визнана материнської.\nКарасьова сказала мені, що, якщо є хоч найменша можливість уникнути встановлення факту смерті Мачкалян як материнської, то її потрібно використовувати (…) надалі від Наталії Герасименко він [Колченко] дізнався, що вона і лікар-патологоанатом Катерина Черкасова додали в гістологічні зразки від Мачкалян якийсь зразок печінки особи, чия печінка точно була вражена гепатитом. Доповідала йому [Колченко] про це Герасименко особисто.\n— Ми переконані, що причиною цього злочину стало бажання сформувати зручну статистику, — вважає генерал-майор юстиції Василь Семенов, керівник Слідчого управління СКР по Волгоградській області. — Очевидно, що хороша статистика в охороні здоров’я в нинішніх умовах — це додаткове фінансування, позитивні оцінки з боку Міністерства охорони здоров’я Росії, керівництва країни, премії і додаткові бали. Особисто я переконаний, що тут не було ніякого бажання приховати конкретні дефекти надання медичної допомоги конкретному пацієнту. Існують певні показники, в яких вітчизняній медицині доводиться жити. І один з них — материнська смертність, якої в XXI столітті бути не повинно.\nМіж тим, за даними «Стрічки.ру», зараз у Волгоградській області розслідують шість кримінальних справ, в яких виявлені випадки фальсифікації результатів посмертних досліджень. Причому один випадок — кричущий: слідчі вилучили повний комплект зразків загиблої дитини, провели генетичне дослідження і виявили, що всі вони взяті від шести різних чоловіків і жінок. Коли ж тіло ексгумували, то з’ясувалося, що розтину взагалі не було! При цьому всі папери заповнені так, що не причепишся. І всі ці справи належать до того періоду, коли головним патологоанатомом регіону був Вадим Колченко.\nІ хабара — теж\nКолченко, крім підміни органів, закидають ще й п’ять епізодів шахрайства та отримання хабарів від підлеглих санітарів. За версією слідства, патологоанатом, знаючи, що санітари займаються поборами з родичів померлих, зобов’язав їх передавати йому третину від усіх отриманих сум. У загальній складності це принесло Колченко майже 600 тисяч рублів.\n— У ході слідства за показаннями свідків і родичів померлих було встановлено, що санітари ВОПАБ брали гроші від людей за предпохоронную підготовку трупів — тобто за одягання, посмертний макіяж, бальзамування, тампонування порожнин і все інше, — каже старший лейтенант юстиції Георгій Гузенко, старший слідчий Другого відділу по розслідуванню особливо важливих справ СУ СКР по Волгоградській області. — Суми були різними — від трьох до восьми тисяч рублів.\nЗа словами Гузенко, санітари віддавали Колченко гроші, з одного боку, щоб уникнути дисциплінарного покарання, а з іншого — щоб він не припиняв їхні побори з родичів померлих. Крім того, Колченко під приводом необхідності ремонту техніки виписував санітарам премії — а потім вимагав у них або повернути частину грошей, або всі гроші.\n«Про злий умисел я навіть думати не хочу»\nЗ самим Вадимом Колченко мені вдалося зустрітися буквально перед самим від’їздом з Волгограда. Ми проговорили майже дві години, обговорюючи всі деталі пред’явленого йому обвинувачення. Безумовно, він импозантен і брутальний, він ерудований і грамотний співрозмовник — але мене він ні в чому не переконав. Швидше, навпаки.\n— Я, звичайно, відчуваю себе винним у тому, що ця ситуація виникла під час мого керівництва, — говорив мені Вадим Колченко. — Але тільки в цьому! Зараз я розумію, що, мабуть, десь неправильно повівся з персоналом, що треба було вибудовувати відносини як-то по-іншому. І я, звичайно, дуже хочу і при першій же зустрічі обов’язково вибачусь перед Арамом Мачкаляном — за всі ті неприємні моменти, які йому ненавмисно завдав. Але всі висунуті мені звинувачення носять, безумовно, «замовний» характер. Вони абсурдні.\nЗа словами Вадима Колченко, він особисто проводив розтин загиблої Олени Мачкалян як головний патологоанатом області. Потім сам ретельно оглядав зразки і з вершин свого досвіду робив попередні висновки, які, на його думку, все-таки не спростовані.\n— Це справді була велика робота, і такі випадки бувають не часто. Природно, увагу нагоди було приділено колосальне. Я особисто вичитував протокол, переглядав ці препарати для того, щоб бути абсолютно переконаним у правильності поставленого діагнозу, — стверджує Вадим Колченко.\nВін сам передав всі матеріали слідчому, сподіваючись на встановлення істини. І переконаний: те, що генетика показала приналежність вилученого зразка іншій людині, пов’язане з порушеннями умов зберігання: один шматок поклали на інший, і зразок від тіла Олени просто просочився чужою кров’ю, що й призвело до помилки. Так як тіла він не бачив, то стверджувати, що там було вогнище інфекції, не може, але повністю довіряє своїм співробітникам, які не могли його не помітити.\n— Я особисто подивився всі зразки тканин від тіла Олени і особисто порівняв їх з контрольними зразками всіх відомих видів гепатиту, — переконує Вадим Колченко. — Вони були більше всього схожі на аутоімунний гепатит, фульмінантне протягом. Тільки після цього я погодився з цим прижиттєвим діагнозом. Не можу виключити, що активність слідства могла спричинити за собою втрату і подальшу підміну зразків… Ну а про злий умисел тут навіть думати не хочу! А що стосується звинувачень у тому, що довідка про смерть не віднесла подію до розряду материнської смертності — по-перше, це неправда, в статистику смерть Мачкалян пішла материнська. А, по-друге, не я цю довідку підписував.\nКолченко переконаний, що його обмовили під тиском слідства:\n— Коли мене заарештували, то моїм співробітникам сказали: усе, на нього більше не можете розраховувати, ви позбулися цього сатрапа. І багато хто стали підписувати свідчення, які їм просто підсовували. Хтось- для того, щоб уникнути кримінального переслідування. Зараз вони відмовляються від того, що їм приписав слідство. Ось вам і вся істина.\nСам Вадим Колченко визнає те, що змушений був збирати гроші зі своїх підлеглих, але не погоджується з трактуванням слідства — на його думку і на думку його адвокатів, він не брав хабарі, а займався незаконним підприємництвом.\n— Мені, звичайно, треба було вчинити по-іншому: зареєструвати якесь ТОВ і спокійно працювати, — говорить Вадим Колченко. — Адже без готівки в будь-якій структурі не можна вирішити ні один господарський питання. Постійно потрібні гроші на дрібні витрати: кран потік, лампочка перегоріла, в машину рідина омиває купити треба… І я налагодив роботу з одним з підлеглих, який передавав мені на ці питання готівку. Але — хабарі? Цей склад мені поставлений неправильно. Я вчинив інший злочин — незаконне підприємництво.\nПоясню: санкція статті 171 КК РФ передбачає до півроку позбавлення волі. І за нею вже сплив строк давності. Тобто в цьому разі кримінальне переслідування Вадима Колченко треба припиняти. Правда, є маленька юридична тонкість: за незаконне підприємництво можна притягнути будь-якого громадянина — крім того, що займає посаду в державній або муніципальній системі влади. Головний лікар — посадова особа, будь-які одержані ним незаконно гроші — хабар. Ця позиція (узгоджена з двома досвідченими адвокатами, одна з яких навіть була федеральним суддею) виглядає щонайменше жалюгідним виправданням… І хоча зрозуміти дії Вадима Колченко я можу, але виправдати їх таким чином — ніяк.\nТим більше що, дійсно: і багатофункціональний пристрій, і інші «дрібниці» співробітники бюро купували на свої гроші, а не на ті, які здавали головному патанатому.\nПравда, у мене немає сумнівів у кваліфікації Вадима Колченко. Він більше 30 років віддав охороні здоров’я: отримавши в інституті спеціальність акушера-гінеколога, поїхав у село, де багато років пропрацював «доктором на всі руки». Пізніше, коли з початком перебудови грошей стало не вистачати, відучився на судово-медичного експерта і 23 роки виїжджав на місця злочинів. Потім перевівся в Волгоград і прийняв пропозицію очолити обласне бюро. І сам досвід роботи, і ті часи, коли він працював на увазі вміння швидко отримувати правильні знання.\nСхідна мудрість говорить: злодія іноді можна зрозуміти і пробачити. Вбивцю іноді можна зрозуміти, але не можна пробачити. Підлого брехуна можна ні зрозуміти, ні пробачити.\nВадим Колченко — не злодій і не вбивця.\nЙого просто зіпсувала керівна посада.\nПредыдущая статья18 запамятовуються винаходів цього року (18 фото)\nСледующая статьяДівчата в білих майках.\nМей-Лінг — китайський палац-смарагд (7 фото)\nГавайський пляж Hanakapiai Beach — один з найнебезпечніших пляжів в світі...\n13 травня 1985 року — день, коли поліція США знищила цілий...


РОФВ : Новини, Український та світовий волейбол : Кубок ЄКВ. «Хімік» боротьбу за трофей розпочне в Румунії\nГоловна сторінка → Новини, Український та світовий волейбол → Кубок ЄКВ. «Хімік» боротьбу за трофей розпочне в Румунії\nУ нашого суперника, як і у «Хіміка», перерва в змаганнях на національній арені. У своєму останньому на сьогоднішній день офіційному матчі 20 грудня «Тирговіште» завоював Суперкубок Румунії, обігравши чемпіона країни 2016 «Альбу» (Блаж) - 3:2 (25:20, 15:25 25:20, 18:25, 15:6).\nВ цьому матчі «Тирговіште» зіграв в такому складі: Діана Калота (1 очко) - Олександра Собо, Івана Дьєресіло (28), Матеа Ікіч (12), Мілагрос Коллар (20), Роксана Іваноф (4); Сузана Себіч (л).\nУ дивізіоні А1 чемпіонату Румунії зіграно вже 13 турів - одне коло і два тури. МСК «Тирговіште» виграв 10 матчів і зазнав три поразки. У переможних матчах наш майбутній суперник програв всього три партії. В Кубку Румунії «Тирговіште» двічі обіграв «Унік» (3:0, 3:0) та вийшов у півфінал змагань.\n«Хімік» останні офіційні матчі провів 9-10 грудня, після чого приступи до цілеспрямованої підготовки до Кубку ЄКВ. В цій період южненська команда зіграла чотири тренувальні матчі. В грудні суперником найсильнішої жіночої команди країни останніх шести років став міцний чоловічий колектив «Хімік-ОПЗ», де одним з лідерів був статистик «Хіміку» Данило Мелюшкін. В цих матчах, за словами Андрія Романовича, у його підопічних була можливість змоделювати деякі моменти суперництва з «Тирговиште», зокрема поборотися з високим блоком та відчути потужний напад, чим володіє найближчий єврокубковий опонент. Якщо в першій грі проблем не було – 3:0 (25:22, 25:21, 25:20), то в другому «Хіміку» прийшлося відіграватися – у підсумку зафіксована класична перемога дружби – нічия з рахунком 2:2 (25:22, 17:25, 20:25, 29:27).\nПісля короткої новорічної паузи «Хімік» двічі зіграв із середняком чемпіонату Туреччини – «Сариєром» (Стамбул). Матчі складалися з чотирьох партій. В першому – впевнена перемога «Хіміку» - 4:0 (25:19, 25:20, 25:15, 25:15), в другому – звитяга турчанок з рахунком 3:1 (25:20, 26:28, 26:24, 25:19). «Хімік» зіграв в своєму найсильнішому складі, в якому провів більшість матчів першої частини сезону – з Анастасією Чернухою у «старті».\nДіана КАЛОТА, капітан МСК «Тирговіште»:\n- Перший матч буде дуже складним. Це наш перший матч в цьому році, і ми сподіваємося, що покажемо хороший волейбол перед своїми вболівальниками і доб'ємося перемоги.\nМи готувалися дуже серйозно, тому що хочемо домогтися максимального результату. Наш клуб готовий змагатися з «Хіміком».\nМи знаємо, що у нас потужний супротивник, але не можу сказати, що його неможливо перемогти. Ми можемо претендувати на загальний успіх.\n«Хімік» - дуже згуртована команда, яка має в складі чимало сильних гравців. Цю команду не слід недооцінювати. Навіть якщо український чемпіонат такий же за рівнем, як чемпіонат Румунії, ми повинні пам'ятати, що «Хімік» - чемпіон своєї країни.\n- Уболівальники - це важлива перевага «Тирговіште» в першій грі з «Хіміком»?\n- Безумовно. Їх підтримка і допомога буде мати велике значення для нас. Ми сподіваємося, що вболівальники заповнять ігровий зал, щоб бути поруч з нами в цьому важкому матчі. Ми постараємося подарувати їм видовищну гру (на матч з «Хіміком» вхід буде вільним. - прес-служба).\n- «Тирговіште» - це класична команда, досить вікова. П'ять легіонерів - дві сербки, дві хорватки і одна іспанка. Варто звернути увагу, що пов'язує має зріст 1 м 90 см, та й інші волейболістки також високорослі, мають в активі серйозний досвід міжнародних зустрічей. Просто не буде - це сто відсотків, а наскільки важко - покажуть вже самі ігри.\nРозібрали суперника досить добре. Але одна справа - це теоретична частина, інше - безпосереднє суперництво на майданчику. Іноді створюється враження, що суперник страшний, а насправді - не дуже, буває - і навпаки. Здається, що все просто, а суперник на простоті і надійності дає такий рівень стабільності гри, що обіграти його не виходить.\n- Чи можна говорити, що перша партія в гостьовій грі буде чи не визначальною?\n- Волейбол настільки багатий своїми поворотами, тому складно сказати, яка партія буде визначальною - перша, друга, або будь-яка інша. Будь-яка партія може стати поворотною в грі, і часто трапляється, що один м'яч стає ключовим і повертає гру в позитивну або негативну сторону.\n- У цьому сезоні «Хімік» має дефіцит ігор серйозного рівня. Чи може це позначитися на боєздатності колективу в матчах Кубку ЄКВ?\n- Так, безумовно, це може позначитися, такий дефіцит дає свій негатив. У чемпіонаті ми граємо три партії і розтягуємо їх на чотирнадцять осіб, тому що треба давати грати і основного складу і гравцям найближчого резерву. Таким чином, волейболістки не несуть необхідного ігрового навантаження. Як можемо, викручуємося в тренувальному процесі - грали ось недавно з чоловічою командою «Хімік-ОПЗ», тому запросили і турецьку команду.\n- Про настрій перед єврокубками годі й казати...\n- Так, перед єврокубками завжди емоційний підйом. Звичайно, ми працюємо, гравці намагаються, але результат, природно, запланувати неможливо. А то, що ігри будуть цікавими, це однозначно.\n- Які завдання поставлені перед командою в Кубку ЄКВ?\n- Проходити якомога далі. Хоча б до чвертьфіналу. Якщо вдасться вийти в півфінал, це буде супер. І, як ви розумієте, на цьому шляху легких суперників не передбачається, все-таки Кубок ЄКВ.\n27.01.17 Кубок ЄКВ 2016/17. Жінки. "Хімік"(Южний) - "Тирговіште"(Румунія) 3:2. Закінчення матчу


Як змішати віскі з колою · Відповіді на всі питання\nДля того, щоб навчитися правильно змішувати віскі, спочатку необхідно дізнатися, які сорти цього алкогольного напою підходять для змішування його з колою. Розрізняють чотири різновиди віскі: солодовий, бурбон, купажірованний і зерновий віскі. Для приготування «змішаного» віскі підійдуть перші два, так як вони мають більш м'яким і багатим смаком.\nвіскі, змішаний з колою, - ідеальний варіант для цінителів цього напою, які бажають отримати максимум задоволення і при цьомуне сп'яніти в найкоротші терміни. Визначитися з тим, яку кількість коли слід додавати в віскі, можна тільки досвідченим шляхом, змінюючи концентрацію газованої в алкоголі. Комусь подобається віскі з незначною кількістю коли, а хтось п'є практично слабоалкогольний коктейль. У разі, якщо придбане віскі виявилося не зовсім хорошої якості, шляхом додавання коли можна вдало замаскувати неприємну гіркоту. Важливе правило: перед змішуванням і вживанням віскі необхідно охолодити або додати в стакан з напоєм кілька кубиків льоду.\nЯкщо знайомство з класичним коктейлем довелося вам до душі, то можна спробувати його більш екзотичні варіанти. Додайте в коктейль часточку лимона - його кислинка ні в якій мірі не порушить гармонію смаку, лише доповнить йогонезвичайної ноткою. Можна замінити лимон невеликим кількість яблучного соку - смак коктейлю стане набагато яскравіше і більш насиченим. Любителям змішувати декілька видів алкоголю сподобається ідея додати в віскі з колою трохи вермуту.\nПрепарат 'Клімаланін': відгуки лікарів, протипоказання, склад, показання до застосування\nУ чому суть георгіївських стрічок і чому все так лаються, коли їх всюди прив'язують і роздають?\nТим, хто користувався додатком Faladdin: як вам? Чи траплялися цікаві збіги, хитро підібрані формулювання? Нісенітниця або вдалий в своєму жанрі стартап?\nРада 1: Як продовжити тимчасове посвідчення водія\nЯк відправити співробітника у відрядження в 2017 році\nОригінальна 3 Д листівка. Своїми руками створюємо чудові подарунки\nСік алое, застосування в медицині


Яке місце у системі морального виховання посідає чинник національної гідності та менталітету? - Педагогіка у запитаннях і відповідях - Навчальні матеріали онлайн\nЯке місце у системі морального виховання посідає чинник національної гідності та менталітету?\nГідність людини — важлива якість моральності людини, яка утверджує її як особистість, підносить її велич як вищого творіння природи.\nГідність — це моральне поняття, що виражає уявлення про цінності людини як особистості, особливе моральне ставлення людини до самої себе і ставлення до неї спільноти, в середовищі якої визначається цінність особистості. З одного боку, усвідомлення людиною власної гідності є формою самосвідомості й самоконтролю, що близьке до понять совісті та честі. Це своєрідне усвідомлення людиною відповідальності перед собою як особистістю. З другого боку, — гідність особистості вимагає від інших людей поважного ставлення до неї.\nВ умовах розвитку й становлення української державності й незалежності та через історичні обставини життя українського народу, який зазнавав усіляких утисків і принижень, внаслідок чого формувалося почуття меншовартості, виникає потреба формування національної гідності. Це етична категорія, яка характеризує особистість з погляду розширення поняття духовних цінностей за рамки свого "Я" і поєднання особистісних переживань, відчуттів із загальнонаціональними цінностями. Тому нагальним є завдання формування у вихованців як власної, так і національної гідності, хоча ці почуття нерозривно поєднані між собою.\nПередумови формування у вихованців людської гідності взагалі та національної зокрема такі:\n• навіювання аксіоми про вищість і неповторність людини;\n• постійне акцентування уваги людини на її духовних цінностях, необхідності утвердження їх у суспільних стосунках;\n• формування почуттів совісті та честі як засобів самооцінки своїх дій;\n• поважне і вимогливе ставлення вихователя (батька, матері, вчителя та ін.) до особи вихованця;\n• спонукання вихованця до постійного відстоювання власної гідності перед іншими людьми;\n• знання історії своєї родини;\n• знання історії свого народу;\n• знання культури, традицій, звичаїв, віри свого народу;\n• знання життєдіяльності видатних постатей власного народу (політичних діячів, вчених, діячів літератури, мистецтва та ін.);\n• володіння рідною мовою;\n• включення в конкретну діяльність, спрямовану на збереження й примноження матеріальних і духовних багатств свого народу;\n• схвалення діяльності у сфері прояву національної гідності.\nХарактерною особливістю морального становлення особистості є її менталітет (ментальність). Ментальність походить від лат. mentalis — розумовий; mens, mentis — розум, думка, інтелект, В українському мовному обігу слово менталітет у значенні душі, вдачі, емоційності визначається як світосприймання, світогляд, бачення світу, національний характер.\nОтже, ментальність народу — це його світосприймання, світовідчуття, бачення себе у світі, особливості прояву національного характеру, своєрідність вдачі. Для кожної етнічної спільноти характерні ознаки ментальності, які на засадах загальнолюдських морально-духовних цінностей відрізняють певним чином представників однієї нації від іншої. Вони є не результатом генетичного успадкування, а передусім соціального успадкування та виховного впливу. Ментальність — винятковий феномен духовності етносу, своєрідний духовний код. Примітно, що навіть в умовах духовного геноциду, мовної деградації прояви ментальності як духовного коду зберігаються. Для кожної національності характерні своєрідні прояви менталітету. Треба з повагою ставитися до духовних багатств народу, проте турбуватися, щоб у суспільстві створювалися оптимальні соціальні умови для збереження духовного коду представників тої чи тої групи.


На Кам’янщині привітали вчителів :: Нова Доба Черкаси - новини, події, інформація Черкас та області\nНа Кам’янщині привітали вчителів\nДата: 8-10-2018, 11:40\nЗ нагоди відзначення Дня працівників освіти в Районному будинку культури м. Кам’янка відбулися урочисті заходи. Кращих педагогічних працівників та колективи шкіл відзначили грамотами та привітали представники районної влади.\n– Висловлюю щиру вдячність за творчу, самовіддану та подвижницьку працю, відповідальне ставлення до свого покликання, педагогічну майстерність і безкорисливе добро, які повсякчас ви даруєте своїм вихованцям. Хай же на цьому благородному шляху вас завжди супроводжують успіхи. Хай щедрою буде до вас доля, обминають життєві негаразди, а ваші серця зігріває людська довіра та любов.\nНатхнення вам, мудрості і терпіння в нелегкій справі навчання та виховання підростаючого покоління – майбутнього нашої Батьківщини, – зазначив голова Кам’янської райдержадміністрації Богдан Солошенко\nДо привітань приєдналися начальник відділу освіти райдержадміністрації Іван Глагола, заступник голови районної ради профспілки працівників освіти і науки Тетяна Мелах та депутат районної ради Людмила Тетьора.\nНа святі було багато музики, пісень і танців. Так що сумувати не доводилось нікому.\nВинуватці та гості свята отримали фантастичні враження та безліч позитивних емоцій.\nчеркаси, черкаська область, Кам’янщина, вчителі, освіта, День учителя


вівторок, 19 січня 2021, 18:00\nПро це повідомляє пресслужба Вінницької обласної прокуратури, передає Укрінформ.\n"Вінницькою місцевою прокуратурою затверджено та направлено до суду обвинувальний акт за фактом заволодіння державними коштами при закупівлі оновлень аеронавігаційних баз даних повітряних суден, у тому числі й для військових частин, які представляють Україну в миротворчому контингенті ООН на території країн Африки (ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України)", - йдеться у повідомленні.\nЧитайте також: Антикорупційний суд розглядатиме «газову справу» Онищенка 5 жовтня\nЗа даними слідства, працівник одного із центрів забезпечення Збройних сил України при підготовці тендерної документації, умисно завищив очікувану вартість на вказані послуги. Посадовець шляхом внесення до офіційних документів тендерної документації завідомо неправдивих відомостей, звузив коло учасників відкритих конкурсних торгів та забезпечив підставному підприємцю перемогу у торгах.\nВнаслідок таких дій посадовець та підприємець заволоділи бюджетними коштами на суму понад 300 тисяч гривень.\nСуд Вінниця Військові


Факультет технологій та дизайну провів майстер-клас з виготовлення та декорування печива — Природничий факультет\nФакультет технологій та дизайну провів майстер-клас з виготовлення та декорування печива\n13 грудня 2021 р. на базі факультету технологій та дизайну відбувся майстер-клас з виготовлення та декорування печива. Серед гостей заходу були ректорка ПНПУ імені В. Г. Короленка професорка Марина Гриньова, викладачі та студенти природничого факультету. Майданчик для проведення майстер-класу надали декан факультету технологій та дизайну, професорка Валентина Титаренко та заступниця декана Юлія Срібна. Також до організації заходу долучились голова ради з організації виховної діяльності Людмила Гомля та декан природничого факультету Сергій Новописьменний.\nСпочатку гостей ознайомили з технологією роботи з кремом та тістом, показали відповідні інструменти для роботи. Після невеликого вступного інструктажу присутнім дали можливість продемонструвати свої кондитерські навички. Після творчого процесу декорування печива, всі відвідувачі заходу скуштували результати своєї праці.\nМарина Гриньова відзначила особливу атмосферу цього майстер-класу та подякувала організаторам й майстрам-кондитерам за такий актуальний в контексті прийдешніх свят захід. Студенти й викладачі теж висловили своє захоплення новим для себе видом діяльності та запросили всіх охочих на екскурсію природничим факультетом.\nНаступна новина Захист результатів виробничої педагогічної практики здобувачів ОП «Середня освіта (Біологія та здоров’я людини)»\nПопередня новина Полтавський національний педагогічний університет імені В. Г. Короленка підписав Угоду про співпрацю з Харківським регіональним центром оцінювання якості освіти


З 17 квітня українські міліціонери будуть зачитувати права затриманим - Права Людини в Україні\n14.04.2006 | Кореспондент.net\nЗ 17 квітня українські міліціонери будуть зачитувати права затриманим\n«Наказом з наступного тижня ми вводимо зачитування прав затриманих під час затримки», - заявив 14 квітня міністр внутрішніх справ Юрій Луценко на прес-конференції в Чернігові.\nЗа його словами, біля двох місяців це питання вирішується в Міністерстві юстиції, однак там не можуть погодити форму зачитування прав затриманих. «Ми вирішили рекомендувати, поки текст погодиться (у Мін’юсту), і увести внутрішнім наказом по МВС», - уточнив Луценко.\nВін додав, що рано або пізно форма зачитування буде затверджена. «Комусь це покажеться декларацією, але так живе увесь світ і до цього будуть звикати українські правоохоронні органи», - сказав Луценко.\nУ грудні 2005 року МВС створило громадську колегію правозахисних організацій з прав людини. А в липні 2005 року Президент Віктор Ющенко доручив Міністерству внутрішніх справ навчити працівників органів внутрішніх справ правилам спілкування з громадянами.


14 жовтня Васюник зустрінеться з виборцями в кінопалаці Довженка\nПрес-реліз, Вівторок, 13 жовтня 2015, 21:07\nЗавтра, 14 жовтня кандидат на посаду міського голови Львова Ігор Васюник зустрінеться з львів’янами. Зустріч відбудеться у кінопалаці імені Довженка, що на Сихові о 16:30.\nПро це повідомила прес-служба народного депутата Ігоря Васюника.\n14 жовтня українці святкують Покрову Пресвятої Богородиці, окрім того у цей день країна відзначатиме День захисника. Відтак під час зустрічі відбудеться нагородження волонтерів, які допомагають армії, подяками Міністерства оборони. Окрім того Васюник прозвітує про роботу центру правового захисту учасників АТО, який вже понад рік працює. Юристи розкажуть про те, які проблеми найбільше турбують учасників АТО у Львові.\nТакож кандидат на посаду міського голови Львова презентує перспективний план розвитку міста, розповість про наболілі проблеми та шляхи їх вирішення. У рамках зустрічі можна буде поспілкуватися з кандидатом та задати йому питання.\nМітки: вибори, Ігор Васюник, новини\n9 нардепів з Львівщини не підтримали проведення повторних виборів голови ОТГ на Яворівщині Кошулинський вимагає оголосити перевибори у Франківську Кошулинський програв довибори у Франківську Фірмі дружини Васюника дозволили збудувати у Львові центр ділової активності ЦВК звинуватила Кошулинського у порушеннях У березні стартують вибори депутатів трьох громад Львівщини Маруся Звіробій знялася з виборів на користь Кошулинського 5 нардепів з Львівщини не підтримали проведення повторних виборів мера Комарного Облрада Львівщини ліквідувала обласну виборчу комісію Кошулинський балотується до ВРУ від Івано-Франківщини У березні стартують вибори депутатів Лопатинської сільради Весною стартують повторні вибори депутатів Глинянської міськради Облрада Львівщини планує ліквідувати обласну виборчу комісію Свистун очолив Мурованську ОТГ Члени одної з ДВК у Львові постануть перед судом за підробку виборчої документації


інших громадських організацій взяли участь сотні селян. Зі спогадами про буремні дні громадянської війни виступили місцеві партизани. 13 селі відбулась багатолюдна демонстрація, в якій взяли участь селяни і робітники станції «Дністер».\nУспіхи соціалістичного будівництва викликали н куркулів шалену лють. Весною 1928 року вони особливо активізували свою ворожу діяльність: приховували хліб, агітували селян проти колгоспів. У відповідь на це біляївські комуністи посилили агітаційно-масову роботу серед селян, невтомно роз'яснювали політику більшовицької партії на селі, закликали їх переходити до суспільних форм обробітку землі .\nНаслідком цієї роботи було створення ще двох нових артілей - «Вірна праця» та «Шлях до соціалізму». У 1928 році Біляївське сільськогосподарське товариство одержало 8 тракторів «Інтернаціонал» і «Фордзон», 70 плугів, 17 сівалок та іншу техніку. Таке поповнення машинами давало змогу поліпшити обробіток землі, розорати цілину та підвищити врожайність зернових культур. В зв'язку з тим, що робота тракторів була більш продуктивною на великих масивах, колективні господарства «Ранок», «Агрикультура» та «Червоний незаможник» приєдналися до артілі «Червоний промінь» . Об'єднане сільськогосподарське товариство одержало від держави понад 10 тисяч крб. кредитів .\nПід час проведення суцільної колективізації в селі не обійшлося без перегинів. Місцеві керівники проявили надмірну квапливість, внаслідок чого порушувався принцип добровільності. Тих, хто вагався вступити до колгоспу, оголошували куркулями, а це викликало невдоволення селян. У лютому 1930 року Одеський окрпартком, докладно вивчивши становище в Біляївці, допоміг виправити припущені помилки, що незабаром дало позитивні наслідки. Через рік, у лютому 1931 року, ІХ районний з'їзд Рад констатував, що в Біляївці колективізовано 80 проц. селянських господарств.\nВнаслідок успішного завершення суцільної колективізації в селі у 1932 році було кілька великих колективних господарств. Серед них найбільш економічно_міцним був колгосп «Червоний промінь», який об'єднував 295 господарств, мав 1170 га земельних угідь, у т. ч. 100 га поливних площ, що використовувалися під городи,\n30 га садів та 25 га виноградників. Поступово й інші біляївські колгоспи зміцнювали свою економіку. Велику допомогу колгоспам подавила Червоноповстанська МТС, створена в 1932 році.\nДля піднесення артільного виробництва велике значення мало зростання трудової активності колгоспників. У 1930 році кращу доярку села комсомолку Н. Браславську занесено до Книги пошани ім. X з'їзду комсомолу. Учасником Всесоюзної сільськогосподарської виставки 1939 року був чабан колгоспу «Друга п'ятирічка» В. Салтановський. Зразки трудового героїзму виявляв бригадир трактористів комуніст М. Пінський, учасник обласного зльоту стахановців-трактористів. Одержав Малу срібну медаль. Всесоюзної сільськогосподарської виставки механізатор І. Дігуляр.\nУ 1935 році Червоноповстанський район перейменували на Біляївський. У передвоєнні роки майже всі біляївські колгоспи були високорентабельними, багатогалузевими господарствами. Так, у 1939 році колгосп «Червоний промінь», який мав 240 голів великої рогатої худоби, 300 коней, здав державі 5300 цнт зерна, повністю виконав план м'ясопоставок. За понадплановий продаж молока артіль одержала дві автомашини. Через рік колгосп став мільйонером. На трудодень колгоспники одержали по 2,5 кг хліба та по 6 крб. грішми.\nУ лютому 1941 року загальні збори членів колгоспу «Друга п'ятирічка», який очолював комуніст В. Рогачко, з задоволенням відзначили, що доходи артілі перевищили 1 мільйон крб. За свою працю колгоспники одержали на трудодень по 3,8 кг зерна та по 3 крб. 50 коп. грішми.\nЗміцнення економіки стало основою для зростання освіти і культури населення Біляївки. Вже восени 1920 року за парти сіло 560 учнів, отже у два рази більше, ніж до революції . У 1929/1930 навчальному році в Біляївці відкрилася семирічна школа, а в 1939 році - десятирічна. В середній, семирічній і двох початкових школах навчалося 1275 дітей, працювало 50 учителів. Ще у 1920 році більшість біляївської бідноти була неписьменною. Повністю неписьменність серед дорослого населення ліквідовано у 1932 році. Особливо відзначились у цій благородній праці вчителі Ф. С. Підмазко, С. Ф. Чабан та інші.\nВсередині 1920 року в селі відкрито бібліотеку. Для її поповнення шефи постійно надсилали книжки, журнали тощо. Тільки за період з серпня по листопад 1920 року сюди надійшло 840 газет, 430 брошур, багато листівок, плакатів. Тоді ж у селі відкрилося дві хати-читальні.\nПоліпшувалась охорона здоров'я жителів. У 1938 році тут збудовано лікарню на 15 ліжок з пологовим відділенням, працювало 4 медпрацівники. На станції «Дністер» діяла амбулаторія, нею завідував В. С. Манкевич,


Нових маршрутів і розваг прагнуть туристи, які відвідують Закарпаття – Туризм Закарпаття | Відпочинок | Екскурсії\nMay 6, 2010 0 Коментарів\nГоловна / Блог / Новини / Нових маршрутів і розваг прагнуть туристи, які відвідують Закарпаття\nMay 6, 2010 , Автор Олександр Коваль, 0 Коментарі\nНещодавно в Києві відбулися дві чергові весняні туристичні виставки-ярмарки, присвячені сезону “весна-літо”. З метою ознайомитися з новими тенденціями туризму і запропонувати власні послуги, у них взяли участь і представники закарпатських турагенцій.\nСвоїми думками і враженнями за підсумками виставки поділилася з читачами газети учасниця цього велелюдного заходу Світлана Чернова, директор однієї з туристичних агенцій краю.\nОсобливості закарпатського відпочинку\n– Світлано Яківно, чи не загубилися пропозиції відпочинку в Закарпатті й для краян у нескінченному потоці запрошень із цілого світу?\n– Кожного разу, повертаючись із чергової подорожі, я з подивом і захопленням констатую: “Немає кращого місця на землі, ніж Закарпаття”. У Єгипті гори не заліснені, у Таїланді бракує свіжого, насиченого киснем і прохолодою, повітря, у Франції – міцної дружби багатьох націй і народностей, в Ізраїлі – численних чистих витоків різноманітних підземних вод…\nУ Закарпатті ж є все, навіть море, правда підземне. А ще – можливості краян відпочивати і вдома, і за кордоном. До мор¬ського узбережжя Болгарії, Чорногорії, Хорватії, Греції майже така ж відстань, як до україн¬ських берегів Чорного й Азов¬ського морів.\n– Із такими показниками наш край повинен бути туристичною меккою і кожний його житель мав би себе реалізувати сповна…\n– Натомість збільшуються “діаспори” наших земляків у США, Чехії, Італії, Португалії, Греції. А в будівництво незначної кількості нових санаторіїв і комфортних готелів вкладаються кошти заможних американців, киян, які, правда, часто-густо є вихідцями із Закарпаття і назавжди закохалися в цей клаптик землі.\n– Чому склалася така ситуація? Невже наші земляки розучилися ґаздувати і приймати гостей?\n– На жаль, активному розвитку туризму не сприяє наше законодавство. Нормотворцям слід підтримати тих ентузіастів, які бажають інвестувати в збереження й відновлення закарпатських замків, займаються розвитком туристичної інфраструктури краю, проводять презентації рекреаційних та екскурсійних можливостей Срібної Землі. На місцевому рівні бажано активніше стежити за чистотою громадських місць, берегів річок, під’їздів до пам’яток історії та архітектури, узбіччя доріг місцевого значення.\n– Чи вміють закарпатці відпочивати?\n– За останні десять років менталітет закарпатців помітно змінився, й зокрема їхнє ставлення до відпочинку. Зняти стрес, оздоровитися, набратися творчої енергії на морському узбережжі стало не менш важливим стимулом для наших краян. Переважна більшість закарпатців намагається взяти відпустку влітку або на початку осені й виїхати за межі краю. У цей час туристичні агенції працюють на повну потужність, підбираючи відпочинок на будь-який смак та кишеню. А ось взимку і навесні саме час закарпатцям створювати свій туристичний продукт і продавати його світу.\n– Наскільки успішним був останній зимовий сезон щодо відвідування туристами Закарпаття?\n– Найкращою для нас була зима 2007-2008 років. Із початком фінансово-економічної кризи наприкінці 2008-го відвідування туристами краю знизилося приблизно на 30 %. Цьогоріч бажаючих відпочити у грудні-січні дещо побільшало. Оскільки останніми роками до нас приїжджали небідні туристи, отож вимагали й відповідної якості послуг. Гості хотіли проживати в добротних готелях, їздити в комфортному транспорті, слухати грамотних і закоханих у свій край екскурсоводів.\nЧомусь часто стверджують, що відсутність снігу на новорічні свята впливає на результати зимового сезону в Закарпатті. Наших агентів за межами краю, які пропонують путівки до Срібної Землі, налаштовуємо на те, що сніг у горах і катання на лижах – це тільки додаткова атракція. Головною ж є можливість поринути в атмосферу зимового Середньовіччя за допомогою закарпатських замків, неповторних компактних містечок у супроводі гідів, які знаються на місцевій історії.\nНадзвичайно ефектною і незабутньою у туристів є можливість власноруч доторкнутися до оздоровчих принад краю – відвідати термальні купальні, попаритися в чанах із мінеральною водою, спробувати смак чистої і найсмачнішої джерельної води, на повні груди вдихнути насичене киснем повітря гірських лісів. Чимале задоволення отримують туристи й на наших різноманітних фестивалях, які часто відбуваються в різних куточках краю.\nЗрештою, ті, хто прагнув обов’язково покататися на лижах, не повернулися додому незадоволеними. На Красії і Плаю був бажаний сніг і чудові можливості активно відпочити для найвимогливіших клієнтів.\nКриза і відпочинок у Карпатах\n– Наскільки глобальна криза вплинула на діапазон туристів, що відвідують Закарпаття?\n– Значно зменшилася кількість іноземних гостей і масового україн¬ського туриста, який не ставить великих вимог щодо комфорту, проте прагне якомога більше побачити і пізнати. Туроператори зуміли вчасно переорієнтуватися і пристосуватися до нових умов зимового сезону, і “гарячих турів” на теплі моря майже не було. Тому закарпатці новорічно-різдвяні свята проводили переважно вдома або в сусідніх країнах Східної Європи. Свою негативну частку додала й паніка довкола епідемії грипу. Школярі зі Східної України, які традиційно приїздили до нас на зимові канікули, тепер залишилися вдома, а чимало турбаз – без клієнтів. Якщо раніше путівки в Україні продавалися до початку грудня, то в цей пері¬од тури в Закарпаття можна було купити практично за день до виїзду групи.\nНа якість обслуговування вплинув і традиційний закарпатський менталітет: “Бізнес бізнесом, а свята – це святе”. Як наслідок, голодні туристи блукали вечорами в пошуках відчиненого ресторанчика або кафе. У Мукачеві та інших закарпат¬ських райцентрах замало культурно-розважальних комплексів, які були би здатні зайняти вечірнє дозвілля наших гостей. Уже котрий рік поспіль туристи дивуються унікальною берегівською термальною водою, але водночас жахаються “совковою” інфраструктурою басейну. І навіть не здогадуються, що такі ж лікувальні джерела є в Мукачеві.\nНовинкою нинішнього зимового сезону можна назвати вечірні відвідини в “замок кохання” – Сент-Міклош, що у Чинадієві. Вони відбувалися у втаємниченій атмосфері при свічках і під звуки закарпат¬ських колядок у виконанні місцевих дитячих бетлегемів.\n– Які проблеми туристичної галузі краю вимагають нагального втручання влади і фахівців?\n– Згідно із законом про туризм діяльність екскурсовода і гіда-перекладача дозволяється за наявності спеціального дозволу, виданого місцевою облдерж¬адміністрацією. У Закарпатті організованим групам із сусідніх областей розповідають чомусь навіть ті, хто вперше до нас приїхав, чи той же водій автобуса або іноземні гіди, які досі вважають наш край своєю годівницею. Через це наші туристичні агентства й екскурсоводи втрачають роботу, прибуток, бюджет недоотримує відрахувань, а туристи – якісної, насиченої і різноманітної інформації про Закарпаття.\nНаші краяни, навпаки, перебувають у дуже жорстких умовах, коли виїжджають у подорожі за межі області.\n– Що нового чекають відвідувачі краю від закарпатських виробників туристичного продукту?\n– Нових маршрутів і розваг. Ознайомившись з околицями Ужгорода, Мукачева, Сваляви і закохавшись у наш край, молоді, енергійні мандрівники прагнуть побачити Королівський, Вино¬градівський, Хустський замки, Центр Європи, помилуватися природою Карпатського заповід¬ника, пройтися Свидовецьким хребтом, взяти участь у водному сплаві на Тисі, побувати на літніх народних святах.\nМи любимо наших туристів і готові показати їм найкращі куточки Закарпаття. Проте гостям краю дуже не вистачає сучасного аеропорту, аби не долати додаткових переїздів із сусідніх країн. Але це поки що наша мрія.\nТермальные воды Косино - цены на 2019 год\t06/05/2010


Guitar Center - доставка з офіційного магазину США в Україну\nз Guitar Center в Україну\n1 виберіть товар на guitarcenter.com\nПро магазин Guitar Center\nАмериканський магазин Guitar Center почав бізнес в 1959 році з продажу гітар. Через десятиліття він перетворився в одну з найбільших музичних мереж США – 260 торгових точок. Через назву багато хто вважає, що магазин продає тільки гітари. Колись це дійсно було так, але сьогодні Guitar Center пропонує інструменти, обладнання, аксесуари для музикантів різних жанрів і професій. Українці теж нерідко купують тут брендову апаратуру.\nОскільки в Україні немає офіційного магазину, найнадійнішим і зручним майданчиком для шопінгу є guitarcenter.com. Сайт англомовний, тому потрібні базові знання мови або допомога онлайн перекладача. Онлайн магазин має шість розділів: «Departments» («Відділи», де асортимент розділений по каталогах) «Services» («Сервіс», де компанія надає послуги ремонту, оренди тощо) «News» («Новини»), «New Arrivals» («Нові надходження»), «Gift Cards» («Подарункові карти»), «Financing» («Фінансування» – пропозиції, нагороди для вигідної покупки).\nАсортимент Guitar Center\nПідсилювачі та ефекти для гітар;\nАпаратура для груп і оркестрів.\nБрендів багато. Є Fender, Epiphone, Gibson, Spector, Alesis, Ibanez, Apple, Yamaha, Pioneer, Allora і безліч інших. Вибір вражає різноманітністю, тому так багато любителів якісної музики йдуть за покупками в цей онлайн магазин.\nЯк доставити товар в Україну?\nМагазин не пропонує доставку в нашу країну. Багато українців звертаються в сервіси-посередники, які комплексно викуповують і привозять товар безпосередньо з США в Україну. Таким сервісом є «Доставка Плюс». Ми беремо всі питання з оплатою, документами, страховкою, митницею на себе, а ви насолоджуєтеся шопінгом і не хвилюєтеся ні про що.\nІнструкція замовлення через «Доставку Плюс»\nСкопіюйте посилання на товар і залиште в порожньому полі для розрахунку ціни на сайті. Не змогли знайти чи немає часу шукати посилання? Надайте назву з невеликим описом – ми знайдемо товар самі.\nСплатіть товар і покрийте витрати за перевезення по країні, де відбувається викуп. Це буде вашою передоплатою. Передоплату надішліть на карту. Постійні замовники можуть купувати нашим коштом і оплачувати пізніше.\nПротягом 2-3 тижнів посилка буде в Одесі. Якщо живете в цьому ж місті, привеземо безплатно вам додому. Для інших міст – пересилання будь-якою поштою за умовами та тарифами пошти.\nКоли отримаєте замовлення, оплатіть наші послуги та доставку в Україну (за вагу).\nЯк бачите, процес замовлення простий і вимагає мінімальних зусиль.\nМи постійно вдосконалюємось, щоб ваш шопінг був святом, а не завданням з купою проблем. «Доставка Плюс» поспілкується з магазином, знайде кращу вартість музичного інструменту, застрахує вашу посилку своїм коштом і привезе в Україну за 2-3 тижні. Сервіс працює без вихідних. Звертайтеся в будь-який час – відповімо в месенджерах, соцмережах, по телефону. Ми лояльно і гнучко підходимо до клієнтів, завжди знаходимо компроміси.\nЗамовляйте на Guitar Center разом з нами, і ви уникнете всіх «підводних каменів» шопінгу в США!


«Львівгаз збут» вступив до «Асоціації постачальників енергоресурсів» / ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ\n«Львівгаз збут» вступив до «Асоціації постачальників енергоресурсів»\nУчасники Асоціації поділяють єдине бачення щодо розбудови конкурентних ринків природного газу та електроенергії.\nГромадська спілка «Асоціація постачальників енергоресурсів» - це неприбуткова організація, створена в 2020 році для сприяння розвитку ринків енергоресурсів на засадах вільної та конкурентної боротьби. Асоціація представляє інтереси понад 40 ліцензіатів з постачання природного газу та електроенергії у взаємовідносинах з органами державної влади.\nАсоціація виступає за енергетичну незалежність від інших держав та внутрішніх монополій; за збільшення власного видобутку газу та виробництва електроенергії; за модернізацію виробничих потужностей, заміну їх на більш ефективні та екологічні; за реорганізацію системи управління, аудит та притягнення до відповідальності неефективних державних менеджерів.\nЧому «Львівгаз збут» приєднався до Асоціації?\n«Стратегічні цілі Асоціації співзвучні з нашим баченням розвитку ринків природного газу та електроенергії, - пояснює директор ТОВ «Львівгаз збут» Павло Майк. – Членство в Асоціації надає можливість обмінюватися досвідом, дізнаватися про інновації та цікаві технологічні рішення, отримувати фахові консультації з питань законодавчих і нормативних вимог. Також Асоціація зараз є голосом, який промовляє до влади від імені десятків енергетичних компаній. До такого потужного голосу влада має прислухатися».\nНаприклад, нещодавно учасники Асоціації звернулися до Міністерства енергетики України з проханням вжити всіх можливих заходів для недопущення зривів у постачанні природного газу населенню. Заяву ТОВ «Львівгаз збут» можна прочитати за цим посиланням.


Готелі в м. Фіденца з Hotels.comSee this page in Englishукраїнська (Україна)На головнуСпеціальні пропозиціїГрупиДопомогаВідгук про веб-сайтОбліковий записУвійтиСтворити обліковий записВаші бронюванняЗалишити відгук про готельHotels.com™ RewardsВаші бронюванняГотеліГотелі, ІталіяГотелі в місті ФіденцаГотелі в місті ФіденцаПошук готелів у м. ФіденцаНазва міста, визначного місця, готелю, адреса або поштовий індексПриїзд:Від’їзд: Точні дати мені не відоміНомерів:123456789+Номер 1:Дорослих:12345678Віком від 18 роківДітей:0123До 18 роківВік на момент приїзду:Дитина 1:-?-<11234567891011121314151617Показати пропозиціїПерегляньте приховані ціни на вибрані готеліЦі ціни недоступні всім.Розблокувати заразПопулярні серед українських мандрівниківГотелі в місті ФіденцаНайпопулярнішийFidenza HotelПоки що відгуків немаєHotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 6 людей переглянули цей готель.Hotel Astoria FidenzaВідмінно 4,3 / 5( 8 перевірених відгуків )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 6 людей переглянули цей готель.Hotel Due SpadeДобре 3,5 / 5( 2 перевірених відгуки )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 3 людей переглянули цей готель.Готелі в межах 5 км від м. ФіденцаCountry Hotel Le QuerceВідмінно 4,3 / 5( 7 перевірених відгуків )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 6 людей переглянули цей готель.Готелі в межах 10 км від м. ФіденцаHotel Residence Ricordo du ParcДобре 3,9 / 5( 28 перевірених відгуків )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 15 людей переглянули цей готель.AstoriaВідмінно 4,0 / 5( 2 перевірених відгуки )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 9 людей переглянули цей готель.SportingДобре 3,3 / 5( 3 перевірених відгуки )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 9 людей переглянули цей готель.Garden Hotel TabianoВідмінно 4,0 / 5( 46 перевірених відгуків )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 7 людей переглянули цей готель.Albergo BoomerangДобре 3,7 / 5( 34 перевірених відгуків )Hotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Протягом останньої години 6 людей переглянули цей готель.La Fattoria del BoschettoКількість зірок не вказанаПоки що відгуків немаєHotels.com™ RewardsЗа кожні 10 діб проживання в готелях отримайте 1 добу безкоштовно*! Переглянути більше готелів у м. ФіденцаНещодавні бронюванняHotel Villa Fiorita4-зірковийвід 2 641 UAHRelais Fontevivo3-зірковийвід 1 248 UAHFidenza Hotel3-зірковийвід 1 438 UAHМожливість платити зараз або пізніше за більшість готелівБезкоштовне скасування більшості номерівГарантія найкращої ціниПерейти до карти готелів у м. ФіденцаТранспортFidenza StationНайкращі готелі в місті ФіденцаHotels.com допоможе вам знайти найкращі готелі у м. Фіденца.


Коли природа відвойовує своє: іранський фотограф знімає покинуті людьми вдома - need-me.com.ua\nКоли природа відвойовує своє: іранський фотограф знімає покинуті людьми вдома\nГохар Дашті, фотограф з Ірану, народилася в Ахвазі під час ісламської революції, роки дорослішання її припали на часи ірано-іракської війни. Це сильно вплинуло на її сприйняття світу, на становлення її як митця. Вона фотографує будинку після того, як людина покидає їх. Вона показує, як природа поступово відвойовує простір, де колись мешкали люди і вирувало життя.\nНа знімках Дашті великі і маленькі приміщення заповнені рослинами, що ще сильніше надає відчуття тиші, самотності і відсутності життя.\nВона сама ось як пояснює свої роботи: “Я прагну показати, що відбувається, коли люди залишають свої будинки. Як природа поступово входить туди, де раніше місце було зайнято людиною. Спочатку це відбувається обережно, з оглядкою – а раптом повернуться? А потім природа всією своєю потужністю повністю займає собою простір. Це дивно.”\nДашті зазвичай вибирає саме житлові будинки, а не історичні пам’ятки. Їй цікаві місця, де жили наші сучасники, але з тих чи інших причин змушені були залишити насиджені місця.\nФотограф розповіла, як відвідавши місто, де народилася і виросла, вона знайшла будинок своїх сусідів. Ці люди поїхали подалі від війни їх будинок як би осиротів і знаходився в жахливому запустінні. На терасі залишався забутий папороть, який згодом розрісся до величезних розмірів, налився соками і був готовий зрештою повністю захопити весь будинок. Це було сумне видовище і в той же час захоплююче.\nІноді, за словами дівчини, доводиться робити постановочні кадри, але частіше все відбувається спонтанно. Руйнівна сила природи незбагненна і постійна. Вона як би говорить, що ми, люди, тут тимчасово. Ми лише гості, а вона, Природа, завжди була і залишиться коли нас вже не буде. Будинки поступово руйнуватимуться і природа поглине останки чийогось життя, огорнувши їх своїм вічним зеленим океаном.