Телевізор перестав включатися — 8 основних несправностей та ремонт своїми силами\nНавіть сама топова техніка періодично виходить з ладу. Перший етап ремонтних робіт — це з’ясування причини, чому не включається телевізор. Провівши первинну діагностику, користувач зможе оцінити складність необхідного ремонту і зрозуміти, чи справиться він самостійно або ж тут буде потрібно кваліфікована допомога.\nРозетку або інше джерело електроживлення.\nПідключається до пристрою периферію.\nВиконувати пошук несправності рекомендується саме в поданій вище послідовності — даний метод дозволить заощадити час, наприклад, замінити мережевий кабель набагато простіше, ніж стабілізатор напруги або БП. Важливо розуміти, що ймовірність виходу з ладу недавно купленого девайса є вкрай низькою, тому в інших випадках для «ремонту» досить виконати перепідключення і настройку ТВ відповідно до заводської інструкції.\nБатарейки в пульті\nПеревірка наявності електрики\nВисмикнути флешку з USB\nПричини несправності по проізодітеля\nЦе перше що необхідно зробити, 90% вирішується зміною батарейок в пульті на нові. Як варіант — скористатися кнопками на корпусі ТВ.\nОбов’язково перевірте працездатність розетки і всіх кабелів.\nЯкщо телевізійний апарат різко відключився після грози або миготіння світла, варто перевірити запобіжники як в домашній електромережі, так і в БП.\nДуже поширена проблема, яка розв’язується за 2 секунди.\nВитягуємо з USB все флешки і телефони.\nМиготіння або моргання світлодіода, як правило, означає некоректне функціонування елемента електроживлення.\nОгляньте розетку і мережевий кабель: помітити механічні пошкодження периферії не складе будь-якого праці.\nЗ іншого боку, рівномірно миготливий (мерехтливий) червоним або синім діод, є ознакою несправного блоку живлення, розташованого усередині пристрою, — в такому разі немає сенсу намагатися виконати ремонт своїми силами, рекомендуємо звернутися до професіоналів з сервісного центру.\nЗапам’ятайте, що функція Standby зупиняє лише роботу екрану, але не відключає енергоспоживання повністю: блок живлення залишається активним, що робить девайс вразливим до мережевих стрибків напруги. Заважати перегляду телевізійного ефіру також може режим монітора: підключені, по RCA (тюльпани) і HDMI-інтерфейсів гаджети блокують TV-сигнал.\nРішення: Висмикнути дроти з відповідних роз’ємів на задній панелі.\nПід цим визначенням слід розуміти порушення правил експлуатації електротехніки — падіння, сильні удари, механічні пошкодження.\nУстановку і підключення девайса слід виконувати тільки відповідно до заводської інструкції, яка завжди поставляється в одній коробці з телевізором. Витративши декілька хвилин на читання, в майбутньому ви заощадите значно більше часу, так як не доведеться звертатися в сервісний центр і чекати закінчення діагностики та ремонтних робіт.\nРішення: Вивчіть інструкцію.\nВ інструкціях також розбираються різні ситуації, при яких користувачу іноді здається, що його телевізор несправний: наприклад, мануали дають поради по самостійному усуненню незначних поломок. Пам’ятайте, що з вини власника може зіпсуватися мережевий кабель (перегризла кішка / собака) або розетка (сильна механічна дія).\nГудіння, цокання, короткий пищание, нехарактерне клацання під час включення пристрою означають:\nвихід з ладу блоку живлення,\nперевантаження материнської плати,\nзапуск автоматичної системи блокування.\nКлацання, які ви чуєте, — це звуки системи блокування (спрацьовує реле), основне завдання якої полягає у недопущенні повного виходу TV з ладу.\nУ подібних ситуаціях намагатися усунути несправність самостійно немає ніякого сенсу — тільки досвідченим телемайстром під силу виконати комплекс необхідних робіт, який включає в себе:\nповну діагностику комплектуючих,\nзаміна зламаної деталі.\nНеобхідно викликати спеціаліста при згорілої мікросхемі або блоці електроживлення — дані поломки зазвичай супроводжуються свистом (пошкодження конденсаторів на платі) і гудінням.\nДовге завантаження або нескінченна перезавантаження розумного ТБ — ознака злетілися програмного забезпечення. Перепрошити девайс в силах будь-якому користувачеві, тут головне — слідувати заводським вказівкам (з тієї ж інструкції з офіційного сайту виробника). Принцип процесу оновлення можна представити у вигляді алгоритму:\nЗавантаження нової прошивки на флеш-накопичувач.\nПідключення знімного диска до TV через USB-порт.\nЗапуск автоматичного поновлення з завантаженого файлу (нагадує оновлення OS Windows).\nОтже, поломка ТВ від будь-якого сучасного виробника супроводжується такими симптомами, як:\nчорний екран при активному індикаторі вмикання / вимикання,\nнехарактерний режим роботи LED-діоди на панелі управління,\nгудіння, свист або клацання всередині приладу.\nДалі, в статті будуть розглянуті основні несправності телевізійних апаратів від того чи іншого виробника. Пам’ятайте, що пошук поломки необхідно починати зовні, а закінчувати — всередині. Ретельну діагностику найкраще доручити фахівцю, здатному не тільки визначити проблему, а й усунути її.\nНе варто розраховувати на реанімацію старого кінескопного пристрою, якщо той перестав подавати ознаки життя, дешевше буде купити сучасну плазму.\nВихід Samsung з ладу може бути забезпечений різними факторами: стрибок напруги, невдале оновлення програмного забезпечення по повітрю, спрацював режим блокування або збій на будь-якому шлейфі. У будь-якому випадку усунення дефекту не займе багато сил і часу, так як виробник завжди надає покупцям з нашої країни хорошу сервісну підтримку за гарантійними зобов’язаннями.\nДетальніше про поламані Самсунг тут.\nСитуація з LG така ж, як і з Samsung. Обидві компанії дорожать своєю репутацією, тому при будь-яких проблемах завжди готові піти назустріч споживачам.\nДетальніше про типові неприємності з Лджі тут.\nПрактика показує, що найчастіше чини непрацездатності Philips стає випадково спрацювала система блокування. У статті ми вже відзначали, що відключення блокіратора краще довірити майстрам.\nЯк самому полагодити Філіпс, розбирали тут.\nБарвисті дисплеї Sony працюють як годинник, чого не скажеш про їх вбудованих блоках харчування. Без консультації фахівця тут точно не обійтися.\nSmart-TV від японської Toshiba часто перестає працювати через несправність з програмним забезпеченням. Перейдіть на офіційний веб-сайт виробника в рядку вбийте свою модель, скачайте файлик і виконайте перепрошивання за представленим алгоритмом.\nВітчизняні Рубіни можуть не працювати через:\nпошкодженого блоку живлення — не запускається,\nзгоряння мікросхеми — пікає при подачі напруги.\nКористувача втручання протипоказане даних пристроїв.\nСучасні моделі Горизонту дуже часто ламаються, через якихось кілька років. Найпоширеніший дефект — пошкодженим трансформатор, заміна якого в сервісному центрі буде коштувати менше 1000 рублів. Подібна проблема також зустрічається і у «витязів».\nУ Sharp поширені такі проблеми, як:\nушкодження рядкового транзистора,\nвисихання фільтра конденсатора.\nСамостійну заміну таких деталей виконати просто неможливо.\nПроблеми з СУПРЕМ зазвичай носять програмний характер і проявляються в наступних випадках:\nзбій роботи процесора,\nполомка flash-накопичувача — перестає завантажуватися (в кращому випадку показує логотип),\nзлетіли ПО — рівномірно мерехтлива лампочка на корпусі.\nВарто відзначити, тут не впоратися більшість власників телевізійних девайсів.\nЗвертатися в сервісний центр немає необхідності, якщо:\nБув випадково активований режим «захисту від дітей». У подібній ситуації для запуску ТВ просто скористайтеся пультом дистанційного керування, інфрачервоний сигнал якого не блокується захисним режимом.\nЄ зовнішні перешкоди для сигналу. При поганій погоді або збої на комунікаційної лінії картинка телевізійного ефіру буде відсутній — користувачеві залишається лише чекати, поки погодні умови прийдуть в норму або провайдер самостійно виправить ситуацію.\nЗ ладу вийшов пульт дистанційного керування. Для активації TV можна використовувати кнопки з вбудованою панелі. Як варіант — завантажити спеціальну утиліту для смартфона / планшета (наприклад, безкоштовну TV-Remote для iOS і Android).\nНесправна розетка. У разі реактивності LED-індикатора можна припустити, що проблема полягає в джерело електроживлення. Справитися з підключенням апарату до «запасному» джерела енергії під силу кожному користувачеві.\nПідключені знімні диски та інші зовнішні пристрої. Відкрийте «Налаштування» і переконайтеся, що телевізор налаштований на отримання саме ТБ-сигналу, а не HDMI або AV сигналу.\nЗвичайно, назвати повноцінним ремонтом описані дії складно, але іноді даних рад буває досить, щоб ТВ знову запрацював.\nЯкщо телевізор не включається, але його LED-індикатор блимає або горить в стандартному режимі — причин для паніки немає. Провівши первинну діагностику, ви зможете самостійно зрозуміти, несправний чи сам апарат і його периферія. У другому випадку здійснити ремонт можна власними силами, а ось для усунення внутрішньої поломки краще вдатися до допомоги професіоналів.\nСитуація, коли телевізор неможливо включити з пульта або кнопок на самому пристрої, а індикатор горить, зустрічається часто. Зазвичай, в таких випадках кажуть: «Телевізор не виходить з чергового режиму». Причин тому може бути декілька, але починати треба з найбільш очевидних. Замінити батарейки в пульті, згадати з якою кнопки телевізор включався раніше і, якщо це не допомагає, викликати майстра по телевізору або, при належному навичці, починати самостійний ремонт телевізора.\nУ розділі «Несправності телевізорів» розглянуті реальні історії ремонтів телевізорів з подібним проявом дефекту на прикладі телевізорів Philips 42PFL7433S / 60, SAMSUNG LE40R82B, Philips 20PF5121 / 58 та інших моделей. Характер поведінки у телеприймачів дещо відрізнявся, але причина була одна. Відбулась зміна властивостей електронних компонентів, в основному конденсаторів, при якому блок живлення не міг забезпечити впевнений запуск, впливаючи на роботу всієї системи так, що індикація була присутня, а телевізор не включався. Якщо в одному випадку несправність була видна неозброєним оком, то в іншому для її локалізації був потрібний тривалий процес діагностичних заходів та вимірювань.\nУ телевізійних приймачах деяких виробників: Sony, Philips, Panasonic — передбачена самодіагностика телевізора в момент його включення. В результаті опитування по шинам SDA, SCL центральний процесор отримує інформацію про працездатність інших функціональних пристроїв: тюнера, звукового процесора, чіпів пам’яті, самої цифрової шини і т.д. У разі виявлення несправного вузла, команда на включення блокується, а приймач переходить в режим очікування з індикацією помилок. Світлові індикатори мигають в певній послідовності, бо свідчить про ту чи іншу помилку в пристрої.\nЩо робити, якщо не включається телевізор?\nБудь-яка техніка може передчасно вийти з ладу. Телевізори — не виняток. Причому, буває, дають збої як нові, так і старі, вже роками працюють телепанелі. Тільки комплексна діагностика допоможе визначити причину. Частий симптом — телевізор не включається, а світлодіодний індикатор на його корпусі починає моргати. У статті піде мова про те, як бути в таких ситуаціях, чи можна полагодити техніку і що для цього знадобиться.\nЯкщо індикатор горить\nЯкщо індикатор не горить\nЩо робити, якщо у порожній або звуку\nКоли телевізор не включається, при цьому індикатор постійно горить — значить до техніки надходить електрика, конкретно — до схеми управління. Подальша діагностика включає в себе прості дії.\nОчевидно, на пульт ТВ не реагує, тому можна спробувати запустити його кнопкою включення «Power», що знаходиться спереду або збоку (у кожної моделі по-різному). Часом проблема криється в пульті.\nЧерез що він може перестати працювати:\nвийшов з ладу ІК-датчик;\nне отримує харчування — сіли батарейки;\nмікросхема запилилася, покрилася брудом;\nне працюють деякі кнопки або вони «залипнули»;\nвсередину потрапила вода.\nРемонт пульта дистанційного керування не складний, з цим впорається людина, вже мав справу з технікою. Звичайно, можна віднести його в сервісний центр, але дешевше взяти новий.\nЯкщо телеприймач не реагує на натискання «Power» на корпусі, пояснити це можна так. По-перше, могла спрацювати вбудований захист. Буває, ТВ навіть включиться на пару секунд, але тут же його екран згасне. Елементи системи захисту спрацьовують автоматично через перепади напруги.\nЧасто так трапляється, коли телевізор знаходився в «сплячому режимі» і при цьому відключили електрику. Для усунення цієї несправності потрібно відключити ТВ від мережі на 5-10 хвилин.\nІноді процесор, встановлений в ТВ, виходить з ладу і техніка перестає включатися\nЗа цей час він повинен «відновитися». Далі вставляють вилку в розетку і пробують його включити. Якщо спрацювало — добре, якщо ні, велика ймовірність, що причина в короткому замиканні контактів або згорілому апаратному модулі.\nЛюдина так влаштована, що починає шукати рішення вже після того, як проблема нагрянула. Мало хто передбачає можливі складнощі заздалегідь. Так, якщо в квартирі або заміському будинку трапляються перепади напруги або часто відключають світло, краще обзавестися ІБП, стабілізатором або хорошим мережевим фільтром. Це допоможе захистити апаратний модуль техніки від непередбачуваних явищ.\nІноді процесор, встановлений в ТВ, виходить з ладу і техніка перестає включатися. Світлодіодне підсвічування (саме завдяки їй екран видає яскраві, насичені кольорами зображення) управляється кабелем Stand By і транзистором Q211.\nЧасом в блоці, де вони розміщені, виникає коротке. Ті, хто вміє користуватися мультиметром, знає, де взяти комплектуючі для телевізора і як замінити старі новими — може зайнятися ремонтом на дому.\nЯкщо знань таких немає, краще не ризикувати і викликати додому телемайстра або здати техніку в сервісний центр.\nЯкщо користувач бачить червоний колір світлодіода, при цьому техніка запускатися не бажає — це значить, вона знаходиться в режимі очікування, і треба спробувати вивести її з нього.\nВзагалі, палаючий індикатор говорить про те, що БП все в нормі. Але діагностувати все ж слід з цього вузла. А саме — заміряють рівень і стабільність подається напруги.\nБуває шлейф, за яким проходять сигнали до базових модулів, пошкоджується і через це ТВ перестає включатися. Варто візуально оцінити стан блоку живлення, перевірити рівень фільтрації, подивитися, чи є роздуті конденсатори і, в разі чого, замінити їх.\nСаме конденсатори найчастіше стають причиною непрацездатності телевізора, причому лампочка на корпусі може продовжувати горіти червоним кольором. Блок живлення просто не може дати команду, яка забезпечила б коректність запуску техніки.\nАле не завжди причина криється в блоці живлення. Інша ситуація, також пов’язана з проблемами в подачі напруги — «обнулились» мікросхеми пам’яті ТВ. Для вирішення слід перевести пристрій в робочий режим, для чого оновлюють системну прошивку, використовуючи програматор. Правда, вдома мало у кого він є, тому простіше звернутися в сервіс.\nЩе одна причина — замкнуло системну плату або її ланцюга. Там розташовані перетворювачі і стабілізатори напруги. Щоб процесор працював коректно, до нього повинен надходити струм. Якщо немає — телевізор функціонує обмежено або взагалі ні на що не реагує.\nНа деяких моделях — синій. Знову ж таки, це може бути викликано різними причинами. Але почати шукати рішення слід з вивчення стану головною мікросхеми: вимірюють її напруга, тестують, як працює підсвічування, активатор харчування.\nБуває, в спробі перемкнути канал буде чути звук, при цьому картинки на екрані немає (або проявляється вкрай повільно). Причину некоректної роботи шукають в инвертор або блоці живлення, від яких йде харчування до підсвічування дисплея. Також дивляться, чи все в порядку з джерелами випромінювання.\nНа пульт телевізор з палаючим зеленим індикатором не реагує бо головна мікросхема не отримує сигнал, відповідно, не може його передати далі. Не виключено, що проблема в пам’яті або неробочому инверторе. Щоб виправити це, знову ж таки, знадобиться програматор, яким і оновлюють прошивку мікросхеми, що відповідає за пам’ять.\nВсі шляхи ведуть до системної плати — саме вона блокує передачу сигналу до контролера матриці. Може навіть з’явитися звук, але не зображення. Щоб переконатися, що проблема криється в цьому вузлі — діагностують ЖК-матрицю і T-con.\nАпаратні несправності самостійно усунути дуже складно, тому, не маючи належного досвіду, краще звернутися до телевізійних майстрам.\nКоли лампочка блимає, значить, телевізор самостійно визначив причину поломки. Якщо колір червоний, то діод моргне кілька разів. Про що це говорить, можна довідатися із доданої до техніки інструкції.\nТам вказані різні типи поломок (код помилки) і як їх ідентифікувати. А вже знаючи специфіку несправності, можна робити кроки до ремонту.\nІноді індикатор блимає після того, як телевізор використовувався в якості монітора комп’ютера, був до нього підключений. Для відновлення працездатності досить «розбудити» його — вивести із сплячого режиму.\nДля цього на клавіатурі тиснуть будь-яку кнопку або рухають мишкою, поки не з’явиться зображення.\nВже це говорить про те, що до телевізора не надходить харчування. Правда, буває, діод неактивний, а ТВ при цьому включається. Якщо так — він перегорів і досить його замінити.\nпроблеми з розеткою. Так, вона могла зламатися або ж в щитку вимкнений рубильник. Щоб перевірити, чи працює розетка, зараз є спеціальні індикаторні викрутки;\nтелевізор підключається до несправного подовжувача. Рішення — заміна. Звичайно, можна спробувати його полагодити. Найчастіше виходить з ладу запобіжник і кнопка включення;\nвідключена кнопка «Мережа». Вона розташована на корпусі ТВ, збоку, знизу або на задній стінці. Поки її не включиш — телеприймач не реагуватиме на пульт або кнопку «Power»;\nобраний невірний режим. Користувач, через недосвідченість, може вибрати «AV» або «HDMI» режим і побачить перед собою чорний екран. Потрібний, щоб канали показували — цифрове ТБ;\nвийшов з ладу запобіжник. Найчастіше це зустрічається в «пузатих» кінескопів моделях. Зламану деталь заміняють нової.\nПри наявності досвіду і професійного обладнання, відремонтувати телеприймач можна своїми руками.\nПлазмові панелі, випущені LG або Самсунг, можуть не включатися не тільки через технічні несправності. Можливо, проблеми в сполучних кабелях, розетки або антени. Можна також спробувати скористатись техніку до іншого джерела живлення.\nЕлектрика, а саме перепади напруги, можуть серйозно зіпсувати техніку. Через це згоряють запобіжники, перевантажуються блоки живлення, апаратні модулі. У нові телевізори ставлять, так звані, блокіратори, які захищають основні модулі від перегорання.\nЦе може бути що завгодно — від запобіжників до плат і конденсаторів. Візуально оцінити їх стан складно, тому професіонали користуються спеціальним обладнанням.\nЯкщо справа в матриці або підсвічуванні, як це визначити:\nна дисплеї видно смуги, яких раніше не було;\nзвук є, картинки немає;\nз’явилися биті пікселі;\nекран просто горить чорним кольором.\nМатриця не підлягає ремонту — тільки заміна, а коштує вона дорого.\nШукати причину, діагностувати стан загальних вузлів, з яких складається техніка. Справа ця копітка і вимагає досвіду, та й не завжди «на око» можна оцінити, в чому справа, є багато дрібних нюансів, від яких залежить ремонтопридатність.\nДля телемайстра все йде простіше: є ряд типових несправностей, властивих моделям певного виробника. Завдяки знанню їх, майстер може швидко продіагностувати вузли, знайти «згорілий» компонент і замінити його.\nБагато несправності, описані в статті, за винятком непрацюючого пульта або перевірки кабелю, досить серйозні і їх виправлення краще довірити майстру, у якого є знання, досвід і потрібні інструменти. І, перш ніж користуватися телевізором, краще прочитати прикладену до нього інструкцію, щоб заздалегідь розуміти, чого можна чекати і як цьому запобігти.\nяк полагодити телевізор якщо він не включається Ссылка на основную публикацию


Нетаньягу в серпні має намір здійснити візит в Україну | Київ.Info\nПрем’єр-міністр Ізраїлю Беньямін Нетаньягу 18-20 серпня відвідає Київ для зустрічі з президентом України Володимиром Зеленським, передає ізраїльська газета The Times of Israel.\nЗа інформацією видання, Нетаньягу напередодні майбутніх виборів до 22-го Кнесету 18-20 серпня має намір здійснити дводенний візит в Україну для зустрічі з главою української держави і участі в церемонії вшанування жертв Бабиного яру.\nЯк повідомлялося, в квітні Нетаньягу в телефонному режимі привітав Зеленського з перемогою на виборах президента України.\n21 січня Україна та Ізраїль підписали угоду про зону вільної торгівлі (ЗВТ), згідно з якою Ізраїль скасовує близько 80% ввізних мит для українських промислових товарів і понад 9% – для товарів агросектора. Водночас Україна скасовує близько 70% ввізних мит на ізраїльську промислову продукцію і більше 6% – для сільськогосподарських товарів.\nТакож Нетаньягу привітав “міцні” ізраїльсько-українські відносини. “Ці зв’язки мають глибоке історичне і культурне коріння”.\n11 липня Верховна Рада України ратифікувала міжнародну угоду про вільну торгівлю між Україною та Ізраїлем.\nНазадМУСУЛЬМАНИ СВЯТКУЮТЬ КУРБАН-БАЙРАМ\nВпередНові правила праці в Україні: як зміниться трудове законодавство


Хто є хто у виконкомі Івано-Франківська? | Курс\nХто є хто у виконкомі Івано-Франківська?\nПолітика 10:24, 04.12, 2015\nВ Івано-Франківську до нового виконкому увійшло 16 осіб. З них за посадами – міський голова Руслан Марцінків, його перший заступник Микола Вітенко, заступники міського голови Олексій Кайда, Богдан Білик та Олександр Левицький, секретар міськради Оксана Савчук, керуючий справами МВК Ігор Шевчук. На громадських засадах у виконкомі працюватимуть Вадим Войтик, Дмитро Демків, Вікторія Дротянко, Іван Криховецький, Олексій Петечел, Ярослав Зуб'як, Сергій Романюк, Михайло Сеньків, Ярослав Яцишин.\nПро більшість з них іванофранківці нічого не знають. Втім, відомо, що виконком Івано-Франківської міської ради завжди формувався за партійними квотами. Оскільки партія “Свобода” виграла вибори мера та провела найбільше депутатів до міськради, то квотами особливо не розкидалася – два місця віддала “Батьківщині”, яка підтримала Руслана Марцінківа у другому турі на виборах міського голови, а три – “БПП-Солідарність”, вочевидь – за лояльність у міськраді.\n“Мені би хотілося з меншим виконкомом працювати. Але зважаючи на те, що в “Свободи” немає більшості у міській раді, ми змушені були дотримуватися партнерства”, – прокоментував склад виконкому новообраний мер Івано-Франківська Руслан Марцінків.\n“Ображені” таким підходом депутати від “Самопомочі” та “УКРОПу” не брали участі в голосуванні ні за утворення комісій, ні за новий склад виконкому.\nКУРС пропонує ближче познайомитися з людьми, які представлятимуть інтереси громади у виконкомі Івано-Франківської міськради.\nРуслан Марцінків (36 років), міський голова Івано-Франківська.\nМарцінків у передвиборчій агітації закликав мешканців обласного центру голосувати за іванофранківця. Хоча сам ним не є. Народився у місті Бобровиця Чернігівської області. В Івано-Франківськ приїхав вчитися – у 2001 році закінчив Івано-Франківський національний технічний університет нафти і газу за спеціальністю “інженер-економіст”. У цьому ж ВНЗ отримав диплом магістра державного управління. Наразі здобуває третю освіту на магістратурі економічного факультету Івано-Франківського університету права імені Короля Данила.\nПройшов шлях від рядового виховника “Пласту” НСОУ до керівника організації в Івано-Франківській та Чернівецькій областях (2007-2010).\nПолітичну кар’єру Марцінків починав у партії “Наша Україна” у 2001 році, коли був створений виборчий штаб блоку “Наша Україна” в Івано-Франківській області, який очолював Олександр Сич. У 2006 році був обраний депутатом обласної ради від блоку “Наша Україна”. А в 2010 – пройшов до Івано-Франківської міської ради вже від “Свободи”, де працював секретарем до 2012 року. З 2012-2014 – народний депутат України 7-го скликання.\nНа посаді секретаря міської ради, а згодом і в іпостасі народного депутата Марцінків очолював пікети проти незаконного будівництва в Івано-Франківську. Навіть кілька разів “засвітився” з молотом біля несанкціонованих забудов, де начебто розбивав паркани та фундаменти. Здобув собі жартівливі прізвиська “людина-мегафон” і “депутат-кувалда”. Однак будівельного свавілля від цих шоу в Івано-Франківську не поменшало. А в новообраній міській раді “професійні борці” з незаконним будівництвом на чолі з мером з легкістю віддали комісію з питань містобудування та земельних відносин “професійним забудовникам“.\nМикола Вітенко (31 рік), перший заступник міського голови.\nМикола Вітенко – секретар Івано-Франківської міської ради попереднього скликання.\nЗакінчив Юридичний інститут Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника. З 2008 до 2011 року працював в Івано-Франківській обласній асоціації перевізників юристом. Дякуючи політичній приналежності, з 2011 до 2012 року – заступником директора КП “Єдиний розрахунковий центр”. Після обрання Марцінківа народним депутатом у 2012 році Вітенко замінив його на посаді секретаря міськради. Був секретарем постійної депутатської комісії з питань житлово-комунального господарства, транспорту і зв’язку.\nВітенко активно працював у виборчому окрузі, в якому здобув перемогу у попередній каденції. Регулярно звітував перед виборцями. На місцевих виборах цього року пройшов до Івано-Франківської обласної ради.\nВочевидь, за попередню каденцію молодий “свободівець” таки виправдав партійний кредит довіри у кріслі секретаря міськради.\nДо слова, Микола Вітенко п’ятиразовий чемпіон області з шашок, член президії федерації шашок в Івано-Франківській області, заступник голови федерації шашок в Івано-Франківську.\nОлексій Кайда (44 роки), заступник міського голови.\nЗа офіційною версією, екс-голова Тернопільської облради, Олексій Кайда куруватиме у виконкомі питання будівництва та архітектури. За словами Марцінківа, такий фахівець повинен бути не місцевий, не повинен мати жодного стосунку до будівельного чи земельного бізнесу, щоб не було лобіювання чиїхось інтересів та корупції. Однак виглядає, що “свободівця” чи не з найбільшим партійним стажем призначили зверху наглядати за командою Марцінківа – таким собі “смотрящим”.\nНа момент обрання заступником міського голови Олексій Кайда є військовослужбовцем: на початку 2015 року був мобілізований під час четвертої хвилі. На установчу сесію прибув з частини у відрядження.\nНародився Олексій Кайда у Бердянську Запорізької області. Вчився на радіотехнічному факультеті Національного університету “Львівська політехніка” за спеціальністю “інженер-системотехнік”.\nПолітичною діяльністю почав займатися в 1989 році, в цей час він був одним з організаторів Народного Руху України та Товариства української мови імені Тараса Шевченка у Бердянську. Був керівником служби обліку кадрів Соціал-Національної партії України, яку згодом перейменували у “Свободу”. До слова, нинішній лідер “Свободи” Олег Тягнибок був на той час лише уповноваженим з питань організаційної роботи СНПУ.\nУ 1995 році Кайда почав працювати спеціалістом з приватизації житла у виконкомі Вінницької міської ради. З 1999 до 2000 року був помічником-консультантом у народного депутата від НСПУ Олега Тягнибока.\nУ 2002 році здобув ще одну вищу освіту в Національній академії державного управління при Президентові України. Після академії Олексій Кайда працював у Львівській обласній раді помічником голови. Відтак обіймав посаду заступника міського голови у місті Винники на Львівщині.\nУ 2006 році Кайда став депутатом Львівської облради. У 2009 очолив Тернопільську обласну раду, а в 2012 за списком ВО “Свобода” пройшов до Верховної Ради.\nНа виборах 2015 року невдало балотувався до Київської міської ради, після чого опинився в Івано-Франківську. Член Політвиконкому і Політради ВО “Свобода”.\nБогдан Білик (60 років), заступник міського голови.\nБілик залишився на посаді заступника міського голови з попередньої каденції і надалі відповідатиме за економічний розвиток міста. Це чи не єдиний член виконкому, якому вдалося втриматися на посаді не за партійною приналежністю, а за професійними якостями. Богдан Білик не є членом жодної політичної партії і ніколи не обирався депутатом. Працював у виконкомі з 2003 року – був начальником управління: управління зовнішніх зв’язків і туризму, відтак очолював управління економічного та інтеграційного розвитку. У 2014 році призначений на посаду заступника міського голови Івано-Франківська Віктора Анушкевичуса.\nБогдан Білик двічі закінчив Івано-Франківський державний технічний університет нафти і газу. У 1977 році здобув освіту за спеціальністю “буріння нафтових і газових свердловин (гірничий інженер)”, у 1997 у цьому ж університеті здобув ще одну освіту за спеціальністю “облік і аудит” (бухгалтер-економіст).\nЗагальний стаж роботи заступника міського голови становить майже 37 років, з них 20 років – стаж державної служби.\nОлександр Левицький (35 років), заступник міського голови.\nПотрапив до виконкому за квотою “Батьківщини”.\nОлександр Левицький закінчив Фізико-технічний ліцей в Івано-Франківську, а потім здобув дві вищі освіти у Івано-Франківському національному університеті нафти і газу, який закінчив з відзнакою (“магістр-фізик” та “менеджер підприємства”).\nБудучи студентом 5-го курсу університету, він став співавтором і ведучим політичних теледебатів на ОТБ “Галичина”. З 2005 року Олександр Левицький був заступником з організаційних питань, першим заступником голови – керівником Виконавчого Секретаріату Івано-Франківської обласної організації партії ВО “Батьківщина”.\nУ 2006 році обраний депутатом Івано-Франківської обласної ради за списком виборчого блоку політичних партій “Блок Юлії Тимошенко”. На момент обрання – наймолодший депутат обласної ради. У 2010 році знову пройшов у раду від ВО “Батьківщина” та став заступником голови обласної ради. Крім того, був секретарем бюджетної комісії обласної ради.\nПід час Майдану Левицький прославився скандалом. На одному з публічних зібрань він нагрубив місцевому активісту, коли йшла мова про необхідність люстрації чиновників.\n“Та при всій повазі, чуєш – за мене проголосувало купу людей, чоловіче Божий, – а ти помовчи!” – сказав тоді Левицький, який був заступником голови обласної ради.\nТоді громадські активісти навіть зібрали підписи до голови обласної ради, щоб винести на сесію питання про звільнення Левицького. Незважаючи на тиск громадськості, обласна рада не звільнила Левицького. Для його відставки не вистачило 14 голосів, але з того часу його незмінно величають “чоловіком Божим”.\nНа місцевих виборах цього року Олександр Левицький втретє став депутатом обласної ради, а фракція “Батьківщина” запропонувала його кандидатуру на посаду заступника міського голови взамін за підтримку Марцінківа у другому турі на виборах міського голови.\nОксана Савчук (32 роки), секретар міської ради.\nОксана Савчук вдруге обрана депутатом Івано-Франківської міської ради.\nЗа освітою секретар міської ради викладач української мови і літератури – закінчила Прикарпатський національний університет ім. В. Стефаника.\nЗ 2000 року входить до Національної скаутської організації України “Пласт” – станиця Івано-Франківськ.\nДо обрання секретарем міської ради працювала заступником директора з виховної роботи Дитячо-юнацького пластового центру від управління освіти і науки Івано-Франківського міськвиконкому. У попередньому скликанні міськради Оксана Савчук очолювала постійну депутатську комісію з питань духовного відродження, науки, освіти, культури, молодіжної політики та спорту. Як повідомляв КУРС, після обрання депутатом Савчук разом з колегою по фракції і однопартійцем Михайлом Сеньківим заснували дві компанії, які регулярно освоювали кошти в сфері ЖКГ міста, – ТОВ “Гендлярка” і ТОВ “Комунальні інвестиції”.\nПерша фірма є крупним підрядником КП “Єдиний розрахунковий центр”, друга – “засвітилася” в Івано-Франківську минулого року, коли дивним чином поза конкурсом отримала дозвіл на облаштування у місті дев’яти зупинок громадського транспорту, в тому числі й закладами торгівлі. За даними Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Савчук досі залишається співвласницею обох фірм.\nІгор Шевчук (35 років), керуючий справами міськвиконкому.\nІгор Шевчук вдруге обраний депутатом Івано-Франківської обласної ради від партії “Свобода”. На момент обрання – безробітний.\nНавчався в кулінарному училищі за професією “кухар-офіціант-бармен”, закінчив Прикарпатський національний університет ім. В. Стефаника за спеціальністю “політологія”.\nПрацював директором Дитячо-юнацького пластового центру. У “Пласт” Ігор Шевчук (псевдо “Сіроманець”) вступив у 1995 році. Належить з 2004 року до 15 куреня УСП “Орден Залізної Остроги” ім. Святослава Завойовника. Був виховником гуртка “Дикобрази”, зв’язковим 59 куреня ім. Степана Ленкавського, станичним станиці Івано-Франківськ 2004-2006 років, організатором Крайового мандрівного табору “Говерля”, організатором Крайових Спартакіад 2004-2006 років.\nУ квітні 2014 року на партійній конференції Шевчук очолив Івано-Франківську міську організацію “Свободи”, замінивши на цій посаді Романа Онуфріїва. Цікаво, що в 2002 році Шевчук замінив Онуфріїва зв’язковим куреня ч. 59 ім. Степана Ленкавського у “Пласті”.\nНа парламентських виборах 2014 року він балотувався до Верховної Ради від партії “Свобода” На той час був помічником-консультантом народного депутата України Олександра Сича.\nІгор Шевчук був одним із координаторів прикарпатців на київському Майдані, займався їх довезенням та розселенням.\nВадим Войтик (43 роки), член виконкому на громадських засадах.\nВдруге пройшов до міськвиконкому за квотою “Свободи”, хоч наполегливо позиціонує себе безпартійним. Працює секретарем наглядової ради КП “ЄРЦ” і шеф-редактором інтернет-видання “Галка”.\nНародився в Івано-Франківську, навчався у Львівському державному університеті ім. І. Франка (1989-1991 рр). У 2000 закінчив Прикарпатський державний університет ім. В. Стефаника за спеціальністю “правознавство”.\nТрудовий стаж розпочав журналістом – працював у газеті “Західний кур’єр”, потім головним редактором холдингової компанії “Бліц-Інформ”, був генеральним директором ТОВ “Економічна медіа група”. Колишній шеф-редактор національного мережевого медіапроекту “Статус”. Працював заступником директора щотижневика “Галицькі контракти”.\nУ 2010 році на запрошення очільників івано-франківської “Свободи” очолив створене тоді комунальне підприємство “Єдиний розрахунковий центр” та розпочав так звану комунальну реформу в обласному центрі. Наприкінці 2013 року звільнився з посади директора ЄРЦ та став секретарем наглядової ради підприємства. При цьому залишився де-факто його керівником. “Уславився” численними скандалами з місцевими активістами, політиками і журналістами, які неодноразово звинувачували Войтика і “ЄРЦ” в непрозорому використанні коштів.\nЛюбить подорожувати, відвідав більше 60 країн світу. За його словами, мандрує світом за гроші від проданої кілька років тому квартири.\nДмитро Демків, член виконкому на громадських засадах.\nДмитро Демків став членом виконкому втретє. Цього разу за квотою партії БПП “Солідарність”.\nОсвіту здобув у Львівському політехнічному інституті за спеціальністю “інженер-будівельник”.\nПрацює головним інженером у ПП “Ярковиця”. Має досвід у роботі місцевого самоврядування: колись очолював управління капітального будівництва Івано-Франківська, був заступником головного архітектора міста, начальником інспекції Держархбудконтролю в області. Після того продовжив кар’єру у будівельному бізнесі заступником директора ВАТ “Житлобуд”, а згодом і в “Ярковиці”.\nЗа попередні каденції нічим особливим не запам’ятався.\nВікторія Дротянко (32 роки), член виконкому на громадських засадах\nВікторія Дротянко “засвітилася” в Івано-Франківську на місцевих виборах міського голови – супроводжувала кандидата у мери Руслана Марцінківа на всіх публічних заходах.\nСама з Чернігівщини, була депутатом Прилуцької районної ради попереднього скликання від партії “Свобода”.\nЦього року теж балотувалася до Прилуцької райради, а також до міської ради Івано-Франківська. Однак нікуди не пройшла. На момент балотування – безробітна.\nУ 2010-2012 роках працювала помічником-консультантом депутата Верховної Ради України Руслана Марцінківа. Невдовзі має очолити відділ патронатної служби виконкому в Івано-Франківську.\nДротянко була керівником прес-служби Чернігівської обласної організації та керівником секретаріату Чернігівської обласної організації ВО “Свобода”.\nІван Креховецький (34 роки), член виконкому на громадських засадах.\nВдруге став членом виконкому від “Свободи”.\nПрацює заступником декана економічного факультету Івано-Франківського університету права ім. Данила Галицького, кандидат економічних наук, доцент, професор університету, член-кореспондент Української академії наук.\nРодом з села Підлужжя Тисменицького району, здобув три вищі освіти.\nЗокрема, за спеціальністю “облік і аудит” закінчив ВНЗ, в якому зараз працює, коли той називався Інститутом права, економіки та будівництва. Після того здобув кваліфікацію магістра з міжнародної економіки у Міжнародному науково-технічному університеті. У цьому ж закладі отримав ще одну освіту за спеціальністю “правознавство”.\nУ складі попереднього виконкому не вирізнявся ні ініціативністю, ні активністю, не брав участі в обговореннях, голосував в унісон з представниками партії “Свобода”.\nОлексій Петечел (33 роки), член виконкому на громадських засадах.\nОлексій Петечел пройшов у виконком за квотою партії БПП “Солідарність”. Закінчив аспірантуру Юридичного інституту Прикарпатського національного університету. З 2006 року працює на посаді спочатку асистента, а потім старшого викладача кафедри кримінального права та процесу у цьому ж Інституті. З 2009 року – доцент кафедри.\nБув уповноваженою особою партії “Блок Петра Порошенка” у 83-му виборчому окрузі на позачергових парламентських виборах 2014 року. На місцевих виборах цього року здійснював юридичний супровід партії БПП “Солідарність” в Івано-Франківську.\nЯрослав Зуб‘як (62 роки), член виконкому на громадських засадах.\nЯрослав Зуб’як до цього часу двічі був членом виконкому, перед тим – у 2006-2010 роках депутатом Івано-Франківської міської ради від Блоку Юлії Тимошенко.\nНа виборах 2015 року балотувався до Івано-Франківської міської ради від “Батьківщини”. Після того, як не пройшов, партія запропонувала його за своєю квотою знову у виконком.\nБув директором ПП “Чебрець”. Наразі безробітний. Освіта – неповна вища, вчився на інженера-механіка в Івано-Франківському автомобільно-транспортному технікумі.\nСергій Романюк (39 років), член виконкому на громадських засадах.\nЧлен політичної партії Всеукраїнське об’єднання “Свобода”, депутат міської ради попереднього скликання, працював у земельній комісії.\nЗакінчив Український Державний лісотехнічний університет за спеціальністю “інженер-технолог”, працює директором ТОВ “Будівельна компанія “ЕСПО”.\nБалотувався до міської ради і в 2015 році, однак не пройшов.\nОдин з найменш активних депутатів, хоча справно відвідував сесії і комісї міськради. За чотири роки депутат жодного разу не звітував, можливо, тому, що пройшов до міськради за списком, не вирізнявся активністю і в сесійній залі.\nПодейкують, що Романюк – один з тих меценатів, на пожертвування яких функціонує партія.\nМихайло Сеньків (36 років), член виконкому на громадських засадах.\nМихайло Сеньків – ще один екс-депутат Івано-Франківської міської ради у нинішньому виконкомі. У попередньому скликанні очолював мандатну комісію з питань депутатської діяльності, етики, захисту прав людини, законності, взаємодії з правоохоронними органами та засобами масової інформації. На початку 2015 року склав повноваження голови комісії, начебто через те, що органи місцевого самоврядування не мають впливу на правоохоронні органи і відповідно не можуть чітко взаємодіяти.\nЗакінчив Прикарпатський національний університет ім. В. Стефаника за спеціальністю “викладач польської мови та літератури, української мови та літератури”.\nУ свій час працював у відомчій газеті УМВС “Версії”, відтак на підприємстві “Місто-НВ” голови фракції “Свобода” у міськраді Романа Онуфріїва.\nЯк вже згадувалося, у 2011 році разом з Оксаною Савчук заснував підприємство “Комунальні інвестиції”, яке роками залишається чи не найбільшим підрядником очолюваного його товаришем Вадимом Войтиком “ЄРЦ”, виграючи мільйонні тендери.\nЯрослав Яцишин (38 років), член виконкому на громадських засадах.\nВищу освіту здобув в Івано-Франківському національному університеті нафти й газу\nЯцишин, хоч і безпартійний, пройшов у виконком за квотою БПП “Солідарність”. Від цієї партії балотувався до Івано-Франківської міської ради, але не пройшов.\nУ 2007 році Яцишин за квотою фракції “Наша Україна” став заступником міського голови Віктора Анушкевичуса. До того працював у банківських структурах та мав спільний бізнес з сином екс-мера Петром Шкутяком, який на цьогорічних виборах пройшов першим номером у списку до міської ради від БПП “Солідарність”.\nНа позачергових парламентських виборах у 2014 році Яцишин очолював виборчий штаб Петра Шкутяка.\nЯкщо у 2007 році Ярослава Яцишина критикували за брак досвіду на посаді заступника міського голови, то на сьогодні він успішний підприємець, директор ТзОВ “Будінвест” та активний громадський діяч.\nОлександр Левицький виконком Івано-Франківська міська рада Богдан Білик Руслан Марцінків Михайло Сеньків Вадим Войтик Оксана Савчук Ярослав Яцишин Олексій Кайда Мкола Вітенко Ігор Шевчук Дмитро Демків Вікторія Дротянко Іван Криховецький Олексій Петечел Ярослав Зуб'як Сергій Романюк


швейцарський зенненхунд – pmed\nВеликі і невеликого зросту, з рясною довгою шерстю, короткошерсті, безхвостих, довгохвості і навіть з хвостом, закрученим лихим “бубликом”, – здається, такі різні собаки, але всіх їх, крім загальних генетичних коренів, ріднить ” фірмова марка “- ошатний триколірнийзабарвлення: неповторне поєднання глибокого чорного, білого і рудого кольорів, – це швейцарські гірські пастуші собаки або, інакше, швейцарські зенненхунд (від слова Зенне – так називаються альпійські пасовища).\nСьогодні налічується чотири різновиди швейцарських вівчарок – зененхунд: ентлебухер, аппенцеллер, бернський зенненхунд і великий швейцарський зенненхунд. Назви породи отримали переважно за місцем їх вихідного розповсюдження. Перші дві – ентлебухер і аппенцеллер – невеликого розміру, дві інші належать до великих собакам і, завдяки масивному кістяку, справляють дуже солідне враження. Швейцарські породи мало відомі в нашій країні, хоча вони досить популярні в усьому світі.\nДовгі роки зенненхунди були відомі тільки у себе на батьківщині, залишаючись ніби в тіні свого “старшого брата” – знаменитого рятувальника з монастиря Сент-Бернара, з яким їх пов’язує спільність походження. Однак коли в кінці XIX – початку XX століття почався бурхливий розвиток промислового тваринництва, ці породи також знайшли своїх шанувальників. Робота заводчиків з ними полегшувалося тим, що відома ізоляція окремих гірських районів забезпечила збереження в чистоті окремих популяцій і призвела до значного однаковості як фізичних, так і психічних властивостей всередині популяцій собак. Звичайно, ці популяції істотно відрізнялися один від одного, хоча зустрічалися й окремі перехідні форми. Разом з тим, всі зенненхунди мають низку спільних рис, найвідоміша з яких – окрас.\nВсі зенненхунди триколірна. Основу складають глибокий чорний колір шерсті на верхній частині голови, шиї, вухах, корпусі, зовнішніх сторонах кінцівок і на більшій частині хвоста. В білий колір забарвлені морда, кінці лап і хвоста, крім того, обов’язково присутній біла проточина на лобі, біла пляма на грудях – в ідеалі у формі так званого “мальтійського хреста”. Основні кольори – чорний і білий, відокремлені один від одного рудої облямівкою (від жовтого до іржаво-коричневого кольору). Крім того, дуже прикрашають морду і роблять її дуже виразною невеликі руді плями над очима. При цьому всі відмітини повинні розташовуватися максимально симетрично. Схожий не тільки забарвлення, але і будова зенненхундів. Всі вони, незалежно від розмірів, міцні, потужні собаки з широкими грудьми і міцними кінцівками, досить великою головою з Високопосаджений висячими вухами. Можна сказати, що будова зенненхундів – це будова звичайній середній собаки, собаки “взагалі”, без будь-яких вигадливих рис, абсолютно пропорційне і гармонійне. У швейцарських зенненхундів, що називається, “все на обличчі”. І екстер’єр, і поведінка всіх чотирьох нині існуючих представників порід визначається досі їх робочим призначенням. Це дуже витривалі і нерпіхотлівие тварини.\nЦілеспрямованим розведенням собак в середні століття займалися в основному або аристократи, або мешканці монастирів, що мали мисливських і охоронних собак іноді в досить значних кількостях. Набагато менше містили невеликих кімнатних собачок.\nПриродно, в селянських господарствах, де були дуже обмежені можливості для прохарчування зайвого їдця, до собак ставилися здебільшого утилітарно, У ХY-ХYI швейцарські селян спеціалізувалися в основному в розведенні великої рогатої худоби і в набагато менших масштабах овець і свиней. До XVII століття в Центральній Європі великі хижаки були практично знищені і необхідність у великих, агресивних собаках зійшла нанівець, зате все ширше стали використовуватися невеликі рухливі собаки, які пасли і вартували худобу. Їх називали Kuherhund – «коров’ячі собаки».\nОдночасно відбувалося освоєння віддалених альпійських лугів в якості пасовищ для худоби. Луга зазвичай належали товариствам вільних селян, монастирям і великим землевласникам. Влітку стада паслися на пасовищах високо в горах, а на зиму откочевали вниз, у долину. Відстань кочівель, як правило, перевищувала 20 км. Стада були численними, складалися в основному з корів, а також овець і свиней. Дорога в горах була важка, і без надійних скотогонні собаки втрати тварин неминуче були вельми серйозні. В окремих долинах формувалися популяції пастуших собак, породами ще в повному розумінні не є. В результаті багаторічного, певною мірою природного, відбору були отримані невибагливі, невеликі собаки з високою працездатністю.\nУ долинах тим часом набули поширення дещо інші собаки, яких селяни використовували в основному в якості сторожових, при цьому звертаючи особливу увагу на їх ріст і силу. Звичайно чітких відмінностей між так званими селянськими і «коров’ячими» собаками не було. Приблизно сім місяців у році пастуші собаки проводили в долині, а п’ять місяців в горах. Змішання різновидів відбувалося лише в незначній мірі, так як навіть у ті давні часи хороших скотогонні собаки високо цінували і схрещували тільки між собою. Для пастушої роботи з посліду відбиралися в основному пси, яких часто кастрували, а сук просто знищували. Так, наприклад, в одному з швейцарських кантонів (? Hurgau) згідно зі статистичними даними в кінці ХІХ століття в усіх селянських господарствах було всього 10% сук. У другій половині минулого століття в долинах стали будувати сироварні, а скотарство в горах занепало. Довгий час вважалося, що якісні тверді сири, якими завжди славилася Швейцарія, вдаються з молока корів, що пасуться на високогірних альпійських луках. З часом технологія спростилася, і сири стали виготовляти з долинного молока. Як не дивно, це знайшло своє відображення в сабаководстве. Скотогонні і пастуші собаки стали втрачати своє значення. Разом з тим, більш велика і важка «долинна» форма переживала пору розквіту. Аж до Другої світової війни селяни вважали за краще тримати великих зенненхундів, а дрібні породи стали досить рідкісні.\nСеред пастуших швейцарських собак існувала певна спеціалізація: великі собаки пасли переважно велику рогату худобу, середні – овець, а дрібні – свиней і птицю. Крім того, великі собаки придбали ще одну досить рідкісну спеціальність: їх почали використовувати як тяглових тварин. Собак запрягали в спеціальні візки, на яких вони перевозили бідони з молоком і круги сиру з ферми на сироварню або на ринок. Вага вантажу часто досягав 100 кг.\nЩе порівняно недавно таке використання зенненхундів було цілком звичайним явищем, але з часом їх замінили машини. Цьому сприяли члени товариства захисту тварин. Після тривалої боротьби захисники тварин добилися прийняття закону, що обмежує використання собак у перевезенні вантажів. Останнє за часом постанову з цього питання було прийнято в травні 1981 року, згідно з яким забороняється використовувати хворих, вагітних і годуючих собак; необхідно користуватися певною збруєю. Сьогодні запряжені у витончені візки, прикрашені стрічками або квітами, ошатні триколірні собаки – неодмінні учасники фольклорних фестивалів та святкових ходів. Крім того, щорічно в Швейцарії проводяться змагання тяглових собак, у яких беруть участь десятки великих швейцарських і Бернський зенненхунд.\nСьогодні своєю прямою справою – пастьбой та охороною худоби – займається лише невелике число зенненхундів. Тим не менш, Зенненхунд потрібен активний спосіб життя і по можливості «спортивне» виховання. Вони відмінно піддаються дресируванню і активно використовуються на таких службах, як санітарна, рятувальна. Ці собаки володіють тонким нюхом, схильні до апортировке; їх чудові робочі якості можна перераховувати довго, але для свого власника «зеннен» передусім – відданий друг і надійні компаньйон.\n«Зенненхунд володіє вродженими здібностями до навчання» – писав на початку нашого століття професор Альберт Хейм, найбільший знавець швейцарських собак. І це не просто ефектна фраза. Говорячи так, Хейм мав на увазі, що зенненхунд охоче робить все, що спочатку селянин вимагав від хорошого собаки: пасе, охороняє і т. д. і для цього йому майже не потрібно спеціальне навчання.\nХарактери різних порід швейцарських вівчарок мають багато спільних рис: рівний, позбавлений вираженої агресивності і нервозності. Ентлебухер і аппенцеллер більш рухливі й активні, ніж великий швейцарський і бернський зенненхунд, а також, мабуть, і більш «балакучий», але в кожному разі це завжди впевнена в собі, надійна собака – компаньйон.\nЗвичайно, не слід пускати виховання собаки на самоплив. Як і інші робочі породи, особливо великі, зеннени вимагають авторитарного виховання, інакше може настати момент, коли ваша собака захоче посперечатися з Вами за верховенство в будинку. Зазвичай веселий і доброзичливий навіть до малознайомих людей, зенненхунд в теж час уважно стежить за ситуацією і не замислюючись заступиться за господаря в разі загрози. Представники великих порід непогано дресируються для особистої охорони, але не слід забувати, що це собаки територіальні, тобто їх основним завданням завжди була не стільки охорона конкретної людини або якого-небудь предмета, а певній території і всього, що на ній знаходиться. Ці собаки прекрасно охороняють ферму або садибу, прекрасно уживаясь з будь-якими іншими тваринами, ревно їх «пасуть», включаючи і всіх членів сім’ї.\nЯк і для інших представників пастуших порід собак, для зенненхундів характерні такі вроджені якості, як швидкість реакції, беззаперечне підпорядкування господареві, що поєднуються в той же час з практичністю і ініціативою, а також підкреслена лояльність до інших живих істот. Схильність пасти тварин у зенненхундів збереглася до цих пір, незважаючи на цілий ряд поколінь чисто міських собак.\nВ1994 році на Всесвітній виставці собак, що проходила в Швейцарії, було показано рекордну кількість представників усіх чотирьох порід: 48 ентлебухеров і великих швейцарських зенненхундів, 71 аппенцелеров і 327 Бернський зенненхунд. Як видно, найбільш популярним з них, причому не тільки в Швейцарії, але і в інших країнах, залишаються Бернський зенненхунд.\nБернський зенненхунд , або бернський бувье (франкомовне назва) – велика, масивна собака з потужним кістяком і довгою ошатною шерстю, здавна виступала в ролі сторожа і пастуха, а пізніше як упряжная собака. (Зростання псів 64-70 см, сук 58-66 см). Однак до кінця Х? Х століття зенненхунди втратили своє значення в якості робочих собак, і їх чисельність стрімко впала. На щастя, знайшлися люди, що цінували не тільки утилітарні якості представників породи, а й красу, хороший нрав і відданість. Власне історію бернского зенненхунда як заводський породи можна відраховувати з 1892 року, коли якийсь виноторговець Франц Шертенлейб зібрав на віддалених хуторах в околицях Берна кілька примірників красивих довгошерстих триколірних собак, відповідних під опис колись вельми популярною місцевої породи, відомої під назвою «дюрбахлер», то є собака з дюрбе, невеликого містечка під Берном. Через 7 років любителі цієї породи об’єдналися в асоціацію і в 1902 році провели першу виставку з пробним класом для дюрбахлеров. А в 1904 році на виставці у Берні було продемонстровано 7 собак цієї породи вже офіційно. Собаки швидко завойовували популярність, і в 1910 році на виставці в Бургдофе їх було вже 107. Величезне значення для становлення і розвитку породи мала діяльність професора Альберта Хейма, відомого кінолога-експерта, заводчика ньюфаундлендів і знавця гірських собак. Ним був розроблений перший стандарт породи, намічені шляхи подальшої селекції. При його активній підтримці в 1907 році був створений «Швейцарський клуб любителів собак дюрбе» і з цього часу дюрбахлери стали реєструватися в племінній книзі Швейцарії. Під цією назвою порода проіснувала до 1913 року, коли було прийнято сучасне найменування – бернський зенненхунд. Першими заводчиками і пропагандистами породи, крім згаданого Франца Шертенлейба, були фабрикант з Бургдорфа Макс Шафорт і ветеринарний лікар з Лангенталь доктор Шейдеггер. Ними були придбані перші племінні собаки і отримані перші офіційно зареєстровані поноси. Відомо, що згодом зрідка використовувалося схрещування з представниками інших порід. Наприклад, ротвейлерами для додання більшої яскравості підпаливши, а з Ньюфаундленду для поліпшення структури вовни і більш насиченого чорного кольору. Крім того, останнім схрещування помітно поліпшило характер бернський зенненхунд, який минулого аж ніяк не володів тим милим і товариською вдачею, яким він славиться сьогодні. З середини 30-х років ця порода стала набувати популярність не тільки в Швейцарії, але і за кордоном, насамперед у Голландії, Бельгії, Німеччини, Данії та США, а в 80-х роках чисельність бернськіх собак стала стрімко зростати і в інших країнах .\nВЕЛИКИЙ ШВЕЙЦАРСЬКИЙ ЗЕННЕНХУ НД за своїм виглядом і використанню надзвичайно схожий на попередню породу за одним винятком: шерсть у нього коротка, схожа на шерсть ротвейлера, але окрас, як у всіх зенненхундів, стандартний триколірний. (Зростання псів 65-72 см, сук 60-68 см). Собаки цієї породи ніколи не були численні, а менша популярність призвела до того, що при розведенні цієї породи увага приділялася не так зовнішності, скільки підтримання робочих якостей.\nПредки великого швейцарського зенненхунда були широко поширені в центральній Європі у м’ясників і скотарів, але до початку ХХ століття вони майже повсюдно зникли. На ювілейній виставці (25 років швейцарського кінологічного товариства) в 1908 році, що проходила в Лангенталь, професор Альберт Хейм представив двох собак під назвою «гладкошерстий бернський зенненхунд». Вони відповідали опису старої породи великої гірської або Мясницькій собаки. У 1909 році перші представники цієї породи вже під назвою «великої бернський зенненхунд» були занесені в 12-й том швейцарської племінної книги. Пізніше в околицях Берна були знайдені й інші представники породи, яких стали використовувати в розведенні. Одним з перших і самим знаменитим предком сучасних «швейцарців» став пес по кличці Barry v. Herzogenbuchsee, знайдений Францем Шертенлейбом в Дюрбаха в 1908 році і представленнний на виставці в 1909 році. Баррі був визнаний еталоном породи, хоча за сучасними мірка, звичайно, далекий від ідеалу. Це був міцний, потужний, хоча і не великий пес (65см в холці). Пізніше середній зріст для сук був встановлений 63 см, а для псів – 67 см. Ще в 1912 році було створено клуб любителів великих швейцарських зенненхундів, проте проблема полягала в пошуках відповідних сук для розведення. До 1933 року в племінну книгу було внесено лише 50 чистопородних собак. У 1945 році в Швейцарії було отримано вже 100 цуценят і в породі намітився очевидний прогрес.\nДві наступні в нашому огляді породи дуже схожі між собою і їх досить часто плутають: це аппенцеллер і ЕНТЛЕБУХЕР . (Зростання: аппенцеллер – псів 52-56 см, сук 50-54 см; ентлебухера – псів 44-50 см, сук 42-48 см.) Вони і сьогодні успішно несуть свою службу як пастухи, причому пасуть не тільки дрібну худобу і свиней , але також і птицю, наприклад качок і гусей. Ці темпераментні, енергійні собаки являють собою зменшену копію великого швейцарського зенненхунда. У них така ж структура вовни і стандартний для зенненхундів окрас, хоча присутні деякі особливості екстер’єру. Так, аппенцеллер відрізняється насамперед формою хвоста, який закручений у вигляді бублика. Крім того, це єдина порода серед “зенненов”, у якої, крім чорного, допускається темно-коричневе забарвлення. Вперше опис собаки, вельми схожої на сучасного аппенцеллер, зустрічається у книзі “Любитель тварин альпійського світу” (1853 р.), а в 1898 році аппенцеллер описаний вже як самостійна порода. Перший стандарт був розроблений за сприяння Макса Зібера, засновника швейцарського кінологічного суспільства, і вісім аппенцеллер були представлені на першій міжнародній виставці собак. Завдяки активній роботі згаданого раніше професора Хейма, в 1906 році був заснований клуб любителів аппенцеллер зенненхундів. У 1914 році Альбертом Хейм був розроблений новий стандарт, в якому більш чітко представлено розмежування між аппенцеллер і ентлебухером. Пізніше 11 собак були внесені в швейцарську племінну книгу. Від них і ведуть своє походження всі сучасні аппенцеллер. Сьогодні це дуже поширена порода в Швейцарії і низці інших держав.\nНайкомпактніша швейцарська вівчарка – ЕНТЛЕБУХЕР ЗЕННЕНХУН Д. Впервые порода была описана в 1889 году Бауером (Е. В auer) под названием энтлебухерхунд, но еще долгое время после этого не делали различия между ним и аппенцеллером. В том же 1889 году была опубликована первая статья, в которой подробно описывалось наследование укороченного хвоста, и давались рекомендации заводчикам. В этой статье ее автор Р.Боннат (R. Bonnet) описал щенков с различными дефектами хвоста: от редукции последнего позвонка до его полного отсутствия. Часто длинные хвосты у щенков были с различными искривлениями и изломами. Было также установлено, что куцехвостые щенки обычно мельче и слабее своих собратьев с нормальными хвостами. Позже был установлен механизм наследования куцехвостости. Подобные полулетальные факторы хорошо известны у животных, в том числе и среди coбак, а рекомендации для заводчиков, как правило, одинаковы: не стоит вязать между собой двух гетерозиготных особей, то есть в нашем случае двух собак с врожденной куцехвостостью. В настоящее время лишь 15% щенков этой породы рождаются с укороченными хвостами, остальным его купируют. Эта операция давно принята, так как длинные “изломанные” хвосты не эстетичны и такие щенки мало кому нужны. Короткий хвост – основной отличительный признак энтлебухера.\nВ 1913 году четыре энтлебухера были представлены на выставке Лангентале и после этого занесены в швейцарскую племенную книгу. На выставке в Берне, которую судил в 1914 году Альберт Хейм, были показаны три кобеля и две суки энтлебухера очень неплохого качества. Однако начавшаяся мировая война прервала работу с породой. Лишь через 10 лет, в 1924 году, ветеринарный врач доктор Б.Кобле вновь начал поиски самых маленьких зенненхундов с куцыми хвостами. В 1926 году по инициативе того же Коблера был создан клуб любителей энтлебухеров зенненхундов, а в 1927 году был принят первый стандарт. Как свидетельствуют записи в племенной книге, порода развивалась довольно медленно, однако несомненные рабочие качества позволили ей сохраниться, а удобство содержания в качестве “семейной” собаки и сегодня позволяет находить энтлебухерам своих почитателей.


Опубліковано: 06.04.2019 Автор: Misyak\n06 квітня 2019 року в університеті пройшла Всеукраїнська олімпіада МДПУ імені Богдана Хмельницького для професійної орієнтації вступників «Інтелектуал» на основі повної загальної середньої освіти.\nОлімпіада проводилась з предметів: біологія, хімія, географія, українська мова та література, англійська мова, німецька мова, математика, історія України. Для проведення олімпіади було створено оргкомітет, предметно-методичні комісії та журі, залучено студентів – переможців олімпіади минулого року.\nВ олімпіаді взяли участь 164 учня, які представляли заклади загальної середньої освіти м. Мелітополя, Мелітопольського, Василівського, Приазовського, Токмацького, Михайлівського, Якимівського районів Запорізької області та Генічеського району Херсонської області. Деякі учні виявили бажання взяти участь у двох предметах Олімпіади. За предметами кількість учасників склала:\n«Англійська мова» – 23\n«Українська мова та література» – 42\n«Біологія» – 34\n«Географія» – 17\n«Історія» – 24\n«Німецька мова» – 4\n«Інформатика» – 2\nПопереду на оргкомітет чекає робота щодо аналізу результатів роботи предметно-методичних комісій і журі, визначення переможців і нагородження. Про це ми Вас проінформуємо додатково.


Мелітополь – місто можливостей. MGK Новости\n25 Апреля 2019 MGK Новости\n25 квітня в Мелітополі відбудеться масштабний захід – День карєри «МЕЛІТОПОЛЬ – МІСТО МОЖЛИВОСТЕЙ».\nДень карєри «МЕЛІТОПОЛЬ – МІСТО МОЖЛИВОСТЕЙ» – це насичений корисним змістом цикл заходів, що має на меті впровадження ефективного механізму налагодження діалогу між роботодавцями та всіма тими, хто шукає роботу.\nМинулого року заходи в рамках Дня карєри зібрали біля 400 відвідувачів, які мали змогу поспілкуватися з представниками більше десяти провідних роботодавців та залишити їм свої контакти. Цього року коло роботодавців-партнерів розширюється, тренінгова частина збагачується, кількість призів збільшується. Всім учасникам пропонується відвідати 5 тематичних секцій з майстер-класів і тренінгів та прийняти участь у розіграші призів у лотереї!\nЗапрошуємо представників підприємств, установ та організацій міста і регіону долучитися до організації та участі у заходах Дня карєри “МЕЛІТОПОЛЬ – МІСТО МОЖЛИВОСТЕЙ” Для участі у заході необхідно зареєструватися за посиланням https://forms.gle/Jmene93Sqopf49Da7\nНовости по темеУвага! Пряма лініяСубботние ярмарки 22.03.2020У школах міста продовжено карантин


Нюанси при виборі жіночої нічної сорочки - bard.com.ua\nНюанси при виборі жіночої нічної сорочки\nКожна представниця прекрасної статі знає і розуміє, то сон відіграє велику роль в житті кожної людини. Повноцінний сон особливо необхідний для збереження молодості, свіжості, жіночої привабливості, а також позитивного настрою, відмінного самопочуття. Для того щоб вночі було комфортно і приємно спати, необхідно продумати одяг для сну.\nНайкраще, якщо вона буде пошита з трикотажу, який відрізняється гарною якістю. Кожна жінка бажає, щоб нічна сорочка була зручною, комфортною і красивою. Дуже важливо, щоб сорочка була пошита з якісного матеріалу. Тому варто відзначити, що перед тим, як нічну сорочку великого розміру, необхідно дізнатися докладніше, чи підходить вона за всіма критеріями. А яким же саме?\nРозглянемо основні критерії при виборі нічний сорочки для жінки.\nЯкісний матеріал вироби. Вище вже писалося, що найкращим матеріалом для сорочок вважається трикотаж. Вироби з кулір дуже приємні до тіла і комфортні для сну. А також виробляють сорочки з інших трикотажних тканин, а саме інтерлок, масло і інших. Однак ринкова вартість таких нічних сорочок дорожче. Але тут слід зазначити, що кожен купує собі те, що йому по кишені і підходить за якістю.\nРізноманітність моделей сорочок. Тут важливо врахувати, що кожній жінці підходить своя певна модель сорочки. Це залежить від віку жінки, її комплектації. На сьогоднішній день в торгівлі величезна кількість самих різних сорочок, які відрізняються один від одного моделлю, кольором. Тому жінка з легкістю знайде для себе необхідний їй варіант.\nВарто окремо поговорити про вибір розміру сорочки. Головне, нічна сорочка повинна бути за розміром жінки або трохи більше. Але не рекомендується купувати виріб меншого розміру, тому що вночі буде некомфортно спати, вона буде заважати руху під час сну. Повноцінного і здорового сну не вийде. Але й надто великі сорочки також не варто купувати. Вночі в них можна заплутатися і вони занадто скомківаются.\nЯкість пошиття нічної сорочки. Природно, на виробі не повинні бути стирчать нитки, нерівні шви і т. Д. При виборі сорочки зверніть увагу на шви. Найкраще, якщо вони будуть невеликими, тому що, таким чином, шви не будуть тиснути під час сну.\nРоблячи висновки з вищесказаного, варто відзначити, що жінці вибрати нічну сорочку дуже легко, тому що на сьогоднішній день різноманітність їх просто величезна. За допомогою сорочки ви можете підкреслити свою сексуальність, привабливість, а також вам буде комфортно в ній під час сну.


Репертуар Архів - Запорізький муніципальний театр танцю\nОркестр театру, Солісти-вокалісти, Шоу\n30 вересня у палаці культури “Орбіта” відбувся спільний концерт гурту “Хорта” та джаз-бенду “Сіті біг бенд”. Ідея проєкту — поєднати різні стилі музики: традиційні етнічні мотиви, фольк, рок та джаз. До концерту залучили вихованців восьми музичних закладів Запоріжжя.\n«Khorta & City Big Band»\nБалетна група, Оркестр театру, Солісти-вокалісти\n«Святкування 30 – річчя Незалежності України»\n«Святкування 30 – річчя Незалежності України» 24 серпня на каскаді фонтанів «Райдуга» для запорожців і гостей міста пройшов святковий концерт до 30-ї річниці Незалежності України. Захід на головній сцені стартував о 16.00. Гостей свята розважали Запорізький муніципальний театр танцю і «Jazz city big band», Народний ансамбль пісні і музики «Чумацький шлях», актори ЗАОУМДТ ім.В.Г.Магара, артисти…\nОркестр театру, Солісти-вокалісти\n«Джаз на воді»\nВперше у Запоріжжі відбувся незвичайний концерт «Джаз на воді». Програму презентував «Jazz city big band» Запорізького муніципального театру танцю під керівництвом Валерія Авдієвського.\nБалетна група, Вистави, Шоу\nВиставка «Дотик» фотохудожника Володимира Мальцева\nВиставка «Дотик» фотохудожника Володимира Мальцева У Запоріжжі відбулася персональна атмосферна виставка «Дотик» про магію танцю відомого фотохудожника Володимира Мальцева. Героями її виступили артисти Запорізького муніципального театру танцю, які вражають своєю красою і грацією. Галерея\nМузика, Оркестр театру, Солісти-вокалісти, Шоу\n«МУЗИКА КIНО » Анкета для вистави Назва Музика Кiно Назва твору, за яким здійснено постановку Найкращі світові музичні хіти із улюблених кінострічок різних країн. Автор/ри Андрій Романов Дата прем’єри 18 лютого 2021 р. Кількість дій Одна дія Жанр Музична програма, шоу – програма. Мова вистави Українська Театр Запорізький муніципальний театр танцю Оркестр Запорізького муніципального театру…


Культура ехiнацея пурпурова. Особливості вирощування, догляд, зберігання, обробіток грунту, захист від шкідників | ІАС "Аграрії разом"\nКультура ехiнацея пурпурова (особливості вирощування та зберігання)\nЕхінацея пурпурова, Эхинацея пурпурная, Echinacea purpurea. Синоніми: не відомі\nРодина: Айстрові. Батьківщина - Північна Америка. На території України в культурі ехінацею введено порівняно недавно рядом спеціалізованих господарств та аматорами майже всюди, включаючи північні райони. Коренева система містить глікозид, ехінокозид, фітостерини, смоли. Всі частини рослин містять ефірну олію, мінеральні речовини. В медицині використовують, як правило, свіжі корені, препарати яких стимулюють центральну нервову систему, підсилюють сексуальну потенцію, сприяють загоюванню ран, опіків, виразок, знімають фізичне перевантаження, мають протизапальну, антимікробну й антисептичну дію.\nВ харчовій промисловості молоді листки та стебла додають у салати для приємнішого смаку або як приправу до різних блюд.\nУ фітодизайні ехінацею вирощують як декоративну рослину, що гарно цвіте.\nПлощу під культуру вибирають із таким розрахунком, щоб на одному місці вирощувати її декілька років.\nКращі попередники - зернобобові і просапні культури.\nОсновний і передпосівний обробіток грунту має забезпечити глибоке його розпушування, якісне внесення мінеральних добрив вирівнення і передпосівну культивацію.При посіві ехінацеї пурпурною після зернових попередників застосовують звичайну обробку грунту - лущення стерні і оранку на глибину 25-27 см. Весною необхідно проводити закриття вологи шляхом боронування. Перед посівом здійснюється культивація на глибину 7-8 см.\nНасіння для отримання розсади висівають у парники одночасно з овочевими культурами, а у відкритий грунт у період, коли він добре прогрівається і зволожений. Частини кореневої системи висаджують восени або навесні до початку вегетації рослини, а розсаду весною в добре прогрітий ґрунт.\nСпосіб посіву насіння в парнику - суцільно зріджений, у ряді випадків - у невеличкі горщики. У відкритому ґрунті насіння висівають, а кореневища і розсаду висаджують широкорядним способом із шириною міжрядь 60- 70 см.\nНорма висіву насіння - 3 кг/га, поділених коренів та розсади - 3 на 1 пог. м.\nГлибина загортання насіння - 1,5-2 см.\nПеріод проростання насіння - 15-25 днів.\nДогляд за посівами передбачає рихлення міжрядь при появі сходів із метою знищення бур'янів, формування густоти в рядку (3 рослини на 1 пог. м). На другий і наступні роки проводять ранньовесняні боронування з метою закриття вологи та знищення бур'янів.\nЗаготівельна сировина для медичних потреб — коренева система, а для використання в харчовій промисловості — верхівки стебел із листками і квітками.\nСтроки збирання. Корені збирають, як правило, на другий рік життя рослин восени чи ранньою весною, а надземну масу до або на початку цвітіння рослин.\nСпосіб збирання. Викопують корені, як правило, вручну, надземну масу зрізають ножицями або серпами.\nУрожайність коренів - 70 - 120 ц/га.\nСушіння коренів та надземної маси не проводять, а використовують свіжими.\nЗберігають корені для використання взимку, як правило, в піску в льохах або інших місцях із пониженою температурою.\nехiнацея пурпурова - сорти\nРослина: ехiнацея пурпурова\nПоліська красуня З, ВППС, П: 333, 596, 597, 808\n333 - Інститут молекулярної біології і генетики Національної академії наук\n596 - Потопальський Анатолій Іванович\n597 - Юркевич Лариса Назарівна\n808 - Інститут оздоровлення і відродження народів України 2007 мед, фарм сс С\nЧарівниця З, ВППС, П: 385\n385 - Дослідна станція лікарських рослин Української академії аграрних наук 2007 лік сс Л, П, С\nЮзівська З, ВППС, П: 317\n317 - Донецький ботанічний сад Національної академії наук України 2007 корм сс С сбіл, скліт\nКультура ехiнацея пурпурова (особливості вирощування та зберігання) в новинах та статтях\nУкраїнці заробляють мільйони на зборі лікарських трав\nЗбір лікарських трав, кропиви і чаю приносить мільйонні заробітки в Україні.\nФермерам розказали, скільки і як можна заробити на лікарських травах\nВ 2018 году Україна експортувала 4 450 тонн, в грошовому еквіваленті: 334 млн. грн. Середня вартість експортного кілограму з України – 2,79$ за кг


Кабінет охорони зору «Міської дитячої поліклініки» повністю укомплектований новим, сучасним обладнанням - Телеканал ''Чернівці''\nКабінет охорони зору «Міської дитячої поліклініки» повністю укомплектований новим, сучасним обладнанням\nП'ятниця, 02 лютого 2018, 16:26\nСьогодні благодійники передали по рахунку останній 6 апарат для лікування та діагностики зору малечі, він є єдиний в області та найдорожчий з усіх попередніх.\nЗ червня 2017го благодійники почали збирати кошти на медичне обладнання для «Міської дитячої поліклініки», всі 6 апаратів коштують 260 тисяч гривень, купували їх у Харкові. Апарат під назвою «Форбіс» , який придбали останнім найдорожчий з усіх коштує 121 тисячу гривень.\nКатерина Пономарьова – голова ГО « Волонтерський рух» : «На цей останній апарат збирали більше двох місяців і все що ми взагалі купуємо я кажу , що це ж не ми купили – це народне . Ось цей апарат це народний апарат, тому що на нього купувалися і пеклися солодощі, на нього випікалися пряникові будиночки. Люди це все купували, їли. У нас були благодійники, які дали нам трошечки коштів , яких нам не вистачало. Прямо от так раз і дали. І дуже ми зраділи, я не буду жодного імені називати, тому що вони просили не називати імена».\nПротягом року кабінет охорони зору відвідує близько 500 маленьких пацієнтів. Відтепер за наявності усього обладнання , з міською дитячою поліклінікою не зрівняється жодна приватна. Медики кажуть, якщо раніше з діагнозом косоокість боротьба була в основному хірургічним методом , то з новим апаратом все буде по-іншому.\nІван Хорошенюк – головний лікар КМУ «Міська дитяча поліклініка» : «Операційний метод не завжди міг корегувати цю ситуацію , окуляри теж, у всякому разі ефекту не було такого. Якщо там не великий кут відхилення очного яблука, то цим апаратом можна спокійно можна відновити цей бінокулярний зір».\nНа цьому благодійники зупинятись не збираються. Голова ГО « Волонтерський рух» Катерина Пономарьова розповідає, наразі збирають кошти на облаштування двору дитячого відділення психічної лікарні.


Сертифікат ЄКМТ - ТОВ "ТЕСТМЕТРСТАНДАРТ"\nДаний документ дає право на виїзд в країни ЄС за системою двосторонніх транспортних квот. Сертифікат ЄКМТ видається на вантажні автомобілі та тягачі, які входять в категорії: «Особливо Зелений I Безпечний», «Євро III Безпечний», «Євро V Безпечний», «Євро IV Безпечний». Критерії вказані в резолюції Європейської Конференції Міністрів транспорту. Випробувальна лабораторія колісних транспортних засобів (ВЛКТЗ) пропонує допомогу перевізникам з України в отриманні багатостороннього дозволу на в’їзд до країн ЄС. Ми здійснюємо перевірку колісних транспортних засобів (КТЗ) на відповідність вимогам протоколу ЄКМТ. У нас є все необхідне обладнання і команда фахівців з відповідною кваліфікацією для оперативної та якісної діагностики.\nІнформація про протокол Європейської Конференції Міністрів транспорту\nВ основі Конференції лежить протокол, який був підписаний за участю представників різних країн в Брюсселі в 1953. Резолюція виступила в силу в грудні того ж року. З цього самого монета Європейська Конференція Міністрів транспорту прагне до інтеграції міжнародних ринків, лібералізації макроекономічних відносин і спрощення процесу вантажоперевезень. Скорочення часу офіційних бюрократичних процедур стало можливо завдяки введенню сертифікатів ЄКМТ — багаторазових дозволів на перетин кордонів держав ЄС. Документи видаються за системою двосторонніх квот, процес регулюється завдяки переліку технічних вимог, яким повинні відповідати КТЗ перевізників. Отримавши сертифікат ЄКМТ, власник вантажного автомобіля має можливість вибирати самостійно оптимальний маршрут слідування. Крім цього, резолюція Європейської Конференції Міністрів транспорту сприяє поліпшенню технічного стану рухомого складу, умов роботи водіїв і екологічної обстановки. Зростає і конкурентоспроможність компаній-перевізників.\nПеревірка вантажних авто і причепів для отримання сертифікату ЄКМТ\nПеревірка являє собою діагностику вантажних автомобілів і сідельних тягачів категорій N2, N3 з рівнем екологічної безпеки не нижче Євро-2 і причепів (напівпричепів) категорій О3, О4. Позитивні результати перевірки дозволяють використовувати КТЗ для міжнародних комерційних перевезень по багатостороннім дозволами ЄКМТ і інших двосторонніх дозволів, які в частині вимог до транспортних засобів посилаються на резолюції Європейської Конференції Міністрів транспорту.\nПерелік необхідних документів для отримання сертифікату ЕКМТ:\nтехнічний паспорт КТЗ (з державною реєстрацією);\nзаводських сертифікат відповідності технічним характеристикам та характеристикам безпеки;\nуставні документи, які засвідчують юридичну особу (свідоцтво платника податків та витяг з реєстру юридичних осіб);\nнаявність оплати згідно послуги, яка буде надаватись.


Епіфаній прокоментував можливість об'єднання ПЦУ з УГКЦ - Українська газета Час\nДля вивчення питання про можливе об’єднання українських православних церков східного і західного обрядів між ними спочатку має бути проведений відповідний діалог.\n“Загалом багато хто прагне й говорить про те, що ці церкви мають у майбутньому об’єднатися. Але для того, щоб об’єднатися, треба прийти до діалогу. Зараз ми тісно співпрацюємо. Ми спільно втілюємо певні проекти, беремо участь у спільних заходах”, – зазначив він.\nЗа словами предстоятеля, питання об’єднання двох конфесій порушувалося ним під час його зустрічі з главою УГКЦ.\n“На зустрічі з Блаженнішим Святославом ми говорили про подальше поглиблення нашої співпраці. У цій співпраці ми прийдемо до діалогу, а вже діалог визначить, чи зможемо ми об’єднатися. Теоретично це в майбутньому можливо. Але це залежить від того, як ми будемо співпрацювати, підтримувати ці дружні стосунки, прагнути до єдності… У майбутньому всі православні мають об’єднатися в єдину Церкву”, – наголосив Епіфаній.


Отрута для кротів – огляд | Господарство\nОтрута для кротів – огляд\nГоловна › Своїми руками › Господарство › Отрута для кротів – огляд\nКористі і шкоди від кротів\nМагазинні отрути проти землерийних тварин\nОтруєння кротів газом\nЛітній сезон є для садівників і городників часом напруженої роботи: підготовка ґрунту, садіння розсади, садіння овочевих культур та догляд за чагарниками і плодовими деревами. У «битві» за врожай багато неприємностей здатні доставити кроти – підземні жителі, які в пошуках живлення, риють багатоповерхові галереї і ходи, підгризаючи на своєму шляху коріння корисних рослин. Часто єдиним способом боротьби зі шкідниками є отрута для кротів, яка допоможе зменшити їх чисельність на дільниці і врятувати городні культури від загибелі.\nДеякі вчені вважають, що роя глибокі переходи і нори кроти покращують повітропроникність ґрунту і приносять таким методом користь для ґрунту. Проте, переміщуючись під землею по проритим ходах, ці тварини сприяють загибелі городніх рослин і навіть дерев з-за псування коренів. Коли посеред грядок з вже висадженими овочами виникає багато кротовин, то господарі приходять у відчай через погубленого своєї праці і майбутнього врожаю.\nЯкщо ніякі гуманні способи відлякування або захисту від підземних шкідників не здатні допомогти, то багато хто замислюється про те, як знищити або отруїти цих тварин, зменшивши їх кількість на садовій ділянці чи дачі.\nЗа останні 10-річчя досвідчені садівники придумали безліч способів боротьби з підземними шкідниками, які можна розділити на 3 групи:\nвідлякування кротів за допомогою рослин, пасток, саморобних пристроїв та УЗ-відлякувачів;\nхімічні засоби, які дозволяють знищити тварин за допомогою отрути;\nнародні методи, з допомогою яких можна зловити або отруїти шкідників.\nУ господарських магазинах або на ринку у продажу представлено декілька видів отрути від кротів, які володіють різною ефективністю і дією на шкідників.\nТакі родентицидные кошти у продажу бувають декількох видів:\nотруйні принади, які кладуть біля нір: брекети, пелети, гранули;\nконцентровані рідини, використовувані для приготування отрути у вигляді добавки до основі із зерен або інших продуктів;\nкошти, які виділяють отруйний газ.\nОтрутохімікати від кротів\nНайпопулярніші отрути для кротів:\nARGUS Garden (Аргус Гарден, Росія) – родентицидная отрута у вигляді гранул, вага 50 р. Допомагає позбутися кротів за допомогою отруйної речовини бромадиолона, від якого у тварин починається задуха, що викликає їх загибель. Гранули слід розкладати по 15-20 г у вигляді приманок з 2-х сторін близько кротового виходу. Ціна 50 руб.\nARGUS-гель – спеціально створений для знищення кротів, щурів і мишей, в тубі міститься 30 г гелю. Норма витрати: порціями по 5-10 м нанести гель в кожну нору. Діюча речовина бродіфакум впливає на дихальну систему тварини, викликаючи параліч. Ціна 100 руб.\nГель-концентрат Зелений будинок (Росагросервис) – спеціальна рідина для приготування отрути проти щурів, кротів і мишей, об’єм 1 л. Містить бромадіолон, викликає задуху у тварин після поїдання отруєної приманки, яка робиться з розрахунку 50 г отрути на 1 кг їстівної основи. Витрата рідини становить 15-20 г на кожну кротовину. Ціна 700 руб.\nАнти-Кріт – родентицидные гранули (50 або 100 г) з вмістом отруйної речовини, кладуться в обсязі 15-20 м в кожен підземний хід кротів і сліпаків. Ціна 50-100 руб.\nРосійська капкан – спеціальні парафінові брикети для знищення кротів і гризунів. В упаковці 1 кг блоків, дозволені до застосування в житлових приміщеннях, льохах і на садових ділянках. Діюча речовина бродіфакум, яке викликає параліч дихальних органів тварин. Ціна 600 руб.\nАнти-Кріт Модифи – отрута у вигляді пелет для боротьби з кротами тваринами в упаковці 120 р. Основні компоненти: часник, бромадиалон, бітрекс, гас, зернова основа та ін. Кладуться пелети по 10-20 г біля обох кінців нір. Ціна 100 руб.\nПеред покупкою будь отрути обов’язково слід прочитати прикладену інструкцію, т. к. багато отруйні речовини роблять негативний вплив не тільки на тваринах, але і на навколишні рослини і навіть впливають на грунт. Тому їх застосування в городі або в саду може негативно позначитися на майбутньому врожаї.\nОдне з сучасних засобів боротьби з поземными шкідниками – використання отрути від кротів на дачі у вигляді отруєння їх газом, який виділяється при фумігації підземних ходів інсектицидом.\nДакфосал Антикрот – отруйна засіб проти кротів і комах, продається в тубі з таблетками по 3 шт. Містить фосфід алюмінію, який в процесі фумігації або обкурювання виділяє отруйний газ, що проникає в нори підземних шкідників і знищує їх. Застосовується при температурі повітря не нижче +10 С.\nДіюча речовина, образуещееся при розпиленні, – газ фосфін відноситься до інсектицидів фумігантної дії, який потрапляє в дихальну систему шкідників і блокує доступ туди кисню, що швидко і ефективно призводить до їх загибелі. Чим вище температура повітря, тим токсичність речовини вище.\nТакож можна закладати безпосередньо самі таблетки в підземних ходах кротів, а потім закрити їх підручним матеріалом (дошка або камені) і засипати зверху землею. Витрата засобу становить по 3 таблетки на кожну нору.\nПроцес обкурювання краще проводити фахівцям групою у кілька людей. При роботі з такими отруйними газоподібними речовинами обов’язково необхідно надягати респіратор, захисний костюм, рукавиці. Вміст скляної колби потрібно використовувати за 1 прийом, оскільки при попаданні повітря в неї відбувається необоротна хімічна реакція.\nЦей засіб є дуже токсичним для навколишнього середовища, тому його не рекомендується застосовувати на городі з-за негативного впливу на ґрунт і рослини.\nКротова отрута своїми руками\nПриготувати отруйні принади для знищення підземних шкідників можна і самостійно. Кротова отрута своїми руками готується із зерен пшениці, які необхідно попередньо відварити. Потім в отриману кашу додати будь пестицид або інше отруйна речовина, добре перемішати.\nПриготовану отруту у вигляді кульок розкладають по території ділянки, закопуючи на глибину не менше 15 див. Ефективність дії отрути підвищиться, якщо її покласти прямо в середину ходів, розкопавши кротовину.\nТакий народний метод є більш дешевим і здатний замінити магазинні отруйні засоби. Для підвищення надійності, через 2 тижні процедури з отруєними принадами слід повторити.\nАналогічно методом фумігації надходять деякі автомобілісти, які придумали труїти кротів вихлопним газом через шланг, прокладений до нори. Цей спосіб не відноситься до ефективним, оскільки грунт в підземних комунікаціях часто обвалюється, і газ не проходить в глибину. Його недоліком також є шкода, яка наноситься мікроорганізмів в грунті і посадженим рослинам.\nЩе один народний спосіб достатньої трудомісткий: потрібно назбирати дощових черв’яків, який є основною їжею для кротів. Кожного обробити щурячою отрутою, надрізавши ножем і засунувши його всередину, а потім закласти в якості отрути в підземні ходи.\nУ країнах Північної Америки в магазині продаються отруєні принади у вигляді черв’яків, що полегшує роботу з приготування «отруйних хробаків» в домашніх умовах. Достатньо витягти готові червоподібні отрути і розкласти їх в кротові ходи.\nПозбавлення від кротів за допомогою отруйних речовин є негуманним і недоцільним шляхом вирішення даної проблеми. Адже створюється небезпека, що потруяться не тільки кроти і гризуни, постраждати можуть птахи, домашні тварини свої або сусідів. Також отрута здатний проникати в рослини, що ростуть на городі, що негативно позначиться на майбутньому врожаї.\nКоли у нас навесні на городі розвелося дуже багато кротів, то ніякі «отпугивательные» способи вже не працювали. Тоді купував в магазині Анти-Кріт у вигляді кубиків з отрутою для кротів і сліпаків. Купив відразу кілька упаковок, розклав по 2 кубики в кожну розкопану нору. Кількість шкідників зменшилася, визначив за відсутності свіжих кротовин.\nЯ думаю, що цькувати й нищити таких милих звіряток зовсім негуманно. Адже існує багато відлякують методів, починаючи від пляшок і закінчуючи сучасними ультразвуковими пристроями.


Осінь – найкращий час для отримання нових знань та вражень. А що може бути краще за активне пізнання чогось нового у позитивній атмосфері дитячих днів у Національному музеї історії України?\nМи розпочинаємо серію авторських освітніх дитячих програм «Магія символів», присвячених історії писемності та розвитку писемної культури на українських землях. Проведуть їх науковці музею, куратори виставки «Homo scriptor. Людина, яка пише» – Олексій Савченко та Володимир Колибенко.\n«Магія символів» містить три програми, які проводитимуться щомісяця протягом цієї осені:\nВересень. «Як писали до появи алфавітів?» – під час цієї програми юні дослідники помандрують у дописемні часи, де спробують зрозуміти, як давні люди зображали світ навколо себе, передаючи власні думки та враження через відстань і час, а також як їм у цьому допомагали предмети, піктограми й символи.\nЖовтень. «Майстерня Нестора» – під час цієї програми дітей проведуть цікавим та багатогранним світом писемної культури наших (і не тільки) предків. Учасники заходу приміряють на себе різні образи творця текстів українського середньовіччя – літописця, дипломата, купця, ремісника. А ще дізнаються про те, що прилади й матеріали для письма розповідають ученим про свою епоху.\nЛистопад. «Козацька канцелярія» – програма, присвячена історії козацьких писарів – спільноті, без якої важко уявити повноцінне існування Війська Запорозького. Під час цього заходу діти зануряться в середовище творців текстів козацької доби, а також оволодіють основами мистецтва скоропису, дізнаються, як писарі підбирали прилади для письма та виготовляли чорнило за давніми рецептами.\nКожна із програм циклу є самодостатньою та завершеною, тож можна обрати для себе ту епоху, яка найбільше до вподоби!\nРозпочнемо із заходу «Магія символів. Як писали до появи алфавітів?», який відбудеться вже цієї неділі, 20 вересня, о 12.00.\nВартість – 200 грн. Тривалість 2 години.\nУ зв'язку з епідемічною ситуацією кількість місць обмежена, тому квитки бажано викуповувати наперед. Квитки можна купити в касі музею (з 10 до 17:00, щодня) або КУПИТИ КВИТОК ОНЛАЙН.


Два рецепту корисного плову з гуся\nСайт про моду » ДІМ » Два рецепту корисного плову з гуся\nГусятина, на відміну від м'яса індички і курки, вважається досить жирним продуктом, і відповідно, містить більшу кількість калорій – близько 300 на 100 р. Тим не менше таке м'ясо без шкірки цілком доречно в раціоні тих, хто худне людини, адже воно містить велику кількість цінних речовин, в тому числі калій, кальцій, магній, селен, цинк, вітаміни групи В, а також А, С, Е, РР і ін Гусяче м'ясо надає благотворну дію на нервову, імунну та травну системи організму. Якщо ви хочете навчитися готувати смачний і корисний плов з гуся – ця стаття для вас. В ній ми представимо два перевірених рецепту і розкриємо секрети зниження загальної калорійності страви без втрати його смакових якостей. Давайте готувати!\nОптимізований для правильного харчування рецепт плову з м'яса гусака\nЩоб вживати м'ясо гусака і не бояться погладшати, потрібно навчитися правильно його готувати. Для дієтичних страв рекомендується використання гусятині без шкіри, а також видалення видимого жиру. Ці нехитрі прийоми дозволять значно знизити калорійність і спокійно вписувати м'ясо даної птахи в свій добовий раціон. Для того, щоб зробити максимально корисне, ситне і нежирне страву, вам потрібно підготувати наступні інгредієнти:\n400 г філе гусака;\n15 склянки суміші коричневого цільнозернового, червоного нешліфованого рису;\nТехнологія приготування. Ніжна гусятина з розсипчастим рисом до вашого столу\nЯк правильно готувати плов з гусака? Рецепт (з фото) такий:\nСпочатку необхідно рис промити і залити окропом.\nМ'ясо гусака потримати під холодною водою, видалити шкіру і видимий жир. Порізати птицю на шматочки і додати спеції.\nМоркву і цибулю почистити, порізати на кубики або бруски.\nУ казан налити невелику кількість оливкової олії і обсмажити в ньому овочі до приємного золотистого кольору.\nКоли овочі будуть майже готові, додати до них м'ясо гусака і тушкувати його протягом 20 хвилин.\nТепер настає черга рису. Додаємо його в каструлю, заливаємо водою і зменшуємо вогонь до мінімуму.\nВносимо сіль і спеції.\nПоміщаємо в казан цілу головку часнику, закриваємо кришкою і тушкуємо до готовності рису.\nСмачний і корисний плов з гуски можна подавати до столу! Калорійність такого страви приблизно дорівнює 280 ккал на 100 р. Тому для тих, хто прагне схуднути, рекомендується вживати плов з гусака в першій половині дня, на обід, додавши до нього гарну порцію салату з свіжих овочів. Пам'ятайте, балувати себе гусятиною можна не частіше пари раз у тиждень. Приємного апетиту!\nРецепт смачного і неймовірно ароматного плову в мультиварці\nПлов з гуся – смачне, корисне і дуже просте у приготуванні блюдо, яке по достоїнству оцінять всі ваші домочадці. Воно відмінно підійде не тільки для звичайного меню, але і стане чудовою прикрасою святкового столу. Приготований в мультиварці плов виходить нежирним і в той же час поживним. Птах гаситься у своєму власному соку, що надає страві неперевершений смак і аромат. Для приготування такого плову вам знадобляться наступні інгредієнти:\n400-500 г м'яса гусака;\n1 гарна голівка ріпчастої цибулі;\nспеції (зіра, шафран, коріандр, барбарис, чорний перець та ін), сіль;\nПри подачі до столу страву можна прикрасити свіжою зеленню.\nТехнологія приготування плову з гусака. Рецепт для мультиварки\nНасамперед, займемося рисом. Його необхідно добре промити, залити холодною водою і залишити в спокої на 20 хвилин. Поки рис «відпочиває», опрацюємо м'ясо гусака. Моєму його й нарізаємо на невеликі шматочки. Моркву і цибулю очищаємо і нарізаємо на шматочки середнього розміру. Чашу мультиварки змащуємо жиром, поміщаємо в неї овочі і м'ясо птиці, вибираємо режим «Смаження» і залишаємо готуватися на 20 хвилин. Через певний час додаємо сіль, спеції. Висипаємо в чашу рис і вливаємо воду. Додаємо очищену головку часнику. Виставляємо на приладі режим «Рис» і 60 хвилин. Коли плов буде готовий, вибираємо режим «Розігрів» і ще 20 хвилин даємо плову з гуся дійти. Готову страву перекладаємо на велику тарілку, при бажанні прикрашаємо зеленню і подаємо гарячим до столу. Чудовий аромат і неперевершений смак домашнього плову припадуть до вподоби всім вашим домочадцям. Приємного апетиту!\nРецепт плову в казані: традиційний спосіб приготування Казан - це вид чавунної товстостінного посуду, яку традиційно використовують для


У Києві ухвалили важливе рішення щодо феєрверків | Сьогодні\nУ Києві ухвалили важливе рішення щодо феєрверків – деталі від Кличка\nВіталій Кличко розповів про заборону салютів. Фото: колаж "Сьогодні"\nКиївська міська рада ухвалила рішення про заборону на час війни продажу та запуску феєрверків у столиці. Це пов'язано з тим, що в Україні триває війна і артобстріли міст, а в цей час громадяни влаштовують салюти, або ганяють вулицями на авто, як на реактивному літаку. Тому за це має бути відповідальність.\nЗа його словами, рішення передбачає, що на період дії воєнного стану на території України та 30 днів після його припинення чи скасування на території міста Києва заборонено реалізацію (продаж, торгівлю) феєрверків, салютів і піротехнічних засобів, а також їх запуск.\nКиївська влада бореться з веселунами: що заборонили цього разу\nГолова Київської міської військової адміністрації Микола Жирнов видав окреме доручення про дотримання режиму тиші в Києві. Зокрема, заборонено використовувати феєрверки в столиці. Про це повідомила пресслужба КМВА.\nЯк зазначається, доручення стосується дотримання режиму тиші, зокрема заборони:\nвидовищ з використанням піротехнічних виробів на території столиці;\nтрансляції розважальної музики з використанням звуковідтворювальної апаратури.\nТакож заборонено користуватися іншими гучномовними установками.\n"В умовах широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації на території України та очікування ракетних ударів недотримання режиму тиші негативно впливає на психоемоційний стан мешканців Києва. Просимо вас дотримуватися правил у цей непростий час", – йдеться в повідомленні.\nРаніше сайт "Сьогодні" писав про те, що найбільший український онлайн-ритейлер вирішив зняти з продажу феєрверки з петардами та іншу піротехніку. Як повідомили в Rozetka, раніше в них таку продукцію збували тільки компанії-партнери.\nКиївфейєрверкиВіталій Кличкосалютивійна в Україніновини україни


Bloomberg: «дочка Путіна» розлучилася з мільярдером Кирилом Шамаловим - СЛАВУТИЧ-ТУР\nBloomberg: «дочка Путіна» розлучилася з мільярдером Кирилом Шамаловим\nКатерина Тихонова, яку ЗМІ вважають дочкою президента Росії Володимира Путіна, розлучилася з мільярдером Кирилом Шамаловим. Про це повідомляє агентство Bloomberg з посиланням на чотири анонімні джерела, знайомих з ситуацією.\nЗа даними журналістів, з розривом нібито пов’язаний продаж Шамаловим акцій нафтохімічної компанії «Сибур» мільярдеру Леоніду Міхельсону. Джерела Bloomberg стверджують, що він нічого не заробив на угоді, оскільки активи були продані йому на знак «довіри як члену сім’ї Путіна». Один зі співрозмовників агентства заявив, що зв’язку між продажем акцій і розривом відносин немає, а інвестиція просто виявилася невигідною.\nКирило Шамалов – син друга Путіна, співвласника банку «Росія» Миколи Шамалова. Він одружений на 31-річній Катерині Тихоновій, яка очолює фонд «Іннопрактика» і є віце-президентом Всесвітньої конфедерації спортивного рок-н-ролу. Про їхнє розлучення офіційно не повідомлялося. Президент Росії публічно не підтверджував і не спростовував інформацію про те, що Тихонова є його молодшою дочкою.


— Тоді відкривайте конверт, — підбадьорливо посміхнувся Анатолій Йосипович.\nЖінка помалу відкрила завітний конверт і побачила, що її бажання збулося — виграла таку омріяну для господарства живність. Традиційна безпрограшна лотерея від СПОП «Відродження», під час якої селяни отримали змогу виграти бичків, свиней або ж мед, лише один з приємних моментів святкування Дня села в Іскреному.\nПопри робочий день, на святкуванні минулого вівторка було людно. Вже традиційно на Маковея біля сільського будинку культури зібралися як жителі Іскреного і Георгіївки, так і з сусідніх Капустиного, Стецівки, Зеленої Діброви і Шполи, від наймолодшого до найповажнішого. Подвір’я біля будинку культури було заповнене вщент. Головним організатором і спонсором свята села вже традиційно виступило СПОП «Відродження».\nОсобливо весело було на святкуванні малечі. Наймолодших учасників свята розважали аніматори, діти стрибали на батуті, з’їжджали з гірки, ласували безкоштовним морозивом від благодійників. Здавалося, що дітлахів на святі було більше, ніж дорослих, дзвінкі дитячі голоси і сміх не змовкали до вечора. Тут же члени районного осередку «Майбутні фермери України» проводили майстер-класи з аквагриму, зачісок, а також фотосесії для малих та дорослих гостей свята.\nВедучі свята Олена Куроченко і Анатолій Міцкевич віршованими привітаннями відкрили урочисту частину. Традиційно вшанували хвилиною мовчання земляків, які відстоювали нашу землю в часи Другої Світової війни, пам’ять воїнів АТО, які пішли з життя.\nУ своєму виступі сільський голова Микола Остапчук подякував спонсорам — СПОП «Відродження», особисто генеральному директору Юрію Ляшенку, директору Тетяні Ляшенко за суттєву допомогу в організації Дня села і відзначив, що орендарі, група компаній «Відродження», не стоять осторонь життя Іскреного і в свята, і в будні.\nПривітати іскренців з Днем села завітав і голова Шполянської райдержадміністрації Володимир Потапенко. Очільник району відзначив активність іскренців у районних заходах, привітав зі званням найспортивнішого села, а також нагородив директора місцевої школи Василя Гукала і керуючу дільницею господарства у Георгіївці Азу Шпицю грамотами райдержадміністрації. Приємною новиною для селян, яку озвучив голова, стала інформація про те, що вже найближчим часом розпочнеться капітальний ремонт дороги Шпола – Ватутіне, що проходить через центр села.\nДиректор СТОВ «Іскрене» Іван Брусліновський, вітаючи присутніх, зауважив, що, на жаль, на святі немає працівників ферми, які своєю сумлінною працею примножують славу Іскреного.\nНе забули у святковий день і про старійшин села – 95-річну Анастасію Павлівну Меркотан, 94-річну Онисію Левківну Коваленко, 92-річну Марію Панасівну Проценко, 90-річну Олександру Минівну Оришич, яких привітали продуктовими наборами. Згадали і про багатодітні родини, передовиків сільськогосподарського виробництва, вшанували невтомну працю місцевих педагогів, медиків, працівників торгівлі та поштового зв’язку, колектив сільського будинку культури. Саме місцеві артисти під керівництвом директора будинку культури Віктора Циганенка підготували урочисту програму, тож після кожного виступу їм гаряче аплодували глядачі.\nПід час урочистостей присутніх пригощали смачним короваєм, а приємним сюрпризом для гостей свята став концерт гурту «Срібні струни» Шполянського районного будинку культури. Тут же доспіла й каша, приготована на вогнищі, а столи достатку від колективів сільської ради, школи та ФАПу зібрали бажаючих поласувати смаколиками.


Гороскоп на 4 вересня за картами Таро: яким буде день - гороскоп 2018 - гороскоп на завтра - на вівторок - на сьогодні - гороскоп сумісності - Рак - Лев - Терези | Обозреватель\nГороскоп на 4 вересня за картами Таро: що готує цей день\nГороскоп на завтра, 4 вересня 2018 року, згідно з картами Таро пророкує активний день, який може навіть трохи вибити вас із колії. Деякі представники Зодіаку будуть перебувати на грані, але їм належить витерпіти всі негаразди максимально спокійно, оскільки в кінці дня ситуація втихомириться і допоможе зрозуміти щось важливе для себе.\nКарта Сонця висловлює любов до життя, оточуючих і впевненість в майбутньому. Близнюки, гороскоп на вівторок каже: вам пощастило - представників знаку чекає або нова любов, яка обіцяє стати тією єдиною і на все життя, або важлива новина від вашої другої половинки. Крім цього, вас доля порадує і перспективами в діловій сфері: напевно ви отримаєте якусь привабливу пропозицію, від якої будете просто не в силах відмовитися.\nЧетвірка жезлів символізує гармонію, спокій і нові знайомства, які подарують вам душевне тепло і моральне задоволення. Вам потрібно сьогодні сказати правду людині, якої ви побоювалися раніше. Тільки пам'ятайте, головне - не лицемірити і не ховати свої спірні сторони. Якщо ви усвідомлюєте, що хочеться зробити щось хороше, нехай воно буде повністю божевільним і незвичним, робіть це з чистим серцем та позитивним настроєм. Швидше за все, це буде пов'язано з особистими відносинами або спілкуванням з колегами. Не соромтеся своїх почуттів.