sylUkr.ru » Здоров'я » Опущення піхви. Випадання стінок піхви: лікування, операція\nДуже часто жінки звертаються до гінеколога зі скаргою на дискомфорт в області піхви, який виникає кожен раз при напрузі м`язів або під час інтимної близькості. Як правило, дані симптоми свідчать про досить неприємною патології, а точніше, про пролапсе геніталій. При цій проблемі відбувається випинання задньої / передньої стінки піхви, що створює відчуття присутності стороннього тіла. Безумовно, такого роду патологія вимагає оперативного лікування.\nОпущення піхви (пролапс) має на увазі під собою таке аномальне стан, локалізуються безпосередньо в статевій системі, яке найчастіше діагностується у народжували жінок після 50 років. Примітно, що останнім часом лікарі виявляють цю патологію і у молодих дівчат до 30 років. Важливо зауважити, що ця проблема далеко не завжди пов`язана саме з родовим процесом. У 3% випадків аномальне стан діагностується у дівчат, що не зазнали радості материнства.\nОпущення стінок піхви характеризується зміною звичного з анатомічної точки зору розташування органів малого таза внаслідок ослаблення м`язів цієї зони і безпосередньо зв`язок черевної порожнини. Чому ж так відбувається? Унаслідок послідовного збільшення тиску всередині самої черевної порожнини еластичністьзв`язок згодом втрачається, що тягне за собою нездатність утримувати внутрішні органи (пряма кишка, сечовий міхур і т. д.) в нормальному фізіологічному положенні. Як наслідок, підвищення тиску органів веде до поступової втрати тонусу м`язів в даній зоні і пролапсу геніталій.\nФахівці називають цілий ряд факторів, які сприяють розвитку даної проблеми, а саме:\nхвороби піхви інфекційної природи;\nновоутворення в даній області, в тому числі злоякісного характеру;\nаномальне формування сполучної тканини (вроджене);\nраптове схуднення / набір маси тіла;\nускладнення в процесі пологів.\nЗа словами фахівців, спочатку дана патологія характеризується повільним розвитком, а в подальшому починає стрімко прогресувати, нерідко супроводжується проблемами запальної природи.\nУ сучасній медицині виділяє кілька форм недуги:\n1 ступінь характеризується опущенням тільки стінок, а безпосередньо сама вульва залишається в межах допустимих меж.\n2 ступінь - спостерігається часткове опущення передньої стінки + частини сечового міхура або задньої стінки + області прямої кишки.\n3 ступінь - остаточне опущення стінок піхви, як правило, супроводжується випаданням матки.\nНа ранніх етапах дана проблема практично не дає про себе знати. Першим тривожним дзвінком вважається поява дискомфорту і навіть хворобливих відчуттів під час статевого акту.\nПотім може виникнути тяжкість в вульві, у міру прогресування недуги приєднуються запалення, нетримання сечі, що тягнуть болі в зоні живота і в області попереку.\nОпущення піхви найчастіше супроводжується розвитком циститу в хронічній формі на тлі застою сечі і запорів.\nЩо стосується найпоширеніших ускладнень, то в даному випадку при відсутності грамотного і своєчасного лікування зростає ймовірність випадання матки, яке проявляється у вигляді кров`яних виділень.\nПодібним чином послідовно і розвивається така проблема, як опущення піхви. Симптоми, проте, в кожному конкретному випадку можуть носити індивідуальний характер.\nПідтвердження даного захворювання не викликає особливих труднощів. Так, при черговому гінекологічному огляді лікар може помітити випинання з статевих шляхів стінок піхви і безпосередньо самої шийки матки. Спеціаліст оцінює стан пацієнтки, ступінь опущення, а після при необхідності призначає лікування.\nПролапс геніталій і виношування плоду\nВ першу чергу важливо відзначити, що вагітність при даній патології можлива, але необхідно брати до уваги ступінь її розвитку. Так, перша стадія дозволяє народити малюка без операції. У цьому випадку додатково можуть допомогти спеціальні вправи при опущенні піхви, про які йтиметься нижче.\nПри прогресуючій стадії захворювання необхідно спочатку провести операцію, а тільки потім замислюватися про вагітність. В іншому ж випадку велика ймовірність опущення матки. Важливо зауважити, що після операції природне розродження неможливо, потрібно кесарів розтин.\nЯкщо опущення піхви було діагностовано на ранній стадії, ліквідувати дану проблему можна за допомогою консервативного лікування. У запущених випадках або при ускладненнях призначається оперативне хірургічне втручання.\nТаке лікування показане при незначному опущенні стінок. Воно має на увазі під собою цілий комплекс вправ, мета яких полягає в зміцненні м`язового тонусу тазового дна. Одночасно з цим курсом рекомендується терапія для підтримки здоров`я всього організму. Особливу увагу в даному питанні рекомендується приділяти харчуванню. На час терапії необхідно відмовитися від важкої їжі, яка може спровокувати запори, а також посилити опущення піхви.\nЛікування жінок в період клімаксу має на увазі під собою замісну гормонотерапію, так як в цьому випадку патологія розвивається через брак естрогену в крові. Воно показано для поліпшення кровообігу в організмі і зміцнення всіх м`язів органів малого таза. Як правило, при опущенні застосовуються естрогени у вигляді свічок або кремів, які необхідно вводити безпосередньо в піхву. Конкретний препарат і його дозування встановлює фахівець після отримання результатів аналізів.\nЯкщо жінці з яких-небудь причин протипоказані хірургічні маніпуляції, лікарі для попередження остаточного випадання матки встановлюють особливі кільця (песарії). Це спеціальні пристрої, основна функція яких полягає в підтримці внутрішніх органів. Пессарій для кожної пацієнтки підбирається строго в індивідуальному порядку. Важливо зауважити, що після установки цього пристрою жінці необхідно постійно відвідувати гінеколога, щоб попередити розвиток ускладнень.\nВправи Кегеля при опущенні піхви\nЗазначений комплекс настійно рекомендується всім тим жінкам, яким довелося зіткнутися з розглянутою проблемою. Нижче перерахуємо основні вправи.\nКожного разу слід затримувати сечовипускання приблизно на десять-двадцять секунд.\nПеріодично необхідно напружувати м`язи тазу, причому від малого зусилля до максимального. Важливо кожне положення фіксувати на кілька секунд. Після вправи рекомендується розслаблятися.\nКілька разів в день можна натуживаться (як при пологах), а після - повільно розслаблятися.\nЦе далеко не повний список вправ. Більш докладно про них можна прочитати в спеціалізованій літературі або порадитися з лікарем.\nПісля детального огляду пацієнтки фахівець, як правило, призначає хірургічне лікування з деякими елементами пластики. Найчастіше це кольпопластіка. В даний час виділяється два види цієї процедури:\nКольпорафія. Дана операція має на увазі під собою видалення «зайвих» стінок піхви і їх подальше зшивання. Кольпорафія спрямована на відновлення звичного з анатомічної точки зору розташування органів.\nКольпоперінеорафія. Дана операція має на увазі під собою скорочення задньої стінки піхви за допомогою її ушивання.\nТакого роду операції на піхві проводяться тільки з використанням загальної анестезії. Вибір конкретної методики залишається за хірургом. Він повинен враховувати відразу кілька факторів (вік пацієнтки, стадію недуги, наявність супутніх захворювань і т. Д.).\nНайчастіше пацієнтку виписують вже на другу добу після хірургічного втручання. Щоб уникнути розвитку ускладнень всім жінкам рекомендується чітко виконувати розпорядження лікаря.\nНеобхідно протягом перших п`яти діб обробляти пошкоджене місце антисептиком. Також важливо пити антибіотики. Лікарські препарати та їх дозування в індивідуальному порядку призначає лікар. У перший тиждень настійно рекомендується вживати тільки рідку їжу, щоб запобігти розвитку запорів. На деякий час краще виключити фізичні навантаження, підняття важких предметів. Відновлювати статеве життя дозволяється після п`яти тижнів з моменту проведення операції на піхві.\nВажливо зауважити, що сучасні технології дозволяють проводити такого роду процедури з малою травматичністю, а відновлювальний період, як правило, не займає багато часу. Після втручання на тілі не залишається видимих рубців.\nОпущення піхви можна лікувати, використовуючи рецепти наших бабусь, але тільки на ранній стадії і вкупі з іншими методами, які рекомендує сам лікар.\nНижче перерахуємо найпопулярніші способи терапії, які пропонує народна медицина.\nАйву можна заварити, а після вживати у вигляді чаю. Як відомо, цей фрукт додає тонус м`язів органів статевої системи. На 100 г сушених плодів потрібно літр води. Заварювати рекомендується на водяній бані.\nСпиртова настоянка з коренем астрагала також зараховується до ефективних засобів народної медицини. На частину дрібно порізаних коренів необхідно взяти дев`ять частин горілки. Отриману суміш слід тримати в прохолодному і темному місці протягом 14 днів. Потім її необхідно процідити. Приймати лікувальний настій рекомендується тричі на день (по чайній ложці) перед черговим прийомом їжі, краще його запивати великою кількістю води. Курс триває не більше тридцяти днів, потім при необхідності його можна повторити.\nЧасткове випадання стінок піхви можна перемогти за допомогою спеціальних ванночок з дурманом. Двадцять грам трави необхідно залити сім`ю літрами окропу і тримати на водяній бані близько п`ятнадцяти хвилин. Потім відвар слід остудити до температури в 38 градусів. Його краще використовувати для сидячих ванночок. Тривалість самої процедури не повинна перевищувати 10 хвилин.\nЩоб уникнути розвитку даної проблеми фахівці настійно рекомендують дотримуватися досить простих порад.\nВ першу чергу важливо щоразу при ходьбі підтягувати вульву вгору. Також необхідно намагатися захищати себе від зайвих тягарів і надмірного фізичного навантаження.\nДуже корисно привчитися мочитися порціями, тобто за одне сечовипускання пережимати струмінь по кілька разів.\nПеріодично важливо робити вправи Кегеля, про які йшлося вище. Вони сприяють зміцненню м`язів тазового дна.\nВажливо правильно харчуватися і вести здоровий спосіб життя, в тому числі і в період виношування малюка.\nВсі перераховані вище рекомендації дозволяють уникнути появи даної проблеми, а також запобігти опущення піхви після пологів.\nЩе раз відзначимо, що пролапс геніталій є серйозною патологією, лікуванням якої нехтувати не рекомендується. При появі первинних клінічних ознак дуже важливо негайно відвідати гінеколога для профілактичного огляду. Лікар вже після діагностичного обстеження зможе підтвердити наявність цієї проблеми і призначити необхідне лікування.\nНе слід боятися операції. Сучасні лікарі мають всі навички і спеціальним хірургічним інструментом, завдяки чому втручання проходить без серйозних ускладнень. Вкрай важливо чітко дотримуватися всіх порад з боку фахівців і після хірургічних маніпуляцій, своєчасно обробляти уражене місце. Сподіваємося, що вся представлена в даній статті інформація виявиться для вас дійсно корисною.\nСтатті за темою "Опущення піхви. Випадання стінок піхви: лікування, операція"\nКандидозний кольпіт: причини появи, симптоми і лікування даного захворювання\nВидалення матки: післяопераційний період, реабілітація жінки\nДисбактеріоз піхви: причини, клініка і лікування\nЯк проводиться кольпоскопія шийки матки\nКольпіт при вагітності. Симптоми і лікування\nГінекологічний масаж - корисна інформація як для дівчат, так і для…\nВентральна грижа. Причини виникнення, діагностика та лікування\nЦервіцит шийки матки: ознаки, симптоми, лікування. Цервицит шийки…


Ольга Гладич: Хочеться, щоби люди не оминали бібліотек і завше відчували потребу в художньому слові - Галичина\nПублікації Культура\tОпубліковано: 30.09.2020 о 10:49\nОльга Гладич: Хочеться, щоби люди не оминали бібліотек і завше відчували потребу в художньому слові\nУ наш непростий динамічний час бібліотека – це вже давно не традиційне сховище книг, а інтерактивний інформаційний, культурний та освітній простір для пізнання і саморозвитку, для унікальних книжкових подорожей та зустрічей з авторами\nІ в прекрасний світ професії бібліотекаря приходять по-різному: хтось змалечку любить книги і мріє їм присвятити життя, хтось потрапляє в цю стихію завдяки збігові обставин і залишається в ній на все життя. Історія завідуючої бібліотекою-філією села Старий Мізунь Долинської ЦБС Ольги Анатоліївни Гладич, котра 33 роки присвятила бібліотекарській справі, у цьому сенсі особлива.\n– Пані Олю, як ви – начальник залізничної станції у російській глибинці стали бібліотекаркою у прикарпатському Старому Мізуні?\n– Народилася я в Жданівці Донецької області, хоча мої корені по батьковій лінії походять з Сумщини. У Росії в нас була родина і я поїхала поступати туди в залізничний технікум, бо дороги і подорожі любила змалечку. Після закінчення технікуму рік пропрацювала черговою по станції. Потім ще рік виконуючою обов’язки начальника станції. Робота була відповідальна і дуже методична, я зарекомендувала себе добре і стала начальником станції. Отримала трикімнатну квартиру, мала направлення на навчання в Ленінградський інститут залізничного транспорту і мріяла все життя пропрацювати на залізниці, бо дуже любила свою роботу, любила запах смоли і вугілля. Але життя внесло свої корективи, я познайомилася з хлопцем зі Старого Мізуня, який був на заробітках. І приїхала з ним сюди. Родина чоловіка мене сприйняла дуже гарно. Мій свекор Петро Миколайович був знаним кравцем, шив кожухи, шив форму воїнам УПА, за що й був репресований та висланий на 25 років. Він був суворим і справедливим, що попри складну долю, зберіг віру в людей. Ми з ним швидко порозумілися. Багато розмовляли на різні теми.\nКоли після декретної відпустки я почала шукати роботу на залізниці, то з часом з’ясувалося, що така робота є аж у Моршині. А попри це, я записалася до сільської бібліотеки, багато читала українських книжок, і коли там звільнилася посада, мені запропонували роботу. Я погодилася і перше, що зробила – це перескладала всі книжки в бібліотеці, кожну потримавши в руках, мала таку внутрішню потребу. Ця робота мене затягувала поступово, я відкривала для себе всі її грані, і ось уже 33 роки працюю тут. Дуже люблю свою роботу, відвідувати книжкові форуми та книжкові толоки, і відчуваю себе на них у своїй царині .\nА робота бібліотекаря – це не тільки видача книжок і обслуговування читачів, а й робота спілкування з відвідувачами, під час дізнаєшся й для себе щось нове, починаєш краще розуміти інтереси та уподобання читачів і завжди можеш порадити чи порекомендувати щось. Дуже приємно обговорювати з ними прочитані книжки.\n– Хто є читачами вашої бібліотеки?\n– Переважно це мешканці нашого села. Діти шкільного віку найбільше читають влітку – і книжки за уподобаннями і програмну літературу. Хочу сказати, що ми закупили всю програмну шкільну літературу для всіх класів. Тож школярам немає потреби шукати її десь в іншому місці.\nДорослі влітку і восени практично майже не читають, бо мають багато роботи, зокрема і по господарству, зате багато читають взимку. Зараз почнеться пізня осінь – трава скошена, городи попорані і вони потягнуться до бібліотеки, запитуючи, що маємо новеньке.\nОсоблива категорія – це наші старші люди, які люблять особливо приходити на вихідні чи у свята і дуже часто не тільки для читання, а й для спілкування. Поділитися своїми думками, обговорити новини, вони менше користуються чи взагалі не користуються ґаджетами і Інтернетом, більше цінують живе слово, справжню книжку і справжню газету. На жаль, періодики у нас тепер менше, ніж було колись.\nУ нас був книжковий фонд більше 10 тисяч примірників. Багато літератури ми списали, але дуже багато і закупили і тепер має біля 9 тисяч. Поповнили, в першу чергу, багатьма дитячими книжками, бо я вважаю, що зацікавлювати читати потрібно саме з дитинства. Я прошу батьків, щоб приходили до бібліотеки з дітьми, щоб вони звикали змалечку до книжкової атмосфери. Спочатку пропоную книжки з багатьма малюнками, потім поступово підбираю літературу різноманітнішу.\nДля дітей також провели цікавий захід «Що бабуся читає внучці?», на який запросили бабусь з онуками і вони ділилися своїми враженнями про прочитані книжки.\nЩоб бібліотека стала улюбленим місцем для молоді, маємо багато сучасної української та зарубіжної літератури. Закуповуємо її і за сприяння меценатів. Хотіли б більше отримувати за програмами закупівлі книжок з державного бюджету, але саме сучасних художніх книжок. І, звичайно, молодь самими книжками до бібліотеки не заманиш, їй потрібен Інтернет і вай фай, всі сучасні можливості комунікації. На жаль, ми маємо всього один комп’ютер. Та й за нього я дуже хвилююся взимку, оскільки наша бібліотека не опалюється…\n– Ви однією з перших сільських бібліотек започаткували цікаві зустрічі з письменниками, запрошуючи їх з різних міст.\n– Так. Коли зрозуміла, що читачі не тільки хочуть читати книжку, а й бачити її автора і спілкуватися з ним. Ми почали з наших письменників – найпершими у нас були наші долинські поети вже, на жаль, покійний, Василь Олійник, який презентував свою дитячу книжку, та Ярослав Савчин. Потім ми почали виходити на інший рівень і в нас були дві зустрічі з львівською письменницею Галиною Вдовиченко, зокрема на зустріч з дітьми з книжкою «36 і 6 котів» ми підготували маленьку виставу, і це був справжній фурор, бо сільські бібліотеки такі заходи тоді не практикували.\nПотім я вже набралася сміливості і зазіхнула на закарпатського письменника Мирослава Дочинця, мали його багато книг, які дуже активно читали відвідувачі бібліотеки. З паном Мирославом я познайомилася на одному з львівських форумів і запросила його. І під час відвідин Івано-Франківська він заїхав до нас. Була в нас Світлана Талан з Луганщини, чиї книжки користуються великим попитом у читачів.\nПотім були івано-франківська поетка Марія Микицей з харківською поеткою Юлією Баткіліною, які презентували свою поетичну книжку «Плетиво». Також презентували свої книжки Оксана Кузів та Ольга Деркачова з Івано-Франківська, Оксана Тебешевська з Калуша.\nМрію запросити – поки що це здається нездійсненним, але будемо сподіватися – Сергія Жадана, чию поезію я дуже люблю. Ми з ним бачилися у Львові на форумі, я брала автограф до книжки, але не наважилася з ним говорити про поїздку до Старого Мізуня. Хотіла б бачити у нашій бібліотеці Андрія Кокотюху, чиї детективи незмінно ходять по руках читачів.\n– Ви також займаєтеся активною культурною роботою в селі, реалізували декілька цікавих краєзнавчих проектів. Розкажіть про них.\nОскільки я не місцева і не знала багатьох речей, які мізунці знають з колиски, то мені було цікаво відкривати для себе історію села та його мешканців. Так, разом з директором Будинку культури Наталією Сащак ми створили Музей села, де зібрано багато експонатів побуту та меблів, взірців народного вбрання, зафіксовано дані про відомих мізунчан. А це народна артистка УРСР Наталія Наум, піаністка, активна діячка Союзу українок Ольга Ціпановська, композитор, диригент та хореограф перший теоретик українського народного танцю Василь Верховинець, який був розстріляний НКВС 1938 року – його іменем названа центральна вулиця та школа, провідник ОУН Іван Клим, розстріляний німцями 1944 року.\nВидали «Мізунський говірник» – збірник місцевої говірки, в якому зібрані тепер вже маловживані діалекти. Записала чимало матеріалів з історії УПА, їх я починала збирати ще на початку 2000 років від старших людей. Я тоді хапалася за будь-яку ниточку, а коли починаєш тягти за одну, то вже починається мотатися клубочок...\n– Яка бібліотека вашої мрії?\n– Світла, простора, тепла взимку, добре технічно оснащена, бо тепер проводити повноцінний захід без комп’ютерів та проекторів неможливо. Щоб було більше уваги від влади загалом, не тільки місцевої, а усіх рівнів щодо фінансування та наповнення книжкового фонду сучасними творами українських та зарубіжних авторів, щоб була можливість більше передплачувати різноманітну періодику, проводити зустрічі з авторами та різноманітні круглі столи. Щоб читач йшов в бібліотеку завжди, щоб у всі часи відчував потребу у художньому слові, шукав і знаходив у ньому натхнення та радість, джерело знань для душі та розуму.


Створюємо святковий настрій на #FAMILYBLOGDAY | Burda Media Ukraine\nНещодавно відбувся передноворічний зимовий івент #FAMILYBLOGDAY із залученням інфлюенсерів та партнерів. Захід проходив 15 грудня в грузинському ресторані Maмa Maнана.\nЗапрошені блогери під керівництвом шеф-кухаря готували різдвяний кекс. Для багатьох це був перший досвід приготування традиційної європейської різдвяної випічки з родзинками, цукатами, горіхами, марципаном. Крім цікавого гастрономічного досвіду, блогери змайстрували ялинкову композицію, прослухали лекцію про модні тренди на наступний рік від експерта - дизайнера одягу та школи етикету.\nІвенти #FAMILYBLOGDAY вже стали для нас традиційними. Кожного разу залучаємо партнерів, які охоче представляють продукцію і в результаті отримують емоційні яскраві відгуки в сторіс та постах у блогерів.\nСекрет привабливості івентів такого формату: досвід, довіра, команда однодумців, які ретельно продумують концепцію заходу. На кожному з них панує тепла атмосфера, що сприяє спілкуванню, новим знайомствам, невимушеному знайомству з продуктами партнерів. Звичайно, заходи такого формату мають бути не лише цікавими, а й пізнавальними. Кожного разу добираємо спікерів, які діляться корисними знаннями, що згодом можна використати вдома. І, звісно, не обходиться без подарунків, які наші гості використовують після події.\nЗимовий #FAMILYBLOGDAY відвідали 20 блогерів. Вони розмістили на своїх Інстаграм-сторінках понад 30 публікацій та сторіс з інтеграцією партнерів, котрі сумарно охопили понад 280 000 унікальних користувачів.


ФУНКЦІЇ НАРОДНОЇ ПІСНІ У НОВЕЛІСТИЦІ ГРИГОРА ТЮТЮННИКА\nФУНКЦІЇ НАРОДНОЇ ПІСНІ У НОВЕЛІСТИЦІ ГРИГОРА ТЮТЮННИКА\nОдним із могутніх джерел літератури є фольклор. Проза Григора Тютюнника своїм корінням також сягає народної творчості. Зокрема, великий вплив на його новелістику справила народна пісня. Вражає розмаїття тематичної палітри народних пісень, використанних письменником у новелах, — це і дитячі пісні („Перед грозою” — „Петрику, Петрику, вистав ріжки на чотири доріжки…” [3, с.46]; весільні („Оддавали Катрю” — „Бариня — кицька…” [3, с. 159]; поминальні („Поминай Маркіяна” — „Упокой, спасє”, „Плачу і ридаю” [3, с. 109] та інші. Вони виконуються хором або матерями чи батьками („Оддавали Катрю”), хлопцями чи дівчатами („Обнова”, „Проти місяця”). „Ущерть налита смутком пісня” звучить з вуст нареченої Катрі з новели „Оддавали Катрю”:\nОй, братіку, сокілоньку,\nТа візьми ж мене на зимоньку…\nЧерез пісню прощається дівчина зі своїм дівуванням. Про її стосунки з Павлом автор говорить дуже скупо, але за допомогою народної пісні натякає на те, що стосунки між молодими не ідеальні. Можливо тому, замислюючись над своїм подружнім майбутнім, Катря заводить не веселу весільну пісню,а „налиту смутком”. Та гостям не до вподоби пісня, від якої ”у жінок бриніли сьози на віях, а чоловіки хмурилися, сумнішали очима й прохмелялися” [3, с. 157]. Контрастом до пісні нареченої звучить з легкою іронією пісня Мишка-бубніста.\nЄ бариня ласа, ласа\nДо любові удалася,\nБариня — цяцька,\nБариня — кицька.\nЩо не вечір, то й новий!\nЩо не вечір, то й другий!\nТаким чином, пісні, які співаються за столом, відбивають настрій гостей, їх взаємини, характери.\nГригорові Тютюннику вдається майстерно перетворити народну пісню на засіб характеристики. Так, зокрема, з народних пісень у новелі „Поминали Маркіяна” ми дізнаємося про ставлення родини та односельців до померлого. Люди заводять поминальні пісні „Вечная память…”, „Плачу і ридаю”, тільки тому, що так годиться. Та згодом за померлого швидко забувають і поминки претворюються на банкет, на якому лунають і „За лєсом, за дремучим…”, і, „Скажи,скажи, хозяєчка…”, і про Гандзю-цяцю, Гандзю-птицю, Гандзю-гарну молодицю. Ці пісні найвлучніше розкривають характер сосунків померлого з людьми.\nМайстерно використана, народна пісня виконує різноманітні функції: стає основою сюжетної лінії твору („Вуточка”), посилює психологізм новели („В сутінки”), переростає в художню деталь („Оддавали Катрю”, „Тайна вечеря”, „Печена картопля”, „Смерть кавалера” та ін.). Майже в кожній новелі Григора Тютюнника зустрічаємо або слова з народних пісень, або згадку про те, що хтось з героїв співає чи мугикає собі під ніс („Дядько Никін” — „У настрої він завжди наспівує те, про що думає” [3, с. 136]; „Три зозулі з поклоном” — „І гомонимо, бувало, втрьох або співаємо потихеньку” [3, с. 283]. Рядки з народної пісні можуть вказувати на місце й час подій („Грамотний” — „Червону руту Не шукай вечорами…”[3, с. 281]).\nОтже, Григір Тютюнник зумів органічно вплести народну пісню в тканини художнього твору, надати їй ваги художньої деталі, яка допомагає осмилити зміст художнього полотна.\nСвятовець В. Магія художньої деталі // Слово і час.— 1993.— №4.— С. 58–60.\nСулима М. Народна пісня в творчості Григора Тютюнника // Українська мова і література в школі.— 1986.— №5.— С. 13–16.\nТютюнник Г. Твори: У 2 т.— К.: Молодь, 1984.— Т.1.— 328 с.


Смачні рецепти вихідного дня: 3 оригінальні рецепти Великодньої паски\nНеділя, 26 червня, 13:58:06\n25.04.2021 12:55 — Агенцiя\nГоловні секрети приготування паски\nПриготування паски ― процес тривалий та непростий, тому потребує деяких знань та підготовки. Розповідаємо, що потрібно знати, щоб ваші пасочки вийшли смачними й пухкими! Тож запам’ятовуйте або занотовуйте:\nдріжджі обов’язково повинні бути свіжими і з приємним запахом;\nдуховка має бути добре розігріта, лише тоді вона буде рівномірно зберігати та розподіляти температуру під час випікання паски;\nтісто для паски не має бути ні занадто рідким (паска «попливе» і буде пласкою), ні занадто густим (паска вийде важкою і швидко стане черствою);\nвимішувати тісто потрібно довго – це робиться для того, щоб воно насичилося киснем і стало пухкішим;\nзаповнювати форму тістом необхідно на 1/3, а ставити у духовку тоді, коли воно заповнить собою 3/4 форми;\nтісто для паски не любить протягу, воно має «підходити» у теплому місці;\nякщо скоринка паски починає сильно підсмажуватися, потрібно прикрити її сухим пергаментом;\nперед тим як виймати паску з форми, треба дати їй трохи охолонути.\nІ відкриємо вам останню таємницю: правильно приготовану паску можна зберігати протягом тижня, і навіть довше!\nЧитайте також: Італійська паска панеттоне: рецепти для вправних господинь\nЯкщо ви хочете приготувати на Великдень не традиційну випічку, а оригінальну пасхальну здобу, ми підібрали для вас три альтернативі рецепти паски. Обирайте!\n1. Традиційна італійська паска «Коломба»\nТрадиційна італійська паска «Коломба» (в перекладі з італійської означає «голуб») – це саме та випічка, яка готується в Італії виключно на Великдень. «Коломба» випікається в незвичній для нас формі. Для італійців вона дуже символічна, адже нагадує голуба, який є символом миру й процвітання. Але якщо подібної форми у вас немає, не страшно, паску можна випікати і в інших формах.\nІнгредієнти для першого замісу:\n• 500 г борошна вищого ґатунку\n• 5 яєчних жовтків\n• 200 мл води\n• 20 г сухих дріжджів\nІнгредієнти для другого замісу:\n• 2 столових ложки води\n• цукати (апельсинові)\n• 250 г родзинок\n• 250-350 г борошна\n• трохи ванілі\nІнгредієнти для мигдалевої глазурі:\n• цільний мигдаль та мигдаль, нарізаний пластинками\n• 50 г дрібного цукру\n• 150 г цукру для посипки (крупного)\n• 2 яєчних білки\nПерш за все, потрібно розчинити дріжджі у теплій воді, додати цукор і залишити на 5 хвилин. Далі збити жовтки й додати до них воду з розчиненими дріжджами. Висипати в суміш борошно, ретельно все перемішати і дати тісту 2 години, що воно підійшло.\nПо закінченню двох годин до тіста, яке вже підійшло, додати цукор, воду й половину жовтків. Добре усе перемішати та висипати борошно. Ще раз усе ретельно вимішати і влити решту жовтків. Тісто у вас повинно бути еластичним. Після цього до нього потрібно додати сіль, ванілін та розігріте вершкове масло. В кінці кинути родзинки та апельсинові цукати. Ємність із тістом накрити рушником і залишити на одну годину, аби воно як слід підійшло.\nЧерез годину викласти тісто для паски у форми, застелені пергаментом та залишити на 4 години (дати йому піднятись). Випікати паску потрібно протягом години в добре розігрітій духовці при температурі 190 градусів. Готовність перевірити дерев’яною шпажкою.\nЯк зробити мигдалеву глазур\nЗбити білки з дрібним цукром та додати мигдаль. Отриманою сумішшю потрібно змастити готову паску, а зверху прикрасити цільним мигдалем та посипати цукром. Після цього поставити паску у духовку і почекати, аби глазур підсохла.\n2. Незвичайна паска «Крафін»\nЯкщо ви ще досі в пошуках цікавого й небанального рецепту паски, тоді варто звернути увагу саме на цей. У рецепті паски-крафін чудово поєднані дріжджове тісто та смачний американський десерт «Крафін» (поєднання круасана й мафіна). Особливо такий рецепт паски сподобається поціновувачам круасанів.\n• 110 мл молока\n• 20 г свіжих дріжджів (або 7 г сухих)\n• 80 г цукру\n• 40 г вершкового масла (розтопленого)\n• 120 г вершкового масла (для змащування)\n• 1 чайна ложка мускатного горіха (меленого)\n• 200 г в’яленої журавлини, родзинок (або інших сухофруктів)\n• 100 г мигдалевих пелюсток (чи будь-яких подрібнених горіхів)\n• 8 г ванільного цукру\nЗмішайте дріжджі з 1 чайною ложкою цукру, розведіть у теплому молоці й поставте у теплому місці, щоб з’явилась пінка. Далі потрібно розігріти 40 г вершкового масла. Яйця, жовтки, цукор і ванільний цукор збийте в пінку. Муку просійте в миску і зробіть заглиблення, в яке вилийте дріжджі з молоком, помістіть яєчну суміш та сіль. Усе ретельно перемішайте та додайте розігріте вершкове масло. Замісіть тісто. На початку воно може прилипати до рук, проте муки досипати не потрібно. Вимішуйте тісто не менше 10 хвилин, доки воно не перестане приставати. Потім змастіть зверху тісто вершковим маслом, прикрийте харчовою плівкою та поставте його у тепле місце на 1-1,5 години.\nДоки тісто підходитиме, підготуйте журавлину (її необхідно помити, просушити) та мигдальні пелюстки (злегка підрум’янити на сухій сковороді). Коли тісто підніметься, його треба розділити на 3 рівних частини круглої форми і залишити «відпочити» на 10 хвилин. Після цього присипте робочу поверхню й тісто борошном, розкачайте його у вигляді тоненького прямокутника та змастіть вершковим маслом. Посипте тісто мускатним горіхом, розкладіть журавлину та пелюстки мигдалю й скрутіть його рулетом. З іншими частинами тіста зробіть те ж саме. Прикрийте усе харчовою плівкою і залиште у теплому місці.\nПотім кожен рулет потрібно розрізати уздовж, відступивши від початку на кілька сантиметрів. З однієї частини рулету формуйте низ паски, а далі закручуйте тісто по колу, розрізом назовні у вигляді спіралі. Перекладіть паску у форму, і для того, щоб вона ще трохи піднялась, поставте її на 20 хвилин у тепле місце.\nРозігрійте духовку до 200 градусів та випікайте паску 10 хвилин, а потім зменшіть температуру до 180 градусів та випікайте ще 25-30 хвилин. Бажано прикрити паску фольгою, щоб не присмажилася. Готові паски-крафіни посипте цукровою пудрою.\n3. Паска по–польськи\nПриготування цієї випічки дуже нагадує класичні рецепти паски, проте деякі відмінності, все ж таки, присутні. Мова йде про вершки та збитий білок. Саме завдяки цим інгредієнтам паска виходить легкою й повітряною, наче пір’їнка!\n• 50 г свіжих дріжджів (або 10-15 г сухих)\n• 10 яєць\n• 1,5 кг борошна\n• 2 склянки вершків\n• 800 г цукру\nЗмішати гаряче молоко, гарячі вершки та 2 склянки борошна. Отриману суміш остудити до 36-37 градусів. Додати розведені в невеликій кількості молока дріжджі та два яйця. Ретельно усе перемішати, прикрити паперовим рушником й поставити у тепле місце для того, щоб почався процес бродіння.\nКоли тісто підійде, додати жовтки, попередньо розтерті з частиною цукру до білого кольору, та збиті до густої піни білки з рештою цукру. Усю суміш треба обережно вимішувати зверху донизу дерев’яною лопаткою. Далі треба висипати залишок борошна і дати тісту підійти ще раз. Після цього тісто знову вимісити, розподілити по формах, які перед цим потрібно вимастити вершковим маслом, і посипати борошном. Тісто ще раз залишити, щоб піднялось, і далі випікати в добре розігрітій духовці при 180-200 градусах до готовності.\nЩе раз нагадаємо, що тісто для паски потрібно дуже добре вимішувати. Для цього його зазвичай викладають на стільницю й «вибивають» доти, доки на ньому не почнуть з’являтися бульбашки.\nСподіваємось, вам сподобались оригінальні рецепти паски, які ми підібрали, і ви обов’язково спробуєте приготувати одну з них. Смачного!


приватизації)", "Про приватизаційні папери", щорічно затверджується Державною програмою приватизації на поточний рік та іншими нормативними актами. Ця сфера регулювання інвестиційної діяльності представлена найбільшою кількістю законодавчих актів.\nВодночас слід наголосити, що прискорення приватизації дає змогу істотно активізувати інвестиційні процеси. Досвід показує, що чим далі країна просунулася по шляху приватизації, тим охочіше іноземні інвестори вкладають кошти в окремі інвестиційні проекти.\nЗаконодавство України гарантує іноземним інвесторам право участі в приватизації окремих підприємств і об'єктів незавершеного виробництва, придбання акцій як за українську, так і за іноземну валюту. Передбачається істотно спростити процедуру участі іноземних інвесторів у приватизації державного майна. Привабливим щодо цього є надання права власності на земельну ділянку, на якій розміщено об'єкт інвестування, підприємствам з іноземними інвестиціями, що мають статус юридичної особи України.\n6. Регулювання фінансових інвестицій на відміну від реальних має певні особливості. Правовою основою цього регулювання є закони України "Про цінні папери і фондову біржу", "Про господарські товариства", Указ Президента "Про інвестиційні фонди й інвестиційні компанії" та ін.\nЗаконодавчі та інші нормативні акти, що діють у цій сфері, визначають види цінних паперів, що випускаються в Україні, порядок їх обертання, вимоги до емітентів, форми і засоби реалізації окремих фінансових інструментів на первинному і вторинному фондовому ринку, порядок державного контролю за випуском і обертанням цінних паперів і діяльністю фінансових посередників. Крім того, Кабінетом Міністрів України затверджено у квітні 1994 р. Концепція функціонування і розвитку фондового ринку України, реалізація якої дасть змогу наблизити форми фінансового інвестування до вимог сучасних світових стандартів.\n7. Експертиза інвестиційних проектів є однією з найважливіших сторін державного регулювання інвестиційної діяльності. Відповідно до чинного законодавства України державні, міждержавні і регіональні інвестиційні проекти і програми, реалізовані за рахунок бюджетних і позабюджетних засобів, підлягають обов'язковій державній експертизі. Інвестиції за рахунок інших джерел підлягають державній експертизі в питаннях дотримання екологічних і санітарно-гігієнічних вимог. У разі потреби експертиза окремих інвестиційних проектів і програм може здійснюватися експертними комісіями, утворюваними Верховною Радою України.\nОсобливі вимоги подаються до експертизи інвестиційних проектів із залученням іноземних інвестицій, за якими інвестори претендують на одержання додаткових податкових, митних та інших пільг. Такі інвестиційні проекти повинні сприяти створенню нових робочих місць на підприємствах; супроводжуватися впровадженням сучасних або перспективних і екологічно безпечних видів технології; сприяти зниженню енерговитрат на одиницю продукції; орієнтуватися на найраціональніше використання сировинної бази України; бути конкурентноспроможними на міжнародних ринках. Визнання інвестиційного проекту із залученням іноземних інвестицій таким, що відповідає переліченим вище вимогам, здійснюється Агентством міжнародного співробітництва й інвестицій на основі висновків незалежної експертної комісії, що створюється цим Агентством.\n8. Забезпечення захисту інвестицій здійснюється державними органами в різноманітних формах. Насамперед, держава гарантує цей захист незалежно від форм власності інвестора. Всім інвесторам, у тому числі й іноземним, забезпечується однаковий правовий режим інвестиційної діяльності, що включає застосування заходів дискримінаційного характеру, спрямованих на заборону управління інвестиціями, їх використання і ліквідацію. Законодавством передбачені умови і порядок вивозу вкладення цінностей і результатів інвестицій.\nВажливою законодавчою гарантією є і те, що інвестиції не можуть бути безплатно націоналізовані або реквізовані. Ці заходи вживаються лише на підставі законодавчих актів України з відшкодуванням інвестору в повному обсязі всіх збитків, пов'язаних із припиненням інвестиційної діяльності, включаючи утрачену вигоду й моральні втрати.\n9. Регулювання умов здійснення інвестицій за межі держави покладено на Національний банк України. Відповідно до чинних нормативних актів установлено такі умови надання індивідуальних ліцензій на здійснення резидентами інвестицій за кордоном:\n- резиденти можуть здійснювати інвестиції за межі України шляхом: участі в підприємствах, утворюваних разом з іноземними юридичними і фізичними особами; придбання частки в діючих іноземних підприємствах або придбання у власність таких підприємств у цілому;створення за рубежем підприємств, що цілком належать українським інвестором, а також відкриття за кордоном філій та інших окремих підрозділів; придбання нерухомого і рухомого майна, інших майнових прав і прав інтелектуальної власності; придбання акцій, облігацій, інших цінних паперів іноземних держав, фірм, банків; в інших формах;\n- інвестиції за кордон здійснюються резидентами тільки за рахунок власних коштів, зарезервованих і відбитих із цією метою на рахунках бухгалтерського балансу. Використання для цього позичених коштів заборонено;\n- усі види грошових інвестицій за кордон (незалежно від їхньої суми) мають здійснюватися лише в безготівковій формі тільки через кореспондентські рахунки уповноважених банків у банках країн інвестування;\n- усі надходження на користь резидентів в іноземній валюті (прибуток, дивіденди тощо), отримані від здійснення інвестиційної діяльності за межами України, підлягають зарахуванню на валютні рахунки резидентів. Законо-давство визначає порядок обов'язкового продажу валютних надходжень і використання валютних засобів від здійснення інвестиційної діяльності.[9,267-273]\nАналіз показує, що зміцнення законодавчих основ діючої моделі банківської системи вимагає розробки і прийняття нових законів, а також внесення серйозних коректив у чинне законодавство, зокрема з таких питань:\n-\tзаконодавчо-правова базаструктуризації банківського середовища з\nвиділенням інвестиційних, універсальних, ощадних банків та інших\n-\tвиділення сфер відповідальності і виконання зобов'язань кожного з\nрівнів банківської системи (НБУ і банки другого рівня);\n-\tрозробка на законодавчій основі і введення у дію механізму\nстимулювання нагромаджень фізичних і юридичних осіб, в основі\nякого повинні бути гарантії держави щодо збереження нагромаджень,\nа також заходи, які б спонукали до нагромадження;\n-\tпідпорядкування всіх рішень, що приймаються, і законодавчо-правових норм критерію забезпечення відповідальності банків за\nприйнятими ними зобов'язаннями перед банками-партнерами,\nакціонерами, засновниками, депозитаріями, всім колом фізичних і\nюридичних осіб і перед державою.\nОсобливо несприятливий стан справ із законодавчою базою в інвестиційній сфері, що є однією з причин інвестиційної


5 причин, чому потрібно використовувати професійні засоби для мийки і чистки автомобіля - Маркетплейс автотоварів CARMEN\nГоловнаДетайлінг5 причин, чому потрібно використовувати професійні засоби для мийки і чистки автомобіля\n5 причин, чому потрібно використовувати професійні засоби для мийки і чистки автомобіля\nДетайлінг, Продукція 03.09.2020 07.01.2021\nВаша машина – це більше, ніж просто транспортний засіб, щоб перевозити Вас туди і назад.\nВаш транспортний засіб слід розглядати як інвестицію, яку ви отримуєте, не відстаючи від технічного обслуговування та належного догляду. Що стосується підтримання чистоти у автомобілі, більшість людей, як правило, рідко приділяють цьому час, не говорячи вже про справжній детайлінг всіх частин автомобіля. Таким чином більшість мийок та прибирань удома не дають тих переваг, які можна отримати від професійної мийки авто. Ось чому:\nЧистий вгляд збільшує вартість вашого автомобіля\nГотуєтесь виставити свою машину на продаж? Автомобіль, який був детально очищений, допоможе отримати максимумальну оцінку при продажі. Коли ви продаєте, потрібно показати найкраще і зробити транспортний засіб настільки привабливим, наскільки це можливо, професійна деталізація, чистка і мийка допоможе саме у цьому.\nЗробіть щоб Ваш автомобіль мав чим вирізнятись серед решти, маючи його справді ретейльний вигляд. Навіть якщо ви не плануєте продати свою машину, швидше за все, належний догляд та детальний захист, допоможуть отримувати максимум задоволення від авто.\nЗахистіть зовнішній вигляд автомобіля від стихій\nВаша фарба та оздоблення піддаються сильній спеці, сильним морозам, дорожній солі та іншим шкідливим хімічним речовинам. Із ретельним доглядом ваш автомобіль можна врятувати від зайвої корозії та іржі. Професійні, найбезпечніші та найефективніші продукти для запобігання та захисту вашого автомобіля від таких пошкоджень може запропонувати компанія PRO-CHEM. Активний захист допоможе зберегти ваш автомобіль новим та позбавить Вас від вкладень у випадку поломок або ж потреби капітального детейлінгу.\nПрофесійні продукти та інструменти, допоможуть отримати найкращий результат\nКоли під рукою є спеціальні інструменти та продукти, для чистка і миття автомобіля, багато з яких пропонуються на нашому сайті. У нас Ви зможете знайти якісні та професійні інструменти та вироби для найкращого догляду за автомобілем.\nВикористовуйте лише професійні засоби та уникайте наддешевих пропозицій\nЧи знали ви, що, використовуючи неправильний виріб або неправильно зробивши власну поліровку або чистку, ви можете в результаті пошкодити фарбу на своєму автомобілі, завдавши шкоди ремонту на значні суми? Усуньте ризик ненавмисного пошкодження автомобіля, використовуючи професіональні продукти перевірені досвідом.\nЯкісні продукти не лише допоможуть отримати чудовий результат, а і зекономнять Ваш час\nЗалежно від ступеня деталізації, очистка автомобіля може зайняти від кількох годин до цілого дня і як правило це потрібно робити досить часто. Якщо у вас немає якісних продуктів та інструменту, ви можете навіть подвоїти цей часовий проміжок. використовуваючи професійну продукцію для деталізації вашого автомобіля, Ви можете заощадити купу часу і бути більш продуктивними. Навіщо витрачати цілий день і наступного дня не бачити результату, коли професіональні засоби дозволять зробити це за вас у належний термін і забезпечити захист від забруднень у майбутньому?\nЩо стосується догляду за вашим автомобілем – найкраще довіритись експертам і професійним продуктам. За допомогою відповідних інструментів, засобів перевірених часом роботи по очистці та деталізації можуть зробити ваш автомобіль набагато чистішим та приємнішим до використання.\nЯкщо Ви не знаєте які продукти підійдуть саме для Вас, напишіть або зателефонуйте до нас – порадимо найкраще рішення.\n← Технологія Гідрокрекінгу у систетичних моторних маслах, що це таке.\nЯк захистити свою машину від льоду та снігу →


Тисячі будинків залишилися в Польщі без електрики через ураганів - Світ - dt.ua\nТисячі будинків залишилися в Польщі без електрики через урагани\n17 червня, 08:46 Роздрукувати\nНайбільше постраждало Західно-Поморське воєводство.\nУ Польщі понад 11 тисяч будинків залишилися без електрики після ураганів, які прокотилися фактично по всій території країни в ніч на 16 червня. Про це повідомляє Радіо Польща.\nРятувальники працюють над усуненням наслідків урагану.\n"Минулої ночі рятувальні служби здійснили більше тисячі виїздів. В основному, вони стосувалися пошкоджених дахів, завалених дерев, а також відкачування води із затоплених підвалів", -- повідомила прес-секретар Урядового центру безпеки Анна Адамкевич.\nУ відомстві також попередили, що урагани очікуються тепер на півдні, сході та в центрі Польщі.\nЧитайте також: На етно-рок фестивалі KOZAK Fest на Дніпропетровщині буревій зніс дах сцени і поламав дерева


Історія успіху Сільвестра Сталлоне – Відпочинок та цікаві факти\nДата запису 22 Листопада, 2019\n6 липня 1946 року у Жаклін Сталлоне та її чоловіка Френка (італійського емігранта, який працював шевцем) народилася перша дитина. При пологах акушери пошкодили Сільвестру голосові зв’язки, ліва частина обличчя виявилася паралізованою. М’яко кажучи, мати Сильвестра Жаклін була шокована.\nСільвестр Енціо Сталлоне народився в нью-йоркському кварталі «Пекельна кухня». Батько вмить відправив його в інтернат: зайвий їдець в сім’ї йому не був потрібен. Тільки після того, як батьки розлучилися, Сільвестр у п’ять років переїхав у нормальний будинок: його мати вийшла вдруге заміж за власника місцевої піцерії.\nЗвичайно, дитину з таким ім’ям на вулиці чекали одні неприємності: ім’я «Сільвестр» збігалося з персонажем популярного мультсеріалу Loony Tunes. Плюс зовнішність (трохи косячі очі, виступає верхня губа) і жахливий італійський акцент. Сталлоне рано вивчив закон вулиць: кожен сам за себе.\nЛікарі пророкували Сільвестру навчальний заклад для розумово відсталих дітей, але його мати вчинила наперекір усім і віддала його в звичайну школу. Сільвестр поміняв з десяток шкіл, з яких його виганяли за хуліганство і неуспішність. Врешті він потрапив до коледжу для важких підлітків. На думку його однокласників, Сільвестр неодмінно закінчить життя на електричному стільці.\nБоротьба Сільвестра Сталлоне\nПерш ніж почати акторську кар’єру, Сільвестр був змушений пробувати себе в різних сферах діяльності. Він працював викидайлом в забігайлівках, прибирав за левами в зоопарку, грав у карти на гроші. Тільки в 1969 році він отримав стерпну роботу білетера в маленькому нью-йоркському театрі.\nВін навчався у спеціальній школі для важких підлітків, тому мав активно займатися спортом та ходити у тренажерний зал. Іноді брав участь у театральних постановках.\nАле життя дало йому шанс: Сталлоне не на жарт захопився театром. У 1967-му, 20-річний актор отримав шалені овації за виконання головної ролі в п’єсі «Смерть комівояжера» (за п’єсою Артура Міллера).\nСільвестр почав зніматися у фільмах. Спочатку він виступив в офф-бродвейському спектаклі «Рахунок». Того ж року він був показаний на великому екрані в порнофільмі «Італійський жеребець» в ролі цього ж жеребця. За цю роль Сільвестр отримав 200 доларів – такий був гонорар за півтори години ганьби.\nНіхто з режисерів не хотів мати справи з актором, що погано говорить, тому йому довелося звернутися за допомогою до логопеда. Кілька місяців Сільвестр днями і ночами безперервно начитував на магнітофон п’єси Шекспіра (його дружина в цей час заробляла на життя, підробляючи офіціанткою). Під впливом класичної літератури, Сільвестр почав писати сценарії своїх майбутніх фільмів.\nПотім актор відправився на навчання до Швейцарії в Американський коледж. Там він підробляв тренером і продовжував грати в театрі. Повернувшись в Штати, Сільвестр твердо вирішивши стати актором, тому пішов вивчати драматичне мистецтво в Університет Маямі.\nСталлоне не щастило з ролями. Він переважно знімався у масовках, не пройшов відбір у першу частину «Хрещеного батька» кінорежисера Копполи. Найбільшою роллю тоді був секундний епізод в «Бананах» Вуді Аллена, хоча його ім’я навіть не з’явилося в титрах. В результаті він знімався навіть безкоштовно: так, на зйомках одного фільму йому заплатили не грошима, а кількома десятками футболок. Тоді Сильвестр вирішив змінити напрямок своєї діяльності. На останні гроші він купив собі друкарську машинку і сів писати сценарії.\nВ період з 1970 по 1975 рік Сталлоне написав 16 сценаріїв. Але успішним став тільки «Роккі» (був написаний всього за три дні). Одного разу він дивився по телевізору трансляцію бою знаменитого Мохаммеда Алі і Чака Вепнера. Його осяяло: чому б не зняти фільм про боксера-невдаху, який покохав дівчину і став чемпіоном? Шість його сценаріїв кінокомпанія «Універсал» відкинула з порога, але сьомий під назвою «Роккі» прийняла на «ура». Продюсери запропонували йому величезні гроші – 150 тисяч доларів. Але Сталллоне, у якого була вагітна дружина і 106 доларів відмовився. Він запропонував їм купити сценарій за один долар і дати йому зіграти головну роль. Саме тоді віце-президент «Універсалу» Ірвін Уінклер дав Сильвестру прізвисько Слай (хитрун), що замінило акторові його власне ім’я.\nНа зйомки «Роккі» знадобилося 28 днїв і 900 тисяч доларів. «Роккі» був названий кращим фільмом 1976 року. Цей фільм зібрав 225 мільйонів доларів і отримав три «Оскара». Сільвестр Сталлоне став одним з найзнаменитіших акторів світу.\nГрандіозне визнання «Роккі» та продовження серії фільмів про бідного боксера повністю змінили життя Слая. З бідної людини він перетворився на мільйонера, придбав чудовий будинок в Санта-Моніці. Це був приголомшливий успіх.\nСільвестр Сталлоне в той час був третім за всю історію актором, номінованим на «Оскар» одночасно за кращу чоловічу роль та найкращий сценарій. Раніше це вдавалося лише Чарлі Чапліну (Великий диктатор) і Орсону Уеллсу (Громадянин Кейн).\nСільвестр писав сценарій фільму, сидячи в кімнаті без вікон. Він безперервно курив дешеві сигарети. Коли його запитували, як він зміг написати такий шикарний сценарій за такий нетривалий час, він відповідав: «Мене, навпаки, дивують люди, які пишуть один сценарій по 18 років. Ось, наприклад, той хлопець, що склав «Мадам Боварі», не пам’ятаю його прізвища».\nНаписати сценарій – це одне, а продати його – зовсім інше. Треба сказати, що студії зацікавилися «Роккі» майже відразу. Вони пропонували Сталлоне 150 тисяч – досить вигідну пропозицію, якщо знати, що на його рахунку в той момент було всього 106 доларів. На головну роль ж хотіли взяти безумовну зірку на зразок Джеймса Каана. Але Сталлоне був непохитний: він вважав, що написав свою історію, а значить грати в неї теж повинен він сам. Врешті продюсери погодилися, але виставили зустрічну умову, що бюджет фільму не перевищить мільйона доларів. Для того щоб зняти фільм Сільвестр заклав свій будинок.\nГотуючись до ролі в «Роккі Бальбоа», Слай почав займатися в тренажерному залі: бив грушу і навіть працював спаринг-партнером у чинного чемпіона. Про чудову спортивну форму Сталлоне ходять легенди: він небезпідставно пишається, що «виліпив» своє тіло сам. За свою кар’єру в кіно Сталлоне зіграв не тільки дюжину поліцейських, але і футболіста («Перемога»), альпініста («Скелелаз») і гонщика «Формули-1» («Гонщик»). Це вже не кажучи про великого боксера Роккі Бальбоа, з якого брав приклад Роберт Де Ніро у фільмі «Скажений бик».\nПодальше, загалом, відомо. «Роккі» став сенсацією, отримавши десять «оскарівських» номінацій. Великий Френк Капра сказав, що це кращий американський фільм за останні десятиліття. Провідний критик Роджер Еберт назвав Сталлоне «новим Марлоном Брандо». А президент Рейган заявив: «Якщо б у всіх була віра, мужність та оптимізм Роккі Бальбоа, у нас не було б воєн».\nНа відміну від Роккі, Рембо ніколи не був улюбленим героєм Сильвестра Сталлоне. Але країна потребувала нового кумира, що відповідає духу часу, тому Слай придумав ветерана в’єтнамської війни Джона Рембо. Його ім’я він запозичив у сорту яблук, але в офіційному прес-релізі воліють інше трактування: слово «рембо» перекладається з японського як «насильство». У різних версіях сценарію Рембо або вбивали, або він закінчував життя самогубством, але продюсери вимагали пафосного фіналу – Сталлоне його забезпечив. Рембо приречений був жити, і жити довго.\nІсторія повторилася: сценарій у Сталлоне прийняли, але брати на головну роль його не хотіли. Пропонувалися кандидатури Клінта Іствуда, Стіва Маккуїна, Аль Пачіно, Дастіна Хоффмана і навіть Джона Траволти. Але Сталлоне знову наполіг на тому, що головну роль зіграє сам.\nНезважаючи на те, що серіал «Рембо» був навіть успішніше серіалу «Роккі», Сталлоне ще пару років тому говорив, що «Рембо мертвий і похований. Та він не встане з мертвих, навіть якщо йому доведеться битися з Бен Ладеном». Але вже в наступному році вийде четверта частина «Рембо: Перлина кобри»: в ній старий, але не сильний солдат бореться зі світовим тероризмом. Країні знову потрібен герой, а Сільвестр Сталлоне любить свою країну.\nВоля до перемоги – це, зрозуміло, найголовніша з його якостей. Коли для зйомок фільму «Земля поліцейських» йому довелося поправитися майже на 30 кг, кар’єру Сталлоне вже заочно поховали. Цікаво знати, що він є абсолютним рекордсменом за кількістю «Золотих малин» (одних тільки номінацій на цю сумнівну нагороду у Сталлоне три десятка) – після такого на великий екран зазвичай не повертаються. Сталлоне багаторазово намагалися викинути з шоу-бізнесу, оголошували його фінансовим банкрутом (його«Планету Голлівуд» він продав за борги). У нього, можливо, більше провалів і невдач, ніж у будь-якого іншого актора класу «А». Але саме тому Слай щоразу повертається до найкращого свого героя, який після кожного падіння знаходить в собі сили встати і знову йти до перемоги. Можливо, у нього вийде і цього разу.\nМрійте та досягайте свої мрії. Ось він справжній супер герой.\n← Цікаві факти про Швейцарію → Цікаві факти про гімнастику


Чи ж така наша доля? | Українська правда\nЧи ж така наша доля?\nСереда, 25 серпня 2010, 10:02\nІ в той же час маніпуляції "підмітають" за собою слід, призводячи до того, що обиватель "залізно" переконаний в протилежному. А саме, в своїй здатності бути самому собі "законом". В свої можливості все осмислювати, оцінювати і прогнозувати. Спроможності управляти своїм та інших життям і діяльністю.\nТож під дією "дурману просвітництва", обиватель живе в стані безперервної ілюзії власної досконалості та суверенітету.\nВирвати його з "лап" масового "блаженства" навряд чи хоч кому під силу, адже від самого свого народження природну істоту тут же безповоротно занурюють в цивілізаційний "розсіл", замішаний на маніпулюванні.\nІ все ж кожен зберігає за собою потенцію вивести себе за межі ілюзії. Гарантом такої потенції є саме незбагненне життя, що привносить в існування кожної людини подих Вічності - переживання, які раціональна істота нездатна не те що опанувати чи контролювати, але й до кінця збагнути.\nВсе, що під силу маніпулюванню в цьому випадку, так це збити людину з пантелику, спонукаючи її до поступової підміни життєвих орієнтирів і цінностей; видаючи одне за інше.\nЛюдина, будучи надто лінивою, апатичною та байдужою до світу, добре напрактикувалася в самообмані. Її практично задовольняє стан перманентної брехні і облуди, в якому вона живе.\nТож шлях до зцілення затурканої істоти, очевидно, лежить через повернення їй усвідомлення істинної суті найглибших і найцінніших радше станів, аніж почуттів - стану свободи та любові, справедливості та рівності, а також здатностей сподіватися та вірити.\nВсі ці стани та здатності неспростовно виводять людину за межі її тілесної чи об'єктивної зумовленості, перетворюють в духовну істоту, цінність та зміст існування якої не підлягає артикуляції або вираженню за допомогою раціонально-логічних критеріїв.\nПро атрибути людської природи і їх прояв на рівні існування можна говорити в площині трьох зрізів: онтологічному - з позицій самого буття, соціальному - з позицій людської спільноти, та суто політичному - з позицій індивідуальності, що здатна започатковувати щось абсолютно нове, тобто саму себе за посередництва дії та мовлення.\nВ іншому випадку, мова може йти про есенційний, тобто як вони є, та екзистенційний, як вони проявляються чи функціонують, виміри вищих якостей та властивостей людини.\nВ контексті онтології, або в есенційному вимірі, справедливість, очевидно, є нічим іншим як механізмом відтворення динамічної рівноваги в межах всякого свідомого існування, коли кожна дія чи причина в цілому невідворотно тягне за собою співмірні їй наслідки.\nЗ позицій буденного життя людини, справедливість ідентифікується як механізм "належного правосуддя" (російською - "воздаяния"), безперебійне і невідворотне функціонування якого забезпечує чи то доля (рок, фатум), чи Бог на своєму праведному суді.\nВ процесі проживання свого життя людиною справедливість реалізується за принципом: кожен має рівно стільки і саме те, на що заслуговує.\nДієвість згаданого принципу помітно нівелюється в контексті іудо-християнства, яке з певних причин частково знехтувало ідеями реінкарнації, дуальності і рівноваги проявів існуючого тощо.\nВ соціальному просторі розуміння справедливості найчастіше зводиться до механізму, який мав би відтворювати співмірність соціального становища кожного окремо взятого індивіда відповідно до його заслуг перед суспільством.\nВ іншому випадку, за спрощеним уявленням про Божественну справедливість криється відчуття співмірності вчиненого з покаранням або заохоченням, які потягнув за собою вчинок, чи був зумовлений ними.\nЗрештою, справедливість виявляється досить розмитим поняттям з огляду на те, що буденна людина всього лише обмежена істота. Вона не тільки не спроможна дійсно передбачати наслідки своїх дій, а отже і нести за них відповідальність, але й не здатна скласти вичерпне враження про те, ані Чим вона є, ані якими здібностями та ресурсами вона наділена і якою мірою.\nВідповідно, не існує жодної ефективної процедури, яка б дозволяла буденній істоті адекватно оцінити заслуги будь-якого індивіда перед спільнотою. Все це стоїть за нескінченними образами, різноголоссями, постійними конфліктами і, безумовно, перманентними розчаруваннями частіше в інших або в спільноті чи державі (її репрезентантах), значно рідше в собі.\nПроблема справедливості, як і рівності, свободи та співвідношення між ними є однією з найболючіших проблем, з якими тільки стикається будь-яка чисельна людська спільнота, тим більше суспільство.\nМіж ними існує певний неспростовний антагонізм, що перманентно проявляється в постійному невдоволені соціальних істот власною ситуацією, оскільки вони не можуть сповна реалізувати ані власну свободу, ані розраховувати на справедливість, як вони її розуміють, ані домогтися рівності, як їм та видається.\nЩо стосується соціальної рівності, то вона є відображенням ідеї однакової міри відповідальності перед законом та іншими управлінсько-регламентними структурами суспільства і держави всіх членів спільноти без винятку; однакової потенції реалізувати себе в соціальному плані в спільноті, незважаючи на відмінні стартові умови; відсутності диференціації можливостей доступу до розподілу соціальних благ тощо.\nВзагалі проблема соціальної рівності за своє джерело має очевидну недосконалість людини в духовному плані, оскільки остання підвладна потягу до накопичення, заздрощам тощо.\nВ суто політичному контексті рівність - це рівність нерівностей, або рівність майстерностей представників різних галузей діяльності.\nВ найбільш загальному вигляді рівність вказує на онтологічну вкоріненість кожної без винятку людини, тобто рівність перед буттям чи Богом; зумовленість її екзистенції долею, що може бути ідентифікована як запрограмована у часовій протяжності послідовність подій і обставин, що створюють необхідні умови для набуття кожним індивідом необхідного саме йому життєвого досвіду.\nРівність апелює також до ідентичної для всіх людей природи, з якої витікає властивість людини однаково інтенсивно переживати моменти задоволення/розчарування незалежно від матеріального чи соціального становища тощо.\nТож онтологічна рівність виводить на ідею про те, що зміст людського існування криється поза соціальною реалізабельністю індивіда.\nСвобода - стан свідомого буття, що співмірний усвідомленій суверенності та самодостатності. Тому свобода виводить всяку істоту, якій вона притаманна, за межі будь-якої зумовленості, в тому числі, і за межі властивої цій істоті природи, що саме по собі є парадоксом.\nА отже свобода є дечим, що не піддається ані осмисленню, ані, тим більше, вербалізації. Її або переживають, або ні, проміжного варіанту не існує принципово.\nПро свободу найповніше висловилися два представники німецької класичної філософії - Кант: свобода як абсолютна спонтанність, та Гегель: свобода як пізнана необхідність.\nВзагалі представники німецької класичної філософії виводили свободу за межі всякого творіння та зумовленості будь-яким сущим чи його природою. Навпаки, відповідно до їх ідей, свобода є дечим, що буквально вривається в створений світ і виводить людину поза межі всякої зумовленості, перетворюючи її саму щонайменше на деміурга.\nВ буденному житті чи не кожен індивід, а тим паче людство в цілому, мають справу не зі свободою, а з її ерзац-проявами: свободою вибору та ситуативною свободою.\nСвобода вибору відповідає властивості та спроможності людини розрізняти добро і зло. Внаслідок такого розрізнення складається стійке враження про те, що кожен індивід час від часу постає перед вибором поміж добром та злом.\nОднак це тільки ілюзія вибору, оскільки для дійсно свідомого вибору необхідне знання про те, чим же є насправді добро та зло, а такого знання пересічній людині бракує. Вона підміняє його враженням, сформованим під тиском моралізаторських зовнішніх чинників.\nТим не менше, іноді свідомо, але найчастіше інтуїтивно або несвідомо буденна людина здійснює найсуттєвіший вибір в своєму житті - напрямок свого розвитку: або вдосконалення, або деградація.\nПриродно, що вичленити подібний вибір з потоку існування для заклопотаної або неуважної до того, що відбувається саме тут і тепер істоти досить важко. Наслідки ж такого вибору проявляються, як правило, далеко згодом, коли їх навіть стає важко пов'язати із самим вибором. Критерієм вибору, очевидно, є сумління.\nЗ втратою сумління, точніше, з його приглушенням або нівелюванням шляхом підміни на ідею холодного розрахунку, доцільності тощо, індивід замість згорнутої свободи вибору, отримує ситуативну свободу.\nВона сполучена з властивістю сучасної людини осмислювати і артикулювати свій приватний інтерес, а отже вчиняти чи поводитися виходячи винятково з прогнозованих вигод чи дивідендів або керуючись прагненням задовольнити свої примітивні, нібито первинні потреби.\nЛюбов є специфічним станом буття людини, за якого їй відкривається здатність сприймати інших та себе як довершений прояв буття. Інакше кажучи, любов виводить людину за межі всякої інтенції та прив'язаності, відкриває простір свободи та ґрунтується на безпосередньому сприйнятті і схопленні предмету своєї любові.\nНа любов, що між іншим притаманна як сокровенна цінність наймолодшим світовим релігіям, зокрема християнству, можна подивитися й з позицій композитарності людської психіки.\nВ такому разі остаточне "розчинення" в індивідуальному началі колективного, притаманне людській свідомості, супроводжується любов'ю - одномоментним осягненням суті всього існуючого, що, цілком ймовірно, і сталося з Христом в контексті християнських догматів.\n"Розчинення" в індивідуальному началі людини образу іншої конкретної індивідуальності, очевидно, можна вважати станом платонічної любові.\nВ буденному житті має місце щонайменше зміщення акцентів щодо розуміння любові, але найчастіше відбувається підміна любові станами закоханості та психологічної прив'язаності, які неодмінно виявляються скороминущими та пов'язані радше з тимчасовими функціональними змінами в організмі і психіці, аніж з трансформацією свідомості, розширенням меж сприйняття, якісного духовного росту тощо.\nІнакше кажучи, за тим, що прийнято ідентифікувати як любов, стоять прояви сексуальності - замкненості індивідів на родові.\nЦя замкненість перестає бути очевидною внаслідок її "облагородження" та "загортання" в красиву ілюзію кохання або й нездійсненну фантазію вічної любові, єднання двох половинок тощо.\nМаніпулювання ідеєю любові покликане, в тому числі, захистити психіку буденної людини, значимість якої проявляється лише з позицій роду і зовсім не з позицій буття чи її індивідуального начала.\nОднак в такий спосіб переважна більшість представників людства позбавляється, хоча й швидше за все не остаточно, можливості набути стан буття, що відкривається людині внаслідок її колосальної внутрішньої душевної роботи.\nОдним із модуляторів світосприйняття, а також всякої пізнавальної діяльності та життєвої активності є віра.\nВ контексті іудо-християнської парадигми віра подається як одна з найбільших чеснот. Між тим маємо справу з замкненим колом: цінність віри маємо сприймати на віру.\nНасправді ж буденна віра виконує досить просту і банальну функцію - вона перекриває собою потребу людини в знанні, в доступі до нього, в необхідності заповнювати вакуум невідомого тощо.\nБуденна віра - своєрідний механізм легітимації в межах звуженої свідомості вторинних вражень та припущень в якості достовірного знання шляхом його підміни. Тому-то заклопотана істота майже ніколи не ставить під сумнів істинність тих "знань", якими вона оперує в буденному житті і які найчастіше є продуктом чиєїсь фантазії або умислу.\nЦе особливо характерно для трансцендентної та гуманітарної площин прояву людського існування.\nЗ позицій чистого буття, цілком ймовірно, що Віра та Знання змикаються. Віра є тим, що може бути представлене як чиста форма, тоді як Знання - чистий зміст.\nВіра без Знання пуста, Знання без Віри не дієве. Віра і Знання постійно перетікають одне в одне або й є одним і тим самим. Але для обмеженого сприйняття вони представляються як дві відмінні між собою суті, навіть якщо виступають двома гранями одного й того ж.\nБуденна віра сповнена інформацією та ерзац-знаннями, що є нічим іншим як завуальованими інтерсуб'єктивними уявленнями, переконаннями і припущеннями, опертими на інтерес і прагнення в будь-який спосіб задовольнити бажання, або вгамувати страх.\nПри цьому буденні знання спираються на віру, наприклад, в могутність людського розуму, в правдивість людських відчуттів, в можливість осягнути істину, в силу технічного прогресу, в Божественну ієрархію, безсмертя душі тощо.\nНайбільш загадковою з людських чеснот або вищих атрибутів людського буття є надія. Її функція в житті людини не лише не ясна, але й суперечлива.\nЗ одного боку, надія підштовхує до боротьби, і тоді вона "вмирає останньою", з іншого, розхолоджує та "викрадає" в нас шанс змінити щось в своєму існуванні на краще. В цьому випадку варто "на Бога надіятися, але самому не байдикувати".\nДо речі, на підступність надії вказує давньогрецька легенда про Скриньку Пандори, з якої розлетілися по світу всі нещастя, і лише надія причаїлася на дні.


У Сарненському районі паспортизували усі сміттєзвалища - Район Сарни\nУ Сарненському районі паспортизували усі сміттєзвалища\nДо обласного реєстру внесли 351 паспорт місць видалення відходів, ще 95 потребують паспортизації.\nПитання впорядкування сміттєзвалищ на території Рівненщини розглянули на нараді під керівництвом голови ОДА Віталія Коваля.\nСтовідсоткової паспортизації досягнули в Березнівському, Дубенському, Корецькому, Костопільському, Рокитнівському та Сарненському районах. Керівникам решти районів голова ОДА Віталій Коваль доручив провести паспортизацію в найкоротший термін.\nЧитайте також: Демидівське училище закупило відсіву\nТеги: #Рівненщина, #Копань, #Сміттєзвалище, #Паспортизація\n12:41 Виборцям Сарненщини: як заповнювати нові бюлетні. ВІДЕО 468\n21:40 На Дубровиччинні виявили 11 нових випадків коронавірусу 529\n16:01 ФОТО У Стрільську мостову переправу відремонтують за 100 тисяч гривень 523\n12:50 Сарненські військові готуються обороняти край від агресора 1001\n11:19 Сарненці приймуть участь в Чемпіонат Рівненщини із більярдного спорту 294


Андрій Рибалко: «Державна служба - це бульдозер, а не феррарі» | Суми Сьогодні\nАндрій Рибалко: «Державна служба - це бульдозер, а не феррарі»\nВівторок, 02 Жовтня, 2018, 10:03\nВиходець із Сумщини Андрій Рибалко, пропрацювавши рік у Київській облдержадміністрації, пішов на вільні хліби. Про свій досвід роботи у державному секторі, міфодизайн, плани на майбутнє і причини звільнення він розповів в інтерв’ю Sumy.Today.\n- Андрію, у Сумах тебе знали насамперед як громадського діяча і експерта «Бюро аналізу політики», а потім ти перекочував на державну служби. Навіщо і чому саме до Києва?\n- Національно-патріотичне виховання - це те, чим я займався як громадський діяч. Коли у Київській ОДА оголосили конкурс на посаду начальника відділу національно-патріотичного виховання Управління молодіжної політики, вирішив подивитись на цю сферу з іншого, чиновницького, боку, спробувати себе в іншій іпостасі. Плюс,у мене була давня мрія- поїхати до Києва. Бо там відбувається фактично половина усіх важливих для держави подій. Хотілося бути дотичним до них, безпосередньо брати в них участь.\n- Як після маленьких Сум адаптувався у великому Києві?\n- Те, що відрізняє Київ від Сум – це великі відстані. Треба планувати свій час, звикнути, що шлях від дому до роботи займає близько години. Ну і, ясна річ, що коли в Сумах всі один одного знають в громадському середовищі, то в Києві, тим паче в Київській області, це не так. Довелося багато з ким знайомитись. Налагоджувати зв’язки.\n- Що корисного зробив за рік на посаді?\n- Працювало все управління, весь відділ, я не хочу приписувати це тільки собі, але вважаю, що оголошення першого в Україні конкурсу проектів національно-патріотичного виховання на загальну суму в мільйон гривень - це та справа, заради якої варто було іти на державну службу. Ми його оголосили навіть на тиждень раніше, ніж аналогічний конкурс запровадило Міністерство молоді та спорту.\n- Про цей конкурс ти почав розповідати ще в жовтні минулого року, а оголосили його тільки в березні. Чому так багато часу витратили на підготовку?\n- Це так званий «блокчейн» на державній службі тільки зі знаком «мінус». Тобто будь-яку дію має підтвердити ще хтось. Наприклад, ми розробили порядок. Його мають прочитати наші юристи, дати свої висновки. Має розглянути начальник управління, потім все це іде на погодження до заступника голови облдержадміністрації, потім до голови ОДА, звідти до обласної ради, там процедура йде своїм бюрократичним колом.\n- І як тобі, громадському активісту і революціонеру в душі, вся ця бюрократія?\n- Я вважаю, що пропрацювати рік було оптимальним рішенням. Є тонка межа між тим, щоб набратися досвіду і подивитися на процеси з іншої сторони, і в той же час не перетворитися на чиновника-бюрократа, який мислить тільки інструкціями. Певно моя революційність в минулому давала можливості робити якісь речі всупереч інструкціям. Інколи це було правильно, інколи, визнаю, помилково. Але це дозволило зробити діяльність відділу не зовсім стандартною. Перша заслуга - це конкурс проектівДруга - це те, що ми налагодили співпрацю з багатьма різними громадськими організаціями, наприклад, мережею військово-патріотичних клубів. Це те, чого немає на Сумщині, але хотілося, щоб було. Вони реально роблять гарну справу і потребують підтримки.\n- На Сумщині були військово-патріотичні клуби, за вивісками яких діяли організовані злочинні угрупування...\n- Зрозуміло, що і під будь-яку націоналістичну організацію можна створити звичайне угрупування. Тут запобіжників немає. Але у Київській області мова йде не про ті молодіжні організації, які виховують рейдерів і рекетирів. Тут клуби дійсно працюють із учнями шкіл, які в подумки уже кремлять чоботи і мріють піти в армію. Такі організації потрібні. Військово-патріотичні клуби створюються ентузіастами, здебільшого колишніми військовими. Серед мінусів те, що це можуть бути воїни-афганці, у яких світогляд відстає від сучасного, але вони намагаються його підігнати. Багато з них мають ставки воєнруків школах. Ось на такій базі і може створитися клуб. Але ним людина займається у вільний від роботи час, на волонтерських засадах. Різні організації до нас приходили - козацькі, краєзнавчі. Ми намагалися налагодити співпрацю з усіма і надати їм підтримку в реалізації їхніх заходів. Через механізм делегування повноважень ми надаємо їм кошти і проплачуємо необхідні потреби (харчування, оренда транспорту, оренда обладнання), а вони як волонтери організовують ці заходи.\n- Чула, ти також підтримуєш міфодизайнерів. Розкажи детальніше про це.\n- Так, це цікава для мене тема -знайомство з людьми, які займаються міфодизайном. Це набагато вищий рівень, ніж пропаганда. Це люди, які беруть історичні факти, які мали місце, і, враховуючи особливості сприйняття людьми інформації, говорять, як творити переможну історію України. До недавнього часу у підручниках історії Україну малювали як спаплюжену, поневолену країну з кріпаками. У більшості людей складалося таке враження, і це деморалізувало. А цього не має бути, особливо під час війни.\nЗнову ж можна навести приклад, як Росія успішно в своєму імперському проекті поєднала непоєднуване - Миколу ІІ, Сталіна і Путіна. Запаребріком взагалі дуже багато вигаданих історій. Наприклад, Куликовська битва, доказів масштабності якої нема. А у нас міфодизайнери говорять про ті факти, які реально були, але мало відомі, або просто не так загорнуті, щоб це могло мотивувати і об’єднувати українців. Із цими людьми ми працюємо, допомогли видати книгу, проводимонавчання людей, які працюють у цій сфері (школа медіа-патріотів). Це те, що вдалося зробити за рік, і я підкреслюю, що це спільна робота. Це чудовий колектив. У нас в штаті має бути 5 людей, а по факту працювало три.Оля Потехіна, яка працює на державній службі, вона більше бюрократ, знає, як писати ті папірці, або сама пише, або підказує, як робити. Є Маша Сакута, яка раніше працювала в Сумському центрі дозвілля молоді, вона природжений організатор. І я, людина, яка вийшла з патріотичного середовища, розуміється на ідеології і вміє комунікувати з громадськими організаціями в цій сфері.\n- Тобто можна сказати, що вихованням патріотизму на Київщині займаються сумчани?\n- Майже так. Начальник управління молодіжної політики - це сумчанка Марина Папатенко.\n- І чого ж все-таки ти пішов з такого класного колективу?\n- Атмосфера там надто заінструктована, дуже ієрархічна. На держслужбі ініціатива створює проблему для ініціатора. 90% робочого часу - це підписання контрольних документів, складання планів, які ніхто ніколи не буде читати, звіти, які теж мало хто буде читати. Тобто це робота, яка йде в повітря. Державна служба дуже інерційна, вона дуже стійка до негативних змін. Буде революція, війна, але ці бюрократичні коліщатка будуть крутитися, але з іншого боку, якщо потрібні зміни, потрібно вставити в систему ще якесь коліщатко, воно дуже буксує. Державна служба - це бульдозер, а не феррарі. Він дуже незграбний, але це велика сила. Головне - спрямувати його в правильному напрямку. От у нашому випадку я вважаю, що він працює в правильному напрямку. І ті люди, які продовжують там працювати, велика честь їм і хвала, вони далі крутять ті коліщатка. Для мене особисто легша проектна робота, колия сам розраховую свій час, розумію задачі і наді мною не стоїть ієрархія з чотирьох-п’яти начальників, які спрямовують цю діяльність, а ще в будь-який момент може з’явитися терміновий «контрольний документ».\n- Ти звільнився і повернувся до громадської діяльності, до Молодого Народного Руху.\n- На час, коли був на державній службі, я свої повноваження передавав заступнику. Він був виконуючий обов’язки. У травні відбувся з’їзд, мене повторно обрали головою Всеукраїнської організації Молодий Народний Рух. Влітку, коли я був у відпустках, ми вже реалізовували проекти. Ми реалізовуємо проекти за підтримки Міністерства молоді та спорту. Наприклад, це таборування на Говерлі, де ми готували активістів, які будуть працювати у сфері патріотичного виховання по всій Україні. Це Ше.Fest - фестиваль Тараса Шевченка в Моринцях, на батьківщині поета. Сучасний Шевченко, сучасна музика, культура українська. Це про те, що українське може бути класним і модним. Зараз ми збираємо спогади людей, які дотичні до здобуття незалежності України в кінці 80-х – на початку 90-х років. І плануємо видати книгу-збірник їх спогадів. В усіх проектах беруть участь сумчани - сумська організація Молодого Народного Руху. На Ше.Fest їздили, на Говерлу підіймались, і інтерв’ю беруть теж вони.\n- Хто голова Сумського Молодого народного руху?\n- Юрій Кривонос. Він діючий військовослужбовець полку «Азов».Тобто він керує або в дистанційному режимі, або приїжджає, коли він у відпустках. І тут є заступники, які теж спрямовують роботу.\n- Ходили чутки, ніби ти пішов з державної служби, бо вирішив піти в політику. Чи є в тебе якісь плани на вибори наступного року?\n- Ми відновили партнерські відносини з Народним Рухом України. Там відбуваються позитивні зміни, туди приходять розумні і патріотичні люди, серед них - два народних депутати. Якщо буде суспільна довіра і якщо я бачитиму, щомаю шанси на обрання, то так.Але я керуюся гаслом «Треба робити те, в що віриш, те, що подобається, -і Бог приведе тебе туди, де ти маєш бути», і напевно так і станеться.\n- Якщо ти підеш на вибори, то ти підеш від Сумщини?\n- Я по партійній лінії - заступник голови Київської обласної організації Народного Руху України, але ніхто не знає, якою буде виборча система. Ми виступаємо за зміни у виборчій системі - за відкриті списки. Якщо це буде, тоді від Сумщини, бо тут у мене більше знайомих, більше людей, які знають мене і мою діяльність. Якщо це буде мажоритарка, то я не бачу сенсу взагалі. Я б зараз не акцентував на цьому увагу, тому що я не роблю лише задля того, щоб іти чи не йти на вибори. Я працюю тому що вірю в те, що та справа, яку ми робимо, вона правильна і потрібна для України.


Як хлопець поборов рак і хоче стати дитячим лікарем (ВІДЕО) - ШоТам\nУ дитинстві Павло Терешок дізнався, що в нього рак крові.\nУ 9 років, пройшовши п’ять курсів хіміотерапії – він переміг хворобу. Нині йому 20 і він вчиться на дитячого лікаря.\n“У мене виявили 98% недоброякісної крові, тобто шанси були невеликі”, – розповідає Павло.\nДовгі рік і два місяці хлопчик провів у лікарнях на процедурах.\nБув момент, коли сили майже покинули його.\n“У мене потім ще знайшли тріщину у нозі, я буквально заново вчився ходити”, – ділиться спогадами Павло.\nТоді хлопець вирішив, що рятуватиме тих, хто пройшов його шлях.\nСклав усі екзамени та вступив до університету. Він вірить, що вижив не просто так. Розповідає, що буде дитячим лікарем, адже знає, як дитина переживає хворобу.


"На що сподівалася: що він був непорядним з іншими. А з тобою чемним буде?" - історія з життя - 7 ДНІВ УКРАЇНА\n“На що сподівалася: що він був непорядним з іншими. А з тобою чемним буде?” – історія з життя\nВкрала чоловіка з сім’ї з двома дітьми та не на того поставила. Думала що буде щасливою з ним. Розплата виявилася несподіваною!\nПриїхала знайома поскаржитися на колишнього чоловіка. Ще кілька років тому я б назвала її подругою. Але ось зараз не знаю навіть, як назвати і ким вважати.\nПросто росли ми разом, вона у нас на весіллях побувала, на кшталт дружили, правда, якщо справа її хлопців не стосувалося. Вона не охоче нас зі своїми хлопцями знайомила.\nА одного разу я подзвонила їй поспілкуватися, а її мама повідомляє: її немає, вона заміж вийшла, і вони з чоловіком переїхали в райцентр. З яким чоловіком? Коли вийшла?\nЯк виявилося, взагалі ніхто не підозрював про те, що трапилося. Кілька років вона з нами не зв’язувалася.\nОдин раз її зустріла випадково в магазині з цим чоловіком (мабуть до мами приїжджали), але буквально привітавшись, вона сказала, що вони дуже поспішають і швидко пішла.\nВсе, більше ніякого спілкування, навіть з днями народження не вітала. Телефонів контактних нам ніхто не дав.\nА тут недавно вона розлучилася, виявилося, що чоловік пішов до іншої жінки. Ну пішов і пішов. Але тут вона про нас згадала, почала всім дзвонити (наші-то номера у неї є), пропонувала зустрітися, а то щось ми перестали спілкуватися.\nНу, все як завжди: чоловік козел і так дальше. А саме тяжке в цьому шлюбі полягало в наступному: вона дуже хотіла дітей, але їх не було. Вона довго обстежилася, лікувалася. Не менш 6 років на це пішло. Врешті-решт вони розлучилися.\nІ тут вона випадково дізналася від дружини його друга, що у нього не може бути дітей. Тобто він все прекрасно знав, бачив, як вона страждає, обстежується, лікується і нічого їй не говорив.\nНу, чесно кажучи, ми кинулися її жаліти. Адже ось негідник який! Обдурив ні в чому не винну жінку.\nА потім я і кажу:\n– А чому він не обстежувався? Чому ти вирішила, що справа в тобі?\nА знайома каже:\n– Як чому? У нього ж в попередній сім’ї двоє дітей було!\nТут настала наша черга сильно задуматися. Я обережно запитую:\n– Так ти мужика з сім’ї з двома дітьми забрала?\nЗнайома мнеться, щось про любов говорити починає, про колишню дружину (ну це якось так, це завжди колишня дружина погана!). Ми за неї помічали деяка зарозумілість по відношенню до оточуючих, з якого витікала впевненість в тому, що їй можна те, що іншим не можна.\nЩе мій чоловік свого часу в ній це помітив, а потім уїдливо сказав, що вона себе ще й красунею вважає. На мій погляд вона і справді симпатична.\nПросто деякі її вбрання були занадто екстравагантні: чоловічий костюм, краватка з спідницею, капелюх якась з величезними полями, сорочки чоловічі.\nТак, питаю, звідки діти? Вона відповідає, що це діти його дружини від попереднього шлюбу були, просто вона не знала, думала, що це від нього діти.\nНу я і не витримала. Кажу:\n– Ти ти повела батька від двох дітей зі спокійною совістю? Ти навіть не поцікавилася у «коханого» чиї це діти? Ти навіть не питала, а на що вони живуть тепер, думаючи, що це його діти?\n– І показуєш претензії, що він з тобою погано обійшовся? А за кого ти заміж йшла? Ти ж доросла людина, прекрасно розуміла, що мужик дітей кидає, не забезпечує їх!\n– На що сподівалася: що він був непорядним з іншими. А з тобою порядною буде?\nКоротше жорстокі ми опинилися! Вона в сльози:\n– Дівчатка, ми ж подруги, чому ви не можете мене підтримати в скрутну хвилину?!\nА потім каже, що буде дзвонити його колишній дружині (тієї у якій двоє дітей), щоб з нею якийсь союз проти чоловіка і його нової жінки укласти.\nМи взагалі в осад випали. Бідна жінка, ось сюрприз-то на її голову звалиться! Сподіваємося, вона швидко пошле нашу знайому.\nА з іншого боку – може ми, звичайно, і не праві. Може треба було шкодувати, по старій дружбі? Мене терзають сумніви – ми ж адже дружили в юності.\nАле моя подруга, яка при цьому була присутня вважає, що мене її сльози просто розжалобили. А сльози ці – крокодилячі.\nPrevious Previous post: Нардепи придумали, як із українців стягнути борги за комуналку: гроші відніматимуть із зарплат (Відео)\nNext Next post: Що відомо про стан російського опозиціонера Навального: подробиці (Відео)


Ви тут: Головна Кафедра «Транспортні системи та логістика» (ТСЛ) Про кафедру\nОстаннє оновлення: Четвер, 10 вересня 2020, 15:59\nНапрямок навчальної діяльності кафедри Транспортні системи та логістика: підготовка бакалаврів, магістрів та докторів філософії денної та заочної (дистанційної) форми здобуття освіти. Підготовка проводиться за спеціальністю 275.02 Транспортні технології (на залізничному транспорті).\nНазва освітніх програм кафедри ТСЛ (факультет УПП):\nТранспортний сервіс та логістика\nНапрямок наукової діяльності кафедри ТСЛ: удосконалення технології роботи транспортних та логістичних систем.\nудосконалення транспортно-логістичної системи, дослідження питань логістики вантажних перевезень, інтелектуальних транспортних систем та контейнерних перевезень, пасажирські мультимодальні перевезення (проф. Ломотько Д.В.);\nтеоретико-методологічні та практичні аспекти оцінки економічної ефективності виробництва і інноваційних рішень (доц. Балака Є.І.);\nорганізація перевезень небезпечних вантажів, взаємодія видів транспорту (доц. Лючков Д.С.);\nудосконалення функціонування транспортної системи при міжнародних перевезеннях (доц. Шульдінер Ю.В.);\nраціоналізація інфраструктури пасажирських перевезень, дослідження технології пасажирських залізничних перевезень у безпересадковому сполученні, дослідження питань логістики пасажирських перевезень (доц. Примаченко Г.О.);\nформування технології перевезень зернових вантажів (ас. Арсененко Д.В.);\nудосконалення вантажних перевезень у межах прикордонних транспортно-логістичних кластерів (асп. Пестременко-Скрипка О.С.).\nКолективом кафедри ТСЛ було видано більш ніж 500 наукових статей, розроблено більше 45 конспектів лекцій та методичних розробок, отримано 7 патенти та 4 свідоцтва на твір. Навчально-методична база кафедри постійно оновлюється.\nУ спеціалізованих класах факультету УПП для ефективної організації навчального процесу розроблено програми з підготовки та проведення тестування за окремими дисциплінами. Комплекс цих програм цілком охоплює матеріал, що викладається за професійно-орієнтованими дисциплінами.\nПостійно здійснюється зв’язок з виробництвом, надаються консультації, виконуються дослідження. Виробнича практика проводиться на станціях всіх регіональних філіях АТ Укрзалізниця (Основа, Харків-Сортувальний, Харків-Пасажирський, Харків-Балашівський, Лозова, Куп’янськ-Сортувальний, Лиман, Дарниця, Одеса-Сортувальна, Львів та на багатьох інших), в УЗШК, УДЦТС Ліски, в логістичних компаніях, ведеться підготовка магістрів на замовлення виробництва.\nекономічна оцінка інноваційних проектів;\nтранспортний маркетинг та логістика;\nєдина транспортна система;\nуправління транспортними технологіями;\nміжнародні транспортні організації;\nметоди наукових досліджень та інтелектуальна власність;\nперевезення на особливих умовах\nсервіс на транспорті.\nВаріативні дисципліни для навчальной програми «Транспортний сервіс та логістика»:\nекономічні основи логістики;\nуправління запасами в ланцюгах постачань;\nуправління інноваційно-інвестиційними проектами в логістиці.\nВипуск бакалаврів та магістрів проводиться за спецiльнiстю «Транспортні технології (на залізничному транспорті)» та навчальною програмою «Транспортний сервіс та логістика».\nЗагальна характеристика кафедри ТСЛ\nКількість студентів, що пройшли підготовку по кафедрі ТСЛ\nРобота по новому набору\nРобота кафедри по новому набору здійснюється за окремим планом, у якому передбачено робота в рамках комплексу коледж-вуз, з молоддю на залізницях, регіональних філіях та загальноосвітних закладах, співпраця у роботі з приймальною комісією.\nУ 2015 року відбувся захист дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата технічних наук Сіваконевої Г.О. (Примачекно Г.О.) за спеціальністю 05.22.01 – транспортні системи (керівник – д.т.н. Альошинський Є.С.)\nВ 2017 було захищено дисертацію на здобуття наукового ступеня кандидата технічних наук Ковальовой Оксаной Володимірівной за спеціальністю 05.22.01 – транспортні системи (наук. керівник проф. Ломотько Д.В.)\nУ 2018 року відбувся захист дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата технічних наук Пестременко-Скрипка О.С. за спеціальністю 05.22.01 – транспортні системи (керівник – д.т.н. Альошинський Є.С.)\nНад кандидатською дисертацією працюють:\nасп. Арсененко Д.В. – керівник – д.т.н. Ломотько Д.В., приблизний термін захисту – 2020 р.\nПід керівництвом викладачів кафедри ТСЛ останні роки активно розвивається студентська науково-дослідна діяльність. Зокрема студенти УкрДУЗТ неодноразово перемагали в студентських олімпіадах та конкурсах науково-дослідних робіт всеукраїнського та міжнародного рівня.


Автобусні квитки до Zādzene\nЗа вікном 21 століття, більше немає потреби гаяти час у чергах автовокзалів та автостанціях. Купити квиток на автобус до Zādzene можна онлайн лише за декілька кліків. Сайт Tickets.ua має зручну систему пошуку, яка дозволяє знайти необхідні рейси, переглянути розклад маршруток та придбати автобусні квитки. Щоб ознайомитися зі всіма доступними пропозиціями, достатньо зазначити дату відправлення, кількість пасажирів та місце призначення. Оплата квитка здійснюється за допомогою банківських карт Visa/MasterCard.\nМаршрутка у Zādzene\nЩоб замовити недорогі автобусні квитки в Zādzene, варто переглянути розклад автобусів. Чим швидше ви почнете пошук, тим більшим буде вибір пропозицій від перевізників. Це можливість обрати та придбати найдешевші автобусні квитки з запропонованих. Для вашої зручності на сайті Tickets.ua система автоматично проставляє позначки «краща ціна» та «найшвидший». Щоб якомога краще спланувати поїздку, звертайте увагу на час і пункти відправлення та прибуття.\nЯк купити автобусні квитки у Zādzene онлайн?\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 2605270376


Авторство роману “Тихий Дон” | Факти | Цікаві факти про книжки | Світ книги\nГру 6, 2012 - Факти Прокоментуй!\nАвторство роману “Тихий Дон”\nРоман “Тихий Дон” займає в літературі особливе положення. Це – роман явище, роман історична епопея, з перших сторінок якого опиняєшся зануреним в яскравий неповторний світ козацтва, геніально зображений автором. Роман можна поставити в один ряд з “Війною і миром”. Так, мабуть, вони так і залишаться стояти вдвох на цій найвищій полиці. Не випадково саме за “Тихий дон” М.Шолохова була присуджена Нобелівська премія. У цьому році письменникові виповнилося сто років і до настільки явно ювілейній даті, начебто, пристало підходити з дифірамбами та хвалебними спічами. Але у світі завжди є місце об’єктивному аналізу фактів. А факти полягають у тому, що автором геніального твору є 20-річний юнак зі скромним життєвим досвідом і, мабуть, ще більш невибагливим освітою. Взагалі геніальність і талант ніколи не були функцією від віку. Драма “Розбійники” була написана Шиллером, коли йому було всього 21 рік, “Підступність і кохання” – в 24-річному віці. М. Ю. Лермонтов свої найбільш зрілі твори створив у 23 – 26-річному віці, в тому числі і роман “Герой нашого часу”. Але у Шіллера та Лермонтова з оточенням і освітою все було нормально.\nШиллер до написання своїх нетлінних драм закінчив університет Карла, де прослухав курс філософії. Лермонтов отримав прекрасну домашню освіту, закінчив Московський дворянський пансіон, навчався в Московському університеті. Сам же Шолохов визначав свою освіту як 4-класне. “Всього довелось закінчити чотири класи гімназії”. І при цьому зумів у двадцятирічному віці створити літературну епопею, рівної якій не було в світі?!\nКілька фактів про батьків М.Шолохова. Мати майбутнього письменника з 12-річного віку працювала в якості прислуги в однієї вдовою поміщиці. Її видали заміж за козака, який невдовзі помер. Мати Шолохова вдруге вийшла заміж, завдяки чому у Михайла з’являється прийомний батько. Він часто міняв професії: був скупником худоби, сіяв хліб на покупний козацької землі, служив прикажчиком у комерційному підприємстві хутірського масштабу, в 1910 році вступив на службу до купця Льовочкіну на хуторі Каргіновском керуючим парової млином … Так що за впливом батьків на формування майбутнього таланту світового масштабу, питань немає.\n“Тихий Дон”, звичайно ж, не був першим опусом починаючого літератора. У 1923 році М. Шолохов почав писати невеликі оповідання та фейлетони. У вересні та жовтні 1923 року в “Юнацької правді” були опубліковані перші фейлетони Шолохова. Розповіді більше нагадують сценки для шкільної самодіяльності: в оповіданні “Ревізор” не тільки назву, але і сюжет запозичений у Гоголя – комсомольського функціонера приймають в районному центрі за очікуваного там ревізора. Сюжет іншої розповіді “Випробування” в точності повторює сюжет відомого чеховського оповідання “пересолити”. No comments.\nХоча в “Донських оповіданнях” і є чимало донських висловів, тут і близько немає того чарівно-колоритного мови, якою написаний “Тихий Дон”. Є й відверті фактичні помилки. Наприклад, що молодий Шолохов пише весь час про “поручнях” плуга, тоді як на Дону повсюдно застосовувалося слово “Чапигою”, за “Чапигою” тримаються і герої “Тихого Дону”.\nКрім того, в “Донських оповіданнях” не відчувається ніякої енциклопедичної освіченості (звідки в поштовій скриньці діаманти?). Портрети героїв дуже невиразні, діалоги слабкі, немає гострих психологічних конфліктів, які позначаються на перших сторінках великого роману. Але звідки і коли прийшов до Шолохова художня майстерність? Адже між написанням лубочної-примітивних “Донських оповідань” і романом століття минуло не більше півтора року?! “До тим рокам і я помру і Ленін помре, а справа наше до століттю жваво буде! .. Коли виростеш – будеш воювати за радянську владу, як твій батько воював?” – “Ненав’язливо”, правда? Це цитата з одного з найвідоміших оповідань – “Нахаленок” лауреата нобелівської премії Михайла Шолохова. І порівняйте пророчий дар автора “Тихого Дону”, причому дар такий явний і очевидний, що фізично відчуваєш присутність автора за тканиною тексту. Геніальність письменника-пророка полягає в тому, щоб за допомогою простих і банальних, фізіологічних, якщо хочете, категорій, передати найскладніші внутрішні душевні та духовні переживання героїв. У автора Тихого Дону є такий рідкісний божественний дар. Ось приклад: Степан Астахов дізнається про невірність дружини на військових зборах. Але, Боже мій, як геніально описує цей момент автор роману! Сидить хворий Степан в одній нижньої сорочці, дивиться на п’явок, набухаючих “чорною кров’ю” на його грудях. Приголомшливо, правда? І тут земляк-товариш по службі повідомляє новини з рідного хутора. “Степан, бліднучи, рвав з грудей п’явки, тиснув їх ногою”, його тремтіти “білі – як крейда – губи … розповзалися в безглузду посмішку, щулилися, збираючись в синюватий грудку.” Потім, Степан приходить додому і “несвідомо схопивши висіла на стіні шашку і стиснувши” ефес до чорних набряків в пальцях “, він на льоту розрубує забуту дружиною стареньку кофтину, а потім багаторазово кидає її клапті до стелі, шматуючи на все більш дрібні шматочки, щоб врешті-решт опинитися на кухні і довго в ступорі гладити “тремтячими залізними пальцями невимитую кришку столу”. No comments.\nПриводити все приклади – значить переписати весь роман. Будь персонаж в романі, а їх за підрахунками шолоховедов (!), В романі вісімсот сімдесят чоловік), є, яскравим запам’ятовується типом, створеним геніальним автором іноді однією фразою, деталлю, штрихом, але оживає і надовго запам’ятовується. Які там донські розповіді з їх багатослівною приблизністю! Це зовсім інший рівень сприйняття людської особистості.\nПроводилися численні комп’ютерні дослідження текстів, в результаті яких було з’ясовано, що текст роману “Тихий Дон” стоїть осібно і має мало спільного з іншими творами М. Шолохова. Але для мене аргументом не на користь авторства Шолохова є навіть не це. Для мене абсолютно очевидно, що автор “Тихого Дону” був великим поетом. Цей дар зазвичай супроводжує пророчого. Причому, масштаб поетичного обдарування також найбільший. Не хочу наводити приклади з роману, тому що його, знову ж таки, потрібно приводити весь … Ні, не можу втриматися: “м’яла дерева і трави осінь, палили їх ранки, холонула земля, чорніли, подовжуючись, осінні ночі”.\n“Порожні сумки її бляклих щік зім’яла тривога”, “холодом і ознобом ошіновало спину”, “крижана сизо-зелень Дону”, “бовтався в синюватою білястих неба сонячний жовток”, “рафінадного-синя підківка зубів”, “здавалося їй, що по дідовим рукам тече не весела червона кров, а буро-синя суглинна земля “,” В синюватою білястих неба чітко вирізалися, як намальовані тушшю, силуети вершників. Йшли по чотири в ряд. колихалися піки, схожі на оголені соняшникові Будилів “. За всю свою досить довге життя – письменника не стало в 1984 році – він не написав жодного вірша, жодної поетичної рядки. No comments.\nНапередодні столітнього ювілею письменника крупному алмазу вагою 77,62 карата, здобутому в Якутії, присвоїли ім’я відомого радянського письменника – Михайло Шолохов.\nПрозорий кристал з жовтим нальотом, видобутий на фабриці номер 14 Айхальского гірничо-збагачувального комбінату … Зазвичай діаманти прозорі як сльоза, і ніякого нальоту на них немає. Може, Хтось із Духовного світу, таким чином, посилає свій пророчий сигнал?!


Найактуальніше питання нашого часу: Виставка креативних захисних масок відкрилася у Празі (ВІДЕО)\n01 серпня, 20:41 • Культура\nУ Чехії досить успішно долають коронавірусну пандемію. Однією із головних причин там називають вчасне введення карантину і обов'язкового прикривання масками обличчя.\nЦим маскам у Чехії вирішили навіть присвятити цілу виставку. У працівників чеського Національного музею в столиці Празі вже від початку пандемії з'явилася ідея зберегти пам'ять про часи коронавірусу і зібрати найекстравагантніші маски, розповідає Радіо Свобода.\n07 серпня, 12:55 • 5 Переглядів


Рятувальники звертаються до громадян з проханням бути вкрай обережними під час перебування на вулиці — briz-info\nРятувальники звертаються до громадян з проханням бути вкрай обережними під час перебування на вулиці\nПротягом вихідних у зв’язку зі складними погодними умовами на території Тисменицького району (сильний сніг, хуртовини, налипання мокрого снігу, сильні пориви вітру, на дорогах ожеледиця та снігові замети), підрозділи Тисменицького РВ УДСНС в області 8 разів виїжджалидля надання допомоги водіям вантажівок, пасажирських автобусів та легкових авто, які потрапили у снігові замети чи не могли подолати ділянки підйому на автошляхах.\nТисменицький районний відділ звертається до громадян з проханням бути вкрай обережними під час перебування на вулиці.\nДотримуйтесь елементарних правил безпечної поведінки! Зокрема під час керування автомобілем пам’ятайте, що при ожеледиці на дорожньому покритті збільшується гальмівний шлях. Саме тому необхідно вибирати безпечний швидкісний режим, враховувати інтенсивність руху, а також особливості і стан транспортного засобу. Водіям слід звертати особливу увагу на рух по естакадах, мостах і шляхопроводах, оскільки саме в цих місцях найбільш ймовірно виникнення ожеледиці.\nНамагайтеся не ходити попідрозлогими деревами, а також тримайтеся подалі від рекламних щитів та ліній електропередач, адже пориви вітру можуть спричинити їх пошкодження. Просимо Вас відповідально ставитись довласногожиття та життя своїх рідних івразі небезпеки телефонувати до Служби порятунку “101”.


Купити Костюм спортивный AVECS Grey по ціні 2 285.00грн. від виробника\nКостюм спортивный AVECS Grey\nВнутрішній матеріал: поліестер 96%, еластан 4%\nСпортивний костюм складається з куртки на суцільний блискавки і брюк. Завдяки вдалому поєднанню кольорів, костюм виглядає яскраво і ефектно. У ньому не тільки зручно тренуватися, але і приємно здійснювати прогулянки на свіжому повітрі.\nОсновний матеріал вироби - суміш натуральних (бавовна) і синтетичних (поліестер) волокон. Завдяки цьому костюм:\n· Не мнеться;\n· Стійкий до забруднень;\n· Легко стирається і зберігає форму і колір після прання.\nЗавдяки легкій вазі, м'якості і еластичності тканини комплект не сковує рухів, не викликає подразнень або алергії. Сітчаста підкладка забезпечує доступ повітря і виведення вологи при інтенсивних тренуваннях.\nКуртка має незнімний капюшон. Для досягнення максимального комфорту нижня частина куртки і капюшон забезпечені регульованою системою утяжек, манжети на куртці і брюках - еластичною гумкою. Еластичний пояс на брюках регулюється за допомогою зав'язок-шнурків.\n- Верхній матеріал: 91.5% котон, 8.5% поліестер\n- підклад: поліестер 96%, еластан 4%\n- Внутрішній сітчастий подклад\n- Незнімний капюшон регульований системою утяжек\n- Система регулювання об'єму нижньої частини виробу за допомогою утяжек\n- Еластичний пояс на регульованих зав'язках-шнурках\nВнутрішній матеріал поліестер 96%, еластан 4%\nЗовнішній матеріал 91.5% котон, 8.5% поліестер