БЛЕФ або ХТО ТУТ ЛІЛІПУТИ (ІН)?\nПригадав давню історію. Вороже військо оточило фортецю свого супротивника. Облога тривала дуже довго. Ворог дізнається від одного зрадника, що у мешканців фортеці закінчуються харчі.\nВоєначальник, який керував обороною, наказав останні харчі кидати на нападаючих під час найближчого штурму. Коли на голови наступаючих почали падати буханці хліба, цілі шматки м’яса, яйця та інші останні запаси - ворог здригнувся. Керівник наступаючих подумав, що харчів в оборонців дуже багато. І зняв облогу, стративши наостанок зрадника-перебіжчика.\nСьогодні ліліпутін робить те ж саме. Він запустив один із останніх своїх БЛЕФІВ - мобілізацію. А також погрозу ввести в односторонньому порядку в Україну "миротворців".\nКремлівському очільнику не треба думати про наступні вибори, про погодження своїх дій з парламентом, про благо для свого народу та інші "зайві", на його думку, демократичні дурниці.\nНа жаль, Європа давно перестала бути дієвою, активною, монолітною. Сьогодні це аморфна, бюрократична структура, з украй неефективними прийняттями рішень, з брезклим менталітетом "спокою за будь-яку ціну". Тим більше, що нинішньому керівництву, самому ЄС загрожує внутрішній ворог, інспірований московією, - євроскептики. І їх прихід - як у Греції. Якщо набереться критична маса таких проросійських сил - то ЄС погрузне у внутрішніх конфліктах. А потім наступить руйнація. Затяжний конфлікт між Україною і московією - на руку євроскептикам. Тому війну треба зупинити! Будь-якою ціною! Власне цією ціною і є ми! Українці! Та наші землі, інтереси, ресурси.\nТому, по-Рошена «нагнуть», підсолодивши десятками млрд. доларових інвестицій та іншими кредитними принадами. ЄС навіть буде готовий постійно виділяти кредити для України, щоб вона купувала, як в кадирії, власний спокій.\nЩо стане причиною таких вчинків з нашого боку - дивіться попередні вимоги, не раз озвучені лавровим. Це все ДУЖЕ поверхнево, всього-на-всього штрихи. Без участі США та інших глобальних гравців.\n1. Офіційна вимога від України гарантам - США та Англії - надати систему захисту, згідно Будапештського меморандуму.\n2. Проведення загальної військової мобілізації.\n3. Націоналізація майна попередніх олігархічних кланів.\n4. Націоналізація військово-спрямованих підприємств.\n5. Заборона будь-яких проросійських ЗМІ (типу "ВЕСТИ").\n6. Купівля сучасного озброєння за кордоном.\n7. Випуск на наших підприємствах зброї. Держзамовлення.\n8. Створення СП з іноземними надсучасними виробниками на супервигідних умовах. Наприклад, на 5 років, без податків взагалі.\nТа ще зо два десятки заходів. Внутрішнього і зовнішнього характеру. Тоді ми зможемо втихомирити конфлікт на НАШИХ умовах. Без ДОНБАСУ І КРИМУ.\nНайголовніше ось що: зараз путіну потрібен перепочинок для вирішення надзвичайно багатьох проблем. У тому числі, для прискореної модернізації армії, для переведення економіки на військові рейки. Він уже не зупиниться. А в потрібний йому момент – через рік-півтора – почне повномасштабну війну.\nДумаю, що він налаштований на війну не тільки через України. У нього є ще багато власних цілей. І саме зараз у нас, у всього світу ще є шанс і час для того, щоб якщо не зупинити, то хоча б РІЗКО ПРИЗУПИНИТИ діяння цієї нікчемної ліліпутінської потвори. Через півтора року це буде практично неможливо.


Управління освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради — Стартував перший турнір з футболу серед школярів\nСерпнева конференція педпрацівників\nОфіційно стартував перший турнір з футболу серед школярів, присвячений 20-річчю завоювання полтавським клубом бронзових нагород та Дню захисту дітей. Цього тижня у кожного з 240 учасників (а це 20 команд зі шкіл міста) буде унікальна можливість випробувати у грі один з найкращих футбольних газонів в Україні та Європі. Поле для них ретельно готувала команда агрономів «Ворскли». Ще вчора тут грали матч Ліги Парі-Матч, а сьогодні вже свої сили та футбольну вдачу випробовують учасники турніру.\nНа відкриття турніру завітали Олег Лисак, віце-президент футбольного клубу «Ворскла» та Василь Сачко, головний тренер «Ворскли». Вони і виконали почесне право оголосити турнір відкритим.\n– Я думаю, що ми, як мінімум здійснили маленьку мрію кожного з цих дітей, які грають у нас на стадіоні зараз, – розповів журналістам Олег Лисак. – Оце найголовніше. Сподіваємося їх побачити на іграх основного складу «Ворскли». Все це робиться від душі, від щирого серця. Хочеться, щоб все було добре і в клубі і в цілому в Україні.\nНагадаємо, що фінальні ігри турніру пройдуть 18 травня. Того ж дня, о 14:30, відбудеться закриття турніру. Там, окрім великої кількості подарунків, у кожної з команд-учасниць буде можливість сфотографуватися з основним складом «Ворскли» поспілкуватися з футболістами та тренерами, отримати постер на згадку, а також безліч інших подарунків від футбольного клубу «Ворскла» та поважних спонсорів: розважального комплексу «Ігроленд», освіжаючого спонсору турніру компанії IDS Group та її бренду «Моршинська», лимонадного партнера турніру торгівельної марки «Полтава». Також, в координації змагань усіляко сприяло управління освіти Полтавського міськвиконкому.\nЮлія Третинник, методист ММК\nЗа тиждень: 224\nЗа місяць: 1665


«Вболіваю за безпеку на дорогах»: лучанка купує та безплатно віддає світловідбиваючі браслети - Район in.ua\n«Вболіваю за безпеку на дорогах»: лучанка купує та безплатно віддає світловідбиваючі браслети\nЖінка каже – це її особиста ініціатива, – пише «Перший».\n«З водінням пов’язане все моє життя, тому я вболіваю за безпеку на дорогах. Настає темна пора, коли нам, водіям, дуже погано видно пішоходів і велосипедистів, які пересуваються без світловідбиваючих елементів і в темному одязі. Також, наприклад, на проспекті Волі у Луцьку не дуже добре промальовані пішохідні переходи і відповідно пішоходи часто раптово з’являються перед автомобілями», – розповідає Тетяна Могилецька.\nКілька сотень браслетів жінка купила рік тому. Роздала їх своїм учням, а ті – рідним і близьким. Цього разу вдалось купити вже пів тисячі браслетів, які потраплять і до дорослих, і до дітей. Допомагають з цим члени громадського об’єднання жінок за кермом «Я – водійка».\n«Бачу велосипедиста – зупиняю і вручаю йому браслет. Намагаємось донести людям, що вони повинні турбуватись про свою безпеку. Я не хочу, щоб мої учні втрапляли в неприємні історії через те, що люди не дбають про те, як їх видно на дорозі, адже в разі чого серйозна відповідальність лягає саме на водія», – пояснює ініціаторка акції.\n«Я багато подорожую і бачу, наскільки серйозний до цього підхід у європейських країнах і водночас – як недбало до цього ставляться в Україні. Це мій особистий внесок у те, щоб змінити ситуацію», – додає інструкторка з водіння.\nЧитати також: Луцьким школярам подарували оригінальні флікери\nТеги: #Безпека, #Тетяна Могилецька, #Луцьк, #Флікери\nСтіна з охорони: чому острожанам не вдалося поспілкуватися з президентом. ФОТО\nElapsed full time: 1.1314


Сфера-ТВ :: Як жителі Рівненщини допомагають українським військовим?\nЗ початку року жителі Рівненщини сплатили на потреби армії 167,8 мільйона гривень військового збору. Це на 24% більше ніж минулого року. Про це повідомили у ГУ ДФС у Рівненській області.\nТаким чином, громадяни, що отримують офіційний дохід, долучилися до фінансової підтримки українського війська.\nВійськовим збором обкладаються доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які виплачуються платнику у зв’язку з трудовими відносинами. Крім того, військовий збір стягується з виграшу в державну та недержавну грошову лотерею. Оподаткуванню підлягають також доходи, які платник отримав згідно з цивільно-правовими договорами за виконання робіт, сума яких відображається в акті приймання-передачі виконаних робіт .\nДанний збір був введений в Україні з серпня 2014 року як додаткове джерело фінансування і підтримки армії, яка виконує завдання у зоні проведення АТО. Ставка збору становить 1,5% доходів, що підлягають оподаткуванню.


Остання доба на Донбасі. 13 обстрілів. Одного українця поранено ⋆ Новости Украины и мира\nЕвгений Сидоренко\t/ 15. 2. 2020 11:14\t/ Опубликовано в Происшествия\n14 лютого збройні формування Російської Федерації 13 разів порушили режим припинення вогню. Противник вів вогонь по нашим позиціям із забороненого Мінськими домовленостями міномету калібру 120 мм та 82 мм та інших видів зброї.\nУ районі відповідальності оперативно-тактичного угруповання “Схід” противник здійснив п’ять обстрілів по українських позиціях, а саме:\nнеподалік Красногорівки – з міномету 120 мм противник випустив 12 мін, а також вів вогонь з великокаліберних кулеметів; двічі поруч з Лебединським – з 82-мм міномету – 8 мін, а також з гранатометів різних систем; в районі Тарамчука – з автоматичних станкових гранатометів; поблизу Водяного – з ручного протитанкового гранатомету та великокаліберного кулемету.\nдвічі поруч з Новолуганським – з міномету калібру 82 мм – 7 мін, а також противник вів вогонь з гранатометів різних систем, великокаліберних кулеметів та іншої стрілецької зброї; три рази неподалік Кримського – з міномету калібру 120 мм – 20 мін та 82-мм міномету- 14 мін; поруч з Травневим – зі станкового протитанкового гранатомету – 2 постріли, а також великокаліберного кулемету та іншої стрілецької зброї; в районі населеного пункту Хутір Вільний – з міномету калібру 120 мм – 2 міни, а також гранатометів різних систем та великокаліберних кулеметів; поблизу Зайцевого – з гранатометів різних систем, великокаліберних кулеметів та іншої стрілецької зброї.


Боєць 40-го батальйону Кривбас Вадим Галушка про бої під Дебальцевим: Росіяни скористалися неузгодженістю в лавах наших військ і монотонно замикали кільце кругом нас | Мобильная версия | Цензор.НЕТ\nБоєць 40-го батальйону "Кривбас" Вадим Галушка про бої під Дебальцевим: "Росіяни скористалися неузгодженістю в лавах наших військ і монотонно замикали кільце кругом нас"\nБої за Дебальцеве і прилеглі території були надзвичайно жорстокими. Хоча битву за місто ми програли, війна тривала, а наші війська набули величезного бойового досвіду, який дав можливість у майбутніх боях на Світлодарській дузі, під Маріуполем, Авдіївкою не допустити попередніх помилок.\nВадим Галушка - офіцер 56 бригади ЗСУ, він командує взводом і стоїть на позиціях неподалік Донецького аеропорту. Ми зустрілися з ним на його взводному опорному пункті, щоб поговорити про 2015 рік, де він у складі 40 батальйону перебував у районі міста Дебальцевого, де йому дивом вдалося вижити в боях з кремлівським агресором, а після цього – уникнути розправи в полоні і повернутися додому, щоб продовжити війну.\nЯ СТОЯВ УНОЧІ НА ПОСТУ І В "ТЕПЛОВІЗОР" СПОСТЕРІГАВ, ЯК ОКУПАНТИ ЗАХОДИЛИ ДО НАС У ТИЛ НЕВЕЛИКИМИ ГРУПАМИ ПО 5-7 ЧОЛОВІК\n- Найбільше мені запам’ятався ранок 8 лютого 2015 року, я стояв на посту на трасі Донецьк-Луганськ.\nТой самий блокпост, інтерв’ю дає побратим Микола, який перший раз дістав поранення 8 лютого, вдруге -18-го і через 10 днів помер у госпіталі Харкова.\nКоли закінчився час мого чергування, я прийшов у хату, щоб поїсти. В той час по рації почали доповідати, що з боку Дебальцевого просуваються російські танки. Через деякий час я почув, що в нас на позиціях з"явилися поранені, і пішов до хлопців. Дорогою, що йшла повз терикон, я побачив, як мені назустріч іде поранений боєць, котрий тримається за голову. Він порівнявся зі мною і каже: "Владе, допоможи хлопцям". Я прибіг до своїх побратимів і там вся картина прояснилася.\nВиявилося, що за півтора кілометра від нас, з посадки виїхав ворожий танк і почав працювати прямою наводкою по наших позиціях. Від його влучань все розліталося в різні боки. Ми заховалися в бліндажі, а неподалік стояв вагончик з патронами, гранатами до РПГ. Він загорівся, почав диміти, один з бійців кинувся до нього, щоб погасити, проте дим роз’їдав очі, і він змушений був повернутися всередину.\nЩе кілька хвилин чекання могли коштувати нам життя, адже вагончик міг вибухнути, тому ми прийняли рішення покинути бліндаж і, не зважаючи на вогонь з димом, які перекривали нам дорогу, шукати безпечне місце. Нам вдалося залишитися живими, а пізніше, ми вияснили, що ціллю російського танка була наша зенітна установка, яка знаходилася неподалік бліндажа.\n- Це були уже вирішальні бої за Дебальцівський плацдарм, тому вони носять особливо жорстокий характер..\n- Таке моментами навіть у сценаріях деяких "блокбастерів" неможливо придумати, настільки вони були жорстокими і відчайдушними одночасно. Після 8 лютого бої тривали безперервно, ми бачили росіян, спостерігали їхні атаки і змушені були діяти по ситуації.\nЧерез кілька днів після танкового обстрілу до мене підійшов ротний і каже: "Йди на пост, розпочинай бій, у разі чого - ми прикриємо". Я не ставив зайвих запитань, прийшов туди і зразу з усіх боків полетіли кулі. Виліз на невеликий терикон неподалік, щоб побачити, де окупанти: нічого не вгледів, поповз в іншу сторону, теж нічого немає. А наші бійці насипають кудись з усіх стволів.\nПридивившись краще на насип на дорозі, я побачив окупанта, який вів вогонь по нас. З тієї позиції, в якій я перебував, мені незручно було стріляти з автомата, тому вирішив гатити з гранатомета, хоча до цього моменту жодного разу не стріляв з нього. Подивився, що було написано в інструкції, зробив усе і вистрілив, але не вдало. В паніці під час пострілу - "муха" злетіла з плеча і вогневий вихлоп прийшовся мені нижче ключиці. Отямився, намагаючись відірвати гранатомет від себе, але він припаявся до моєї фуфайки, в очах десятки зірок, тіло судомить. Коли оглянув територію перед собою, то побачив, що окупантів не було, не знаю, що їх злякало, проте вороги відступили. Такі бої потім були щодня, російські терористи підходили до дороги на відстань двадцять – тридцять метрів, а ми намагалися їх не пропустити далі.\n- Тобто ви не були хлопцями для биття, хоч вам протистояли регулярні російські війська?\n- Це війна, і ми вчилися під час боїв. Хтось з наших побратимів взагалі не вилазив з бліндажів, боявся навіть подивитися в бік ворога. Були бійці, які навпаки атакували російських покидьків і не давали їм оговтатися.\nНаприклад мій друг Мишко вирішив оглянути дорогу, дивлячись в оптичний приціл снайперської гвинтівки. Відстань до окупантів була не більше 30 метрів. Я сиджу поряд, коли в один із моментів Мішаня натискає на курок і каже: "О, є - "200"! Через деякий час він знову стріляє і каже: "Походу ще один, ну як мінімум - "300"!\nТобто ми не давали їм спокійно спати, проте нам не вистачало масштабу в бойових діях, якоїсь солідності. Такі поодинокі акції не робили погоди на фронті. Ми чекали наказів зверху, реакції командування на те, що відбувалося в нас під носом. Росіяни користалися неузгодженістю в лавах наших військ і монотонно замикали кільце кругом нас.\nЯ стояв уночі на посту і в "тепловізор" спостерігав, як окупанти заходили нам в тил, невеликими групами по 5-7 чоловік. Доповідав про все ротному, проте відкривати вогонь ніхто не наважувався. Все відбувалося вночі, і ми могли виявити свої оборонні позиції та й не факт, що попадеш у терористів з кулемета темної ночі.\n- Чому не проводилась якась протидія цим рейдам, наприклад перекриття дороги солдатами чи артилерійський вогонь?\n- Людей не вистачало, я повторюю, що навіть серед тих, хто знаходився на позиціях, воювали менше половини. Проте одного дня мені все набридло і я звернувся до замкомандира взводу з пропозицією провести зачистку тих територій в нашому тилу, які були зайняті ворогами. Наступного дня група добровольців і я в тому числі вийшли в район перебування московських терористів.\nЙшли вдень, хоча достеменно ніхто не знав, як це потрібно робити. На вулиці була грязюка, яка прилипала до наших берців. Просуваючись вперед, ми збилися з маршруту і довелося йти через городи, ламаючи перед собою дерев’яні тини. Я думаю, що така необережність викрила нас перед ворогом і в один з моментів вони почали лупити по нас з автомата.\nВорог розмістився в будинку, до якого ми не встигли дійти, вони нас побачили і почали стріляти, я відкрив вогонь у відповідь. Під час такої перестрілки мій побратим Шах, замкомандира зенітно-ракетного взводу, дістав поранення, куля зачепила його бік, довелося всім відходити. Кремлівські окупанти активізувалися, розуміючи, що ми вислизаємо, били навіть з гранатометів, проте Бог беріг і ми залишилися живі.\nНа місці почали шукати машину, яка б вивезла Шаха, проте під таким шаленим обстрілом мало хто наважувався приїхати до нас. Зрештою такі сміливці знайшлися, і мого побратима вдалося врятувати вивізши його на БМП. Хоча в той момент радість моя була недовгою, в боях зазнав поранення сержант Ендрю, побратим, з яким я познайомився в Кривому Розі, коли прибув у підпорядкування 40 тербатальйону. Він був дуже хорошою людиною, добре ставився до бійців, на жаль його не вдалося врятувати, він помер від ран.\nНАМ БУЛА ПОСТАВЛЕНА ЗАДАЧА ПРОТРИМАТИСЯ ДО 15 СІЧНЯ, ХОЧА ЦЕ УЖЕ БУЛО ЗРОБИТИ НЕРЕАЛЬНО, РОСІЯНИ БУЛИ КРУГОМ.\n- Відсутність Шаха якось позначилася на діях підрозділу? Я так розумію, що він був з числа тих активних, хто завдавав такт будь-яким активним діям?\n- Так – цей хлопець був повсюди, він колишній капітан міліції і трохи більше тямив, ніж ми. Перед самим його пораненням в нас була пошукова акція – пропав один із офіцерів, який вийшов на позиції і з підствольного гранатомета намагався підловити кремлівських найманців. Поряд з ним перебував солдат, котрий повернувся до нас пораненим, а лейтенант пропав. На його пошуки пішли Шах, Міша, Олексій і я. Нам вдалося знайти тіло українського воїна, дотягнути до машини і відправити в тил.\nПроте тут почали виникати неприємні моменти, в автомобіль, так званий "шишарик" почали залазити бійці, які казали, що їдуть супроводжувати тіло офіцера, а в реальності вийшло так, що вони просто втікали з позицій. Коли машина уже від’їжджала, ми почули від бійців такі слова: "Хлопці, ми до ранку маємо повернутися, якщо нас не буде, то відходьте пішки.\nКомандир роти запитав, хто залишається зі мною. Шах вийшов перший, я теж відповів згодою. Макс – контрактник не покинув нас, хоча весь його взвод втік, та ще кілька хлопців і ми всі вирішили зайняти кругову оборону до ранку, а далі уже по ситуації. Тобто оборона наша рухнула по швах.\n- Як командування відреагувало на такий акт непокори бійців?\n- До нас зумів пробитися комбат з якимось підполковником, котрий хотів оцінити реальну ситуацію на місцях, тому що в управлінні сектора "С" зовсім не знали, що відбувається на позиціях. Вони сказали, що повернуть "дезертирів", тому ніхто позицій не покидає - тримаємося до кінця. Деякі бійці справді повернулися, хоча були такі, в яких страх був сильнішим за накази командування. Їх в принципі не можна судити, адже кожна людина по різному реагує на війну, хтось витримує день, інші – місяць.\nМені просто пощастило з побратимами, ми старалися всі небезпечні ситуації зводити до жартів, тобто на небезпеку реагували – гумором, загальною підтримкою. Без цього ніяк, інакше можна голову втратити.\n- Були якісь плани конкретні, поставлені задачі? Наприклад контратакувати, прориватися?\n- Нам була поставлена задача протриматися до 15 січня, хоча це уже було зробити нереально, росіяни були кругом. 14 лютого бійці міліцейського батальйону пробували проводити зачистку з допомогою танків та БМП, проти вони були розбиті окупантами. Після бою ми оглянули територію і побачили залишки нашої техніки, яку підбили російські найманці, а також трупи бійців.\nНіч пройшла більш-менш спокійно, 15 січня прокинулися, вийшли на подвір’я і побачили вдалині натовпи кремлівських найманців з білими пов’язками на рукаві. Це щоб розрізняти хто свій, хто чужий, ми відповідно носили жовті пов’язки. Розуміючи, що ситуація стає загрозливою, хлопці почали думати, як діяти далі: чекати на коридор чи прориватися.\nВ той момент окупанти дозволили нам забрати тіла вбитих бійців української міліції, оскільки їх уже роз’їдали собаки. Ми взяли дві парі нош і пішли туди, де лежали трупи воїнів. Там знаходилося чимало російських найманців, які глузували з нас, потім обшукали і лишень тоді дозволили забрати тіла.\nПобачене на місці мене вразило, я зрозумів, що вони перекрили нам всі головні шляхи відступу. З нашого танка був знятий кулемет "Утес", який контролював залізничну дорогу. Плюс до всього ми залишилися без зв’язку. Деякі наші офіцери попали в полон до російських бандитів разом з батальйонними раціями, тому ніхто з бійців на місцях - не ризикував ними користуватися, оскільки всі переговори міг чути противник. Ми намагалися зв’язатися з комбатом по телефону, хоча це теж було проблематично зробити.\n- Тобто вказівок не було ніяких зверху, як діяти, що робити?\n- Ми планували з Мішею, який був у нас за старшого, вийти в тил на позиції, де розміщувався штаб батальйону. Проте деякі офіцери, які залишалися на позиціях, переконали його не йти нікуди, мовляв наверху ведуться уже переговори, тому все буде добре. Але 17 січня зранку, ми почули неподалік стрілянину, один з нас вийшов на вулицю і побачив кремлівських терористів під нашим будинком. Всі бійці збіглися в одну кімнату, я сидів на ліжку і переключав запобіжник автомата. "Що робити в такий момент?" - голова розвивалася від думок, тим паче, що по рації ми почули про 18 українських бійців, які уже попали в полон.\nВони зайшли в будинок, хотіли кинути гранату, щоб перевірити, чи немає захованих українських воїнів, проте наш побратим Леонід з кімнати, де ми знаходилися, встиг крикнути, що всі здаються. Ось так без бою, ми попали в полон.\n"НА ПЕРШИХ ПОРАХ МЕНІ БУЛО ДУЖЕ ВАЖКО, АДЖЕ НЕ ВМІВ НАВІТЬ НОРМАЛЬНО ВІДПОВІСТИ ПО РАЦІЇ"\n- Вражаюча історія, яку неможливо придумати. А як вона розпочалася?\n- Я не знав, що в Україні розпочалася війна, справді, хоча і жив тут. Телевізор не дивився, за новинами не слідкував. В березні 2014 року у моєї сестри, яка проживала в Сумах, був день народження. Я в той день поспілкувався з татом і він сказав мені, що в нас скоро розпочнуться бойові дії, що було для мене великим здивуванням. Після цього я почав цікавитися політикою та всім тим, що відбувається в країні.\nХоча Майдан був мені не чужим явищем, адже я був вихований у патріотичному дусі. Моя бабця завжди говорила, що ми українці, а наші східні сусіди – москалі. Мені було 13 років, коли вона померла, але її слова я запам’ятав назавжди. Мій батько теж був вихований правильно, він вважав, що Україна – це Україна, Росія - це Росія, ми не єдині, а різні.\nМісто моїх батьків Ворожба, знаходиться за 5 кілометрів від кордону з окупантом. Я розумів, якщо путінські найманці атакуватимуть Україну то просуватимуться через цей населений пункт. Тому вирішив іти воювати, а не чекати поки вони прийдуть до мене і вб’ють. У містечку знали про мої патріотичні погляди, тому деякі проросійські мешканці могли запросто здати мене агресору. Мій вибір був свідомий, я хотів захищати свою країну. Тому що це земля, на якій ти родився і її не вибирають. Україна – це мама наша, ми не можемо вибирати іншу матір.\nЯ прагнув у будь-який спосіб потрапити на фронт. Кілька місяців я безрезультатно ходив по місцевих військкоматах і тільки під кінець 2014 року в складі 40 батальйону територіальної оборони "Кривбас" попав під Дебальцеве, а саме в районі селища Жовтневе, східна частина Дебальцево.\n- Що вразило найбільше, коли приїхав туди, тим паче, що тоді ще ніхто не знав, яке пекло скоро розпочнеться на цьому плацдармі?\n- Коли проходив бойове залагодження, точніше курс молодого бійця, то бачив поряд з собою бійців, які страшенно споживали алкоголь. Пізніше ми разом направлялися на фронт, хоча вони були окремою ротою. Відтоді в мене відраза до алкоголю і таких людей. Я можу випити кілька грамів, проте терпіти не можу, коли хтось нап’ється, а потім валяється в проходах.\nУ Дебальцевому їх розкидали по позиціях і в такі місця, де неможливо знайти алкоголь. Хлопці з часом побіліли, відійшли від алкоголю, почали працювати, деякі з них були майстрами на всі руки. Хоча дехто серед них так і залишився лайном.\nЯ почав ходити з побратимами на пост, доповідав обстановку, проте участі в бойових діях на той час не брав. Взагалі у мене була слабенька підготовка і на перших порах мені було дуже важко, адже не вмів навіть нормально відповісти по рації. Проте в 20 числах січня 2015 року, все змінилося. Запрацювали російські міномети, вони били так прицільно, що нам довелося ховатися по всіх закутках. Я попав у бліндаж до одного із вищезгаданих п’яниць, де ніхто взагалі не опалював. Ми сиділи в цій холодній ямі і чекали, коли все закінчиться. Я так замерз від довгого очікування, що ліг на ліжко навіть не роздягаючись. Росіяни гатили мінами 120 калібру цілу ніч, лишень наступного дня під обід вони зупинили стрільбу.\n- Це був перший серйозний обстріл, дехто під час такого впадає у ступор, лякається і не може більше воювати. Як ти відреагував на своє бойове хрещення?\n- У мене такий організм, що перші три години бою, я взагалі не відчуваю страху, а потім приходить невелике тремтіння. Поряд зі мною були хлопці, які поводилися так само. Я аналізував все і дійшов висновку, що нам просто не було що втрачати. Ми не мали сім’ї, тому поводилися більш розкуто, без лишньої обережності.\nЧерез деякий час мене перекинули на позицію "Мойша", де постійно було багато вбитих, поранених, тому люди з неохотою йшли в цей район. Там я зустрівся з хлопцями із свого зенітно-ракетного взводу, ми знайшли собі окремий будиночок для проживання і перебували там до самого кінця.\nПОМИЛОК В ОБОРОНІ ДЕБАЛЬЦЕВОГО ПРИПУСТИЛИСЯ ВСІ ПІДРОЗДІЛИ, ЯКІ ЙОГО ЗАХИЩАЛИ\n- Полон люди переносять по-різному, залежно від кількості днів перебування в ньому, підрозділу в якому ти перебуваєш, адже на бійців ЗСУ і ДУК "Правий сектор" терористи реагують по-різному. З чим тобі і хлопцям довелося зіштовхнутися після того, як ви попали в руки кремлівських загарбників?\n- Скажу, що зразу найбільше не пощастило побратимам Мішані та Льончику, вони мали уже нову на той час піксельну форму ЗСУ із синьо-жовтими прапорами на рукавах. Російські вбивці зрізали прапорці з куртки Михайла і змусили його їх з’їсти. До інших теж підходили, морально знущалися, принижували хлопців..\nНас вели по дорозі, ми побачили тіла двох хлопців, які лежали мертві. Коли розпочався штурм, вони намагалися пробитися до нас із сусіднього бліндажа, проте були вбиті окупантами. Ці хлопці були хорошими воїнами, напередодні вони приходили до нас і просилися, щоб ми впустили їх до свого будинку, проте у нас не було місця. У їхньому бліндажі ніхто воювати не хотів, всі сиділи паралізовані страхом і навіть боялися вийти на вулицю в туалет. Ці хлопці не хотіли жити в таких умова, тим більше здаватися, але їм не пощастило. За свою хоробрість, вони поплатилися життям.\nДо мене підійшов один чоловік і почав стверджувати, що я снайпер, мовляв убив їхнього замкомандира взводу. Я спочатку не зрозумів до чого він хилить, але потім зрозумів, що йдеться про снайперський обстріл мого друга Михайла, якому все-таки вдалося відіслати в пекло одного окупанта.\nВід нас забирали форму, берці, шапки, а натомість давали своє дрантя. Я був одягнений в чисту куртку німецького виробництва, адже стару фуфайку викинув, думаючи, що будемо прориватися з оточення. Росіяни почали вважати мене офіцером, зважаючи на чистий одяг, тому довелося довго пояснювати їм, що насправді я простий солдат.\nПроте загалом нам пощастило, адже в руках українських воїнів перебувало чимало російських бійців. Тому через 4 дні після того, як ми потрапили в полон, нас обміняли.\n- Дуже часто у ЗМІ можна прочитати, що твій батальйон покинув позиції, не боровся і ще чимало негативного. Яка твоя думка щодо цього?\n- Загалом, свої позиції ми ворогам не здали і не покинули їх, росіяни просто заблокували нас, перерізавши шляхи відступу чи навпаки наступу. Зрозуміло, що сама оборона була побудована погано, багато чого бійці робили неправильно і не завжди виконували елементарні норми статуту. Тут є до чого прикопатися, тільки у зраді нас не потрібно звинувачувати.\nКоли росіяни почали заходити нам у тил, командування батальйону мало відреагувати, застосувати зенітні установки, важкі кулемети, щоб попередити кільце, в яке потім ми попали. Цього не відбулося. Помилок в обороні Дебальцевого припустилися всі підрозділи, які його захищали, відповідно ми маємо таку ситуацію. Проте ця трагедія нас навчила багатьох речей, ми програли бій, але не війну. І Перемога буде за нами, тому що ми справді сильні і вільні, а залежними стають тільки раби.\n11.03.2019 11:40 Туман війни. Російські танки під Дебальцевим(65055)\n24.02.2019 17:00 Ветеран "Донбасу" Олексій Коваленко (позивний Гюнтер) про бої під Дебальцевим 2015 року: "Коли отримали наказ скасувати наступ, зрозуміли, що сталася біда. Почали міркувати, як вибратися з цього лайна"(18331)\n30.01.2020 09:20 Боєць 1-ої окремої штурмової роти Дмитро Федонюк, друг Патрон, про полон "ДНР": "На допиті був шестирічний син російського офіцера з позивним Ленін. Нас при дитині і били"(16630)\n15.01.2020 17:10 Російська артилерія на Донбасі в руках проксі-військ(10901)\n17.12.2019 11:40 Бої за стратегічний населений пункт Семенівка(8811)


Юніори. "Чорноморець" U-19 – "Карпати" U-19 – 1:1 - Новини спорту Львів Футбол\nЮніори. "Чорноморець" U-19 – "Карпати" U-19 – 1:1\n13 травня 19:35\nЮніори «Карпат» та «Чорноморця» до очного побачення були сусідами в турнірній таблиці, щоправда, в підопічних Андрія Тлумака було на 5 очок більше. Тому, зрозуміло, одесити мали намір скоротити розрив в рахунку, але для цього слід було обіграти карпатівців, які відставали від «Шахтаря» на пункт.\nПогода в Одесі була дуже навіть футбольна, от лише сильний вітер постійно скеровував м’яча зовсім не туди, куди планувалося. Це, зокрема, зіпсувало кілька атак «левів», оскільки в Івана Сілецького круглий регулярно вилітав за бокову лінію. Після цього львів’яни «опустили» м’яча на газон і почали створювати моменти. Одним з перших міг забивати Богач, який не виключився з епізоду, а «прочитав» рикошет від оборонця «Чорноморця». Лише в останню мить його партнер спромігся вибити круглого на кутовий, коли Богач уже готувався відправити його у порожні ворота.\nГосподарі відповіли дуже непоганим ударом Буряченка метрів з 30-и, але Сілецький, хоч і з другої спроби, все ж зафіксував сферу у руках. І все ж карпатівці були в першому таймі гострішими. Чого вартий лише момент, коли Полюганич з району 11-метрової позначки пробивав по воротах, а Карпенко не добив м’яча у сітку після сейву Безрука! А невдовзі той же Карпенко, тепер уже на пару з Гладким, ледь не заштовхали круглого у ворота після виконання штрафного, але й цього разу одеситам пощастило.\nІ вже нічого не заважало Карпенку, якого вивели на очне побачення із Безруком, але наш форвард зіграв не кращим чином і пробив точно в руки кіперу. А усе це – справжні гольові моменти! Правда, і «Чорноморець» міг відкрити рахунок до перерви, коли Вареник вирізав м’яча на ближню стійку, де Гранчар виграв повітря, але переправити круглого до сітки не зумів.\n«Карпати» атакували до свистка на перерву і мали ще один хороший шанс на гол. Богач підхопив м’яча біля лінії поля, легко обіграв двох захисників і прострілював до центру, але цього разу удар Карпенка заблокували захисники.\nА другий тайм почався з гострого моменту від господарів – Попов уникнув опіки захисника, розвернувся, вийшов на ударну позицію, але тут треба віддати належне Сілецькому, який склався і намертво упіймав м’яча.\nОднак вже в наступній атаці Сілецький зіграв не кращим чином, коли в елементарній ситуації просто подарував м’яча Михайліченку просто перед своїми воротами. Хавбек «Чорноморця» сам не очікував на такий подарунок долі, тому дозволив захиснику забрати м’яча. Але проблеми «Карпат» на цьому не закінчилися – банальне закидання вперед закінчилося неуважними діями Кравця, через якого просто перестрибнув м’яч. Його підхопив Михайліченко і навісив до карної зони. На відміну від Петрова, Сілецький не дотягнувся до круглого, тож він опинився в сітці – 1:0.\nТакі розклади взагалі «Карпатам» не підходили, тож довелося усі сили кидати на атаку. І після кількох випадків, «зелено-білі» заробили кутовий, який і дозволив їм зрівняти рахунок. Найспритнішим у карній зоні виявився центральний захисник Назар Виздрик, який після скидки від партнерів, переправив м’яча у ворота. Жодної радості в очах «Карпат» не було – хлопці мовчки підхопили круглого і понесли його на центр поля.\nОднак вирвати таку бажану та необхідну перемогу «леви» не змогли. «Чорноморець» відійшов назад і практично не відкривався, відповідно, пройти насичену і щільну оборону було украй важко. Натомість самі одесити провели кілька гострих випадів, які несли в собі потенційну загрозу, проте наша оборона більше не помилялася. Тож матч в Одесі закінчився внічию, що «Карпатам» відверто не на руку...\n10-й тур. 13.05.2015, 14:00. СОК «Люстдорф», Одеса. 300 глядачів.\nАсистенти арбітра: Віктор Нижник, Павло Касанов (обидва – Вінниця).\n«ЧОРНОМОРЕЦЬ» U-19: Безрук, Габатель, Гарванко, Бабогло, Зайчек, Буряченко (Тишкул, 83), Серденюк (Штогрін, 74), Чернишов, Михайліченко, Вареник (Я. Захарченко, 83), Гранчар (Попов, 46, Гуральський, 67).\nЗапасні: Тюрін, Супряга.\n«КАРПАТИ» U-19: Сілецький, Кравець, Виздрик, Олійник, Лобай, Вербний, Якимів (Лебедь, 56), Гладкий (Скотаренко, 84), Богач (Саутін, 70), Полюганич (Бусько, 56), Карпенко.\nГоли: Попов, 53 – Виздрик, 66.\nПопередження: Михайліченко, 58, Я. Захарченко, 89 – Гладкий, 13, Вербний, 16, Якимів, 26, Скотаренко, 84, Виздрик, 90.\nВилучення: Виздрик, 90+3 (друге попередження).


Моторошно, містично та водночас цікаво розважалися лучани у ніч з 31 жовтня на 1 листопада, яку усі знають, як Хелловін. Цікаві костюми, страшні грими, палаючі гарбузи – далеко не увесь перелік креативу, який у той вечір оселився в головах молодих людей.\n«Подивись, з кожною годиною приходять усе страшніші люди», - пошепки сказала молода дівчина, яка разом із подругою спостерігала неподалік за дійством.\n«Страшні? Дякую за комплімент!», - захихотіли дівчатка у масках.\nЗагалом, у обласному центрі багато розважальних закладів пропонували розваги до цього свята, однак цього разу увага Інформаційного агенства Волинські Новини впала на пивний клуб «Майдан», що у центрі міста. Оскільки хелловінської ночі позначка термометра ледве сягала позначки +2, уся міська «нечисть» розбрелась у заклади, де проводили тематичні вечірки.\nНагадаємо, минулого року кореспонденти видання ловили страшні емоції в пивному клубі «Оболонь», куди на свято Хелловіну також злетілась найепатажніша «нечисть» міста.\n«Ідейка мого костюму, а точніше гриму, народилась давненько. Спочатку захотів «косплеїти» Фредді Крюгера, однак в інтернеті знайшов сайт, де розповідають, як можна зробити жахітливе обличчя зомбі за допомогою протезового желатину. Тут усе й почалось! Однак, костюм Фредді «накрився мідним тазом». Часу залишалось обмаль – три години. Ну я й пішов шукати необхідні інгредієнти: протезовий желатин і сорбіт, що входить до складу маски. Утім, знайшов лише фруктозу і харчовий желатин. Тоді почаву почав цю «кашу-малашу» варити. Загалом, процес виготовлення маски зайняв трохи більше години: варіння , охолодження, намазування у 2-3 шари, і, насамкінець розмалювання. А ще ж потрібно, щоб желатин захолонув», - розповідає один із учасників «пекельного шабашу, Сашко.\nДосить креативно до хелловінського костюму підійшла лучанка Олександра, яка не полінувалась доповнити образ лінзами для очей.\n«Неординарна ідея прийшла буквально перед виходом з дому. Мій образ містить у собі елементи жіночого вікторіанського костюму. Плюс вирішила використати й лінзи, що додають образу незвичності», - каже Олександра.\nА от в лучанка Олена виготовляла власний наряд у екстреному режимі. На все про все дівчина витратили дві години:\n«Протягом двох годинок зліпила собі образ і з того, що було вдома. На щастя, такого скарбу виявилось більш, ніж достатньо. Взагалі наразі мешкаю у столиці, однак святкувати Хелловін у Луцьку – добра традиція і з десятилітнім стажем. Але, як бачите, вийшло непогано», - посміхається «чарівниця».\nДо слова, неоднозначно на такі розваги реагують люди старшого віку.\n«Коли я готувалась до незвичайних розваг, мама попрохала якомога швидше покинути квартиру, аби «очі не бачили чортівні у хаті», а місцева бабуся, зайшовши до під'їзду, почала хреститися та читати молитву. Одним словом, закликаю молодь не доводити стареньких до інфаркту», - жартує наш кореспондент.\nВарто зазначити, що усі чортики, відмочки та скелети виявились напрочуд добрими та позитивними молодими людьми. Тому Хелловін для лучан таки вдався на славу!\nвдв Показати IP 2 Листопада 2014 12:42\nЕвропейськi цiнностi , пора вже гей парад проводити, щось вiдстаем\nВіктор до вдв Показати IP 2 Листопада 2014 14:28\nА чого це ви так за гей парад переживаєте? Хочеться участь взяти?\nГалубєц до вдв Показати IP 2 Листопада 2014 22:24\nЦіхонько, латентний, розбушувався тут)\nІр Показати IP 2 Листопада 2014 12:52\n100%!!!Давай гей-парад!!!Основа вже є!!!Зате весь схід зомбований, а ми "свідомі".\nКава Показати IP 2 Листопада 2014 12:53\nДуже зайняті люди...видно\nпр Показати IP 2 Листопада 2014 12:58\nсело оно везде есть село.\nдьодік Показати IP 2 Листопада 2014 13:03\nДебіли кликали Сатану. Радійте, він вже в Україні.\n888 до дьодік Показати IP 2 Листопада 2014 19:06\nщось не видно Мишка з проповіддю... покайтеся бо то клята Москва з наших дітей чудило поробила((((\nСтепан Бандера Показати IP 2 Листопада 2014 13:07\nНа схід відправити всіх, там справжні шрами зароблять. Одні не мають чим зайнятися, а інші на них дивляться і показують третім, що теж думають чим би то зайнятися\nАнонім до Степан Бандера Показати IP 2 Листопада 2014 22:15\nПоїхали сьогодні... що ще?\nФілософ Показати IP 2 Листопада 2014 13:08\nТаке враження, що деяки особи і без гриму взагалі... Інтелект аж пре\n121 Показати IP 2 Листопада 2014 13:14\nі в нас виходить лугандони є! на сході хлопці мерзнуть, миються з пластикової пляшки, сплять на землі, а ці виродки жиром бісяться. ідіть на схід ДНР і ЛНР полякайте, може зі страху в кремль повтікають.\nЙобаний стид Показати IP 2 Листопада 2014 13:26\nОлександр Показати IP 2 Листопада 2014 13:49\nКоли бабуся яка була заслуженою вчителькою математики йде з кульгою і збирає попід обочиною дороги бутилки, а поряд з нею проїджають на божевільній швидкості джипи з прапорами України, Я відчуваю гордість за Свою країну... Слава Україні.... Героям Слава...\nоглядач Показати IP 2 Листопада 2014 14:09\nНа ідіотів не сіють і не жнуть, вони самі народжуються. тільки шкода, навіщо на них ***** тріщить?\nАнонім до оглядач Показати IP 2 Листопада 2014 16:36\nДійсно на фіг стільки цих ідіотів.\nОлександр Показати IP 2 Листопада 2014 15:06\nНагадує "Пир во время чумы" Александра Сергеевича Пушкина.\nвіжазист Показати IP 2 Листопада 2014 15:53\nВсім цим дєвачкам грим зовсім не потрібний - вони і так ЖАХЛИВІ)))))))))))))\nвідказала Показати IP 2 Листопада 2014 16:16\nВіктор Показати IP 2 Листопада 2014 16:16\nВсім особам, зображеним на фото, повістки в зуби і в зону АТО.\nВладимир Путин до Віктор Показати IP 6 Листопада 2014 15:13\nТи сам то там бував придурок? Всі такі круті " відправити на схід!" а самі сидять в своїх затишних інтернетах і воюють невідомо з ким. Між іншим хлопці, які організовували цю вечірку є також організаторами декількох акцій по збору коштів для батальйону "азов". А що зробив ти, вельмишановний поборник моральності і незалежності України?\nлучанка Показати IP 2 Листопада 2014 16:38\nЦе позорсько якесь.Ото знайшли свято.У нас і так сатана гуляє.Страшно на вулицю вийти.А тут ще цих страшних дівах-полішучок,які понализи сюди, вони без гриму страшні,як атомна бомба.Хай їдуть у Буцинь і Чорниж лякати бабів і дідів на Поліссі.\nЛучанин Показати IP 2 Листопада 2014 17:34\nЖиття продовжується. Кожному своє.. Але можливо не треба рекламувати такі розважальні заходи. І не справа в назві свята, яке є чужим усьому українському. Справа в моралі. Одні ризикують життям ради тих інших, які святкують. Все таки щось в нашому домі не так.\nВіка Показати IP 2 Листопада 2014 18:45\nда, дуже шкода, що не всіх підряд забирають на АТО, Отаке несправедливе сьогодення(((( Нічого, скоро нова мобілізація, підуть всі!!!\nМалиш Показати IP 2 Листопада 2014 18:59\nЯ одного не розумію війна це страшно. але. давайте всі закриємось по домівкам не будемо нікуди ходити, навіть музику не слухайте. люди, для чого тут це писати? ну пішли, відпочили молоді люди. можна подумати, ви нікуди не ходите, а сидите вдома. диванні вояки. ото тільки чекаєте, щоб покоментувати і когось образити чи брудом полити. я впевнений, що якщо буде потреба то всі підуть воювати. перед тим як критикувати когось подумайте про свою поведінку і про свої вчинки. а то на словах усі герої.\nмаруся Показати IP 2 Листопада 2014 19:44\nВи просто нам завідуєте, бо самі гопнікі і неудачнікі\nВіктор до марусі до маруся Показати IP 2 Листопада 2014 21:07\nНавчись правильно слова писати. Проффессор!\nмаруся до Віктор до марусі Показати IP 3 Листопада 2014 11:39\nА ти може в тому майдані не був ніколи,сидиш в себе на дпз на корточках і пєш дешеве пиво з пацанами. А на таке свято тебе ніхто і не пускає тому що до луцької інтелігенції тобі далеко!\nупрт Показати IP 2 Листопада 2014 20:14\nпіплс, ви взагалі упоролись? українська культура більшість своїх традиції запозичила з інших, вона збірна, і в цьому її +. Під кожним постом плюватися і посилати всіх на війну - вибачаюсь, а ви на данний момент де? невже на сході нема чим зайнятись, і ви сидите на луцькому порталі і агітуєте всіх приєднатись? Диванні війська, пора вже втихомиритись і не вимагати від людей того, чого самі не робите.\nсірий вовк Показати IP 2 Листопада 2014 21:05\nДруге велике фото спочатку - просто клас! Дійсно українці, просто в "десятку" . Дякую автору - показав наше свинство в повній красі.\nПетьо до сірий вовк Показати IP 2 Листопада 2014 22:14\nАвтор? Що замовили - те й продав)\nто є до сірий вовк Показати IP 3 Листопада 2014 17:16\n2 недалеких задроти\nСонячна Показати IP 2 Листопада 2014 21:24\nІнна Показати IP 3 Листопада 2014 00:45\nВ церкву напевно не так біжуть як на сатаністський хеловін,Зборіще всього гидоттягидоття фуу ЗАБОРОНИТИ таке святом не назвеш :-(\nЛучанин Показати IP 3 Листопада 2014 09:00\nЦікава позиція редакції ВН: як Хресний хід - то це заважає жити, а як бісівське свято - то це дуже добре. Заголовок дуже промовистий: складається враження, що це загальнонаціональне свято і кожний повинен його святкувати. В державі, де все поставлено із ніг на голову і де цьому потурають ЗМІ толку і добра ніколи не буде.\nУкраїнка Показати IP 3 Листопада 2014 10:35\nВ суботу в усіх церквах Луцька відбулися заупокійні богослужіння Батьківської поминальної суботи.Варто було вдивитись в лиця тих людей,що прийшли помолитись за померлих.Це було море людей .А на цих ,в першу чергу, моральних потвор не варто звертати увагу-хай деградують далі.\nВВП Показати IP 3 Листопада 2014 11:46\nпянки в майдані можна влаштовувати і під якісь інші дати, це свято не українське і навіть не європейське, і навіть не християнське, як ми так прагнемо все переймати то давайте карнавал бразильській ще проведемо, чи бій биків на авангарді подивимося, і про путінську маслєніцу не забудьмо, а мене лякає що такі заходи проводять вже і в дитсадках, і моя маленька сусідка з родістю захоплено розповідає не про Бога, а про чортика, в якого її нарядили батьки мажоропридурки\nОбєктивний Показати IP 3 Листопада 2014 13:06\nНі ну це взагалі деграданти, їх усіх і парубків, і дівчат, в зону АТО, хоч якась буде користь. Золота молодь, блін, дівки будуть борщ варити, а хлопці-воювати... Життєва позиція зразу зміниться...\nпенсіонерка Показати IP 3 Листопада 2014 13:58\nнаварять ці дівки борщу, наїсишся!!!!! Вони й собі не варять, бо шукають таких як ті два дебіли на другій фотці згори, хто б накормив на халяву. Українка, ви праві на всі 100, хай та нечисть, яку вони зображують на собі, супроводжує їх все життя, а нас оберігають наші покійні по-християнськи відспівані і упокоєні родичі. Жаль хлопців, які за цих нелюдів- нечисть життя віддають, хвора наша держава - що тут скажеш.\nВася Пєтькін Показати IP 3 Листопада 2014 15:31\nмаруся до Вася Пєтькін Показати IP 3 Листопада 2014 15:39\nА ти неудачнік.якщо нічого не понімаєш в Хелловіні, то й не тринди,умнік. припух,смердючий малиш?\nАнонім до маруся Показати IP 3 Листопада 2014 20:36\nБорщ варити пацанам в донецькому аеропорту,а не по майдану шлятись.Постав свічку за хлопців в Церкві,які воюють за тебе щоб ти спокійно спало.Сатаністи недоучані.\nМіша Показати IP 3 Листопада 2014 16:31\nХАнжи і зануди, перестаньте пінитися, вас ніхто не тягне святкувати і не змушує, чого ж так пінитись?\nХа-ха-ха Показати IP 3 Листопада 2014 17:13\n"Міша" і "маруся", вам варто побратись - інтелектуали ви наші!!!!!!!!!!\nЛучанка Показати IP 3 Листопада 2014 17:21\nІдіотське свято.... Не розумію його суті і для чого його взагалі святкувати.... Чорт зна що!\nВолинь Показати IP 3 Листопада 2014 17:24\nНаші хлопці воюють, мерзнуть в окопах.... А вони Хелоуін святкуюють.... Ото знайшли свято! Правильно, веселіться народ, в країні війна.... а вам свята! І ще хтось буде казати, що в держані криза - а де ж гроші на бари берете?\nмаруся до Волинь Показати IP 3 Листопада 2014 17:48\nНормальна була вечєрінка,ми класно потанцювали і повеселились, а ти як не маєш гроші на бокал пива то йідь на війну і зароби\nАнонім до маруся Показати IP 3 Листопада 2014 20:42\nТи чума сатаністка,багато маєш,невипий пива а перекинь хлопцям солдатам щоб води їм купили а не росу зранку збирати.\nВолинь до маруся Показати IP 4 Листопада 2014 14:15\nХай но твого чоловіка чи сина в майбутньому колись заберуть на війну, отоді то ти і повеселишся по барах, дорогенька!\nввп Показати IP 4 Листопада 2014 08:07\nхто сильно любить бавитися помаранчевими гарбузами, нагадую в ці дні по всіх церквах проходять дні подяки за врожай, чи дні жнив( америк.День благодарения) сходіть краще туди\nАнтон Показати IP 6 Листопада 2014 15:59\nНу таке , хто хоче хай розважається , не весь час плакати. Ну вот група яка грала не памятаю назви , біля фонтанів часто, ті що навпроти головного корпусу , збирали гроші на армію. Ось і тут вирішили виступити , а чому й ні ?


Розробка уроку на тему: «Мрії зламане крило. За творами Лесі Українки». Реферат – Освіта.UA\nOsvita.ua Высшее образование Рефераты Педагогика Розробка уроку на тему: «Мрії зламане крило. За творами Лесі Українки». Реферат\nРозробка уроку на тему: «Мрії зламане крило. За творами Лесі Українки». Реферат\nУ рефераті подано розробку уроку на тему «Мрії зламане крило», за творчістю Лесі Українки, метою якого є навчання учнів виразно читати поетичні твори, розвиток образного мислення, уяви, виховання уміння отримувати естетичну насолоду від прочитання красивої поезії\nТема: “Мрії зламане крило”. За творами Лесі Українки.\nФорма проведення: театралізований урок.\nМета: вчити учнів виразно читати поетичні твори; розвивати образне мислення, уяву; виховувати уміння отримувати естетичну насолоду від прочитання красивої поезії, чутливість до чужих переживань, потребу в удосконаленні світу.\nОбладнання: магнітофон, музичні інструменти, рушники, квіти, портрет Лесі Українки.\nДійові особи: Леся Українка. Мати. Доля. Муза. Коханий.\n(Звучить українська мелодія. Виходить Леся із сімейним альбомом, який притискає до грудей. Вона сідає біля столу і переглядає фотокартка. Звучить фонограма).\nСкаче швидко отам біля хати, -\nНе боїться морозу вона.\nКраще б шукала зерна!\nСпів пташині - потіха одна, -\nТи ж бо живеш навесні.\nЩе твоя дума літає легенька,\n(Леся відриває погляд від альбому).\n(Звучить фортепіано тихо і лагідно, мов пестить її своїми чарівними звуками).\n“Ні не клич мене, весно – казала я їй, -\nВ мене серце і смутне, і темне”.\nТа весна гомоніла…\n(Муза виходить із засвіченою свічкою у руці. Ставить свічку на стіл біля альбому. А світло у цю мить згасає).\nЛеся. Тихо думка шепоче…\nДоля. Не вір тій весні! (Сміється).\nТа даремна вже та осторога, -\nВесно, Весно – твоя перемога!\n(Звучить музика. Доля зникає у розпачі. Муза підходить до Лесі).\nСім струн я торкаю, струну по струні:\nНехай мої струни лунають.\nІ може де кобза найдеться,\n(Муза повільно відходить за куліси, а Леся дивиться їй у слід).\nІ може заграє та кобза вільніше,\nІ вільнії гуки її –\nЗнайдуть послухання у світі пильніше.\nІ буде та кобза гучна…\n(Раптом починає звучати фортепіано, спочатку стиха, дедалі голосніше і голосніше, а потім вже зовсім гучно. Леся хапається руками за голову і затуляє вуха, щоб не чути цих рідних, але важких тепер звуків).\nЗ тобою звикла я журитися журбою,\nПройшло життя дитяче моє.\nОх, певне лихо серцем почувала,\nЩо на мене, мов хмара грізно йшло!\nРозстанемось надовго ми з тобою!\nЗостанешся ти у самоті німій,\nПрощай же давній, любий друже мій!\n(Леся, схиливши голову, занурилась у спомини. У цей час входить Доля. Вона кружляє над Лесею і сміється).\nПід чорні широкі крила.\nХто спить, хто не спить – покорись темній силі.\nЧи стріну може де і шлях барвистий?\nЧи до мети я твердо дійду,\nЧи без пори скінчу свій шлях барвистий.\nДоля. Забудь той світ! Міцна твоя темниця.\nОй! Де ж бо ти, воле, ти зоре таємна?\nЧому ти не зійдеш із неба?\nТи чуєш, як правду неправда крізь боре?\nДоля. Забудь той світ! Міцна твоя темниця!\nКоли ж се минеться, чи згинем без долі?\n(Доля задуває свічку і зникає, сміючись. Леся деякий час залишається у темряві. Потім з`являється Муза).\nЯкщо прийде журба, то не думай,\nЇї рознеси у веселощах бучних,\nП`ють, гуляють при покликах гучних\nТи не йди в тихий дім, де музика бринить,\nДе танцюють веселії пари, -\nКраще йди в темний гай, у зелений розмай,\nНа розвіллі із лихом собі розмовляй.\nМоже там його вітром розмає.\nЩоб, мовляв, засміялося лихо.\nПроженем тоді, певне, потвору страшну,\nНі я хочу крізь сльози сміятись,\n(Звучить музика. Леся охоплює голову руками і схиляється над альбомом, поглинаючись своїми думками. Вмикається світло. Виходить коханий і, побачивши Лесю в розпачливому стані, стривожено дивиться на неї. Але звертається веселим голосом).\nКоханий. На добридень, ти моя голубко!\nЛеся. На добридень, мій коханий друже.\nКоханий. Що ж сьогодні снилось тобі, любко?\nЛеся. Сон приснився та дивненький дуже.\nКоханий. Що ж за диво снилося тобі, мила?\nЛеся. Мені снились білії лелії…\nТішся, мила, лелія біла -\nМені снинлись білії лелії,\nПриступила я до квітів ближче, -\nВсі лілії раптом затремтіли,\nПочали хилитись нижче, нижче,\nДивний сон твій, любко моя гожа…\nТішся, милий, бо червона рожа, -\nТо кохання квітка та розкоші!\nМені снилося, чарівні рожі\nПроменіли в промені златистім.\nТа й умилась дрібною росою\nТа моя найкраща рожа мила.\nПолягла мені до ніг змарніла.\nДоля (З-за куліс говорить у зал).\nЗасмутилась пара молодая,\nЗрозуміти снів своїх не може… (Сміється).\n(Леся пильно дивиться на коханого. Він її обіймає і пильно дивиться у вічі).\nЩо ти говориш, любко моя мила?\nСе наче грім з ясного неба впав?\nЧи я тебе не щиро покохав?\nНі! Певне ти мене ніколи не любила!\n(Леся хитає головою).\nЖурливо ти хитаєш головою\nІ кажеш: "В нас дороги розійшлись!"\nО ні, я вірю - знайдуться колись,\nЗ`єднаємось навіки ми з тобою.\nМовчиш, мій друже ясний, і зітхаєш…\nТвоя душа за мною не жалкує,\nА тільки серце вражене сумує\nІ жаль тобі, що ти мене кохаєш.\nНе жаль мені, що я тебе кохаю.\nНі не кажи: "Ще зійдуться колись!"\nЯ ж наче плющ, похилий та смутний -\nІ принесе мені розмови\nВід мого дуба любого в діброви, -\n(За цією розмовою стежила Доля, стоячи поодаль. Після закінчення розмови Доля підходить до Коханого і кладе йому руку на плече).\n(Коханий обертається і звертається до Долі).\nЯ йду. (До Лесі) Тверда звага\nВеде мене в шлях,\nЯ все покидає: садочки рясні,\nПрощай, моя люба дружина смутна!\nПрощай, - добрим словом мене спогадай!…\nБо літа не ждуть,\nПора мені в путь!\nХвилини не ждуть.\n(Доля задуває свічку і забирає Коханого із собою. Звучить музика. Леся кидається за ним, але не встигає. Коханий зникає).\nТінь марна я, мене жаль – туга обійма,\n(Обертається до залу).\nЗгадайте, друзі, - ви, котрі мене любили, -\nЩо я без щастя – долі у житті сьому\nНічого доброго зробити немала сили.\nКінця бажайте безталанню моєму,\n(Леся плаче, схиливши голову. Потім піднімав голову. Музика затихає).\nІ запалай зорею наді мною,\nЗнов подолала, я не маю сил до бою.\n(З`являється Муза у вінку і з книжкою у руці).\nТи, дівчино, життям розбита, грай!\nГрай на оцих, людьми розбитих струнах.\nДей же так гармонії осягнеш,\nЇї ж було в твоїм житті так мало…\nО, не вважай, що криком, а не співом,\nАкорди перші залунають. Грай! (Дає їй книжку).\nАдже й твоє життя так починалось.\nДе ж потім ти взяла ті ніжні тони,\nЩо навіть злих людей до тебе привертали?\nТи їх знайшла в своїм розбитім серці.\nНевже не знайдеш їх в своїх розбитих струнах?\nІ брязни в неї, наче на пожежу\n(Леся втомлено підіймає голову).\nЯ знаю, так, се хворії примари, -\nНе час мені вмирати, є пора.\nЛихого передчуття: душа моя вмира!\nУста говорять: “Він навіки згинув”.\nА серце каже: “Ні, він не покинув”!\nТремтить, бринить, немов сльоза гаряча,\nТа крізь важкі ворожії сновиддя\nСтій, серце, стій! Не бийся так шалено,\nДай руку, притули мене до свого лона,\nТобі я віддала усе, що мала.\nПодай мені великую пораду,\nКуди мені подітись у просторі?\n(Звучить музика. Муза обходить Лесю, котра сидить, опустивши руки і дивиться кудись у далечінь).\nІ, може, де кобза знайдеться,\n(Муза благословляє Лесю).\nЗнайдуть послухання у світі пильніше:\nІ буде та кобза – гучна…\n(Леся піднімає голову, ніби звертаючись до неба).\nСтрашного розпачу отруєне дихання.\nНемов серед безлюдної пустелі,\nІ знову прийдеться, покинутій мені,\n(З-за куліси виглядає Доля).\nПожалуйте, чому раніше не зломилась.\nДоля. (Сміється, відчуваючи свою здобич).\nОстанній усміх ясний посила.\nЖила і працею щасливою була,\n(Звертається до Лесі).\nХвилини не ждуть!\nЧи ти мене не знаєш?\nНезнаний край, де тихі темні води\nСпокійно сплять, як мертві, тьмяні очі.\nЗрадливих мрій, що не дають заснути.\nПробитися в твердиню сна й спокою.\nТебе візьму я… Ти туди належиш.\n(Обгортає Лесю своїм покривалом. Але Леся намагається вирватись з її чіпких рук. Звучить музика. Вони борються).\nЯ в серці маю те, що не вмирає!…\n(Але Доля все-таки перемагає. Свічка згасає і встановлюється темрява. На деякий час встановлюється тиша. Потім стиха починає лунати музика.\nВходить Муза із запаленою свічкою, її голова вкрита чорною хусткою. Вона піднімає свічку над головою і починає звучати фонограма):\nЩоб вітер розносив луну,\n(Стиха звучить музика, а потім раптом замовкає і вмикається яскраве світло).


Аліменти — не ліміт: у Ніжині чоловік це доводить – Новини Ніжина/ новости Нежина\nОпубліковано: nezhatin 0 Коментарів аліменти, дитина, фактичні доходи чоловіка, фінансова підтримка, Чоловік\nІснує думка, що після розлучення колишнє подружжя зводить спілкування та взаємну підтримку до мінімуму, залишаючи приводом для відносин тільки виховання спільних дітей. На Чернігівщині довести протилежне вирішив мешканець Ніжина.\nВін, окрім офіційних аліментів на дитину, добровільно сплачує колишній дружині щомісяця додаткові кошти на утримання родини.\nПро це повідомляє видання Суспільний кореспондент, посилаючись на інформацію Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.\nДержавні виконавці ретельно слідкують за перебігом кожного виконавчого провадження, застосовуючи до боржників весь спектр примусових заходів. Проте трапляються випадки, коли батьки дивують (в хорошому сенсі) навіть досвідчених фахівців.\nЯк розповіли у Північно-Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Суми), у Ніжині перебуває виконавче провадження, сторони якого проявили зразкові відносини.\nСудом батькові були присуджені аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 від доходу, у зв’язку з чим, з огляду на фактичні доходи чоловіка, сума дитячих коштів щомісяця коливається від 10 до 20 тисяч гривень.\nСплачуючи призначені аліменти на свою дитину, містянин не залишає й фінансово підтримувати колишню родину, перераховуючи їй кожного місяця додатково приблизно ще 10 тисяч гривень.\nНіжинщина: водій помер за кермом\nЮний ніжинець терміново потребує допомоги!\nВипускати хворобу «в люди»: Ніжинський тубдиспансер закриють\n“Медові” мрії відомого пасічника з Ніжинщини збулись


У Палаці студентів пройшли загальні збори професорсько-викладацького складу та співробітників Університету присвячені підсумкам роботи у 2011/2012 навчальному році | Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого\nУ Палаці студентів пройшли загальні збори професорсько-викладацького складу та співробітників Університету присвячені підсумкам роботи у 2011/2012 навчальному році\nЗі звітною доповіддю виступив ректор В.Я.Тацій.\nВасиль Якович проаналізував різні аспекти діяльності Університету та досягнуті при цьому основні показники; дав якісну та кількісну характеристику професорсько-викладацькому та студентському складу; зупинився на успішності студентів; основних рисах навчального процесу; навчально-методичній та науково-дослідницькій роботах тощо.\nЦей звітний рік характеризується ще й тим, що 25 років тому, у 1987 році, В.Я.Тація обрано на посаду ректора. За цей період у складі Університету з’явилися нові інститути та факультети, у 3 рази зросла загальна чисельність викладачів, матеріальна база збільшилася більш ніж у 5 разів, та ін.\nРектор зазначив: «Наші досягнення – це заслуга усіх нас. Відбулося багато подій, здійснилося багато змін і перетворень. Україна із союзної республіки стала незалежною державою. Разом зі зростанням української держави як самостійної, незалежної, правової і демократичної зростав і наш вуз, наш колектив. Ми стали інституцією, яка фактично супроводжувала утвердження України як держави».\nНаприкінці виступу Василь Якович окреслив головні завдання на наступний навчальний рік та перспективи розвитку вузу.


Укрпошта скасувала комісію на грошові перекази з картки на картку – Online.te.ua 100% Актуальної інформації\n21 Субота Тра 2022 / 01:50\nУкрпошта скасувала комісію на грошові перекази з картки на картку\nЗгідно з повідомленням пресслужби, поштовий оператор «Укрпошта» скасував до кінця 2020 року процентну комісію за переказ грошей з однієї банківської картки на іншу через сайт «Укрпошти», залишивши лише фіксовану складову тарифу, повідомляє «Голос Громади».\nВідтепер, вартість пересилання коштів між картками українських банків становитиме лише 5 грн без додаткової оплати відсотків без суми.\nЗазначається, що таким чином клієнти зможуть зекономити до 150 грн (при переказі максимальної суми 14 999 грн) на одному переказі та оформити його онлайн.\nЧитайте також: Пожежі в Олександрії: горіла велика площа сміття та речі у житловому будинку\nУ пресслужбі пояснили, що для оформлення переказу на сайті Укрпошти потрібно ввести суму переказу, дані картки відправника, його контактний номер та номер картки отримувача. При цьому зауважується, що переказ коштів здійснюється лише у національній валюті.\nВодночас, у компанії попередили, що банки можуть стягувати додаткову комісію відповідно до встановлених тарифів.\nМісцеві вибори: поліція відкрила 11 кримінальних проваджень


Метеостанція для будинку – це пристрій, який на основі зібраних даних про температуру, вологість, швидкість вітру, кількості опадів і тиску створює максимально наближені до реальності короткострокові прогнози для локальної місцевості. Кому буде корисно даний пристрій? Перш за все, це люди, які страждають дисфункцією кров’яного тиску, а також іншими метеозалежними хворобами. Завдяки метеостанції з барометром можна більш точно відслідковувати перепади атмосферного тиску в сукупності з іншими погодними факторами і заздалегідь приймати відповідні заходи щодо стабілізації самопочуття.\nПрофесійна автоматична метеостанція, модель DAVIS Instruments Vantage Pro2 6152CEU\nДеякі моделі можуть передбачати активність риби на основі динаміки зміни атмосферного тиску, температури і фази Місяця. Вони будуть незамінні для любителів риболовлі. Також купити метеостанцію для будинку з можливістю інтерактивної передачі даних буде дуже корисно для городників. Зовнішні датчики пристрої допоможуть визначити кількість опадів, вологість ґрунту, а також передбачити весняні або осінні заморозки на поверхні грунту. Однак найчастіше домашні компактні метеостанції купуються, щоб спрогнозувати погоду на день, щоб дізнатися, як одягатися вранці на роботу, чи брати з собою парасольку і т.п.\nВиди метеостанцій для будинку\nВсі домашні погодні станції діляться на два великі класи:\nАналогові. Пристрої складаються з корпусу, в якому монтується рідинний або механічний термометр, механічні гигрометр і барометр. Функціональність і інформативність даного приладу досить обмежена, показує виключно поточні параметри навколишнього середовища в приміщенні без будь-яких аналітичних функцій. Виконує швидше декоративну роль. Корпус? в основному дерев’яний зі вставками з металу, скла або виробленого каменю. Відображення інформації виконується на градуювальних аналогових циферблатах. Більшість моделей має настінне виконання, деякі пристрої представницького класу можуть бути підлоговими або настільними, з корпусом з цінних порід дерева, інкрустованих бронзою і кісткою.\nАналогова метеостанція, модель BR-97\nЦифрові. Обробляють інформацію, отриману від електронних і електричних датчиків. Бюджетні моделі моноблочні і компактні, встановлюються в приміщенні і за своїми аналітичним функціям мало відрізняються від аналогових приладів. Більш дорогі і функціональні пристрої складаються з основного модуля, який відповідає за прийом, обробку і виведення даних на дисплей, і зовнішніх датчиків, які здійснюють збір інформації поза будівлею і її передачу на основний модуль. У свою чергу, розрізняють пристрої, що передають інформацію по кабелях, і цифрові метеостанції з бездротовими датчиками.\nДомашня бездротова метеостанція, модель TFA 35114001 Spring Breeze\nПринцип роботи електронних погодних станцій для дому\nПовноцінна домашня метеостанція складається не менше ніж з двох вузлів. Центральний модуль, розташований всередині приміщення, і виносної мультідатчік, який здійснює виміри зовні. Більшість моделей здійснює виміри температури повітря, рівня атмосферної вологості і тиску. Пристрої преміум-класу можуть заміряти наступні показники:\nтемпература всередині і зовні будівлі;\nвологість всередині і зовні будівлі;\nтемпература охолодження вітром;\nтемпература і вологість грунту.\nЗовнішній моноблочний датчик погодної станції W-8681-PROII WITH WIFI CONNECTIVITY з барометром, анемометром і ємністю для дощової води. Пристрій має сонячні батареї для підзарядки внутрішніх акумуляторів «Все вимірювання всередині приміщення здійснюються датчиками, розташованими в корпусі центрального модуля. Крім того, цей пристрій може виконувати і деякі аналітичні функції. Наприклад, подавати сигнал про штормове попередження, складати короткостроковий прогноз погоди, вести історію змін – тиску і температури. »\nПристрій і основні технічні характеристики\nКомплектація багатофункціональної погодної станції може включати в себе наступні пристрої.\nОсновні пристрої домашньої метеостанції Oregon Scientific WMR89\nОсновний блок / Дисплей\nВнутрішній блок домашньої метеостанції, що виконує роль дисплея, і інформація, яка на нього виводиться\nОсновний блок, на передній панелі якого є ЖК-екран, відображає поточну інформацію. Для зручності сприйняття він розбитий на сегменти. Кнопки управління і настройки у більшості моделей розташовуються в нижній частині. Деякі моделі мають сенсорний екран. Управління також може здійснюватися з комп’ютера. Зв’язок з ПК – кабельна, через USB-шнур, по Bluetooth або Wi-Fi.\nЗворотний бік внутрішнього блоку з відсіком для акумуляторів, роз’ємом для mini-USB і нішами для чутливих сенсорів\nЗі зворотного боку є відсік для акумуляторних батарей формату АА, інтерфейс для підключення ПК і зовнішніх датчиків, а також закриті пластиковою гратами отвори, через які здійснюються заміри показників всередині приміщення.\nЗовнішній датчик температури і вологості і його комплектація\nЗовнішні мультідатчікі є універсальними пристроями і призначені для установки як в приміщеннях, так і на вулиці. Однак при їх придбанні необхідно перевірити клас захищеності корпусу. Він повинен бути не менше IP66, що означає повну герметичність приладу.\nЯк правило, мультідатчік відповідає за виміри температури і вологості. Багато моделей мають можливість отримувати інформацію від декількох датчиків.\nЗовнішній чашковий анемометр з флюгером для вимірювання сили і швидкості вітру\nАнемометр. Прилад може бути декількох різновидів. Чашковий – найбільш поширений і технічно простий, може вимірювати силу вітру тільки в площині, перпендикулярній осі обертання. У зв’язку з цим при змінному поривчатом вітрі його вимірювання мають значні помилки.\nКрильчатий анемометр має форму пропелера і розташовується в площині, перпендикулярній повітряному потоку. Завдяки наявності хвостового флюгера він може повертатися за вітром, вимірюючи його напрямок. Основний недолік – необхідність великого простору навколо приладу.\nВимірювач опадів, зовнішній корпус «чаша» і внутрішній механізм\nВимірювач опадів. Принцип дії приладу полягає в підрахунку кількості перемикань лотка гойдалок при його заповненні водою. Існують моделі, які мають внутрішній елемент підігріву для розтоплення снігу. Вони можуть заміряти і кількість опадів взимку, однак потребують підключення до побутової мережі.\nХарчування і передача даних\nХарчування, як основного блоку, так і вимірювальних приладів, може здійснюватися кількома способами:\nБатарейки. Більш доцільно замінити їх на акумулятори відповідного формату АА або ААА.\nВбудовані акумулятори. Як правило, встановлюються в моноблочних виносних модулях в комплекті з сонячними батареями, які заряджають акумулятори в денний період.\nВід мережі 220В. Найбільш функціональні апарати, мають досить високе енергоспоживання, тому практично всі професійні і напівпрофесійні побутові моделі вимагають підключення до електромережі.\nПередача інформації здійснюється по кабелю або бездротовим способом. Більшість метеостанцій для будинку з бездротовими датчиками передає данниепо радіоканалу на частоті 433 МГц (стандартна частота бездротових побутових пристроїв) або по Wi-Fi. При бездротовому способі передачі даних необхідно звертати увагу на відстань від центрального блоку до вимірювальних приладів. Як правило, потужності передавача вистачає на 50? 100 м.\nВажливо! Для центрального блоку більшості моделей є обов’язковим підключення до побутової електромережі через мережевий адаптер. Батареї, якими комплектується прилад, виконують функцію захисту поточних налаштувань пристрою, але не можуть забезпечити його працездатність.\nМетеостанція домашня з бездротовим датчиком – основні і додаткові функціональні можливості\nПеред тим як купити погодну станцію, необхідно визначити вимоги до її функціональних можливостях:\nВимірювання температури повітря всередині і зовні приміщення, а також фіксація мінімальної і максимальної температури за період. Дані можуть відображатися в Цельсія і Фаренгейтах.\nВимірювання вологості повітря всередині і зовні приміщення. На інформаційній панелі деяких моделей значення вологості відображається у вигляді кругової діаграми з виділенням оптимального діапазону (40? 46%). При виході з діапазону подається тривожний сигнал? зображення стає червоним.\nФіксація кількості опадів, що випали за певний період часу в мм. Брендові моделі преміум-класу можуть вимірювати не тільки кількість дощу, але і снігу.\nВідомості про атмосферний тиск відображаються на дисплеї у вигляді стовпчастий діаграми. Вимірюються в міліметрах ртутного стовпа (мм рт. Ст.) Або паскалях (Па).\nВимірювання швидкості і напряму вітру. Дані можуть відображатися в метрах в секунду (м / с), кілометрів на годину (км / год), милях на годину (мил / ч), а також у вузлах.\nЗберігання даних про мінімальних і максимальних значеннях вимірюваних показників. Глибина архіву, як правило, не перевищує одного місяця.\nВимірювання інтенсивності ультрафіолетового випромінювання. Дана опція є далеко не у всіх пристроїв, проте, вона дуже корисна. Особливо для людей, постійно прибувають на сонці, яким необхідно контролювати небезпечні для здоров’я дози опромінення.\nЧас сходу і заходу Сонця, тривалість світлового дня. Даний параметр розраховується метеостанції автоматично за умови введення точних координат географічного розташування.\nМісячний календар. Час сходу і заходу Місяця, фази, а також припливи і відливи.\nГодинники з будильником, календар, астрологічний календар. Формат часу може бути як російським, так і європейським (12/24). Деякі моделі обладнані спеціальним світловим проектором, який може відображати дані на стіні або стелі приміщення.\nДомашня метеостанція з проектором\nFm-приймач, фоторамка. Корисність даних функцій для метеостанції досить сумнівна, особливо фоторамки, яка блокуватиме необхідну інформацію.\nМережеві можливості. Крім підключення до комп’ютера за допомогою USB-кабелю, багато пристроїв, що мають Wi-Fi-приймач, можуть самостійно заходити на інтернет-ресурси з прогнозами погоди і скачувати інформацію. Для активації цієї функції необхідно ввести логін і пароль Wi-Fi-роутера, а також інформацію про сайти з прогнозами погоди.\nЯку метеостанцію для будинку вибрати\nКрім критеріїв зовнішнього дизайну і зручного графічного відображення інформації на дисплеї, які є чисто суб’єктивними факторами, доцільно оцінити такі параметри. Радіус передачі сигналу. Моделі середньої цінової категорії можуть приймати сигнал від зовнішніх датчиків на відстань до декількох десятків метрів, більш дорогі? до сотні. Однак слід пам’ятати, що стіни, особливо залізобетонні, сильно гасять сигнал. Так що перед покупкою необхідно визначити точки розміщення зовнішніх датчиків і центрального модуля.\nПрогноз на рибну ловлю навряд чи буде точним, але тиск і температура навколишнього середовища, безумовно, можуть вплинути на клювання\nІнтервал передачі інформації з датчиків. Вимірюється інформація не надсилається на центральний модуль безперервним потоком, а передається з певною періодичністю, від 5 сек до 5 хв. Даний параметр важливий для функції прогнозування погоди. Крім того, на точність прогнозу ключовий вплив надає можливість підключення до інтернету. Аналізуючи дані з обох джерел, домашня метеостанція дасть найбільш точний прогноз.\nМетеостанції домашні з бездротовим виносним датчиком? рейтинг 2017? 2018 рр.\nСпіввідношення ціни та якості приладу, надійність виробника, функціональні можливості? Все це необхідно врахувати і проаналізувати перед покупкою пристрою. Рейтинг кращих метеостанцій для будинку за 2017 р початок 2018 року допоможе при виборі оптимального пристрою.\nБагатофункціональний прилад Oregon Scientific BAR368P PROJI з зручними можливостями налаштування і проектором\nПристрій має досить великий і інформативний монохромний монітор, об’єднаний з проекційними годинами, що мають широкий кут регулювання (до 180 °). Є можливість підключення до 3 модулів на відстані до 50 м. Погода прогнозується на найближчу добу, відображення інформації йде у вигляді малюнків і графічних символів. З додаткових можливостей слід відзначити календар, режим будильника, контроль стану батарей зовнішніх модулів.\nБюджетна модель La Crosse WS9057 має досить широкі функціональні можливості і стильний дизайн\nШвейцарська компанія La Cross випускає побутові та професійні метеостанції в широкому ціновому діапазоні. Вони відрізняються високою якістю і стильним оформленням.\nПрофесійна метеостанція La Crosse з круговою діаграмою напрямку вітру\nВідмінною особливістю модельного ряду La Crosse є великі дисплеї, де вся інформація впорядкована за окремими групами. Модулі також комплектуються невеликими моніторами, на яких поперемінно відображаються вимірювані значення. Дальність передачі даних становить 100 м. Частота вимірів? 5 сек. До базової станції може бути підключено до трьох дистанційних вимірюють приладів. У програмі пристрою потрібен хороший алгоритм прогнозування, який може брати додаткову метеоінформацію зі спеціалізованого сайту компанії виробника.\nПрофесійна домашня метеостанція RST 02785 є однією з найбільш продаваних моделей в 2017 році\nМетеостанція RST проводиться в Швеції. Вона вимірює повний перелік метеопараметров в найширшому діапазоні. Передача даних здійснюється по радіоканалу на відстань до 100 м. Всі моделі підтримують синхронізацію з ПК з використанням USB-кабелю. Основною відмінністю є велика кількість функціональних кнопок, розташованих на передній панелі базової станції. Це значно полегшує можливості настройки.\nМодель AcuRite 02027 Color Weather Stationwith вважається однією з найбільш вдалих погодних станцій з барометром, аерометри, вимірником ІК-випромінювання і рівня опадів\nПристрій має високу точність вимірювання. Передача інформації може здійснюватися з інтервалом в 5? 60с. Зняття параметрів здійснює один зовнішній моноблок, в якому розташовані всі числівники сенсори. Відстань до центрального блоку? не більше 100 м в межах прямої видимості.\nКольоровий монітор із зображенням інформації різними кольорами\nОсновна відмінність – 7-дюймовий кольоровий дисплей. Наявність кольору допомагає легше зорієнтуватися у великій кількості даних. Інформація від зовнішнього і внутрішнього датчика відображається різними кольорами. Програма становить короткостроковий прогноз на найближчі 12 годин, самостійно виконує перехід з літнього на зимовий час.\nБагатофункціональна домашня метеостанція, модель EA2 EN208\nЛінійка бюджетних метеостанцій ЕА2 проводиться в Гонконзі. На ринку широко представлені китайські бюджетні метеостанції модельного ряду ЕА2: EN208, BL508, BL502, BL503, AL802. Всі представлені моделі мають середні функціональні можливості. Вони надають повний перелік вимірюваної інформації, розбитою по блокам. Основні відмінності між моделями полягають в наявності додаткових функцій, таких як будильник, календар, прогноз погоди. Основними перевагами є широкі мовні можливості. Всі пристрої мають компактні розміри і можуть бути встановлені як на стіні, так і на столі.\nОгляд цін, каталогів, магазинів\nЯк правило, домашнє відеостанціі з виносним датчиком можна недорого купити в інтернет-магазинах електроніки. Інтернет-ресурси представляють широкий вибормоделей. Крім того, є можливість порівняння за технічними характеристиками і вартості.\nМожна знайти подарункові варіанти аналогових і функціональних цифрових метеостанцій за доступною вартості (1500? 3500 руб.).\nБільш функціональну електронну техніку вартістю від 2500 руб. можна придбати в магазинах побутової електроніки загального профілю.\nВироби преміум-класу за вартістю не менше 5000? 10000 руб., Що відрізняються професійної функціональністю, рекомендується купувати на спеціалізованих сайтах.\nДомашні метеостанції є, безумовно, корисним обладнанням, яке стане в нагоді як людям, що страждають на хронічні хвороби, так і ведуть активний спосіб життя. Ми будемо раді отримати відгуки про досвід експлуатації даного обладнання.\nПральна машинка під раковину: гідності, моделі, монтаж


У Дрогобичі відкрили денний центр соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від домашніх кривдників - Четверта студія\nУ Дрогобичі відкрили денний центр соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від домашніх кривдників\nГалерея 28 Січня, 2022 65\nНі домашньому насильству: 28 січня при Дрогобицькому міському центрі соціальних служб відкрили денний центр соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від домашніх кривдників.\nПро це пише Четверта студія з посиланням на прес-службу Дрогобицької міської ради.\nУчасть у відкритті центру взяли заступниця Міністра соціальної політики України з питань європейської інтеграції Ольга Ревук, профільний заступник голови Львівської облдержадміністрації Віталій Загайний, начальник управління з питань сімейної політики та комунікації з громадським середовищем ЛОДА Уляна Дорош, заступник міського голови Дрогобича Андрій Ковч та інші.\nЯк розповіла керівник Дрогобицького міського центру соціальних служб Оксана Матчишин, для облаштування кризового центру у місті Котермака із держбюджету виділили близько двох мільйонів гривень. Ремонтні роботи стартували цієї осені. За цей час вдалося капітально відремонтувати приміщення центру та облаштувати його сучасними меблями. Зокрема, у центрі є – дві спальні, кухня, сучасні душові кабіни та гардеробна, а також дитячі зони із забавками для малечі. Подбали і про робочий простір для дорослих – у так званій вітальні створено робочу зону (типу офіс) та зону для психологічної роботи із клієнтами. Загальна площа нововідкритого центру – 111,1 м2. Одночасно у кризовому центрі можуть перебувати 6 матерів та 2 дітей.\nЯк стверджує заступниця Міністра соціальної політики України з питань європейської інтеграції Ольга Ревук, відкриття таких центрів у територіальних громадах є напрочуд важливим процесом, оскільки за статистикою тільки впродовж минулого року на 35% зросло число постраждалих осіб від домашнього насильства.\nДомашнє насильство – один з найбільш поширених злочинів у світі. Міністерство соціальної політики займається тим, що проводить широкий спектр заходів, які покликані попередити цей злочин та захистити жертв. Кожен, хто потребує допомоги має отримати той пакет соціальних послуг, який йому необхідний. Реалізація цієї політики без створення спеціалізованих служб, які опікуються саме питаннями насильства, не є можливою. Тому ми раді вітати відкриття денного центру з кризовою кімнатою у Дрогобичі, адже це осередок, де люди зможуть отримати безпосередню допомогу, і де працюватимуть відповідні фахівці саме цього напрямку, – зазначила Ольга Ревук.\nУ центрі із особами, які постраждали від домашнього насилля, працюватимуть психолог та двоє фахівців із соціальної роботи. Особи, які стали жертвами домашніх тиранів зможуть перебувати тут до 10 днів, у разі кризової ситуації – до 20 днів.\nДуже важливо, що держава почала по іншому дивитися на проблему домашнього насилля в сім’ї та закликає жертв не замовчувати її. Кризовий центр, який ми сьогодні відкриваємо, дозволить особам, які відчули на собі негатив домашнього насилля, пройти тут відповідну реабілітацію, переосмислити своє життя та, ймовірно, розпочати його із чистого аркуша. Радіємо тому, що саме наше місто – є другим на Львівщині, де відкрито такий кризовий центр. Це засвідчує, що ми активна громада та цілеспрямовано дивимось у майбутнє і дбаємо про наших мешканців, – наголосив заступник міського голови Дрогобича Андрій Ковч.\nЩоб потрапити у центр, необхідно звернутися до поліції або до місцевого центру надання соціальних послуг, чи керівника громади, які допоможуть заявнику/заявниці підготувати документи, необхідні для поселення у кризовий центр.\nРадіємо з того, що в бажанні подолати домашнє насильство об’єднано зусилля державної влади та територіальної громади – як наслідок маємо відкриття та створення кризового центру високого рівня у Дрогобичі. Це правильний шлях, шлях до отримання позитивного вирішення даної проблематики. Важливо, щоб люди, які сюди звертатимуться мали змогу отримати в цих стінах якісну психологічну допомогу, допомогу словом, підтримку та допомогу в безпечному прихистку для себе та своїх дітей, – підкреслив заступник голови Львівської облдержадміністрації Віталій Загайний.\nУ нововідкритому центрі створені усі умови для безпечного та комфортного перебування осіб, що постраждали від домашнього насилля. Тим, хто потребує захисту від домашніх кривдників радять звертатися за номером телефону – 098 67 97 022, – тут нададуть усі необхідні роз’яснення, як потрапити в кризовий центр.\nПозначки: Андрій Ковч, Віталій Загайний, Дрогобич, Ковч\n9 червня відбудеться засідання ХХІХ сесії Дрогобицької міської ради\nНовини 14 Травня, 2022\n9 червня, о 10:00 годині\nЛьвівщина попрощалася із Героєм України Андрієм Скрипником (ФОТО)\nГалерея 13 Травня, 2022\nНебо забирає кращих


Із темного передпокою — Аркадій Любченко, читати повністю текст твору онлайн. УкрЛіб : Українська Бібліотека\nБібліотекаЛюбченко АркадійІз темного передпокою\nБібліотека української літератури > Л > Любченко Аркадій > Із темного передпокою — повний текст твору\nУранці Ян спустив ноги з тапчана і, ліниво позіхаючи, обвів очима напівтемний передпокій заводської контори — хтось, здається, стукав знадвору?\nУвійшла його жінка Клімця. Принесла з посьолка їжу та мішка.\nТільки зараз Ян згадав, що сьогодні субота й що він уже два тижні, як не був у посьолку. Клімця прийшла з мішком — отже, сьогодні треба нести додому вугілля.\nЯн скривився, пошкрябав щоку й буркнув:\nКожного разу, коли треба було йому крадькома переносити додому вугілля, Ян почував себе трохи ніяково. Іноді пробував відмовлятися (можуть, мовляв, піймати), але Клімця завжди упевнено говорила:\n— Та що ти, старий?.. Наче тобі вперше?.. Пронесеш якось... Чи, може, жалко, завод збідніє? — і похнюпившись тихо додавала:\n— Треба ж...\nЯн знав, що треба, бо вугіллям не страшно розводити апарата — диму нема,— та й питво виходить чистіше й без "душка". І хоч він вагався, але врешті всі його вагання перемагала одна думка: тепер, коли завод вважається за народне добро, справді не слід себе обмежувати можливостями. Не гріх-бо тепер для таких хазяїв, як більшовики, і весь завод димом пустити, не то що грудку вугілля взяти...\n— Ну, що там дома? — спитав похмуро.\n— Та що дома?.. Те саме. Білизни я тобі не принесла, прийдеш сьогодні, то переміниш,— заклопотано сказала Клімця, зв'язуючи вузлика.\n— Еге ж... Мабуть, забігла кудись. То ж іще золотко... Таке дівчисько, як добрий москаль, а все вітер у голові...\n— Розбалував ти її, он що... Як же, одиначка! — дражливо хитнула Клімця головою й повернула до дверей.\nЯн хотів її зупинити, хотів ще спитати про дочку, але тільки м'яко-докірливо сказав:\n— Рано? Може, роботи мало? Четверо рук, і то не вправляємось,— гукнула вже з порогу.\nУ конторі, як завжди, почав обходити всі столи й витирати порох. На одному столі здмухне щось, звіє, на другому байдуже помахне раз-другий, неначе мух зганяє.\nТак щодня, поки нікого не було, товкся він із ганчіркою в руках, пересовував стільці, столи, мурмотав щось під ніс, прикидав звиклим оком, чи все гаразд.\nВід ганчірки знялася курява, і з вікна навкоси через усю кімнату пав золотий стовп. Ян чомусь на хвилину зупинився перед ним, задивився, як танцювали тисячі чудних порошинок, і йому почало згадуватися щось далеке, зажурне. Здавалося, що колись так уже було, чи снилося... Якраз отак стояв у золотому стовпі, так само вранці, тільки ще щось було, дуже гарне — трудно згадати...\nАркадій Любченко — Проста історія\nА надворі дзвеніла весна. Був той час, коли в заводському палісаднику цвів ясмин, солодкою тугою переповнюючи груди, а ночами над заводом і посьолком лунав невгавучий соловйовий захлин.\nЯн розчинив вікно. Дихнуло бадьорим, ранковим холодком, і тьмяно запахли квіти.\nЗа палісадником, далеко в дворі, стояла купка людей. Серед них у шкіряній куртці й такому ж кашкеті голова завкому — Савка Безулий.\nАч, шкіряний чорт,— сердито пробубонів він,— ще з досвітку на ногах... мов справжній хазяїн...\nВін тільки одвернувся, щоб швидше прибрати в завкомовій кімнаті, як раптом затріщали кущі. Кинувся до вікна — в палісаднику двоє хлопців хапливо общипували ясминові віти.\n— А то куди? я ттобі! — гукнув Ян, замахуючись ганчіркою.\nХлопці враз майнули через паркан, і один з них, висолопивши язика й скорчивши "пику", обурено прохрипів:\n— У-у... Бар-р-бос!\nЯн у відповідь трахнув вікном. Іншим разом він провчив би їх, знали б, шибеники, як зневажати старших, а тепер...\n— Зачепись-но тільки, тепер же "слабода"... — сварливо-іронічно покрутив головою й пішов до Савчиної кімнати.\nСуворо відстовбурчивши вуса, він махнув кілька разів ганчіркою по шафі, потім зупинився поглядом на легенькій посмішці Ілліча, що схилявся над столом, пожував якусь невиразну думку й раптом поспішно взявся до роботи.\nНе любив Ян цієї кімнати. Навіть більше — ненавидів її. Він бачити не міг і голову завкому, того самого, що колись бігав пастушком та на людях світив голою... Колись Савка звертався до Яна (а Ян був тоді поважний панський кучер) не інакше, як "дядю". А тепер Савка засідає в цьому кабінеті на місці колишнього хазяїна й каже Янові:\n"Який я тобі, бісового батька, товариш? Може, разом на вигоні пасли? А може, з пам'яті випало, як я тебе пояском частував за яблука з директорського саду?" — часто думав Ян.\nВін не міг забути, як Савка, коли знялася революція, погрожував йому наганом, вимагаючи одімкнути директорську стайню, як потім привселюдно махнув його по шапці, ще й погрозив:\n"Чекай-но, паніє-Яніє, з тобою окремо побалакаємо".\nІ побалакав — другого ж дня скинули Яна з кучера. Натерпівся він лиха, поки впросився сторожем до контори.\nПравда, все це було кілька років тому, затерлося, попливло з бистрими днями, але образа важким намулом осіла в Яновому серці. Він був надто гордий: раніш його всі поважали, збити шапку з себе він навіть економові не дозволив би, не то що якомусь "молокососові" Савці.\nА тепер, придивляючись до всього, що творилося довкола, він тільки плечима знизував і ніяк не міг збагнути й звикнути.\nСкінчивши прибирання, Ян повернув до передпокою. Витяг із кутка відро, умився, потім залізним гребінцем старанно розчесав рудувато-сиве липке волосся на голові й бучні з бакенами вуса.\nЦе давня Янова звичка. Ще з тих часів, коли був льокайчуком, а пізніше кучером. Звичка, за яку його й досі подражнювали "пан-Яном". Та як би там не говорили, як би скоса не дивилися, він тільки одно знав: чистому шляхтичеві завжди більше поваги, а замурзаній "шантрапі" завжди заздро на чистого. Тому й у свята конче чіпляв гумового комірця й сумлінно натирав ваксою чоботи.\nПерехрестившись на куток із павутинням і прошепотівши коротку молитву, він нарешті вийняв з торби сніданок і повагом, не кваплячись, сів у широке старовинне крісло з продраним дном.\n— Хрестити, значить, будете? — посміхнувся Ян.


Заготовка для вишиванки реалізується інтернет-магазином "Мереживо" - Оголошення - UB.UA\nЗаготовка для вишиванки реалізується інтернет-магазином "Мереживо"\nДодано: 15 жовтня 2020 в 09:27\nНеобхідна заготовка для вишиванки? В інтернет-магазині "Мереживо" широкий асортимент різноманітних заготовок на будь-який смак. У нас Ви можете придбати заготовки для жінок, чоловіків та дітей, а також є можливість підібрати парні вишиванки. Сорочки можна вишивати як бісером, так і нитками DMC. В інструкції вказані номер кольору нитки і кількість бісеру в грамах. А також в комплект входить флізелін. До сорочки можна підібрати різноманітні аксесуари.\nОформлятйе замовлення на сайті або телефонуйте за конактним номером. Доставка товару здійснюється транспортними компаніями «Нова Пошта», «Інтайм», «Укрпошта» у кожне місто України.\nКупуйте заготовку для вишиванки та створюйте шедевр своїми руками\nВеликий вибір схем вишивок за доступною ціною\nСхеми для вишивки бісером триптих купуйте в інтернет-магазникі "Мереживо"\nЗаготовки сумок для вишивки бісером пропонуємо недорого\nКупити заготовки для вишивки скатертини недорого\nСхеми для вишивання бісером ікони в наявності\nПропонуємо купити заготовку сумки під вишивку бісером недорого\nСхеми вишивок в широкому асортименті\nЗаготовка для вишиванки реалізується інтернет-магазином "Мереживо"


Різниця між Buy Side і Sell Side (Бізнес) | Різниця між схожими об'єктами, словами і термінами.\nФінансовий ринок щосекунди зростає, коли бізнес стає більш глобалізованим. Для задоволення постійно зростаючих потреб цих організацій було сформовано низку фінансових установ. Однак з плином часу ці установи були додатково класифіковані, щоб краще зрозуміти свою діяльність. Два добре відомих та широко застосовуваних прикладів таких категорій у фінансовому світі - це сторона купівлі та продажу. Це умови фінансової галузі для інвестиційних банків та інвестиційних менеджерів. Щоб краще зрозуміти терміни, давайте розглянемо їх визначення.\nСторона купівлі зазвичай включає фірми, які мають капітал; вони шукають активи та можливості придбати активи. Сторона купівлі представляє фірми або інститути, які беруть участь у процесі прийняття рішень, пов'язаних з інвестиціями. Аналітики, які працюють на цій стороні, управляють портфелями для інвесторів або власника капіталу та отримують виплачений рівний відсоток активів, що знаходяться в управлінні. Ці інститути покладають на довірений обов'язок працювати в інтересах своїх клієнтів і розміщувати інтерес власників капіталу вище їх власних інтересів. Клієнти можуть передати свої рішення менеджерам, що купують сторону, які відповідають за капітал і не повинні використовувати його на власні вигоди за межі своєї частки плати за управління. Приклади купівлі-продажу включають роздрібні інвестиції, венчурний капітал, приватний капітал, хедж-фонди, інституційні інвестори, менеджери з активів та інші інституційні інвестори.\nФірми, які продають, - це ті, хто прагне оцінити активи та можливості для продажу. Вони в основному представляють суб'єкти, які сприяють прийняттю рішень для сторони покупки. Менеджери на цій стороні - це брокери та торговці, які тримають активи на короткий проміжок часу та отримують свій дохід від комісій, пов'язаних з транзакціями. Хоча їм не доводиться дотримуватися такої довіреності на високому рівні, вони все ще зобов'язані чесно розкривати інформацію та бути справедливими у своїх стосунках. Найпоширенішими прикладами інститутів продажу є інвестиційні банки, маркетингові компанії, брокерські фірми, продажі та торгівля та інші консультативні послуги.\nІ сторона покупця, і продавець мають тенденцію до додавання або зменшення вартості від нижнього рядка своїх клієнтів, але існує значна різниця між розробкою прогнозів та управлінням капіталом клієнтів. Тому, щоб краще зрозуміти ці умови, наведені нижче наведені відмінності між стороною покупки та стороною продажу.\nЩо стосується технічних навичок, менеджерам, які займаються покупкою, потрібні більш високі аналітичні та фінансові навички порівняно з менеджерами з продажу, оскільки вони беруть участь у прийнятті критичних рішень щодо інвестицій. Менеджер з продажу повинен володіти певними якостями, такими як міцні навички спілкування та письма, здатність розставляти пріоритетні завдання, базові знання MS Office, прихильність до досягнення видатних результатів, вміння оцінювати фінансову звітність та бізнес, готовність працювати довше годин, щоб дотриматись термінів, і кількісні навички, необхідні для стискання чисел.\nЗ іншого боку, менеджери покупок повинні мати інтелект, необхідний для виявлення інвестиційних можливостей. Вони також повинні мати можливість контролювати ринок, що постійно змінюється, створювати якісні та своєчасні звіти для прийняття інвестиційних рішень, аналізувати галузь та пов'язані з нею ризики, мати конкурентну перевагу, залишаючись в курсі сучасного стану світових ринків, та моніторити виконання портфоліо.\nОсновна відповідальність фірм, що купують товари, - це використовувати свій капітал. Зазвичай вони використовують аналіз або орієнтацію на ціни, які надають установи, що продають, такі як інвестиційні банки, для прийняття інвестиційних рішень. Більше того, вони підтримують фонд для інвестиційної діяльності.\nЗ іншого боку, фірми, що продають, уважно стежать за акціями та різними компаніями, роблячи майбутні прогнози на основі тенденцій та аналізу. Це змушує їх розробити звіт про дослідження, який містить рекомендації щодо досліджень, тобто цільову ціну. Ці фірми переважно продають ідеї своїм клієнтам безкоштовно. Опис їх роботи зазвичай включає аналіз фінансових звітів, квартальних результатів та будь-яких інших даних, які є загальнодоступними. Фірми, що продають, пропонують свої послуги закупівельним фірмам, щоб допомогти їм у прийнятті рішень, пов'язаних з їх інвестиціями.\nІєрархічна структура проти стрункої структури\nФірми, що купують покупці, дотримуються стрункої структури, яка включає три ключові ролі, включаючи маркетингового персоналу, дослідників та менеджера по портфелю. Фірми, які продають, є більш ієрархічними, оскільки вони мають керуючим директором, віце-президентом, юристом та аналітиком.\nСпосіб життя менеджерів\nМенеджери з продажу, особливо банкіри з інвестицій, відповідають за відповідь своїм клієнтам, і тому їхня робота передбачає довгі години роботи. Тоді як менеджери або аналітики, які займаються покупкою, ведуть простіший спосіб життя, ніж менеджери, які продають, тому що це гроші з грошима в руці.\nДослідження власного капіталу\nКомпанії, що купують акції, інвестують власні кошти та кошти своїх клієнтів на ринок капіталу. Приймаючи інвестиційне рішення, вони враховують макроекономічні фактори та ринкові показники, а також результати діяльності фірм та акцій. З іншого боку, продаючі фірми, схоже, покладаються на брокерські та фінансові дослідницькі фірми, які ведуть облік акцій власного капіталу, оцінюють їх, а потім формують думку для своїх клієнтів..\nМетою закупівельних установ є отримання прибутку від інвестицій, які вони знаходять для своїх клієнтів; тоді як менеджери, які продають, орієнтовані на надання консультацій та закриття угод. Вони проводять дослідження з метою залучення та переконання інвесторів у торгівлі на своїх платформах.\nФірми, які купують покупці, мають більше спільного з фінансовими кошторисами та моделями, оскільки ця інформація може бути для них критичною. Аналогічно цінові цілі та купівля та продаж опціонів для дзвінків мають більше значення для фірм, що купують сторону, ніж фірми, що продають. Цілком імовірно, що менеджер, який продає сторону, буде нижче середнього рівня, особливо в моделюванні та підборі акцій, але це можна ігнорувати, якщо вони надають змістовну інформацію. З іншого боку, фірми, що купують, не можуть дозволити приймати неправильні рішення, оскільки ці рішення можуть негативно вплинути на ефективність своїх коштів у великому масштабі..\nНемає остаточного вердикту, щодо того, який із двох кращих. Що стосується покупки, фірми збирають кошти від інвесторів і приймають власні інвестиційні рішення та рішення про купівлю. Що стосується продажу, фірми розміщують акції та інші інструменти, щоб переконати інвесторів купувати їх. Як фірми, що купують, так і продають, працюють на допомогу своїм клієнтам та на додачу вартості фінансовій системі. Вони мають однакове значення для ефективного функціонування фінансової системи. Аналітики, які купують сторону, не можуть грати роль аналітиків, які продають сторону, і не можуть охопити все. Однак розумний менеджер з боку покупки може миттєво вибрати, кому вони довіряють у секторі продажу. Таким же чином менеджери, що продають, можуть копати глибше, ніж менеджери, що купують, і, як правило, вивчають тонкий хліб галузей для кращого прийняття рішень..\nВибираючи кар’єру, для фінансових спеціалістів дуже важливо зрозуміти відмінності між двома секторами, щоб визначити найкраще підходить для їх набору навичок.


Земля посіла лише 10 місце у новому рейтингу населеності | ВолиньPost\nАстрофізики Вашингтонського університету запропонували новий індекс, що оцінює планети за тим, наскільки підходять їхні умови для розвитку і підтримки життя.\nУ рейтингу Земля з індексом 0,829 виявилася лише десятою / Google Maps.\nЗавданням індексу, запропонованого співробітниками віртуальної планетної лабораторії (Virtual Planetary Laboratory), є обґрунтований вибір цілей для подальших робіт з пошуку життя за межами Землі, пише Naked-Science.\nТакі дані будуть виключно корисні для супутника James Webb, що готується до запуску, а також для інших інструментів, які ще будуються, так і вже працюючих. Щоб навести їх на ціль, її слід обрати. Зараз відомо вже більш як 1500 далеких планет, плюс кілька тисяч кандидатів, ще чекають підтвердження, – в тому числі сотні більш-менш придатних для життя.\nОчолюють "список населеності" мало відомі неспеціалістам кандидати KOI 3456.02 і KOI 7235.01, спостереження яких все ще потребують додаткового підтвердження. У рейтингу Земля з індексом 0,829 виявилася лише десятою, тоді як у лідерів він склав 0,955 і 0,932 відповідно. Краще земної виявився індекс і підтвердженої планети Kepler-442b, а от у наших сусідів він гірше нікуди: 0,300 для Венери і 0,422 для Марса.\nВарто зауважити, що це не перша спроба запропонувати такий індекс. Як правило, творці подібних рейтингів орієнтуються на розміри планети і її положення відносно зірки: зрозуміло, що для життя в тому вигляді, в якому вона відома нам потрібна рідка вода, тому планета повинна знаходитися на належній відстані від світила, не надто розжарюючись і не охолоджуючись. Автори нового індексу, що працюють під керівництвом Рорі Барнса (Rory Barnes), врахували і додаткові фактори, такі як наявність у планети твердої поверхні, ексцентриситет («витягнутість») її орбіти і альбедо (відбивання світла).\nСкладна формула Барнса і його колег залишається «відкритою» і в майбутньому може включити і нові, поки невраховані фактори. «Ми запропонували шлях обліку самих різних спостережних даних, – кажуть автори, – тому реалістичність нашого індексу буде лише збільшуватися по мірі того, як ми будемо розширювати свої знання про экзопланети».\nТеги: Земля, рейтинг, населення\nЮрген Клопп призначений головним тренером англійського Ліверпуля\n09 жовтень, 2015, 05:25


У Центральній районній бібліотеці Централізованої бібліотечної системи «Свічадо» відділу культури та охорони культурної спадщини продовжує роботу проєкт «Бібліотека – територія доброти», започаткований в рамках соціального партнерства з Благодійним фондом «З теплом у серці».\nЦього дня разом з майстринею Інною Прохацькою діти та присутні батьки по-справжньому творчо проводили свій вільний час – малювали фарбами на поверхні води.\nЗ перших хвилин майстер-класу всі зрозуміли: маленькі учасники-непосиди малюватимуть декілька годин! Цікаве заняття поглинуло всю увагу, діти та дорослі зосередились на вираженні своїх кольорових емоцій. Диво-малюнками любувались всі, як учасники майстер-класу так і колектив бібліотекарів.\nПід час майстер-класу присутні дізнались про особливості незвичайної техніки малювання «ЕБРУ», що в перекладі з перської означає «схожий на хмари»: замість звичайного паперу використовується вода, а потім малюнок можна переносити на папір, тканину, дерево, скло та кераміку. Історія виникнення «ебру» оповита таємницею, бо ніхто достовірно не знає коли і де з’явилися перші малюнки. Найстаріша з картин датується одинадцятим століттям.\nШановні користувачі! Малювати на воді буде цікаво всім, незалежно від віку. Цей оригінальний спосіб дозволяє розвивати уяву і творчі навички. Стежте за нашими анонсами та приєднуйтесь до роботи в проєкті. Чекаємо Вас за адресою: бульвар Ромена Роллана, 13-В.