Наказ ДУ "Черкаський ОЛЦ МОЗ України" від 05.03.2019 №81 "Про проведення оцінки корупційних ризиків"\nБотулізм– це небезпечно!\nДержавна установа «Черкаський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров’я України» інформує:\nВ області зареєстровано перший з початку року випадок захворювання на ботулізм у 46-річного мешканця с. Грушківка Кам’янського району.\nХворий вживав консервовані гриби та свинину тушковану домашнього приготування. Продукти вочевидь був приготовлені з порушенням елементарних санітарних правил та технологічних процесів, що й послужило причиною захворювання.\nСимптоми отруєння у хворого проявлялися протягом кількох днів після вживання заражених продуктів (розлад зору, порушення ковтання, біль та першіння у горлі, диспепсичні явища). Після звернення до Кам’янської центральної районної лікарні та встановлення діагнозу «ботулізм» 25.02.2019 року він госпіталізований до реанімаційного відділення лікарні.\nПісля введення ботулінічного гептавалентного антитоксину самопочуття хворого покращилося, на сьогоднішній день він продовжує лікування у стаціонарі.\nОтрута в банці!\nДержавною установою «Черкаський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров’я України» здійснюється моніторинг отруєнь дикорослими грибами у Черкаській області.\nТак, 16.02.2019 р. зареєстровано отруєння дикорослими грибами 32-річної мешканки м. Умань внаслідок вживання консервованих опеньок домашнього приготування, зібраних восени у лісі у Тернопільській області.\nПерші симптоми отруєння (нудота, блювота, біль у животі, діарея) з’явились через 3 години після вживання грибів. Машиною швидкої медичної допомоги постраждала доставлена до Уманської міської лікарні та госпіталізована.\nПішов із життя Черниш Володимир Матвійович\nКолектив Державної установи "Черкаський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України" з глибоким сумом повідомляє, що 13 лютого 2019 року на 68 році пішов із життя Черниш Володимир Матвійович, який тривалий час працював у санітарно-епідеміологічній службі на посадах лікаря з гігієни праці та головного державного санітарного лікаря Чигиринського району.\nКолеги цінували Володимира Матвійовича за його професіоналізм, ділові якості та вміння досягати поставлених цілей, а рідні та друзі – за доброту, чуйність та терпіння. Світлі спогади про Володимира Матвійовича навіки залишаться у наших серцях.\nКолектив Центру висловлює глибоке співчуття сім’’ї та близьким покійного.\nРадон у приміщеннях\nЛюди завжди знаходилися під дією «природного радіаційного фону», що формувався за рахунок від природних радіоізотопів в ґрунті, воді, повітрі. Найбільший поки що вклад в дозу, отриману від природної радіації Землі, вносить радон (Rn), дочірній продукт радію.\nРадон-222 – це газ без кольору і запаху, важкий та радіоактивний. Він легко розчиняється у воді, а ще краще в жирових тканинах живих організмів. Представляє собою небезпеку для людей, так як при вдиханні повітря з радоном та продуктами його розпаду радіонукліди накопичуються в найтонших структурах легень і опромінюють людину зсередини (тривале опромінення клітин дихальних органів). Значні дози опромінення можуть спровокувати рак легенів або лейкемію.\nДослідженнями встановлено, що джерелами радону у повітрі приміщень служать, головним чином, підвальні приміщення будівель, будівельні матеріали, з яких побудований будинок та мають високий вміст радію.\nНайбільшу шкоду людству з усіх хребетних ссавців завдають гризуни, які є носіями і джерелами біля 200 різних інфекційних та інвазійних небезпечних захворювань, якими можуть хворіти люди і тварини.\nНайбільш характерними інфекційними хворобами, що переносяться гризунами для нашої області є лептоспіроз, туляремія, сказ, хвороба Лайма.\nЕпізоотологічний та епідеміологічний прогноз у Черкаській області щодо туляремії і лептоспірозу, що проведений за підсумками моніторингу особливо небезпечних інфекційних хвороб, а також на підставі обстежень ензоотичних територій та обстежень за епідемічними показниками природних стацій в містах і районах, визначений на зиму-весну 2018-2019 років як несприятливий, з високим ризиком виникнення захворювань у людей.\nПоказники чисельності мишоподібних гризунів, як навесні, так і восени 2018 року залишалися високими, з можливим незначним підвищенням в зимово-весняний період поточного року.\nОсновні види гризунів, проти яких спрямовані дератизаційні заходи в населених пунктах ? сірий пацюк (щур) і миша хатня, у відкритих стаціях ? польова миша. На сьогодні сірі пацюки стали єдиною твариною у світі, що має ореол розселення рівний нашій планеті Земля. Їм не страшні ні спека, ні мороз - вони живуть навіть у морозильних камерах, де не тільки харчуються мороженим м’ясом, а навіть виводять потомство при температурі мінус 17 градусів Цельсія.\nОдним з основних методів неспецифічної профілактики таких зооантропонозних особливо небезпечних інфекцій як чума, туляремія, сказ та лептоспіроз є дератизація - знищення у середовищі життєдіяльності людини гризунів, які є перенощиками збудників інфекційних хвороб.\nРоботи з дезінфекції, дезінсекції та дератизації приміщень і відкритих територій відносяться до профілактичних дезінфекційних заходів і входять до «Переліку робіт з підвищеною небезпекою», затвердженого діючим наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 № 15.\nВідповідно до ст. 33 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» профілактичні дератизаційні заходи проводяться спеціалізованими підрозділами установ і закладів, до яких належить ДУ «Черкаський ОЛЦ МОЗ України» та суб’єктами підприємницької діяльності на підставі відповідних договорів з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та громадянами.\nПорядок проведення дезінфекційних заходів встановлюється Міністерством охорони здоров’я України (надалі ? МОЗ України), з урахуванням особливостей збудників інфекційних хвороб, факторів передачі інфекції тощо.\nДані заходи ? медичні послуги, які є складовою часткою медичної практики, що як вид господарської діяльності, відповідно Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», підлягає ліцензуванню.\nДержавна установа «Черкаський обласний лабораторний центр України Міністерства охорони здоров’я України» має ліцензію МОЗ України від 12.10.2016 № 1067 на провадження господарської діяльності з медичної практики, зокрема, за спеціальністю дезінфекційна справа та за спеціальністю молодших спеціалістів з медичною освітою: медико-профілактична справа, лабораторна справа (гігієна), що дає їй право надавати послуги з дезінфекції, дезінсекції та дератизації.\nСвої послуги установа та її відокремлені підрозділи в містах і районах надають відповідно укладених договорів за цінами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.2002 № 1351 зі змінами, внесеними діючою постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2006 № 662.\nЗа підсумками 2018 року роботи з профілактичної дезінфекції, дезінсекції та дератизації проводили фахівці 20 відокремлених відділів та відділень нашої установи.\nЗа даний період цими підрозділами, відповідно до укладених договорів з об’єктами господарювання, проведено робіт з дератизації всього на фізичній площі 1193,2 тис. м2, зокрема: в дитячих дошкільних закладах – 167,8 тис. м2; навчальних – 424,4 тис. м2; лікувально-профілактичних – 87,4 тис. м2. Дезінсекція проведена на фізичній площі 211,8 тис. м2, а протимушині заходи – 156,2 тис. м2.\nПри зазначених роботах застосовуються лише препарати, що включені до Реєстру дезінфекційних засобів, дозволених до використання в Україні, який розміщений на офіційному сайті МОЗ України.\nСкарг від замовників на якість проведених робіт з профілактичної дезінфекції, дезінсекції та дератизації у 2018 році не зареєстровано.\nПотрібно розуміти і пам’ятати, що гризуни ? це розумний та підступний ворог, проте вони не живуть там, де відсутні харчі та вода, а також немає сховищ для спорудження гнізд.\nІдентифіковано вірус грипу типу А/ Singapore / (Н3N2)\nДержавна установа «Черкаський обласний лабораторний центр МОЗ України» повідомляє, що фахівцями вірусологічної лабораторії Центру з матеріалу, відібраного у хворих на гостру респіраторну інфекцію, ідентифіковано вірус грипу типу А/ Singapore / (Н3N2).\nТаким чином, підтверджений прогноз Центру грипу ДУ «Центр громадського здоров'я Міністерства охорони здоров'я України» щодо циркуляції в епідсезоні 2018-2019 років на території Черкаської області, як і на Україні в цілому вірусу грипу А/ Singapore / (Н3N2).\nЯк попередити захворювання на особливо небезпечні інфекції серед населення області\nВ перелік особливо небезпечних інфекцій входять ті захворювання, які відрізняються особливою епідемічної небезпекою, тобто здатні масово поширюватися серед населення. Також вони характеризуються тяжким перебігом, високим ризиком летальності і можуть становити основу біологічної зброї масового ураження.\nВідповідно до розпорядження Голови облдержадміністрації від 23.11.2018 року «Про затвердження регіонального плану цивільного захисту населення області» ДУ «Черкаський обласний лабораторний центр МОЗ України» постійно проводиться профілактична робота щодо попередження захворювання населення на особливо небезпечні інфекції, своєчасного виявлення носіїв цих інфекцій.\nЗ метою попередження епідускладнень по холері здійснюєьться моніторинг за циркуляцією збудника холери в об’єктах довкілля. Обов’язковому бактеріологічному дослідженню підлягає вода відкритих водоймищ в зонах санітарної охорони водозабору для централізованого водопостачання та в місцях масового рекреаційного водокористування. Обстежуються на холеру хворі з тяжкими формами гострих кишкових інфекцій, особи з дисфункцією кишкового тракту. В поточному році лабораторією особливо небезпечних інфекцій обласного лабораторного центру при дослідженні проб води збудник холери не виділявся.\nНеобхідно знати, що при появі перших ознак холери (пронос, блювання) слід негайно звернутися до лікаря. Своєчасно розпочате лікування дасть змогу запобігти розвиткові хвороби, а негайна ізоляція хворого – поширенню холери серед оточуючих.\nСлід дотримуватись правил особистої гігієни: мити руки перед вживанням їжі, правильно зберігати харчові продукти, ретельно мити та обливати окропом фрукти й овочі.\nХолерний вібріон дуже чутливий до слабких розчинів кислот. Отже, воду перед уживанням можна трохи підкислити лимонним соком.\nІ знову отруєння грибами\nДержавною установою «Черкаський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров’я України» продовжується моніторинг за станом отруєнь дикорослими грибами у Черкаській області.\nТак, 22.11.2018 р. зареєстровано отруєння дикорослими грибами пенсіонерки з с. Княжа Звенигородського району, яка вживала гриби грузді солені домашнього приготування, що назбирала у Княжинському лісі.\nПерші симптоми отруєння (нудота, блювота, біль у животі, діарея) з’явились на ранок наступного дня. Бригадою швидкої медичної допомоги постраждала доставлена до Звенигородської центральної районної лікарні та госпіталізована до реанімаційного відділення стаціонару.\nТакож отруїлася грибами сімейна пара з Умані. Молоді люди вживали гриби опеньки (заморожені), відварені і смажені, зібрані в лісі біля села Громи Уманського району. У легкому стані 23.11.2018 о 09.00 год. постраждалі госпіталізовані до терапевтичного відділення Уманської міської лікарні.\nДля вживання заходів про випадок отруєння грибами повідомлено Головне Управління Держпродспоживслужби в Черкаській області.\nКурси удосконалення помічників лікаря-епідеміолога\nВідділом післядипломної освіти Черкаської медичної академії, на базі Державної установи «Черкаський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров’я України» проведені місячні курси удосконалення помічників лікаря-епідеміолога, які працюють у лікувально-профілактичних закладах області.\nВикладачі, лікарі-епідеміологи з вищою кваліфікаційною категорією Державної установи «Черкаський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров’я України», у відповідності до програми затвердженої Міністерством охорони здоров’я України, провели теоретичні та практичні заняття з актуальних проблем епідеміології та методології здійснення епідеміологічного нагляду за інфекційними хворобами в сучасних умовах.\nПісля успішної здачі іспиту усі 25 слухачів отримали свідоцтва про підвищення кваліфікації за спеціальністю «Епідеміологія».\nБотулізм - це небезпечно!\nДержавна установа «Черкаський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров’я України інформує:\nВ області зареєстровано восьмий випадок захворювання на ботулізм у 39-річного мешканця м.Кам’янка Черкаської області.\nХворий вживав консервоване домашнє сало з проріззю, виготовлене власноруч влітку поточного року, без термічної обробки. Продукт вочевидь був приготовлений з порушенням елементарних санітарних правил та технологічних процесів, що й послужило причиною захворювання.\nСитуацію ускладнило те, що хворий звернувся за медичною допомогою до Кам’янської центральної районної лікарні лише на 4-й день після вживання зараженого продукту. Для уточнення діагнозу хворого було направлено до Черкаської обласної лікарні, після встановлення діагнозу «ботулізм» 14.11.2018 року він госпіталізований до Черкаської міської інфекційної лікарні.\nПісля введення ботулінічного антитоксину самопочуття хворого покращилося, на сьогоднішній день він продовжує лікування в дорослому інфекційному відділенні стаціонару.\nДіагноз ботулізм встановлено клінічно та підтверджено лабораторно – в крові хворого виявлено ботулотоксин типу В.\nЩе раз звертаємо увагу: аби запобігти захворюванню, слід дотримуватись головних вимог технології приготування консервованих харчових продуктів, в тому числі м’ясних консервів, в’ялених і копчених виробів з риби та м’яса, проводити термічну обробку домашніх консервів перед вживанням та своєчасно звертатися за медичною допомогою.\nСмерть у кошику\nДержавна установа «Черкаський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров’я України» повідомляє про другий летальний випадок отруєння грибами на Черкащині.\nПотерпіла внаслідок отруєння дикорослими грибами 55-річна мешканка с. Мошни Черкаського району померла 12.11.2018 року. у Черкаській центральній районній лікарні. Жінка потрапила до реанімації після вживання смажених лісових шампіньйонів, серед яких, вочевидь, була бліда поганка. Незважаючи на проведену інтенсивну терапію, врятувати життя хворої не вдалося.\nСтаном на 13.11.2018 року у Черкаській області зареєстровано 35випадків отруєнь неїстівними грибами з 57потерпілими (49дорослих та 8 дітей віком до 18 років), 2 – летальних (дорослі).\nІнформація щодо отруєння грибами висвітлена в засобах масової інформації.\nОтруєння грибами у с.Чорнявка\nНовий випадок отруєння грибами\nЩе одне отруєння грибами\nОтруєння грибами продовжуються


Три щоденних кроку до красивої шкірі | Психологія особистого розвитку\nТри щоденних кроку до красивої шкірі\nПрирода зіграла з жінками злий жарт: як тільки ми позбавляємося від прищів і вугрової висипки, на шкірі з’являються перші мімічні зморшки. Але при правильному догляді за шкірою, від акне можна позбутися якнайшвидше. Головне знайти першопричину появи прищів і вугрів. Тобто ми повинні визначити, що стало причиною закупорки сальних залоз, що призводить до розширення пор і утворення в них вугрів.\nГормональний дисбаланс, неправильно харчування, стреси, інфекція, – все це може призвести до появи акне. Перший шлях до лікування – правильний догляд за шкірою з косметикою Natura Siberica, який включає в себе щоденне очищення, тонізування та зволоження, а також щотижневе відлущування скрабом.\nПроте виникнення прищів і вугрів може бути ознакою більш серйозних захворювань, наприклад – гастриту. У цьому випадку погіршення шкірного покриву супроводжується появою неприємного запаху з рота. Під час хламідіозу також з’являється акне. Причин виникнення прищів може бути дуже багато, тому обов’язково потрібно звернутися до лікарів: гінеколога, невропатолога та дерматолога, – тобто пройти комплексне обстеження.\nМетки: краса, поради, шкіра\nВчені пропонують лікувати акне вірусами\nПричини виникнення прищів на шкірі


Франківський драмтеатр зіграв у Мюнхені "Націю" з колядою та плєсом - Місто\nФранківський драмтеатр зіграв у Мюнхені “Націю” з колядою та плєсом\nАвтор: Сіренко Софія 10 Лютого 2020 р., 12:55\n8 лютого у Мюнхені Франківський драмтеатр представив драму-реквієм “Нація”.\nФото зі сторінки Марії Матіос.\nВистава за книгою Марії Матіос на основі реальних подій 1940-х років. Режисер – Ростислав Держипільський.\n“Один крок. Одне дихання. Спільна молитва за Україну тих, кому «нє всьо равно”, – поділилася враженнями Марія Матіос, яка також була на гастролях.\nМарія Матіос та Ростислав Держипільський.\nДо слова, письменниця зауважує, насправді виставу не грають, а проживають. “Як щоразу і вперше. Ми любимо і поважаємо свого глядача, а він нам віддячує тим же”, – каже Матіос.\nЯк бонус з нагоди другої зустрічі з глядачами у Мюнхені, показали фрагмент різдвяної соборної коляди “Коляда та й плєс …ізпрежди віка…” – історії про те, що єднає людей у народ і дає світлу надію на єдність у любові, як і було задумано Богом з початку віків, – написали на сторінці Франківського драмтеатру у фейсбук.\nВиставу змогли показати наші театрали за підтримки “Generalkonsulat der Ukraine in München2, “Українського Вільного Університету”, Bund Ukrainischer Studenten in Deutschland e.V. та Об’єднанню українських жінок у Німеччині.\nДо слова, у грудні 2016-го відбулися перші гастролі Франківського драмтеатру в Мюнхені з драмою “Солодка Даруся”.\nУ Франківському драмтеатрі працюватиме відомий критик\nТеги:"Нація"гастроліМарія МатіосФранківський драмтеатр


Що зображено на цій фотографії? | Відповідь на питання | QuizzClub\nЩо зображено на цій фотографії?\nНа фотографії зображена Тихоокеанська росія, що представляє собою один з видів головоногих молюсків однойменного роду. Рід отримав своє ім'я на честь англійського моряка Джона Росса і його племінника Джеймса Кларка Росса, що склали його опис під час полярної експедиції 1829-1833 років.\nЩе це морське створення називають кальмар-коротун. Однак, не дивлячись на те, що ця тварина дійсно має певну схожість з кальмаром (як, втім, і з восьминогом, тому що виглядає як щось середнє між восьминогом і кальмаром), насправді воно - не справжній кальмар. Його більш близькими родичами є каракатиці.\nНа відміну від справжніх каракатиць, у яких вузькі плавники простягаються від переднього до заднього кінця тіла, плавники росії овальні, з широкою основою і зовні дуже нагадують вуха ссавців. Як і у всіх інших каракатиць, ловчі щупальця росії забезпечені двома-чотирма рядами присосок і втягуються в спеціальні поглиблення. Решта 8 щупалець озброєні 6-8 рядами присосок. А ось раковина росії схожа на раковину кальмарів - вона має вигляд тонкої і гнучкої прозорою пластинки, що лежить в товщі м'язів спинної сторони тіла.\nТваринка, яка мешкає на глибині від 20 до 1350 метрів, зустрічається на півночі Тихого океану від Корейського півострова до Берингової моря, від Японії до південної Каліфорнії. Довжина тіла Тихоокеанської росії без щупалець досягає 15 см, довжина мантії - 8 см. Основу її раціону складають дрібні ракоподібні. Закопуючи в грунт, вона чекає жертву, спостерігаючи за нею за допомогою своїх великих очей, і в потрібний момент робить захоплення. Незважаючи на хорошу маскування і наявність чорнильного мішка, самі росії, в свою чергу, служать об'єктами харчування багатьох донних риб.\nТермін життя росії становить близько двох років - і самці, і самки вмирають невдовзі після відкладання яєць. Тому для Росії характерно розвиток без метаморфоза - з яєць виходять маленькі істоти, зовні схожі на своїх батьків і цілком готові до самостійного життя.


Обрання козацькою радою Пилипа Орлика гетьманом України відбулося п'ятого квітня 1710 р. під Бендерами «на пристойному тому акту елекційному місці». Гетьманом України його визнали також шведський король і турецький султан. У день виборів була проголошена угода-договір між новообраним гетьманом, старшиною й козацтвом, закинутими недолею на чужину. Державний документ мав назву: «Пакти і Конституція прав і вольностей Запорозького Війська». Цей витвір української державної й політичної думки початку XVIII ст.— по суті перша у світі конституція, її автором вочевидь був Пилип Орлик. У всякому разі йому, безсумнівно, належала провідна роль в її складанні.


Читати Сидір Воробкевич «Сміховинки про Безглуздів» | ПОРТФЕЛЬ\nАвтори за алфавітом ▾ ▾\nЗарубіжна література ▾ ▾\nУкраїнська література ▾ ▾\nРейтинг: 3.0 з 5 (1 голос.)\nСміховинки про Безглуздів\n1. Чому Яремко Головатий став начальником Безглуздова\nБував я — не жартом кажучи — далеко світами, не одно чудо видав, не одно диво чував, але такого міста, як Безглуздів, і таких славних міщан, такого начальника, не надибав я нігде. А світ наш великий та широкий і всякими чудами-дивами багатий-пребогатий!\nДивними порядками і чудними звичаями величалося містечко Безглуздів. Кожний чоловік був там дуже-дуже мудрий. Казали, що кожному Безглуздовцеві розуму насипано у голову лопатою, що Безглуздівці поз’їдали всі розуми цілого світа. Зі всіх усюдів заходили до них люди позичати розуму, як у лихваря грошей.\nУ тому місті, у славному Безглуздові, умер якось старий посадник. Що ж робити людям у такому клопоті? Треба нового вибирати.\nІвана не вибрали, бо шкутильгав на одну ногу. Пилипа знов тому ні, що дивився зизом, а так і Савку, Кіндрата, Дмитра і Федька ні, бо всім їм чогось не доставало. Тільки один не мав ніякої хиби: Яремко Головатий, чільна та справді дуже головата людина.\nТа чому-ж саме його вибрано, а не кого іншого? Бо йому вже в колисці ряба баба Явдоха виворожила, що з його розумом ніхто не може змірятися. Старі голомізці та сивовуси говорили:\n— Яремко, премудра людина; під ним буде лад і порядок!\nТо так і вибрали його начальником Безглуздова.\nПослухайте, кілько то розсуду та здорового розуму було в Головатого вже за молодих літ.\nРаз якось вертав він із міста до дому. Дивиться: серед дороги лежить здорова груда чистого золота. Тяжко було йому двигати серед спеки, і ще до того до гори, цю велику груду щирого золота. Сів собі, спочиває, рукавом обтирає піт із чола та відказує на золото. Втім над’їхав верхом якийсь чоловік і питає його:\n— Чоловіче, що це так блищить перед тобою?\n— Золото! — каже Яремко.\n— Бачу, що тобі тяжко його двигати; заміняй його за мойого коня!\n— Про мене! — каже Яремко.— Я й так від тягару вже й плечей не чую.\nЗамінялися і розійшлися. Сидить на коні наш Яремко, як козак, і гонить чвалом, мов той половик у діл. Зашпорталася конина об каменюку, злетів із сідла Яремко і в ярузі мало що в’язів не скрутив.\n— А щоб такого коня чорт ухопив, а не то доброму чоловікові на ньому їздити! — крикнув Яремко.\nЖене якийсь чоловік дорогою Коровину, а худу-худу, ребра наскрізь світяться.\n— Не заміняв би ти того непотрібного коня за корову? Кінь тебе до гробу зажене, а від корови і молоко і сметана,— говорить чоловік.\n— Про мене! — сказав у відповідь чужинцеві Яремко, взяв воловід у руку і передав йому коня. А той як сів, як понісся! Лиш закурилося за ним!\nІде Яремко дорогою, іде, аж знемігся неборака.\n«Попробую, чи добра на молоко»,— думає він собі і взявся доїти корову.\nТа в замореної корови молока — Біг має. Надоїло їй доїння, як не фиркне ногою! Яремкові не молоко, а кров носом потекла.\n— Бодай тобі це та те! — крикнув Яремко, як не оглянеться, а проти нього жене циганчук безрогу.\n— Не заміняв би ти своєї безроги за мою корову? — питає вже сам Яремко, щоб лиш вражої корови позбутися.\n— Чому ні? — каже циганчук.\nОбмінялися воловодами і пішли один сюди, другий туди.\nЖене наш Яремко вперту безрогу, аж піт йому горохом по лиці котиться, і думає собі:\n— Пожди, пожди, погане! Коби лиш до дому, ковбасу з тебе зроблю на три сяжні довгу.\nАж тут іде стежкою жінка і несе гусака під пахвою. Вона, хитрунка, сиділа під корчем і була свідком попередньої заміни.\n— Чоловіче добрий, куди ти женеш порося?\n— До дому.\n— Слухай! То крадене, як тебе зловлять буде біда.\n— Я не крав. Я із циганом обмінявся.\n— Все одно. Біда буде, але я тобі поможу. Заміняйся зі мною за цього гусака то й позбудешся напасти.\n— Гуска свині не рівня. Та що робити, коли крадене — подумав Головатий і згодився заміняти свинку за гусака.\nНесе наш Яремко гусака. От уже й село недалеко. Аж тут чує гусак, десь далеко гуси жалібненько ґеґають. Жаль стало бідному, витягнув шию і тяжко зажурився.\nАле Яремкові те і не в голові, йде втішний собі дорогою, ще й пісеньку приспівує. Аж тут його в потилицю засвербіло, він підняв руку, гусак випав з-під пахи, злопотів крилами, і фурр... понісся до свойого гусячого товариства.\nВернув наш Яремко голіруч до села. І коли людям оповів про свою мандрівку і про свої пригоди, то всі пізнали, що не з Грицем справа. Всі його величали, прозивали «Головачем», бо пізнали, що він ополоник між ложками.\nТому то його настановили начальником славного-преславного містечка Безглуздова.\n2. Перша рада начальника Яремка Головатого\nНедалеко Безглуздова пишався колись великий і гордий замок. Там проживали колись лицарі-вельможі зі славного роду «на Чваньках» Чваньківських. Гордий замок, що його по зруйнуванню ніхто не відбудовував, давно розпався в румовище. Стояла тільки ще висока вежа, наче свідок славної бувальщини. Та й ще останки мурів лишилися, а ті мури обороняли колись замок.\nНе знали славутні міщани, не знав і їхній головатий начальник, що почати з тим стародавним муром, бо не було з нього хісна ні за комареву слезу. Одні радили, щоб мур розвалити і з каміння поставити нову коршму. Другі знов горлали, щоб каміння продати і за готові гроші збудувати горальню, як ось зробили їхні сусіди з Темносвітків і Сивухова.\nТа Яремко Головатий думав не тої. Свій розум мав, під чужу кормигу, під чуже ярмо не хилив своїх в’язів. Ціпка була в нього воля. Скоріш, можна було його зломити, чим зігнути.\nЯкось у неділю скликав Головатий цілу славутну громаду на раду, пішов із нею до цих високих окопів, став на румовищу, сперся на війтівську палицю та й почав говорити:\n— Панове громада! — роздалося майданом і гуділо сильнійше, ніж із порожної бочки,— погляньте, подивіться на ті стародавні мури! Бачите там буйну траву?\n— Бачимо! — гукнула ціла громада.\n— Що року росте вона вище пояса,— продовжав він із повагою,— та що нам за хосен із неї? Марно вяне вона та сохне. Чи-ж це не гріх, не шкода?\n— Велика шкода, непростимий гріх! — загуділа громада.\n— Добре було-б, щоб ми тою травою покористувалися, щоб ми її кожного року косили і сіно продавали,— радив старший присяжний, Клим Кривовязий.\n— Незла рада,— каже другий.— Та то-ж бо... бо... хто-ж зможе вилізти на такий високий мур?\n— Зібємо драбину,— каже сміливий Гарасим.\n— Говоріть здорові,— відозвався на те сердитим уже голосом начальник Головатий.— Кажуть люди, що нога ногу підпирає, рука руку спомагає, але мені годі діждатися від вас підпори-підмоги! Якби не моя голова, то хоч западайся, славний Безглуздове! Мені блиснула золота думка; На нашій толоці від спеки вся трава вигоріла. Поглянеш на неї, то лиш пожалься Боже, гола, як долоня. Зробімо із цих окопів громадське пасовисько.\n— Мудра думка! — гукнула громада, у пояс кланяючися перед Яремком Головатим.\n— Але як худобину вигнати на той високий мур? — каже старий Кость Лопух.— Пане начальнику, ви голова міста, виженіть ви перші свою корову на те пасовиско.\nПригнали Яремкову корову. Та як-же небогу висадити на той мур?\n— Ну! Ви і повмираєте нерозумними — каже Яремко.\nОбкрутив вужище коло шиї корови, перекинув його через мур і приказав, щоб парубки з другого боку тягнули що сили, бо-ж він знав, що де сила і охота, там скора робота.\nМолода, кріпка сила в парубоцьких руках! Тягнуть вони, силуються, почервоніли, як розлючені індики. Бідна корова висить на вужищу, ногами дриґає...Вкінці роззявила рот і висолопила язик. Так туго вужище зашморгнуло шию, що хоч до неба кричи, дихнути годі, а як годі дихнути, то треба гинути...\n— Почув язик смачну травичку, тому так висунувся! — кричали втішно мудрі міщани.\nА корова вже на верху... Всі в руки плещуть, витинають гопки.\nТаких мук зазнала кожна корова із Безглуздова. По оборах не лишилося ні одної коровини. А Безглуздівцям байдуже, що на замчище злітає гайвороння та об’їдає м’ясо худобі. Їм і не в голові, що працею їхніх господинь годуються ворони; їм і не в тямці, що на розвалинах біліють кости їх товару...\n3. Друга рада начальника Головатого\nЗ того часу мирно та любо проживали собі міщани у Безглуздові. І чисто було в містечку, як у зеркалі. Нігде ні сліду бруду, ні сміття. Що таке кириня, вони не знали. І не знати вже, чи то від надто великої харности, чи від чого іншого, а таки чогось у кождій безглуздівській хаті загніздилася така сила блощиць, що хоч громадь їх граблями. Всі стіни, ліжка, припічки, а навіть челюсти аж кишіли від тої погані. Де було не глянь, всюди від них аж чорніє.\nЗаворушилося у містечку. Безглуздівці не можуть спати. Горе, та біда! І що його робити із цею поганню! Нещастя, та й тільки!\nОт, про ці клопоти прочув якийсь мудрагель-пройдисвіт тай подумав собі:\n«На тих овечках довга вовна, піду та підстрижу їх».\nНабрав із дороги повний міх пилу, понасипав його у папірчики і гайда навправці до Безглуздова. Перед коршмою розклав свій крам і кричить на все горло:\n— Купуйте, людоньки, тирияк!\nНадбіг розцікавлений Головатий, зараз питає його, що це таке — той тирияк.\n— Тирияк,— каже крамар,— то порошок із дуже далекого краю, із Африки, чи із Паприки. Він творить чуда-дива, від нього кожна блощиця заразісінько гине.\n— Тебе до нас сам Пан-Біг наслав,— сказав урадуваний Яремко і розіслав усіх десятників містом, щоб люди сходилися і купували тирияк, бо він зробить амінь усім блощицям.\nЗбіглося ціле місто. Обступили люди крамаря, наче мурашки мід. За мить і знаку не було із тирияку.\nКрамар-хитрун набив калитку грішми, поклонився громаді і пішов, куди очі понесли.\nЗа добру хвилину вбігає до посадника Яремка один, другий десятий, і нуж його випитувати, що з тим порошком робити, щоб позбутися блощиць.\n— Або-ж я знаю, каже він, задумавшися.— Пожену за крамарем і поспитаю.\nОсідлали коня і начальник дмухнув, як вихор, на здогін. Аж на третьому селі наздогонив крамаря.\n— Паноньку любий, скажіть, будь ласка, що робити з порошком, щоб блощиць позбутися?\n— І треба ж було за такою дурницею так мучити коня! Як кого вкусить блощиця, то нехай схопить її зараз пушками, нехай її вітворить пащеку, та нехай накладе їй на черенні зуби того порошку. Тоді певно кусати не буде.\n— Спасибі вам, добродію,— крикнув Яремко та й чим дуж почвалав до дому, щоб подати громаді рецепту на блощиці.\nЩо за радість рознеслася по цілім місті! Всі довідалися від Яремка, як треба вживати того порошку.\nТа чи то помогло, про це вже я не знаю.\n4. Як Безглуздівці будували ратуш\nСеред містечка Безглуздова стояв старий кріслатий дуб. Під ним сходилися з діда-прадіда міщани на нараду. І сьогодні там рада, неначе море шумить.\n— Панове радні! — каже Головатий.— Не даром я ходив світами. Не одну мудру річ там бачив, що і нам придалася б! Годі вже нам сходитися під цим дубом на раду. Тут літом сонце пражить, а зимою мороз кости ломить. Збудуймо собі на цьому місці ратуш!\nВсі стали хитати головами.\n— Ратуш? Ратуш?\n— А що це таке — ратуш?\n— То такий громадський дім,— пояснював Яремко.\n— Гарна, їй Богу, гарна думка,— загорлали міщани.— Будуймо, будуймо!\nІ, жалібно поскрипуючи, повалився під ударами сокир старий дуб, свідок давньої міщанської слави.\nПочалася в Безглуздові горяча робота. За містечком був високий горб, а на нім стелився густий ліс. Усе, що жило, велике й мале, рухнуло до ліса. Наче трава під серпом, покотилося до долу під сокирами Безглуздівців дерева у лісі. Одні тащать тяжкі бервена ковбки із горба в долину, аж спина тріщить. Другі пріють, що вже й сухого рубця на них нема: спускають обережно воловодами із горба в долину той тягар. Аж одно великанське дерево пірвало все мотуззя, як павутину, та й само скотилося в діл, що аж земля під ним задудніла.\n— Такої ти? — каже Яремко.— Пожди!\nІ грімким голосом відізвався до громади:\n— Панове браття! Витащімо знов усі бервена в гору, а відтак уже їх без усякого заходу та труду скотимо на долину.\nНа таку розумну раду, само собою, всі пристали. Витащили бервена на горб і знов скотили в діл.\nА яка радість із того приводу! Від розуму відходять Безглуздівці, витинають гопки, що така штука вдалася! А вечером усі раді та веселі зайшли до коршми, цілу ніч гуляли, та під саме небо славили-величали свого посадника Яремка за мудрість.\nОт, незабаром стояв уже й готовий ратуш, від підвалини аж до самого верха. Здалека видно було великі двері, щоб панове радні не потребували через крівлю сходитися на раду, та ще й напис над дверми, що це ратуш. Новий дух запанував у громаді. Де ж таки? Такий будинок що високий, а що гарний! Біда лиш у тому, що в ратуші чогось і посеред дня якось так темно, наче в темну ніч.\n— Що цьому за причина? — питає Яремко.\n— Звідки мені це знати? відповідає йому заступник Панько.\n— Вийдеш на двір — білісінький день; увійдеш до ратуша — темна ніч. Я цього не розберу,— говорив Головатий, хитаючи головою.\nЦіла світла безглуздівська громада остовпіла і цілком збилась з пантелику.\nСкликає зажурений Головатий раду та й каже до людей:\n— Біда нас учепилася; у нашім ратуші хоч око виколи. Що нам почати?\nЗаступник голови, Цанько, перший дає раду:\n— Зірвімо будинок аж до основи і будуймо на ново!\n— Бо нам не треба було ніякої новини,— примітив старий Кирило, хрипливий дяк із долішньої церкви; хиба кріслатий дуб не міг і далі бути ратушем, як бувало за наших батьків та дідів?\nЗі старої ради вийшов рідкий борщ.\n— У нашу громаду не заведеш ладу! — додав у кінці швець Кузьма Шило.\n— Пуста ваша балачка — перебив Яремко.— Я думаю, що коли можна коновками носити воду, то чому ж не можна би й наловити соняшного світла в міхи та бочки і понасипати у ратуш, щоб у нім стало ясно?\nНа таку розумну мову всі радні аж підскочили і на ввесь голос загорлали:\n— Що голова, то голова!\nУ саме полуднє, коли сонечко найяркійше розсипало своє світло, звивалися міщани, як ті мурашки: одні з бочками та казанами, другі з діжками та міхами, жінки з дійницями та горшками, дітвора з горщиками та гладунчиками. Всі ловили світло, пильно, бігцем заносили до ратуша, ще й батіжками заганяли.\nА були й такі дотепні, що вилами й лопатами накидали світла на тачки наче глину; були й такі, що тенетами, волоками й решетами ловили його, бігцем таскали до ратуша і там зсипали на купу наче збіжжа. Та марна була їх мозольна праця! В ратуші й на волосок не прояснилося.\n— Ой, бідонько наша гірка та солена! — голосили Безглуздівці.\nСаме тоді переходив дорогою дротар, як відомо світовий чоловік, то й від жартів був він майстер.\n— Не турбуйтеся, людоньки! — каже.— Я вже не одному в пригоді став, то й вас вибавлю з клопоту.\nМіщани так зраділи, наче б хто їх посадив на ангельські золоті крила.\nВсі частують дротаря, ставлять перед нього тілько книшів, печень та напитків, що дротар мусів у своїм чересі всі пряжки попустили. Коли ж почув, що тих харчів стане йому на три добі, встав й каже:\n— Ходім до ратуша!\nНезабаром назбиралося в ратуші тілько міщан, що стали цокатися в темряві носами, немов дітвора на Великдень крашанками. Почувся голос дротаря:\n— Нехай вилізе хто із вас на кришу і нехай зірве кілька ґонтів.\nНаче вивірки, вискочило кілька міщан на дах і за мить зірвали мало що не цілу крівлю.\n— От вам і день у вашім ратуші,— сказав дротар, попращався з Безглуздівцями та й пошкандибав далі, викрикуючи своє: «Ґаркі друтовать»!\nАле прийшла осінь. У славутний безглуздівський ратуш тече дощ, як із відра. В зимі у ньому сніг по коліна.\n— Треба знов наш ратуш покрити,— каже Панько.— От нероба, бурлака, дурисвіт! Поглузував собі із нас і пішов.\nА дяк Кирило затягнув голосом, наче з ірмолоя читав:\n— От, сяка-така знахорка-шептуха була б дала нам ліпшу раду...\nІ Безглуздівці знов побили свій славутний ратуш, та й знов у нім стало так темно, що панам радним нераз аж душа в пяти ховалася. Зійдуться було на раду і кожний держить у руці свічку.\nДовго вони радили, довго міркували, та виходу не було ніякого. Аж раз якось на засіданню у темнім ратуші — той раз, бачите, радні так довго засиділися, що свічки до крихти повторяли — заздрів Головатий, що крізь щілину в стіні щось світиться. Яремко підскочив, як опарений і закричав на всю силу.\n— Гей, гей! Бодай би мені останнє волосся повисмикували із моєї лисини! Як же у нашім ратуші може бути ясно, коли у нім нема вікон?\nНа таке слово радні поспускали носи. Вони стали лютитися самі на себе, що жадному із них першому не прийшла така думка в голову. А радний Петро Череватий, що рад був скинути Яремка із начальства і сам стати бурмістром, аж плюнув із пересердя, що він перше не добачив цеї хиби. Але щож? Пропала добра нагода!\nПовставляли Безглуздівці вікна і стало ясно в ратуші. Та чи стало ясно в головах шановної ради?\n5. Вісім, чи девять?\nТрохи одалік від містечка Безглуздова стелився ліс, та густий, такий як щітка. Та що там щітка! Там така була гущавина, що дерево від дерева стояла доброго чверть морґа. І було в тім лісі — а ще й як не світив місяць — так темно, що ніхто нічого й нікого не бачив.\nКаже раз безглуздівський начальник Яремко Головатий на раді:\n— Браття та громадяни чесні! Чи не добре було б прорідити трохи цю гущу? Ліс за густий, адже всі бачите, що нікому продертися крізь нього. А зрубаємо дерево, складемо в сяжні, то й продаватимемо. Однако у нашій громадській касі грошей, як кіт наплакав.\n— Славно, славно! Розумна рада,— крикнули старі, досвідчені радні.\nЯремко вибрав собі вісьмох хитрих та дотепних міщан: Панька, присяжного Клима Кривовязого, Костя Лопуха, дяка Кирила, шевця Кузьму Шила, радного Петра Череватого, відважного Семена і кравця Голубана, і всі вони пішли разом простісінько в ліс. Ходять вони та бродять у ширш та поперек, шукають місця на зруб, аж тут Господи, як не загремить, як не заблискає, як не затрясеться земля.\nНаші зухи-рубачі, як не дадуть із ліса драла, мало духа в них не позапирало! З гіркою бідою добігли до краю. Тремтять, як осикове листя. Гей би пропасниця їх напала.\n— Не довелося мені на віку зазнати такої тривоги. Я вже думав, що нам усім буде кінець,— каже Головатий, задихавшися.— Треба, добрі людоньки, почислити, чи не пропав котрий з нас у лісі, чи може котрого грім не вбив.\nІ почала мудра голова рахувати всіх відважних товаришів:\n— Раз, два, три, чотири, п’ять, шість, сім... вісім. Одного нема, пропав. Рахуйте ви, Паньку!\nЧислить Панько: один, другий... осьмий... одного дасть Біг! Пропав, загиб!\nІ не було б кінця цьому клопотові коли б не надійшов старий, сліпий каліка, старець-лірник, що шкандибав собі із проводатором на ярмарок.\n— Чого ви так сумуєте, добрі людоньки? — питає сліпець наших відважних витязів.\n— Знахоре, віщуне сивоусий, девятьох нас було, сильних, здорових, як ті дуби в дуброві, й один із нас, падоньку наш нещасливий, пропав без сліду і знаку по собі не лишив,— промовив ніяково і плаксиво Головатий, і почав на ново рахувати.\nПізнав старий лірник хибу. Бо треба знати, що Головатий себе не вчисляв до рахуби. Лірник і каже Безглуздівцям:\n— Люди добрі, я вас вирятую із клопоту. От тут при дорозі густе болото, нехай кожний уткне в це болото ніс, тоді побачите, що лихо промине!\nЯк лірник порадив, так вони й зробили. Кожний із них тикнув своїм носом у болото.\n— Порахуйте тепер ямки в болоті,— сказав сліпець.\nСкоро почислили і зараз переконалися по числі ямок, що ні одного з них не бракувало, що ні одного грім не вбив і що ні один з них не заблукав у темному, густому лісі. Господи! Як не закричать із радости всі девять одним голосом.\n— Спасибі вам, наш добродію!\nВсі стали кланятися у пояс,— а голос їх лунав широко та далеко.\nЗ великої втіхи взяли вони подорожнього сліпця зі собою в гостину. Цілий день гостили його в себе. Наввипередьки, один поперед другого, просили його до себе.\nА лірник уже й забув про ярмарок. На що було йти заробляти, коли добрі люди гостять...\n6. Як Безглуздівці наповали горіх\nНедалеко міста Безглуздова плила річка Бруднівка, не така велика, як Черемош або Прут, але за те глибока; сягала жабі до ока. Над берегом Бруднівки росло старе дерево — високий волоський горіх. З того горіха мабуть Безглуздівці наїлися такої рідкої мудрости, бо як було настане тільки осінь, то всі довкола нього днюють і ночують та товчуть горіхи.\nЯкось одного літа була велика посуха. Сидять собі Безглуздівці під горіхом та забивають час. От і заступник посадника, Панько Зубатий, людина дуже мякого серця, каже.\n— Людоньки добрі, гляньте, як наш горіх засмутився. Занедужав, чи що?\n— Говоріть, здорові — відтяв йому Яремко, наче бричем,— не бачите, що його мучить спрага; ось уже одна галузка похилилася у воду.\n— «Алчущаго напоїти», глаголе святе писаніє! — відізвався на те дяк Кирило.— Але яким би то способом нам і тут учинити це милосердне діло? — питав далі, насипавши з ріжка на долоню чимало табаки і набивши нею ніздря свого набресклого носа.\n— І на це е рада. Обіснуємо вужищем усі гиляки горіха, перекинемо кінці мотуза на другий беріг. Ви перебредіть на другий бік і тягніть за вужище що сили. Так і напоїмо спрагнений горіх.— каже Головатий.\nПринесли мотуззя й зі сто міщан кинулося до роботи. Обвели горіх вужищем, пустилися у брід і почали згинати дерево до долу. Всі почервоніли, як буряки, але горіха не напоїли, хоч посхилювали чимало гиляк.\n— Ану ж бо Лесю, видряпайся на вершок,\n— каже Головатий до одного безглуздівського теслі, і згинай вершки у воду.\n— Добре,— сказав Лесь, скочив, як вивірка на горіх і став згинати гиляки, аж йому руки увяли.\n— Тягніть, братчики! — кричить він із дерева,— а то не моя сила цього великана нагнути до води! А вони як попруть із усьої сили, а вужище, як не трісне, а горіх, як не свисне в гору, як не шпурне Лесем, наче галушкою, геть далеко на беріг!...\nПовалився Лесь трупом, та ще й без голови. Вража гиляка відтяла йому голову, наче шаблюкою, а Безглуздівці й не помітили, як вона полетіла у воду і пропала там без сліду. Прибігли всі до трупа, а Яремко каже:\n— Не пригадую собі, чи була в Леся голова, як ліз на горіх, чи не було?\n— А смуток його знає,— відізвався Панько,— мені здається, що не було.\n— Ні, не було,— зашуміла вся громада.\nА мудрий дяк ударив руками об поли, і задивований процідив крізь зуби:\n— Це чортова робота! Відколи світ світом, ніхто невидав такого дива, щоб чоловік та не мав голови.\n— Треба спитати жінки,— радить Головатий.— Скоч, Грицю, до Лесихи та спитай її, чи була сьогодня в ранці у Леся голова, чи ні.\nПобіг Гриць і повернув незабаром та й каже:\n— Чи мав Лесь сьогодня голову на в’язах, чи ні — Лесиха собі не пригадує. Знає тільки те, що в суботу ще безпечно була, бо сама мила її лугом. Я заглядав і в кучму, і в капелюх, що висять на кілку, але там і чуба з Лесевої голови не було.\nПоховали Безглуздівці бідного Леся без голови. І довго ще розбивали собі мізки над цим безголовим.\n7. Як Безглуздівці ставили млин\n— Людоньки добрі! — каже одного дня безглуздівський начальник, Яремко Головатий, до громади.— Чи не сором нам, що в нашім містечку нема млина? Та-же млинок, це Божий дарок!\n— Як не сором? Стид та ганьба,— відізвалися в один голос панове радні.\n— Коли і ви гадаєте так, як я, то ставмо млин,— каже Головатий далі.\n— Ставмо! — притакнули всі радні.\nПозакочували рукави, поплювали в долоні, та й узялися до мозільної праці. Насамперед загатили Бруднівку і висипали гарну греблю. В ярі такої води набралося, сказати б — озеро. Вже і видніє гарний млинок коло греблі, реве вода лотоками; декому вже й причувається, що млин меле.\nОдин тільки клопіт забив усім панам радним баки: ні звідки взяти того клятого млинського каменя...\nАле як то буває: де великий клопіт, там зараз близька поміч. Саме над млином стояла висока гора, а на самім її верху сторчала величезна скала. Лупай із неї, коли воля, і сто млинських каменів!\nІз долотами та клевцями звиваються наші міщани, що аж страх! Так довго ловили із нудьги ґави, а тепер працюють так пильно, такі швидкі, як віл у ярмі! За дві неділі вже і млинський камінь готовий. Величезний, грубий, округлий, із дірою на самій середині.\n— А то-то смачні книшики їстимемо незабаром,— потішали себе потомлені міщани.\nГотовий камінь, та з ним і новий клопіт.\n— Як притаскати цей камінь до млина? — питає Панько, шкробаючися в потилицю.\n— От, чудний чоловік! — відповів йому Яремко.— Спустимо камінь, як колись спускали бервена до нашого ратуша! З горба він злетить без ніякого заходу і труду аж до самого млина.\nІ поставили млинський камінь на сторч і вже мали його спустити в діл, коли нараз надбіг нещасний дяк і крикнув затрівоженим голосом:\n— Якже ж нам опісля знати, куди камінь залетить? Та ж він не вміє говорити і до нас не відізветься?\n— Не журіться, і на це є рада,— каже мудрий Яремко.— Треба тільки, щоб один із нас упхав голову в діру каменюки, от як непричком віл у ярмо, то покотився разом із каменем у діл. Він і опісля дасть нам знати, де камінь опинився.\n— Розумна рада! — загорлали Безглуздівці й усі вже аж під боки беруться, такі втішні.\n— Але хто ж упхає шию в камінь?\nУ цього шия за груба, у того за тонка. Цей здатний до тої важної громадської справи, той ні. Нарешті згодилися всі на Микиту Дудика. Був це чолов’яга хитрий, сміливий, що не раз, та не два, ставав уже міщанам у пригоді. Він готов був для братів-міщан пожертвувати не то свою шию, а й не знати що. Зі щирим серцем вложив свою голову в діру камениська, а Яремко крикнув:\n— «Пускайте!» і Безглуздівці пустили камінь та ще із розмахом.\nПолетів каменисько з Микитою в долину, як стріла, а за ним як вихор пустилися Безглуздівці, мало голов не поскручували.\nПозбігали шукають каменя. Але де там! І сліду нема! Наче в землю запався. Пропав, як поза хмару.\nСтали Безглуздівці що сили кричати гукати:\n— Микито! Микито! Де ти подівся з каменем?\nАле відповіді дасть Біг. Соломонські голови, а не помітили, що каменисько разом із Микитою пірнув на саме дно загаченої Бруднівки і пропав без сліду.\n— Знаю я, де дівся камінь,— каже мудрий Панько.— Микита гірш цигана. Ласий був на чуже добро. Я присягнув би, що він украв камінь і з ним подався у світ за очі, а нас усіх змудрував.\n— І мені так здається — каже Головатий знехотя, злий, що не йому впала така розумна гадка до голови.\nЗасіли Безглуздівці до ради. Радили, радили, а на кінець уложили такий стежний лист і пустили світами:\n«Коли хто подибле чоловіка із тяжким каменем на шиї, нехай із ласки своєї відставить того громадського злодія — що то руками дивиться, а очима лапає, бо то майстер до чужих тайстер — цюпасом до містечка Безглуздова, а певно не мине його кара».\nКажуть, що правнуки славних Безглуздівців спокійно і донині ще ждуть, щоб до них привели зрадника Микиту із млинським каменем.\n8. Як у містечку Безглуздові розвелися оселедці\nДобра і смачна страва для бідного — оселедець, нема що й казати,— а ще як його приправити цибулькою та оцтом!\nЯк вибирали посла до сойму, то у Безглуздові вибрали однодушно славного начальника Головатого. Чи місяць, чи довше вже, пробував Яремко у великому місті, у столиці. Підголений, зачесаний, у новім кожусі, у білій, чистій сорочці й нових чоботах, сидів наш Яремко у соймі на раді.\nЯк сказали йому було там устати, то так скоро вставав, наче пружина підносила його, а як треба було сидіти, то сидів, мов приріс до крісла. У Безглуздові він був аж надто говірливий, а там у столиці став такий мовчаливий, що бувало не пустить пари з уст.\nТа це тут ні при чому. Досить, оселедець добра річ. Із ним і пізнався Яремко у місті, й так йому він смакував, що як було до нього причепиться, то ні з голови, ні з хвоста і знаку не остає.\nОдного разу подумав собі Яремко, засипляючи смачно на нарадах:\n— «Тут радять і над цим і над тим, та що мені до податків, залізниць, до банків, горальні. У мене важний оселедець; оселедцями я піднесу своє місто, збогачу, до нечуваного щастя доведу, побільшу громадські доходи; через оселедці стане наш Безглуздів першою громадою на Україні».\nЦя гадка не давала Яремкові спокою. Скінчилися наради, посли роз’їхалися кожний до свого дому. Пора і Яремкові вертати до дому, бож і дома без нього, як без рук. А ті оселедці не сходять йому з гадки! Купив Головатий здорову бочку тої славної риби і задоволений поїхав до своєї громади.\nПитається його цей та той, над чим там у соймі радили, що врадили доброго, корисного, а Яремко на всі ті питання цідить із одної бочки:\n— Їджте, людоньки, оселедці! Вони такі добрі та смачні, що лиш їдж та облизуйся.\nІ облизувалися від оселедців: і присяжні і радні і десятники і свати і куми і стара баба Палажка і слизькоязикий пияк Лизогуб, старе й молоде, велике й мале; одним словом — всі і вся.\nТа минулися оселедці, бо на цілім світі нема такої бочки, щоби із неї їсти, а вона щоб усе була повна. Цілому місту сняться в ночі лиш оселедці. Цілий день ніхто про ніщо не говорить, як тільки про оселедці. На огірок та на капусту, на біб та на горох, на фасолю та борщ ніхто вже й не хоче дивитися.\n— Бідонько солона! Що ж тут робити, як тут зарадити, щоб людям було добре?\nСкликає громадська старшина раду, а начальник Яремко, як звичайно всюди на переді. Радний Панько питає Яремка, чи би не можна яким способом розвести оселедців.\n— Чому би ні? — відповідає Головатий.— Оселедці множаться так, як кожна риба, а навіть сто раз скорше. Хиба ж ви не бачили кілько то ікри є у самички? Сила! Кинеш на весні бочку оселедців у став, то в осени певне матимеш сто бочок готових оселедців,— научував Головатий.\n— Коли так, то скиньмося на розплід. Громаді не великий убуток, а користь певна,— сказали старші мудрагелі.— Лиш біда, що в нас ставу нема.\n— Це пусте! Загатимо Бруднівку і буде став,— репетував Яремко.\n— Правда, правда! — обізвалася ціла рада.\nЗагатили річку. Яремко поїхав до міста, купив що найбільшу бочку оселедців і привіз домів. Поставили бочку над берегом, розбили уважно дно й поспускали поволеньки по одному оселедцеви в Бруднівку, примовляючи при тім разу-раз:\n— Множися, як лист-трава, як пісок у морі!\nРадість і надія у всім містечку; всі на осінь ждуть, як на Бога! Що дня сходяться міщани над Бруднівку, бачать, як водою пливуть молоді оселедчики, видять, як на сонці блищиться сріблом луска. А то гарні жнива будуть! Коби тільки осени діждатися!\nВ кінці надійшла осінь. Пастушки на сопілках грають, дівчата в барвінках ходять, музики тнуть веселої. Ціла громада обступила Бруднівку. Одно з коритом, друге з дійницею, трете із кошем у руках, щоб бачите, було в що забрати свою пайку. Спустили гать — стали заходитися коло спусту. Не легка це робота! Нараз щось як не гримне! Вода скажено заграла і почала стікати... от, от і в ріці вже лиш мало води. А з оселедців одного і хвостика не видно! Пощезали, як туман, як мрія. Що це таке! Та ось там щось дригнуло. Ловіть його! З гіркою бідою зловили ситого великого в’юна.\n— Отсе ворог, що всіх оселедців, всю ікру поїв,— крикнув гнівно начальник Яремко.— Розкладайте варту, у вогонь з ним!\n— Ні! ні! Заступи Господи! — кричать другі, то за мала кара для цього огидного злочинця!\n— У воду з ним! На вогонь є вода, а на воду нема рятунку! Нехай потопає-пропадає! — сказав мудрий дяк Кирило.\n— У воду, у воду! Гірше потопати, як горіти! Й роздавалися довкола грізні крики, що заглушували шум розгуканої води.\nЗадуманий стояв Яремко над берегом. У правій руці тримав злодія-в’юна. Постоявши добру хвилину, так до нього промовив:\n— Пострівай, ненаїде, дістанеш за те, що на цьому світі так багато оселедців пожер!\nІ з тими словами кинув бідну застрашену рибу у воду, аж заплюскотіло за нею.\nА в’юн пірнув, лиш хвостом махнув, наче прощав Безглуздівців на віки...\n9. Війна в Безглуздові\nБезглуздівці проживали дуже сумирно і спокійно. Про сварню і розбишацтво в них не було й чутки, а слова «війна» ніхто навіть не розумів. Що правда, як Яремко був у великім місті на нарадах, то попри його ухо пролітало таке слово, але він його гаразд не розумів.\nБуло то якось у жнива. На широкій ниві пана посадника звивалося всяке: велике й мале — Ціле місто зібралося на толоку. Аж тут надніс не знать який вітер вражого урльопника. На грудях була в нього блискуча медаля, а на голові військова шапка.\nОбступили його люди й ну ж випитувати про той золотий ґудзик, що в нього на грудях.\n— Я був на війні, боровся з ворогами й за те визначили мене цею воєнною медалею,— каже урльопник.\n— Що це таке війна? — питають його всі сто голосами.\n— Війна,— розкладає їм пан вояк,— війна, це велике лихо...\n— Що мені за таке лихо, коли за нього дають ще золоту відзнаку — закинув начальник Яремко.\n—Кажу вам, нема гіршого лиха, більшої біди, як війна,— сказав урльопник далі.— На війні в одно гудять бубни-барабани: бум-бум, бум-бум, бум, аж чоловіка глушить. А як пічнуть стріляти з гармат і пушок, то думаєш, що то Пан-Біг зігнав усі громи з неба на землю. А люди на війні так гинуть, як мухи в окропі, кров тече ріками...\n— Заступи, Боже, нас та й усіх хрещених від тої гаспидської війни,— стали молитися перелякані Безглуздівці.\nЗ чуда та з дива довго стояли, наче закостенілі, і не рушалися з місць. Але по добрій годині, коли пан вояк розпрощався з ними, якось спам’яталися, і знов почали жати, в’язати снопи та складати полукіпки.\nЩоб робота йшла жвавіше, пан посадник вивіз у поле показну бочку пива, бо горівки міщани не п’ють. Хто відрікся б при тяжкій праці і серед спеки від склянки пивця?! І женці стали кріпитися.\nІ кріпилися доти, доки у бочці не стало вже й капельки пива. Тоді вони перевернули бочку до гори дном. І як на нещастя забаг здоровенний чміль засолодити свою душу пивом. Залетіла погань дірою в порожню бочку і загуділа несамовито на все поле: джум-джум-жум!\n— Чути голос бубнів,— каже Яремко.— Здається, що війна наближається!\n— І я чую!\n— І я!\n— І я! — роздалися зі всіх боків голоси.\n— Утікаймо, люди добрі, а то зараз прийдеться нам понакладати головами! — крикнув відважний начальник.\nУсіх зібрав нечуваний страх. Пустилися навтікача. Кожний біг, куди міг, куди очі вели, куди ноги несли. Двох відважніших вхопило бочку і гайда з нею навздогін за передніми, а чміль гуде все своє: жум-жум, джум-джум, джум, і додає всім ще гіршого страху.\nТі, що з бочкою, бігли, наче б їх гнала якась мара. Вони й не добачили, що перед ними роззявилася глибока яруга-пропасть, то так і полетіли оба стрімголов і носами позастрягали в землю. Тимчасом і бочка як несамовита скотилася в долину. А тоді, як не вдарить об якусь каменюку, як не лусне, як гримне, що клепки порозліталися в один бік, а обручі й денця в другий.\n— Чуєте?! Чуєте?! То стріляють із гармат, кладуть людей покотом, проливають кров, розливають рікою,— кричить без пам’яті Головатий.\n— Ого! Двох уже вбило! — крикнув один, оглянувшися.\n— Рятуйте, хто в Бога вірить! — кричать несамовито безглуздівські зухи-лицарі і біжать, летять, що одна нога на одних, а друга на третіх гонах.\nДалі кинулися всі в розтіч, наче сліпі комахи.\nПо ногах ходили їм дріжаки, груди віддихали тяжко. Такої втечі, такого дмухача, ще світ не видав. Хто знемігся, залазив у корчі, скривався до ліса, сидів по вертепах, десь по норах між мочарами-шуварями. Були й такі, що під мостом кулилися перед страшною марою-війною.\nЯк бочка розбилася, то з тюрми визволився неповинний чміль-музика. Ще раз загудів своє: жум-жум, джум-джум, джум-джум, і полетів до свого гнізда, сміючись із відважних безглуздівських юнаків.\nАж третьої днини повернули славні безглуздівські смільчаки назад у містечко. Однак ще довго-довго не могли прийти до себе від страху-переляку. А коли хто згадав лиш про війну, то так тряслися, як той кленовий або трепетовий листок, коли буря світами пуститься на гулянку.\nЗа виданням: Сидір Воробкевич. Безглуздів.— Прудентопіль, 1970.\nПОРТФЕЛЬ — Усе для школи! :: 2019 рік.\nВеселка (Ігор Калинець)\nНа півночі кедр одинокий... (Генріх Гейне)\nПрометей (Йоганн Вольфганг Гетте)\nМіщанин-шляхтич (Жан-Батіст Мольєр)\nРевізор (Микола Гоголь)\nТев’є-молочар (Шолом Алейхем)\nСліпий музикант (Владімір Короленко)\nДо радості (Фрідріх Шиллер)\nМіф про Сізіфа (Альбер Камю)\nМіо, мій Міо (Астрід Ліндгрен)\nДим (Ігор Калинець)\nЗахар Беркут (Іван Франко)\nЛебеді материнства (Василь Симоненко)\nІкс плюс Ігрек (Василь Симоненко)\nЯрослав Мудрий (Олександр Олесь)\nВ бур’янах (Степан Васильченко)\nЄвшан-зілля (Микола Вороний)\nДобре торгувалось (Степан Руданський)\nЩоб додати коментар, увійдіть на сайт:\nЗворотній зв'язок • Партнери\n2012-2019 :: ПОРТФЕЛЬ


Українці вимагають смертної кари для вбивці 11-річної Даші Лук'яненко - ЗНАЙ ЮА\nУкраїнці вимагають смертної кари для вбивці 11-річної Даші Лук'яненко\nУ середу, 19 червня під Одесою правоохоронці знайшли тіло зниклої 11-річної Даші Лук'яненко. Тіло дитини виявили у вигрібній ямі на території одного з домогосподарств у селі Іванівка. Даша була повністю роздягнена.\nПоліцейські затримали підозрюваного у вбивстві дитини - 22-річного місцевого жителя. Він ніде не навчається і не працює. Його батьки працюють на ринку в тій же Іванівці\nПід час допиту підозрюваний зізнався, що задушив дівчинку в коридорі, потім роздягнув, але, за його словами, нічого не зробив. Тіло кинув в яму, а речі облив бензином і підпалив.\nІнформація про страшний злочин викликала величезний резонанс у суспільстві. Українці висловлюють своє співчуття батькам дівчинки. Водночас вони вимагають повернути смертну кару для таких виродків, які можуть заради розваги вбити дитину.\nСоцмережі буквально вибухнули гнівними постами українців, які готові вчинити самосуд над вбивцею.\nВіталій Кім вмовляє упертих українців, але безуспішно: "Ледь не палками" Лукашенко заявив, що Україна – монстр, створений Західною Європою з "долею" нацистської Німеччини, а потім виправдав друга путіна Гордон розкрив головну "таємницю" пропагандистки Скабеєвої, ще й роман із Соловйовим приписав: "У них кохання" Модель Емілі Ратаковськи зірвала з себе ліфчик і трусики, хваляючись ідеальною голою попою: дуже смілива поза\nНагадаємо, під Одесою знайшли тіло зниклої 11-річної Даші Лук'яненко\nЯк повідомляв портал Знай.ua, поліцейські затримали підозрюваного у вбивстві 11-річної школярки Даші Лук'яненко\nТакож Знай.ua писав, 13 червня під Одесою зникла 11-річна Даша Лук'яненко - дівчинка пішла на заняття в танцювальний гурток, але додому так і не повернулася.


ФРАНКІВСЬКТБ: Глузман: Пане Порошенко, припиніть брехати!\nРозумію, вам погано і страшно. По суті, ви - самотня людина, яка важко, невпевнено приймає рішення.\nНе знаю, чи були у вас шанси стати реальним президентом моєї країни. У будь-якому випадку, ви його не використовували. Ви продовжили традицію радянської та пострадянської брехні, сподіваючись переконати нас в спроможності своїх слів за допомогою еліксиру властивого вам красномовства.\nНас, громадян України, неможливо переконати одним лише красномовством. Тому що ми, в більшості своїй, інтелектуально заможні люди, здатні відкрито не любити владу, не довіряти їй. Смію запевнити вас: останнє слово буде знову за нами, за народом України. Зрозуміло, нас знову захочуть очолити охочі до влади політичні перевертні. На жаль, у деяких з них це вийде. З єдиної причини: ми, українці, хочемо не особистої влади, ми хочемо справедливості. Правової, соціальної справедливості, не більше того. Я немолодий. Я багато бачив у своєму непростому житті. І про багато про що думав. Запевняю вас: у Вас не так вже й багато часу. Не повторюйте долю Януковича. Припиніть брехати. Зустріньтеся з нами, почуйте нас. Цей шанс у вас ще існує. Семен ГЛУЗМАН, психіатр, колишній політв'язень.\nУзнайте больше: http://www.pomichnyk.net/2016/03/blog-post_98.html?_utl_t=fb\nОпубліковано Miroslav Boychuk о 23:46


Сумісність Водолія і Водолія\nСумісність Водолія і Водолія висока. Кому можна довіряти так само, як собі? Тільки родинному знаку. Ці люди чудово розуміють всі дивацтва один одного, вони живуть на одній хвилі. Обидва незалежні і волелюбні, дивляться в майбутнє і витають у хмарах.\nВплив на сумісність додаткових факторів\nСумісність чоловіка та жінки Водолія\nСумісність у роботі і дружбу\nПроблеми починаються, коли пара стикається з реальними труднощами: ніхто не хоче брати на себе відповідальність. Тим не менш, у відсотках розлучень сім’ї двох Водоліїв трапляються не надто часто. Втім, в офіційний шлюб вони теж вступати не поспішають, вважаючи за краще вільні стосунки.\nЛюди, народжені під сузір’ям Водолія, досить суперечливі, з оригінальними характерами. Вони не визнають авторитетів, загальноприйнятих правил. Дуже доброзичливі, не уявляють своє життя без дружнього спілкування і нових знайомств. Готові прийти на допомогу кому завгодно. Разом з тим, не вміють вибудовувати довгострокові зв’язки, бути вірними, у тому числі у взаємодопомозі. Дуже розумні, мають непоганий інтуїцією, швидко навчаються. Цьому знаку притаманна емоційність, його нервова система легко збудлива, бо він дуже чутливий до стресів. Ось основні риси Водолія:\nХарактеристика буде неповною, якщо не описати негативні риси характеру притаманні цьому знаку зодіаку. У своєму бажанні бути несхожими на інших Водолії нерідко роблять екстравагантні і безглузді вчинки. Їх мотивація і спосіб мислення малозрозумілі оточуючим. Буває, що такі люди живуть ілюзіями, забобонами, абсолютно утопічними ідеями. Мінливість, прагнення до нових знайомств, вражень, робить їх дуже ненадійними друзями. Повітряний знак не любить брати на себе зобов’язання, рідко виконує дані обіцянки.\nНа сумісність знаків зодіаку Водолій і Водолій впливає не тільки Сонце. Свою лепту вносить Місяць і її асцендент. Він може бути сприятливим або не дуже для пари. Хороше взаєморозуміння знаходять представники однієї стихії, особливо тоді, коли в сонячному і місячному гороскопі вона однакова. Земля непогано сходиться з водою, представники вогненної стихії сумісні з повітряною.\nЯкщо Місяць у Водолія знаходиться в земному знаку, він стає більш практичним, починає цінувати сім’ю. Водна стихія підсилює інтуїцію, чуттєвість і емоційність. Вогонь робить його активним і амбітним, наділяє якостями лідера.\nСхідний гороскоп теж впливає на відносини. Добре підходить повітряному знаку Мавпа, Півень і Кабан або Кабан. Непогано складаються стосунки з партнером, рік народження якого — Тигр, Дракон, або Кінь. Гірша ситуація з тими, хто за східним гороскопом Бик, Щур або Собака. Важко знайти порозуміння з людьми, рік народження яких Змія, Кролик або Коза.\nНавіть несприятлива астрологічна сумісність може бути виправлена, коли двоє людей щиро люблять один одного, зацікавлені продовжувати свої відносини. Будь-які розбіжності можна вирішити, якщо йти на поступки, шукати компроміси. Водолії досить вперті, але між ними багато спільного, що причин для сварок у такій парі дуже мало. Особливо тоді, коли їх світогляд, освіта, інтереси схожі. Найбільша загроза для пари — захоплення зовнішнім світом, ігнорування особистого спілкування. Але і ця проблема цілком вирішувана.\nЗустріти пару, де він Водолій і вона Водолій нескладно. Хлопець і дівчина вже при першій зустрічі помічають свою схожість, тому їм легко завоювати серце одне одного. Молодим людям дуже цікаво разом, вони можуть годинами розмовляти про абстрактні речі, розважатися, подорожувати, займатися благодійністю або наукою. Спочатку пару об’єднує виключно дружба, адже інтимні відносини для обох мають другорядне значення.\nДовгий час партнери живуть у цивільному шлюбі. Вони бояться сімейного життя з офіційно оформленими відносинами, вважають це обмеженням власної незалежності. Якщо вони зіграють весілля, то швидше за наполяганням родичів або друзів. Можливо, хлопцю і дівчині захочеться пережити чергове цікаве пригода, під назвою медовий місяць.\nЧоловік Водолій і жінка Водолій — це дуже цікава пара. Якщо їх можна застати вдома, то обов’язково в компанії друзів. Але й таке трапляється рідко, найчастіше подружжя самі ходять в гості, подорожують, нерідко порізно. Їх будинок зі смаком оформлений, в ньому багато оригінальних речей і сучасної техніки. Буває, що там панує хаос, ніхто не любить займатися побутом. Пара дуже творча, нерідко це союз двох вільних художників, письменників або місіонерів. Вони готові їздити по світу, проповідуючи власні ідеї, проводячи презентації книг і картин.\nВ першу чергу подружжя одне для одного друзі, однодумці, а вже потім — чоловік і дружина в традиційному розумінні цього слова. Діти в такій родині рідкість, чоловік і жінка бояться брати за них відповідальність, обмежувати свою свободу. Відносини цих знаків зодіаку завжди будуються на засадах рівноправності, в парі немає ведучого і веденого.\nЧоловік Водолій і жінка Водолій сумісність можуть втратити дуже легко. Цьому знаку властива мінливість. Романтичні почуття можуть охолонути без видимих причин, і дружини підуть шукати задоволення з іншими.\nДруга причина, за якої розпадається союз, — впертість. Ніхто не хоче поступатися, змінювати свої звички, тому в родині постійно виникають сварки. Пара може розійтися з-за побутових проблем чи матеріальних труднощів. Обом хочеться, щоб партнер був одночасно другом, коханцем, спонсором, наставником, домогосподаркою, татом і мамою. Але такі високі вимоги вони не можуть один одному забезпечити, тому розчарування через кілька років або місяців спільного життя обов’язково чекає партнерів. Якщо їх не об’єднують спільні погляди або загальна мета, пара стає дуже нестабільною.\nЯк Водолія і Водолія можуть сумісність в любові зберегти? Подружжю більше часу слід проводити разом і наодинці. Вони легко втратять те, що їх об’єднує, якщо повністю присвятять свій час спілкуванню з друзями, кар’єрі, громадської діяльності. Слід дбайливо ставитися один до одного. Колючі зауваження, причіпки для обох знаків дуже болючі. Навіть невеликі сварки вбивають клин між партнерами. Важливо знаходити компроміси в будь-яких ситуаціях, які стосуються спільних справ у сім’ї.\nУ представників повітряної стихії є необхідність періодично відпочивати один від одного. На сумісність знаків зодіаку Водолій і Водолій це може вплинути позитивно, якщо не зловживати відпочинком порізно. Нові враження можуть як зблизити пару, так і розлучити остаточно.\nХорошу сумісність в любовних відносинах неможливо побудувати без фізичної близькості. Сексуальна сторона життя в цій парі не стоїть на першому місці. Для них важливо мати інтелектуальне і духовне взаєморозуміння. Тільки після цього чоловік і жінка опиняються в ліжку. Інтимний вечір буде довгим, з красивим вечерею, цікавою розмовою при свічках, після чого піде ніч кохання.\nПартнери відкриті до експериментів, у них немає ніяких комплексів в сексі, бо інтимні стосунки в такій парі цікаві і різноманітні. У них велике місце займає попередня гра, недужі ласки і дотику.\nВодолій і Водолій свою сумісність в сексі втрачають, коли у них починаються проблеми в інших сферах життя. Інтимні відносини для цих знаків тісно пов’язані з духовними і побутовими. Якщо порозуміння немає, значить і в ліжку все піде шкереберть.\nЗустрічаються серед цих знаків пари, для яких інтимне життя практично не має значення. Чоловік і жінка воліють рідкісний і короткий секс. Коли обох партнерів таке влаштовує, вони без проблем живуть разом. Якщо для одного їх них фізична близькість важливіше, він знайде собі розраду на стороні, союз опиниться під загрозою. Буває, що коханці захоплюються експериментами, доходять до справжніх збочень. Тут теж багато що залежить від обопільної згоди. Коли воно відсутнє, зв’язок довго не триває.\nСумісність знаків зодіаку Водолій і Водолій в дружбі дуже висока. Вони швидко знаходять спільну мову, адже інтереси і життєві погляди у них дуже схожі. Разом вони протистоять всьому світу. Багато їх не розуміють, але це ніяк не позначається на відносинах друзів. Буває, що два друга розлучаються на довгі роки. Але, зустрівшись, вони ведуть себе, ніби розійшлися тільки вчора.\nСварки в такому тандемі велика рідкість, адже кожний почуває себе вільним і незалежним. Дружба між чоловіком Водолієм і жінкою-Водолієм теж можлива. Цьому знаку не властива сильна сексуальність. Друзі різної статі навіть не думають про інтимні стосунки. Якщо вони одружені з іншими, то навряд чи змінять своїм половинкам.\nСумісність цих зодіаків в роботі теж висока. Плюс такого тандему — його безконфліктність, співробітники рідко сперечаються і сваряться. Великих успіхів вони досягають у спільній творчості. Бізнес проекти двох Водоліїв не такі вдалі. У партнерів багато ідей, які вони виношують і з натхненням пробують реалізувати. Нерідко ці ідеї дуже утопічні, адже знаку властиво оригінальне і нестандартне мислення.\nКрім того, сили волі у обох партнерів, щоб довести справу до кінця, часто не вистачає. Для успіху їм краще співпрацювати з представниками інших зодіаків. Наприклад, покликати на допомогу земний знак (Діву, Тельця або Козерога). Або взяти в якості керівника проекту представника вогняної стихії (Лева, Овна, Стрільця). Тоді бізнес ділових партнерів має шанси на успіх, а оригінальні ідеї можуть бути втілені в життя.\nАстрологія | Сумісність Водолія і Водолія\nСумісність жінки Стрільця з іншими знаками


З'явилися унікальні кадри зі зйомок комедії «В джазі тільки дівчата»: «акторів не впізнати». Politeka\nЗ’явилися унікальні кадри зі зйомок комедії «В джазі тільки дівчата»: «акторів не впізнати»\n25 Грудня 2018, 21:50 Читать на русском\nУ мережі з’явилися унікальні кадри і раніше невідомі подробиці зі зйомок культової комедії «У джазі тільки дівчата»\nЯк з’ясувалося, спочатку фільм 1959 року планували знімати на кольорову плівку. Його творці сподівалися, що він стане одним з найуспішніших проектів із зірками першої величини. Однак, коли були зняті перші кадри, творці картини зрозуміли, що навіть найбільш щільний і якісний грим на обличчях акторів Джека Леммона і Тоні Кертіса не робить їх схожими на жінок.\nВони помітили, що занадто щільний грим навпаки спотворює знаменитих акторів, і саме через це в останній момент відмовилися від ідеї зйомки фільму в кольорі, і замість цього вирішили зробити його чорно-білим.\nНезважаючи на те, що в ті роки Голлівуд практично повністю перейшов на кольорову плівку, чорно-білий фільм «У джазі тільки дівчата» отримав величезне визнання глядачів, завоював премію Оскар за костюми.\nЄдиним свідченням того, що спочатку фільм був кольоровим, стали фотографії, що збереглися в архівах Голлівуду. На цих кадрах також можна помітити, що Мерилін Монро виглядає набагато повніше, ніж на екрані оригінального фільму. Справа в тому, що під час зйомок актриса була вагітною, але на п’ятому місяці вона втратила дитину. Кольорові кадри помітно підкреслюють округлі форми Монро.\nДо цього ми повідомляли про те, що ім’я знаменитого італійського актора і режисера Мікеле Плачідо внесли до списку осіб, що створюють загрозу національній безпеці України.\nАктриса-красуня пішла з життя зовсім молодою: «Залишився маленький син» Життя\nВідомо, що Плачідо неодноразово висловлював підтримку політиці російського президента Володимира Путіна. Режисер і артист, який отримав більшу популярність на пострадянському просторі після виконання ролі комісара Каттані в серіалі «Спрут», тепер нев’їзний в Україні.\nКаменських без макіяжу насмішила зовнішнім виглядом: "Ого, копія своєї собаки" Порошенку таке і не снилося: Зеленський наважився на те, чого не робили багато років Туристки з Києва потрапили в біду у центрі Львова: подробиці свавілля Скандальна MARUV оголила сідниці на сцені: "Целюліт видно"\nДане рішення було прийнято на підставі звернення Служби безпеки України.\nВключення імені актора в список осіб, що створюють загрозу національній безпеці України, відбулося 10 грудня.\nНагадаємо, пішла з життя культова блондинка: її красою захоплювалися мільйони.\nТакож ми писали, що пішов з життя культовий режисер: його фільми знають всі.\nТакож Politeka писала, що пішов з життя творець легендарного мультфільму, на якому виросли мільйони.\nТеги: Голливуд / кадри / кадры / комедия / комедія / фильм


Інформація про Відповідно до Порядку проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 26 травня 2004 р. № 687, технічні огляди устаткування проводить спеціалізована організація (крім первинного та позачергового, які проводить уповноважена організація). У січні 2004 р. наше підприємство отримало у встановленому на той час порядку дозвіл Держнаглядохоронпраці на проведення технічних оглядів вантажопідіймальних кранів з терміном дії по січень 2007р. Чи скасовує вищезазначена постанова Кабінету Міністрів дозвіл Держнаглядохоронпраці, чи дозвіл чинний до визначеного в ньому терміну? :Роз'яснення: П. ПОШКУРЛАТ, начальник відділу нагляду в будівництві, за підйомними спорудами та котлонагляду Держнаглядохоронпраці України Охорона праці № 1 2005\nВідповідно до Порядку проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 26 травня 2004 р. № 687, технічні огляди устаткування проводить спеціалізована організація (крім первинного та позачергового, які проводить уповноважена організація). У січні 2004 р. наше підприємство отримало у встановленому на той час порядку дозвіл Держнаглядохоронпраці на проведення технічних оглядів вантажопідіймальних кранів з терміном дії по січень 2007р. Чи скасовує вищезазначена постанова Кабінету Міністрів дозвіл Держнаглядохоронпраці, чи дозвіл чинний до визначеного в ньому терміну? представлений в розділах:


Displaying items by tag: Активісти\nУ Білозерці навчали, як писати про громаду\nУ селищі Білозерка Херсонської області відбулася Школа громадської журналістики. Навчання проходило у два етапи (модулі), що тривали по два дні. Перший відбувся 22-23 червня, другий - 19-20 липня. Проводила Школу громадська організація «Білозерський центр регіонального розвитку».\nНа ВУМ online стартував курс «Практикум активіста цифрової епохи. Посібник з інструментів е-демократії»\n20 липня на ВУМ online стартував курс «Практикум активіста цифрової епохи. Посібник з інструментів е-демократії». Цей курс про те, для чого існує електронна демократія та як користуватись її інструментами.\n«600 років свободи» - форум для активістів ромських громад\nМіжнародний фонд "Відрдження" запрошує взяти участь в головній події березня для молодих активістів з ромських громад у Другому всеукраїнському молодіжному форумі «600 років свободи».\nТренінг для громадських активістів з прав людини\nУ грудні 2016 р. ПРООН разом із партнерською організацією «МАРТ» провелитриденний тренінгдля 18 тренерів із різних громадських організацій. Під час цього тренінгу, організованого за підтримки ПРООН, експерти з прав людини з восьми регіональних центрів (хабів) громадських організацій мали змогу краще зрозуміти основоположні принципи ППЛ, навчитися інтегрувати його у свої програми і проекти, а також попрактикуватися, як проводити тренінги з цієї теми.\nВ Україні тестують унікальний сервіс, який об`єднає всі школи\nГромадські активісти тестують новий сервіс освітнього моніторингу шкіл України на основі відкритих даних наповненості загальноосвітніх шкіл, їх спеціалізації, рейтингу ЗНО за предметами тощо.


Періодична кислота Шиффа, 100 тестів, 1 набір купити в Києві, ціна | Лаб-Сервіс\nПеріодична кислота Шиффа, 100 тестів, 1 набір\nПродукт для приготування цитогістологічних зразків до оптичної мікроскопії. Для демонстрації нормальних і патологічних компонентів тканини, що характеризуються суміжними гліколевими або аміногідроксильними групами, для гістологічних зрізів, та для гематології й цитології.\nОсобливості періодичної кислоти Шиффа, 100 тестів, 1 набір:\nДеякі похідні метоксилу та альфа-кетони також окислюються, але не перетворюються на альдегіди. Під час процесу окислення зв’язки між атомами вуглецю в положенні 1,2 розриваються і, отже, утворюються альдегідні групи. У наступній реакції сірчистий фуксін у реактиві Шиффа змінює ці дві суміжні альдегідні групи на нерозчинну забарвлену сполуку, схожу на основний фуксин. Щоб ці реакції відбулися, необхідні три умови:\nМетод для гістологічних зрізів:\nМетод для гематології та цитології:\nТехнічні деталі періодичної кислоти Шиффа, 100 тестів, 1 набір:


Протягом минулої доби основними напрямками дій противника по лінії зіткнення на Луганщині були КРИМСЬКЕ та СТАНИЦЯ ЛУГАНСЬКА - Велика вітальня "Народної армії"\nПротягом минулої доби основними напрямками дій противника по лінії зіткнення на Луганщині були КРИМСЬКЕ та СТАНИЦЯ ЛУГАНСЬКА\nВ період з 07.00 5.07. до 07.00 6.07.2015 року обстановка на Луганському напрямку залишається напруженою.\nВпродовж доби зафіксовано 9 обстрілів. Бойовики т.з. «ЛНР» били по позиціях сил АТО в районах населених пунктів ЗОЛОТЕ-4, СТАНИЦЯ ЛУГАНСЬКА, КРИМСЬКЕ та ЩАСТЯ.\nО 20-20 зі сторони м. Первомайська (підконтрольного «ЛНР») російські найманці обстріляли зі стрілецької зброї блокпост ДПС, що знаходиться поблизу м. Золоте-4. Внаслідок цього отримав поранення прикордонник 1989 р.н., уродженець Одещини. Солдата доставлено до Лисичанської міської лікарні.\nЗ 01-45 до 02-15 з напрямку району пам’ятника «Князю Ігорю» (підконтрольної «ЛНР») здійснено обстріл з «АГС-17» та міномету 82 мм (3 постріли) по двох ВОП ЗСУ, що на південно-східній околиці Станиці Луганської.\nз 21.10 по 22.10 бойовики т.з. «ЛНР» били з АГС-17, ЗУ-23-2, ДШК, стрілецької зброї з напрямку СЛОВ’ЯНОСЕРБСЬКА по КРИМСЬКОМУ. З 21-10 протягом 4 годин тривав обстріл РОП на висотці в районі того ж КРИМСЬКОГО. Терористи застосовували 82 мм міномет, АГС-17, ЗУ-23-2, ДШК та стрілецьку зброю.\nНа світанку з 4-40 по 5-30 з напрямку території «Мілова гора» (підконтрольної «ЛНР») здійснено три обстріли з «СПГ-9» та «АГС-17» ВОП ЗСУ, що розташований поблизу мосту м. Щастя Новоайдарського району. А з 20-00 до 20-35 з напрямку тієї ж «Мілової гори» російські найманці обстріляли ТЕС м. Щастя з 120 мм міномету, який заборонений Мінськими домовленостями. Зафіксовано 12 розривів мін.\nОтож протягом минулої доби основними напрямками дій противника по лінії зіткнення на Луганщині були КРИМСЬКЕ та СТАНИЦЯ ЛУГАНСЬКА. У темну пору доби зафіксовано 2 прольоти безпілотників противника у напрямках\nЧАПАЄВО – КАПІТАНОВЕ та ТЕПЛЕ – ВЕСЕЛА ГОРА.\nНезворотних втрат серед особового складу сил АТО не допущено. Будівельні організації області спільно з інженерними загонами ЗСУ завершують зведення фортифікаційних споруд.\n5 липня з 12-00 до 13-00 внаслідок обстрілу з напрямку населених пунктів Піонерське та Ніколаєвка (підконтрольні т.з. «ЛНР») на території Станично-Луганського лісництва поблизу с. БОЛОТЕНЕ та станції ІЛЬЇНКА сталося займання соснового лісу (приблизно 15 га). Луганська обласна військово-цивільна адміністрація вживає заходів щодо локалізації пожежі, яке ускладнено наявністю снарядів, які не розірвалися, та проведенням розмінювання території.\nЗа повідомленням прес-служби Головного управління МНС у Луганській області протягом червня підпорядковані йому підрозділи було здійснили 83 виїзди по тривозі. Піротехнічні загони МНС провели очищення території на площі 23,43 га, в результаті чого виявлено та знешкоджено 65 ВНП.\nРуслан Ткачук, підполковник, речник АТО у Луганській області


Нерухомість в Туреччині | Купити квартиру в Газіпаша\nНерухомість в Газіпаша. Придбати квартиру в Газіпаша. Ціни на житло в Туреччині.\nГазіпаша – це місто на середземноморському узбережжі, розташоване всього в 40 кілометрах від Аланії. Нерухомість у Газіпаші реалізовується за вигідною ціною, але при цьому відповідає найвищим стандартам якості та комфорту, має великий інвестиційний потенціал.\n➤ Сучасна нерухомість в Газіпаша одна з пропозицій нашої компанії. В каталозі зі зручною пошуковою системою за параметрами нерухомості містяться квартири, вілли. Ви знайдете актуальні на сьогоднішній день об'єкти із зазначенням ціни та докладним описом.\nВ Газіпаші знаходиться міжнародний аеропорт, просторі пляжі та численні ферми. Тут немає жодного промислового підприємства, завдяки чому місто вважається одним з найбільш екологічно чистих місць в усій Туреччині.\n☆ Агенція нерухомості CTM - Group рекомендує звернути увагу на Газіпашу, якщо вас цікавить нерухомість в Аланії ✓ сучасні будинки ✓ вілли ✓ апартаменти ✓ комерційні або інвестиційні об’єкти.\nЗ актуальними пропозиціями щодо продажу нерухомості ви зможете ознайомитися самостійно в нашому каталозі або поставити менеджеру компанії всі ті запитання, що цікавлять вас.\n✓ Пропонуємо придбати квартиру в Газіпаша від забудовника за привабливою ціною.\nНерухомість в Газіпаші – це відмінне вкладення Ваших заощаджень.


11 Речей, які чоловіки цінують більше визнання в любові - Все найцікавіше зі всього світу на нашому сайті - conflict.net.ua\n11 Речей, які чоловіки цінують більше визнання в любові\n1. Більше слів може сказати вашу увагу до улюбленого\n2. Одягайте наряди, які йому подобаються\n3. Готуйте його улюблені страви\n4. Піклуйся про своє тіло\n5. Дозвольте йому мати особистий час і простір\n6. Робіть компліменти його зовнішнім виглядом\n7. Запитуйте його ради\n8. Дякуйте його навіть за дрібниці\n9. Частіше обіймайте його\n10. Займайтеся з ним сексом\n11. Дозвольте йому виговоритися\nСкористайтеся нашими порадами, щоб він відчув, як тепло ви до нього ставитеся.\nТекст: Зінаїда Буоно · 29 травня 2019\nКоли чоловік бачить, як ви без кінця перевіряєте свій iPhone під час вечері, то думає: «Я зовсім не важливий для неї», пояснює сімейний психолог Майк Доу. Так уже влаштована мозок у сильної половини: вони просто не в змозі робити дві справи одночасно (Юлій Цезар – виняток!). Тим часом жінка, готуючи вечерю, може говорити по телефону і паралельно стежити за розвитком подій в черговій серії улюбленого серіалу. І навіть розуміючи, що жінки влаштовані по-іншому, ваш чоловік цінує, коли ви зосереджує всю свою увагу тільки на ньому. Цим ви говорите: «Ти для мене в пріоритеті, я люблю тебе». Для чоловіка дуже важливий зоровий контакт під час бесіди. Чи не відволікайтеся, відкладіть всі справи, слухайте …\nНе важливо, як довго ви разом, ваші старання дають йому сигнал, що вам не все одно, як ви виглядаєте для нього.\n«Чоловічий мозок відповідає на візуальні сигнали більше, ніж жіночий, – говорить доктор Доу. – Одягаючи сексуальне плаття, ви показуєте своєму чоловікові, що бажаєте його ».\nЗверніть увагу на червоний колір. Адже всім відомо, що леді в червоному притягують чоловічий погляд, як ніхто інший. І ніколи не забувайте, що чоловіки люблять очима!\nШлях до серця чоловіка лежить через його шлунок. Але ще більше чоловіка підкуповує, коли жінка знає його смакові переваги. Це демонструє чоловікові її увагу до деталей. Психологи переконані, що такі пари є найщасливішими, а шлюби – найміцнішими. А якщо ви кухар від Бога і вашому чоловікові подобається все, що ви готуєте? Пиріг – завжди безпрограшний варіант! Відповідно до недавніх досліджень чиказької організації Smell & Taste Research Foundation, аромати свіжої випічки діють безвідмовно не тільки на жінок, але і на чоловіків.\nЗниження рівня стресу, правильне харчування, заняття спортом і відмова від куріння – це не тільки корисно для вашого здоров’я, але і є відмінним посилом для чоловіка.\n«Тим самим ви немов говорите чоловікові, що хочете прожити з ним довге і щасливе життя і зробите все, щоб він не зазнав гіркоту втрати коханої людини», – говорить доктор Доу.\nХіба не мотивує?\nУ кожного з нас є улюблені заняття і хобі. У чоловіків теж виникають бажання з’їздити з друзями на риболовлю, пограти в улюблену відеогру або просто поспати. Дайте йому свободу робити те, що хочеться, і бути самим собою. На думку психологів, найміцніші шлюби бувають у тих пар, в яких жінки не тільки дають свободу своїм другим половинкам, а й заохочують їх в занятті улюбленою справою. Клінічний психолог Андра Брош каже, що така поведінка сприймається чоловіком як винагороду від коханої жінки. Однак не перестарайтеся. Наполегливо відправляючи чоловіка на чергову зустріч з друзями, можна добитися не того ефекту, якого хотілося, або посіяти в чоловікові зерно сумніву в тому, що ви хочете бачити його поруч.\n«Щирі компліменти його зовнішності і фізичній формі є підтвердженням вашого захоплення, що прирівнюється до визнання в любові», – каже Брош. Коли він з легкістю відкриває банку джему, не забудьте згадати, як вам пощастило мати поруч такого силача. Повірте, він буде світитися від щастя!\nЧоловікові важливо відчувати себе частиною вашого життя і знати, що його думка має для вас значення. Попросіть його ради щодо того, як поговорити з босом про підвищення. Тим самим ви покажете, що довіряєте йому і цінуєте його думку. «Звернення за порадою показує, що ви покладаєтеся на чоловіка і що він займає важливе місце у вашому житті. Потреба в людині і любов йдуть рука об руку », – говорить доктор Брош.\nНаступного разу, коли улюблений поведе дітей у школу або піде в супермаркет, подякуйте йому. У щоденній гонці ми не звертаємо уваги на ці дрібниці. Все це здається нам цілком очевидним. «Зупиніться і просто скажіть коханому, як ви цінуєте те, що він робить», – каже ліцензований сімейний психолог Карін Голдштейн.\nПерш ніж вибігти вранці на роботу, міцно обійміть коханого. Чоловікові дуже важливий тактильний контакт, говорить Голдштейн. «Обійми повинно тривати, щонайменше, сім секунд. Так, це довгий час, але як раз за цей час просте обійми переходить в щось більше ». Можемо посперечатися, що вам це теж сподобається!\nЗа словами доктора Доу, секс може бути навіть швидким. «Я сподіваюся, що в більшості випадків ваш секс сповнений романтики і прелюдії. Але у відсутності часу секс «на швидку руку» вам теж не зашкодить ». Під час сексу в організмі чоловіка виробляється гормон допамін, який називають гормоном задоволення. У жінок же після сексу або навіть просто під час обіймів виробляється гормон окситоцин. Саме він забезпечує розслаблене і щасливий стан.\nНегаразди на роботі або конфлікти вдома турбують чоловіка більше, ніж здається на перший погляд. «Створіть будинку атмосферу миру і любові, вмійте вислухати свого чоловіка, датою йому можливість поділитися з вами проблемами, не загострюючи при цьому на них уваги, говорить доктор Брош. Тим самим ви дасте зрозуміти чоловікові, що чи не вважаєте його слабким, і покажете йому свою участь і турботу. Якщо він прийшов з роботи в поганому настрої, запитаєте, чи не хоче він поділитися з вами тим, що його турбує. Якщо ні, не наполягайте. Іноді досить просто поцікавитися, як у нього справи.


Проект дому Z136 GP , проект дому в Львові, безплатний проект дому, скачати проект дому, купити проет дому в львові, проект одноповерхового дому, проект просторного дому, проект затишного дому,\nПроект Z136 GP\nЖитлова площа: 78,9 м²\nПерший поверх 78,9 / 104,8 м²\nРозробка Z136 GP представляє версію проекту Z136 з гаражем.\nЗа рахунок приєднання гаража функціональні можливості будинку розширилися: крім місця для машини додалося додаткове підсобне приміщення, в якому можна влаштувати майстерню або розмістити габаритні предмети на зберігання.\nВнутрішнє планування також зазнала деяких змін. У новому проекті зросла площа двох спалень, загальна ванна (вона дещо зменшилася) перемістилася на місце праворуч від входу. Між спальними кімнатами розташувався гардероб. В денну зону, організовану за відкритим принципом, входять вітальня, кухня і столовая\nЖитлова / Загальна площа 78,9 / 104,8 м²\nПлоща забудови 131,1 м²\nГараж 26,0 м²\nКубатура 280,9 m³\nВисота 6,01 m\nКут нахилу даху 24°\nПлоща даху 195,1 m²\nМінімальні розміри участку ширина 23,74m × довжина 16,64m


По весняній багнюці під ворожим вогнем Світлана повзла до хлопців... - Myrotvorets News\nПо весняній багнюці під ворожим вогнем Світлана повзла до хлопців…\nБойовий медик гірських піхотинців під ворожим вогнем рятувала поранених російськими загарбниками українських воїнів.\n– Щось там свистіло над головою, але я не звертала на те увагу – потрібно було рятувати поранених, − розповідає бойовий медик гірських піхотинців «Едельвейсів».\nЗ окопу опорника дівчина побачила страшну картину – декілька тіл лежали нерухомо, відстань до них була до ста метрів.\nПо весняній багнюці Світлана повзла до хлопців. У голові було лиш одне – аби всі були живі, аби були живі…\nУ першого воїна, до якого доповзла медик, пульсу і ознак життя не було.\nСвітлана підняла голову й огледілась – ще троє лежали нерухомо, а двоє були поранені. До них і попрямувала.\nПораненими виявились два досвідчені сапери, котрі з групою прибули на розмінування.\nДівчина оцінила обстановку і поповзла до того, у кого на руці, нозі й боку проступала кров від поранень, він був у свідомості.\nДругий рухом показав, що допомоги не потребує. Тоді Світлана на поранені руку і ногу сапера наклала турнікети, щоб зупинити кровотечу.\nДопомагали це робити сержанти, бо чоловік був набагато більшим, ніж дівчина, і стали відтягувати пораненого в укриття. Весь час поранений був у свідомості й виконував команди медика.\nА ворожий вогонь тим часом не припинявся.\nМісцевість була відкрита, безпечно було лиш за невеличким насипом, куди і затягнули пораненого сапера. Уже там Світлана наклала на місця поранень тугі пов’язки та вколола знеболювальне. Інший поранений доповз туди сам. Гірські піхотинці з опорного пункту вогнем у напрямку ворога прикрили групу, і за мить всі вже були в окопі. Там Світлана поправила турнікети та пов’язки, а хлопці понесли пораненого в напрямку спостережного пункту роти, куди вже прибув автомобіль для евакуації.…\nА напередодні описаних подій ворог, застосовуючи свою бандитсько-злочину тактику, здійснив дистанційне мінування в районі взводно-опорного пункту гірських піхотинців мінами ПОМ-2. Одна з них спрацювала за пару годин, а для знешкодження інших 26 березня і прибула група досвідчених саперів.\nНавпроти опорника, метрів за 250-300, розташована водонасосна станція, котра забезпечує подачу води для низки населених пунктів. Саме в приміщені цивільного об’єкту і обладнали, як виявилось згодом, своє лігво ворожі снайпери.\nЯк тільки сапери почали розвідку місцевості, вбивці почали свою чорну роботу…Першими під кулі ворожих снайперів потрапили сапери – двоє загинули миттєво, а ще двоє були поранені. Рятувати поранених з опорника кинулись гірські піхотинці – старший сержант Максим Абрамович та старший старший солдат Сергій Гайченко – снайпери вразили і їх…\nВійна – це страшна річ, але саме тут – у цих незвичайних умовах і відкриваються найкращі риси людини – мужність, щирість, готовність ціною власного життя врятувати товариша.\nСаме вони – прості солдати цієї війни і є найбільшою цінністю нашої армії!\nЗа особисту мужність і героїзм Командування частини подало Світлану до нагороди. Нагороди заслуговують також сержанти Сергій Суліма і Олексій Косташек.\nДжерело: Операція об’єднаних сил / Joint Forces Operation\n1 коментар до “По весняній багнюці під ворожим вогнем Світлана повзла до хлопців…”\n08.04.2021 о 14:32\nЧтоб вы фашисты чубатые поскорее на удобрение в землю Донбасса и Крыма ушли! Гиены безродные..


Час збирати ягоди та гриби - База відпочинку Сільвер.\nЛіто – це найкращий час для хорошого відпочинку, легкої, корисної дієти та збагачення організму вітамінами. Все це, «в комплексі» Ви можете отримати в Шацькому державному природному національному парку.\nШацький край не тільки неймовірно красивий, а ще й багатий на врожай різноманітних, корисних ягідок та грибочків. Хто завітав сюди хоча б раз, неодмінно має сходити в ліс, щоб подихати і насолодитися свіжим повітрям, ну і звісно назбирати повні корзини тутешніх вітамінів.\nМалина, наприклад, доспіває в кінці червня, липня та серпня, тому насолоджуватися нею Ви зможете все літо. Ця ягода багата вітаміном А і С. Її корисні властивості: жарознижуюча дія, незамінна при боротьбі зі стресом, корисна при варикозі і целюліті. Антиоксиданти малини допомагають організму боротися з раковими клітинами.\nДенна норма 100-300гр в день.\nЧорниця. Сезон - кінець червня. Покращує зір, корисна при захворюваннях нирок, стимулює роботу мозку. Багата вітаміном В і Р.\nДенна норма 400-700гр в день.\nСуниця. Сезон, середина червня – початок липня. Підвищує імунітет, має протинабрякову і сечогінну дію. Жарознижуючий і протизапальний засіб.\nДенна норма 150-300гр в день\nОжина, сезон друга половина серпня. Сприяє нормальному обміну речовин, нормалізує гормональний фон і роботу кишечника. Корисна при безсонні і для загального тонусу.\nДенна норма 200-300гр в день.\nТакож в цю пору, багато білих грибів, підберезників, лисичок і маслят.\nЯгоди Ви можете їсти в чистому вигляді, тобто сирими і без нічого, або ж перетерти цукром, і сметанкою. Так роблять справжні ласуни.\nА грибочки... можна засушити, пожарити або приготувати в сметанному соусі, нямі. Після готування влаштуйте трапезу на свіжому повітрі під відкритим небом, або в альтанці, в колі приємних вам людей.