Бізнес моделювання розвитку організації і проектування рестуктуризаціїї підприємства. ПЛАН Вступ ... 3\nРозділ 1. Бізнес моделювання розвитку організації як основа для покращення бізнесу..................................................................................................................... 5\n1.1 Оптимізація бізнесу на основі бізнес-моделі................................................ 5\n1.2 Моделювання та аналіз бізнес-процесів....................................................... 8\n1.3 Поняття й етапи реструктуризації підприємства....................................... 16\nРозділ 2. Вибір стратегії реструктуризації підприємства за допомогою бізнес-моделювання на прикладі ВАТ „Будматеріали”................................................. 21\nРозділ 3. Сучасні підходи до проблеми дослідження......................................... 31\nСписок використаної літератури......................................................................... 39\nСтоліття інформації і високих технологій наклав свій відбиток на еволюційний розвиток практично у всіх сферах діяльності людини. За рахунок автоматизації збільшується швидкість обробки інформації і, отже, підвищується продуктивність праці. Спроби моделювання бізнесів-процесів почалися ще тоді, коли з'явився перший бізнес-план. Однак це було статичне відображення внутрішнього і зовнішнього середовища організації з декількома альтернативними варіантами розвитку. А якщо раптом відбувалося те, що не було передбачено в бізнес-плані, останній виявлявся неспроможним, тобто зміна навіть одного фактора вело до втрати актуальності всього бізнес-плану чи його частини. Для підтримки актуальності плану була потрібна трудомістка робота з перегляду всіх основоположень, що здійснювалася в основному вручну. Проблема прив'язки бізнес-плану до конкретної ситуації й існуючим факторам змусила керівників відмовитися від бізнесу-планування. Дійсно, легше скласти звіт за підсумками діяльності, чим щомісяця переписувати план. На відміну від бізнес-планування складання моделі має на меті однократний підхід, а потім тривале використання отриманого продукту. Моделювання, по-перше, дозволяє автоматизувати процес управління, що саме по собі означає збільшення швидкості передачі інформації і підвищення контролю. А це вже, як мінімум, полегшує задачу керівника по двох управлінських функціях. По-друге, змодельована система має самонастроювальний характер. Це порозумівається наявністю однозначного алгоритму дій, тобто такого алгоритму, де кожен байт інформації буде спрямований у відповідний центр обробки даних, що, у свою чергу, відповідно відреагує на неї. Таким чином, усяка зміна навколишнього середовища спричинить ланцюжок змін у системі організації бізнесу. Технічно, бізнес-моделювання не менш трудомісткий процес, чим складання бізнес-плану. Прийдеться пройти через паперовий варіант, перш, ніж буде можливе використання програмних засобів. У ході роботи необхідно знову і знову повертатися до вже прописаних моментів, вносити зміни і будувати все заново, а потім тестувати і шліфувати отриманий продукт разом зі своїми підлеглими. Бізнес-моделювання повинне пройти кілька етапів. Спочатку будується організаційна модель, що виходить при сполученні функціональної і структурної моделей. У результаті ми одержуємо відповіді на питання: які функції реалізує компанія і хто саме їх реалізує. На наступному етапі кожній функції привласнюються вхідні і вихідні параметри - функції стають бізнес-процесами, що потім представляються у виді взаємозалежних ланцюжків, а це вже модель процесів. Паралельно з цим структурна модель трансформується в рольову модель (делегування повноважень і визначення відповідальності). На етапі побудови процесно-рольової моделі виникає можливість автоматизації. Наслідком автоматизації стає прискорення передачі інформації і підвищення контролю, що дозволить безперешкодно приступити до останнього етапу - кількісного моделювання. Правда, частка кількісного опису в різних компонентах менеджменту розрізняється. Наприклад, у виробничій сфері за допомогою кількісних методів можна описати до 90% усіх процесів, у той час як у маркетингу тільки порядку 10.\n- це сполучення ряду параметрів, що описують принципову схему побудови бізнесу компанії. Принципово важливими в бізнес-моделі є не стільки параметри самі по собі, скільки їхнє взаємне ув'язування.\n- не тверда структура, вона може мінятися виходячи з наступних перемінних (див. рис.3)\nГармонічна бізнес-модель компанії дозволяє підвищити ефективність діяльності і стійкість компанії на ринку: 1. Підвищується конкурентноздатність компанії\n- це сукупність різних видів діяльності, у рамках якої "на вході" використовується один чи більш видів ресурсів, і в результаті "на виході" створюється продукт, що представляє цінність для споживача чи так називаного "клієнта бізнес-процесу". Якщо розглянути такий бізнес-процес як доставка товарів споживачу, то "на вході" у бізнес-процес буде отримане замовлення від споживача, а "на виході" результатом діяльності стане доставка товарів споживачу. Незважаючи на важливість всіх операцій, що входять до складу даного бізнес-процесу, бізнес-процес не буде мати змісту, якщо клієнт бізнес-процесу не одержить у результаті вчасно свій товар і не буде задоволений цим результатом. Звичайно саме поняття бізнес-процесу є найбільш важким для розуміння. Як правило, менеджери легко оперують такими поняттями, як організаційна структура, задачі, але не дуже просто переходять на "процесне" розуміння свого бізнесу, як діяльності, що складає з окремих процесів.\n1. Ідентифікація бізнес-процесів компанії\n. Одним зі шляхів поліпшення управління бізнес-процесами, у сукупності утворюючих бізнес компанії, є додання їм найменування, що відбивають їх вихідні і кінцеві стани. Ці найменування повинні відбивати всі ті роботи, що виконуються в проміжку між стартом і фінішем процесу. Наприклад, термін "виробництво" підходить для бізнес-процесу, що відбувається від моменту закупівлі сировини до моменту відвантаження готової продукції.\nКомпанія може побудувати схеми своїх бізнес-процесів так само, як вона створює схему організаційної структури. Спочатку виділяються найбільш великі чи основні бізнес-процеси компанії, що у сукупності і складають бізнес. Потім на окремих схемах кожен великий бізнес-процес може бути деталізований до того ступеня, що буде необхідно. Створення схеми процесів зовсім не вимагає місяців роботи, нормою є кілька тижнів. Цікаво, що нарешті побудована схема основних процесів ні для кого не стане сюрпризом. На практиці люди лише дивуються, чому побудову схеми віднялася в них так багато часу - настільки завершена схема основних процесів проста для розуміння і навіть очевидна. 2. Вибір бізнесів-процесів для реінжінірінга\n. Після того, як бізнес-процеси ідентифіковані і побудовані їхні схеми, необхідно вирішити, які саме процеси вимагають реінжінірінга і яким повинний бути його порядок. Звичайно компанії використовують три критерії, що допомагають їм зробити вибір: · Перший з них - факт порушення процесу: здійснення яких бізнес-процесів сполучено з найбільшими труднощами? · Другий - значимість: які процеси впливають на клієнтів компанії? · Третій – можливість здійснення: які з процесів, що відбуваються в компанії, можуть бути перепроектовані в даний момент найбільше успішно?\n· Чи завдає конкретний бізнес-процес істотний вплив на стратегію розвитку компанії? · Чи сприяє цей бізнес-процес задоволенню потреб клієнтів? · Наскільки сильно діяльність компанії в даному процесі уступає вищим стандартам у конкретній сфері бізнесу? · Чи можна домогтися більшого від даного бізнес-процесу без реінжінірінга? · Чи застарів даний процес?\n· Чим більше позитивних відповідей буде отримано на подібні питання, тим вагоміше будуть аргументи на користь реінжінірінга. Перш ніж реінжінірінгова команда приступить до перепроектування поточного бізнес-процесу, вона повинна дещо про нього довідатися: · з чого він власне складається; · наскільки добре (погано) він функціонує; · які основні проблеми впливають на його результати. Одна з найбільш типових помилок полягає в тому, що саме на цій стадії реінжінірінгові команди намагаються аналізувати бізнес-процеси в дрібних деталях, замість того, щоб постаратися осягти його в цілому. Оскільки метою команди є зміна процесу, а не його поліпшення, немає необхідності документувати його, розкриваючи всі деталі. При вивченні бізнес-процесів необхідно виконати кілька задач:\n· визначення цілей і реальних вимог клієнтів до продукту чи послуги. Причому самі клієнти навряд чи можуть пояснити свої реальні потреби. Реінжінірінгова команда повинна усвідомити потреби клієнтів краще, ніж вони самі. Це можна зробити за допомогою спостереження за діяльністю клієнтів; · розуміння того, який саме продукт створюється в результаті даного процесу, тобто вивчення процесу як такого. Ціль полягає в тому, щоб зрозуміти, що являє собою процес і чому він здійснюється, а не те, як він відбувається зараз. Знаючи відповіді на питання "що?" і "навіщо?" команда може починати реінжінірінг бізнес-процесу;\nУ пошуках бізнес-процесів для реінжінірінга найбільш очевидною мішенню є процеси, що уже викликають труднощі в керівників компанії. Як правило, для персоналу очевидно, які саме процеси в їхніх компаніях мають потребу в реінжінірінгу. Свідчення тому зустрічаються повсюдно, і не помітити їх буває дуже важко. Процес доставки товарів клієнтам, якщо постійно відбуваються збої з доставкою, із упевненістю можна характеризувати як порушений. Якщо працівники постійно шукають зниклу інформацію на паперових носіях і в комп'ютері, то процес, у якому вони беруть участь, імовірно, теж є порушеним. Порушені процеси можна помітити по тим симптомам, з якими вони пов'язані:\nНаприклад, розповсюджений для багатьох компаній симптом - переробки і повторні роботи пов'язаний з таким порушенням бізнес-процесу, як неадекватність зворотного зв'язку по ланцюжку трудових завдань. Як переробки, так і повторні роботи мають на увазі виконання роботи, що один раз уже була зроблена - переробка документа чи відсилання товару по іншій адресі. Найчастіше переробка і повторна робота є наслідком неадекватного зворотного зв'язку в тривалому робочому процесі. Проблеми "уловлюються" не тоді, коли відбувається помилка, а набагато пізніше - у ході процесу, що і вимагає повторного виконання не однієї операції, а декількох. Метою реінжінірінга є не підвищення ефективності повторних робіт, а їхнє повне усунення шляхом рятування від помилок і безладдя, що роблять їх необхідними. Необхідність у великій кількості облікових і контрольних функцій стосовно створення доданої вартості може виникати через фрагментарність бізнес-процесів. Багато робіт, проведені в підрозділах компанії, не додають вартості до пропонованого компанією продукту чи послуги. Обліково-контрольна робота приносить користь компанії, але вона не сприяє зростанню цінності продукту чи послуги. Проблема може полягати в тому, що частка робіт, що не додають вартість надмірна. Метою реінжінірінга при цьому є не підвищення ефективності обліково-контрольної діяльності, а мінімізації причин її необхідності. Постійно виникаючі особливі обставини і виключення з правил можуть бути пов'язані з ускладненням досить простих процесів. Більшість процесів спочатку досить прості. Згодом, однак, їхня складність зростає, множаться випадки. Хтось зі співробітників модифікує бізнес-процес, додаючи особливі обставини чи правила, що стосуються виключень. Дуже незабаром простий процес виявляється неможливо побачити через виключення й особливі обставини. У ході реінжінірінга відновлюється вихідний простий процес, а потім для інших ситуацій створюється ще один. Таким чином, замість виключень із правила створюється кілька бізнес-процесів, що застосовні у всіх виникаючих ситуаціях. Занадто велика кількість комунікацій в організації може бути наслідком фрагментації бізнес-процесу. Якщо та сама інформація подорожується між різними групами в організації, незалежно від того, яким способом вона передається, - це значить, що природний процес штучно фрагментований. Добре спроектовані організаційні структури повинні поставляти один одному інформацію у виді кінцевих продуктів. Великі комунікації являють собою лише спосіб адаптації до фрагментованості бізнес-процесу. Шляхом до рішення проблеми є відтворення єдиної картини чи діяльності процесу зі шматочків. Такий спосіб називається наскрізною функціональною інтеграцією, що дозволяє компаніям один раз одержувати дані і потім розділяти їх між собою замість того, щоб шукати варіанти прискорення інформаційних комунікацій між співробітниками. Прикладом такої ситуації може ситуація, коли співробітники, що працюють у компанії, повинні часто дзвонити один одному і погоджувати різні питання, або спілкуватися по електронній пошті. Звичайно в таких компаніях співробітникам надається багато комунікаційних можливостей, у тому числі телефонів, факсових апаратів і т.д. Насправді, незважаючи на необхідність співробітництва в деяких процесах, працівники не повинні дзвонити один одному більше, вони повинні дзвонити один одному менше. У такій ситуації реінжінірінг допоможе відновити весь бізнес-процес і або доручити його одному підрозділу, або організаційно об'єднати два підрозділи компанії, що займаються тим самим бізнес-процесом. Значимість, ступінь чи впливу на зовнішніх клієнтів, є другим критерієм, розглянутим при ухваленні рішення про те, які процеси в компанії повинні піддатися реінжінірінгу і який буде його порядок. Навіть процеси, спрямовані на доставку результатів іншим підрозділам компанії, можуть виявитися особливо значимими і коштовними для зовнішніх клієнтів. Проте, компанія не може просто прямо опитати своїх клієнтів на предмет того, які процеси для них найбільш важливі. Причина криється в тім, що клієнти, навіть знайомі з устроєм бізнесу, не можуть знати деталі тих процесів, що використовують їхні постачальники.\nКлієнти, однак, являють собою гарне джерело інформації про відносну значимість різних процесів. Компанії можуть визначити, які проблеми особливо хвилюють їхніх клієнтів - проблема ціни, постачання в термін, технічні особливості продукту і т.д. Ці проблеми можуть бути потім співвіднесені з процесами, що завдають на них найбільший вплив, що, у свою чергу, допоможе визначити черговість процесів, що потребують реінжінірінга. Третій критерій для вибору бізнес-процесів для реінжінірінга - це можливість щодо реалізації, що має на увазі розгляд групи факторів, що визначають імовірність того, що реінжінірінговий захід виявиться успішним. Одним з таких факторів є масштаб процесу. У цілому, чим крупніше бізнес-процес, тим більше організаційних одиниць у ньому задіяно, тим значніше його масштаби. При реінжінірінгу більш великого по масштабах процесу можлива більша віддача, але імовірність успіху в цьому випадку буде нижче. Значні масштаби процесу мають на увазі координацію дій великого числа зацікавлених у ньому сторін, вплив на більше число організаційних одиниць і залучення в його реінжінірінг більшого числа менеджерів, кожний з яких зайнятий власними проблемами.\nУ традиційних організаційних структурах звичайно встановлюються границі взаємодії між підрозділами, і визначається ієрархічний порядок прийняття рішень. У функціональному підрозділі працюють співробітники, що виконують однакову роботу, і в кожнім підрозділі виконується невеликий елемент бізнес-процесу. У результаті бізнес-процес стає фрагментарним, тобто розбитим на окремі відрізки, кожний з яких виконується в окремому підрозділі. При такій системі керування бізнес-процес не є роботою одного чоловіка чи одного функціонального підрозділу, а працівника чи підрозділ, що беруть участь у процесі і несуть відповідальність за виконання однієї простої операції. Робота менеджерів при цьому в значній мірі складається в контролі за виконавцями й в об'єднанні окремих робіт у єдиний процес. У такій ситуації:\n· Ніхто не відповідає за процес у цілому і його результати; · Такий процес піддається збоям, тому що багато працівників змушені діяти незалежно один від одного; · Процес, у якому задіяні працівники різних підрозділів, важко зробити гнучким.\n· Крім того, працівники не є організаційно і функціонально інтегрованими і розкидані по різних підрозділах. Виникає проблема непогодженості і навіть суперечливості цілей різних виконавців. Ефективність на різних етапах бізнес-процесу може оцінюватися по зовсім різних показниках, що суперечать один одному. У результаті ефективність окремих підрозділів підприємства може досягатися на шкоду загальної ефективності. Наприклад, працівники, що беруть участь у здійсненні одного процесу можуть мати несумісні цілі. Один виконавець може піклуватися про оборотність товарно-матеріальних запасів, а іншої про час доставки товарів і т.д.\nПри проведенні реінжінірінга визначається так називаний "власник процесу" для кожного з виділених бізнес-процесів. Власником процесу повинний бути менеджер, що несе відповідальність за конкретний бізнес-процес і за заходи щодо його реінжінірінгу. Такий менеджер повинний мати усередині компанії необхідний престиж і вплив. Принцип відповідальності власників процесів за усе, що відбувається усередині бізнес-процесу і саме головне за результати бізнес-процесів є одним з найбільш сучасних принципів керування діяльністю компанії. Після реінжінірінга міняється спосіб організації робіт. Працівники виконують роботу в процесній команді, а не по окремості, будучи розкиданими по окремих підрозділах. Процесна група - це група виконавців, що спільно виконують конкретний процес. Робота компанії починає організовуватися навколо бізнес-процесів і здійснюючих їх команд. У результаті після реінжінірінга звичайно зменшується кількість рівнів управління і скорочується число менеджерів, що несуть відповідальність за вузьку функціональну область. Відповідальність перед вищим керівництвом несуть власники бізнес-процесів, а вище керівництво відповідає за координацію різних бізнес-процесів.\nТермін "реструктуризація підприємств" останнім часом відноситься до числа найбільше часто уживаних, однак загальноприйнятого розуміння цього терміна ще немає. Метою реструктуризації є забезпечення росту ефективності діяльності і керованості підприємства. У більшості випадків реструктуризацією починають займатися підприємства, що попадають у кризовий стан, хоча ці роботи корисні і для багатьох успішно працюючих виробництв. Особливо необхідно відзначити, що до реструктуризації часто прибігають підприємства, що потребують залучення зовнішнього фінансування і зацікавлені в підвищенні своєї інвестиційної привабливості. Змістом реструктуризації підприємств є комплексні роботи по удосконалюванню і приведенню у взаємну відповідність усіх структурних елементів підприємства. Таким чином, основними об'єктами реструктуризації виступають: · система управління; · організаційна структура; · майновий комплекс:\nРеструктуризація системи управління\nмає на меті підвищення ефективності управління підприємством. Необхідні управлінські рішення повинні прийматися вчасно, компетентно і на підставі всієї необхідної інформації. Отже, задачею реструктуризації системи управління є підвищення кваліфікації персоналу і підбор компетентних кадрів на наявні вакансії, формування системи інформаційного забезпечення управлінських рішень, а також зміни структури апарата управління з метою створення (розвитку) підрозділів, необхідних для успішного ведення бізнесу. Реструктуризація організаційної структури\nздійснюється для: · виділення ефективно діючого "ядра" підприємства і рятування від супутніх (найчастіше неефективних) виробництв, здійснюється у виді різних юридичних процедур дроблення бізнесу (поділ, виділення, створення нових юридичних осіб і т.п.) чи його укрупнення (злиття, приєднання); · реформування внутріфірмової системи обліку, планування і звітності, з цією метою здійснюється виділення центрів витрат, прибутку, фінансовій відповідальності.\nРеструктуризація майнового комплексу\nпроводиться для підвищення ефективності використання майна підприємства, у більшості випадків буває пов'язана з ліквідацією (продажем, передачею і т.п.) зайвого майна і, як наслідок, - скороченням постійних витрат і зниженням крапки беззбитковості. Крім того, визначаються "вузькі місця" у технічній і технологічній оснащеності підприємства і способи їхньої розшивки. Реструктуризація заборгованостей\nприпускає: · досягнення угод із кредиторами про умови погашення кредиторської заборгованості, прийнятної для підприємства; · досягнення угод з дебіторами про умови погашення дебіторської заборгованості, прийнятної для підприємства; · досягнення рішення уповноважених державних органів про відстрочку чи розстрочку заборгованостей по платежах у бюджет і державні позабюджетні фонди. Необхідно особливо підкреслити вимогу комплексності проведення робіт, його недотримання може не тільки не дати позитивного результату, але і привести до погіршення положення. Наприклад, найбільш ймовірним результатом реструктуризації бюджетних заборгованостей підприємства при недосконалості системи управління буде зрив графіка платежів і скасування рішення про реструктуризацію. Роботи з реструктуризації підприємств охоплюють, практично, усі сфери його діяльності. При їхній організації необхідно прагнути до того, щоб проведені роботи не порушували поточної діяльності підприємства і його служб. Однак стандартні підходи до реформування, наприклад, системи управління чи організаційної структури підприємства припускають проведення на початковому етапі різноманітних обстежень діючих служб. Для реструктуризації майнового комплексу потрібно оцінка майна підприємства, досягнення рішення уповноважених державних органів про відстрочку чи розстрочку заборгованостей по платежах у бюджет і державні позабюджетні фонди і т.п. Це дорогі "задоволення", природно, що відволікають персонал від виконання його обов'язків. Крім того, результати таких робіт, як правило, інформативні для консультантів, але мало що дають керівництву підприємства. У зв'язку з цим пропонується наступна послідовність робіт по реструктуризації підприємств: 1. Етап діагностики\n- визначення фінансово-економічних, технологічних, маркетингових, юридичних і інших проблем, з яким зіштовхується підприємство, формулювання основних заходів щодо їхнього вирішення; 2. Етап підготовки кадрів\n- "хвильове" навчання фахівців підприємства по профілю проблем, виявлених на першому етапі; 3. Етап розробки попередньої програми реструктуризації\n- визначення черговості і термінів проведення заходів щодо реформування окремих елементів підприємства (системи управління, майнового комплексу і т.п.), експертна оцінка очікуваних результатів, визначення відповідальних виконавців з числа менеджерів підприємства; 4. Етап розробки бізнес-плану\n- розробка комп'ютерної фінансово-економічної моделі підприємства, підготовка погодженого з керівництвом підприємства (і його підрозділів) плану діяльності на середньострокову перспективу, систематизація всіх заходів і їхній облік у виді фінансових показників (витрати/результати), коректування програми реструктуризації за даними бізнес-плану;\n· Підпрограма реструктуризації системи управління. Впровадження в експлуатацію системи оперативного фінансового планування - навчання фахівців підприємства роботі з комп'ютерною фінансово-економічною моделлю, підготовка наказів по підприємстві по коректуванню внутрішнього документообігу з метою інформаційного забезпечення системи оперативного планування, упровадження процедур, призначених для контролю ходу виконання планів; · Визначення підрозділів і елементів системи управління, що потребують реструктуризації, розробка і реалізація "часток" програм реструктуризації - на основі результатів експлуатації системи оперативного фінансового планування; для окремих підрозділів і елементів системи управління.\nРеалізація описаної послідовності робіт веде до формування інвестіційно-привабливого підприємства, керованого кваліфікованими менеджерами, що мають чітку програму росту бізнесу. Тому природним результатом реструктуризації є залучення до розвитку підприємстві зовнішніх інвесторів (якщо це необхідно). · За результатами перших 3-4 місяців експлуатації системи оперативного фінансового планування можна буде робити висновки про: · реалістичності програми реструктуризації підприємства; · ступеня керованості підприємства в цілому і його окремих підрозділах; · компетентності керівництва окремих підрозділів підприємства й основних їхніх проблем (маркетинг, облік, фінансове керування і т.п.). Питання про реалістичність програми реструктуризації виникає неминуче. Реалізація програми практично завжди буває сполучена з твердими непопулярними мірами. Їхнє здійснення майже завжди йде з відставанням від графіка, що породжує сумнів в реалістичності програми в цілому. З'являються пропозиції про істотне коректування програми. Те як буде зважуватися дане питання, у визначальній мірі залежить від ступеня керованості підприємства, від авторитету керівництва. Але при цьому необхідно послідовно продовжувати реалізацію виробленої програми (що не суперечить можливості тактичних компромісів). Висновок про наявність проблем з управлінням у тім чи іншому підрозділі підприємства робиться на основі: · Систематичних і істотних відхилень планових завдань від фактичних результатів - наскільки компетентне керівництво підрозділу і його співробітників? · Зближення згодом планових і фактичних показників при зниженні ефективності діяльності підрозділу, фактичні результати усе більше відхиляються від даних середньострокового прогнозу - наскільки обґрунтовані оперативні бюджети підрозділу, чи не занижуються щомісячні планові завдання? · Реалізації підпрограм програми реструктуризації зі значним відставанням від календарного плану - наскільки відповідальні виконавці займаються програмою реструктуризації?\nПідрозділи, у яких відзначаються відзначені вище явища, у першу чергу повинні ставати об'єктами для дослідження діючої системи управління, а також поглибленого економічного аналізу їхньої діяльності. Метою такого аналізу є розробка "часток" програм удосконалювання управління і діяльності окремих підрозділів. Реалізація таких програм, в остаточному підсумку, забезпечує еволюційне підвищення ефективності діяльності і керованості підприємства в цілому, а отже - досягнення цілей реструктуризації. Розділ 2. Вибір стратегії реструктуризації підприємства за допомогою бізнес-моделювання на прикладі ВАТ „Будматеріали”.\nПід реструктуризацією підприємства, як вже зазначалося вище, розуміється процес, пов'язаний зі зміною стратегічних концепцій і принципово важливих стратегічних факторів діяльності. Стратегічні концепції відбиваються у виборі Місії і цілей діяльності підприємства, а також у його стратегіях. До числа принципово важливих стратегічних факторів, зміна яких може з'явитися підставою для реструктуризації підприємства, відносяться: · вибір нової організаційної структури управління; · зміна системи управління; · радикальний перегляд складу і процентних співвідношень у діловому портфелі корпорації. Основними інструментами для проведення реструктуризації підприємства є: · стратегічний аналіз і бізнес-моделювання; · вибір бажаних цілей діяльності організації; · розробка стратегії реструктуризації. Усе перераховане вище пов'язано з розробкою плану стратегічного управління підприємства, на основі якого формується бізнес-план по реструктуризації. Розглянемо даний процес на прикладі аналізу конкретної ситуації. Характеристика вихідної ситуації.\nВАТ „Будматеріали” утворено в 1991 році, коли в результаті приватизації комбінат будівельних матеріалів перемінив організаційно-правову форму і форму власності. В даний час акціонерне товариство нараховує 400 акціонерів, серед яких значна частка членів трудового колективу. ВАТ „Будматеріали” - одне з найбільших підприємств по випуску будівельних матеріалів у Запорізькій області, що зберігає у своєму складі майоліковий народний промисел, що бере початок в 19 столітті. До основних видів продукції ВАТ „Будматеріали” відносяться: цегла силікатна, керамзитовий гравій, гіпс, гіпсові панелі, плитка облицювальна, плитка універсальна, кахлі для камінів, санітарно-технічні вироби і майолікові вироби. Споживачами продукції підприємства є: будівельні організації, торгово-закупівельні бази й індивідуальні замовники (юридичні і фізичні особи). ВАТ „Будматеріали” - найбільше в Запорізькій області підприємство будівельної індустрії і єдине підприємство, що випускає силікатну цеглу високої міцності. Показники, що характеризують виробництво, якість продукції і використання основних виробничих фондів, приведені в табл. 1. Таблиця 1 Показники, що характеризують виробництво, якість продукції, основні виробничі фонди і їхнє використання\n- панелі гіпсові\n- теплоенергія (товарна).\n5. Втрати від браку до собівартості всієї продукції, %\n6. Фондовіддача, коп./грн.\n7. Коефіцієнти, %: - відновлення основних фондів\n- вибуття основних фондів\nФінансово-економічний стан ВАТ „Будматеріали”\nЗагальна характеристика майна. На початок 2004 року балансова вартість майна ВАТ „Будматеріали” складала 46103 тис. грн.. Протягом 2004 року величина валюти балансу збільшилася на 165,3% і склала 122318 тис. грн. Таке збільшення обумовлене ростом поточних активів на 32,3% і постійних активів на 186,9%, тобто вирішальне вплив зробив збільшення постійних активів (основних засобів з 37541 до 110556 тис. грн..). У пасиві відбуваються незначні зміни статей балансу, що у сукупності формують дане збільшення вартості засобів підприємства. Протягом 2005 року відбувається зниження балансової вартості майна до 43317 тис. грн., що складає 35,4% від вартості капіталу на початок 2004 року. Вирішальний вплив на таку зміну робить зниження вартості основних засобів до 31186 тис. грн. - передача об'єктів соціально-культурної сфери на баланс міста. Основні фонди й ефективність їхнього використання.\nВелику частку засобів підприємства складають необоротні активи. У 2004 році частка постійних активів зростає з 86,1% на початок року до 93,0% на кінець року, у 2005 році знижується до 80,0%. У структурі необоротних активів сама вагома стаття - основні засоби - є також самою вагомою статтею балансу. Більше половини основних засобів на початок періоду складають основні виробничі фонди. Ефективність використання основних фондів підприємства на початок періоду невелика, тому що значну їхню частину (46,9% - у 2003 році, 47,4% - у 2004 році) складають об'єкти соціально-культурної сфери. Після "зняття" їх з балансу підприємства змінюється сама структура основних засобів (тепер тільки 5,4% складають об'єкти невиробничого призначення), і зростають показники ефективності використання основних засобів: фондовіддача загальної вартості фондів зростає з 25,7коп. (2004 рік) до 29,5коп. (2005 рік). Оборотні активи, джерела їхнього фінансування.\nПротягом аналізованого періоду відбувається стійкий ріст поточних активів (з 6427 тис. грн. на початок 2004 року до 8663 тис. грн. на початок 1998 року). У структурі оборотного капіталу найвищу питому вагу мають запаси (стійка тенденція росту: від 4963 тис. грн. - на початок 2004 року до 7922 тис. грн. - на початок 1998 року). Таке збільшення запасів відбувається за рахунок більш інтенсивного зростання матеріальних запасів у порівнянні з незначними темпами зниження запасів незавершеного виробництва і готової продукції. Дебіторська заборгованість підприємства зростає в 2004 році і різко знижується в 2005 році. Заборгованість покупців і замовників складає незначну частину всієї заборгованості підприємству; прострочена заборгованість окремих покупців вчасно списується на фінансові результати. Найбільшу частку в структурі дебіторської заборгованості на початок періоду мають аванси видані, котрі погашаються протягом 2005 р. У вартості всього майна підприємства питома вага дебіторської заборгованості стійко знижується (від 3,0% на початок 2004 року до 0,8% на початок 1998 року). Частка найбільш ліквідних активів (коштів і короткострокових фінансових вкладень) невелика - не перевищує в сукупності 0,2% вартості всього майна. Поточні зобов'язання підприємства постійно і стійко ростуть (з 4094 тис. грн.. у 2004 році до 20090 тис. грн. у 2005 році). Поточні пасиви представлені незначною сумою короткострокових кредитів, що погашається протягом 2005 року, і в основній своїй масі кредиторською заборгованістю. ВАТ „Будматеріали” стійко нарощує кредиторську заборгованість високими темпами (на 268,4% за 2004 рік, на 85,2% за 2005 рік). У такий спосіб на початок року тільки кредиторська заборгованість підприємства складає майже половину (46,3%) балансової вартості. Самою значною частиною кредиторської заборгованості є заборгованість постачальникам і підрядчикам, росте частка обов'язкових платежів: заборгованість перед бюджетом, по заробітній платі і соціальному страхуванні. Інші статті кредиторської заборгованості мають незначна питома вага в обсязі кредиторської заборгованості (менш 0,1%). На початок 2004 року ВАТ фінансує частину оборотних активів (36,3%) із власного капіталу; уже на початок 2005 року величина чистого оборотного капіталу стає негативною і протягом 2005 року цей розрив збільшується (з 130,9% до 231,9% величини оборотних активів складає кредиторська заборгованість). Довгострокові джерела фінансування.\nПостійний ріст збиткової діяльності знижує величину власних засобів, що знаходяться в розпорядженні підприємства, і воно змушено шукати додаткові позикові джерела фінансування активів (у 2005 році береться довгостроковий кредит). Частка власних засобів у валюті балансу постійно знижується (з 91,1% на початок 2004 року до 53,6% на початок 1998 року). Платоспроможність.\nЗначення показників ліквідності свідчать про незадовільну структуру балансу ВАТ „Будматеріали”, відсутності його перспективної платоспроможності перед кредиторами: · коефіцієнт абсолютної ліквідності практично дорівнює нулю, тобто сума коштів і короткострокових фінансових вкладень ВАТ дуже мала в порівнянні з його поточними зобов'язаннями перед кредиторами; · коефіцієнт швидкої (термінової) ліквідності завжди нижче свого граничного значення (0,8), а в 2005 році знижується практично до нуля. Швидкореалізуємі активи складають близько 1,0% вартості всього майна, тобто не забезпечують гарантії погашення зобов'язань; · значення коефіцієнта покриття (загальної ліквідності) свідчить про те, що ВАТ „Будматеріали” не в змозі розплатитися по усіх своїх зобов'язаннях, не реалізуючи постійні активи, тобто підприємство неліквідне і неплатоспроможне. Фінансова стійкість.\nЗначення і тенденція зміни показників фінансової стійкості свідчать про збільшення фінансової залежності підприємства: · коефіцієнти автономії і фінансування зменшуються (з 0,91 до 0,90 у 2004 році до 0,5 у 2005 році і з 10,3 до 10,0 у 2004 році до 1,2 у 2005 році відповідно); · коефіцієнт маневреності власних засобів має негативне значення, тобто не тільки оборотні активи цілком фінансуються позиковими засобами, але і частина постійних активів. Ділова активність. У 2004 році трохи знижується оборотність активів (з 0,54 до 0,20), у 2005 році зростає більш ніж у три рази (до 0,62). Така ж динаміка зміни оборотності чистих активів і основних засобів. Постійно знижується оборотність запасів, сировини і матеріалів. Це порозумівається більш високим темпом росту вартості запасів і матеріалів, і невисокими змінами собівартості продукції, що випускається. Оборотність незавершеного виробництва і готової продукції також знижується. Оборотність дебіторської заборгованості має задовільну динаміку зміни протягом аналізованого періоду, тобто проблем з оплатою відвантаженої продукції в підприємства немає. Оборотність кредиторської заборгованості в багато разів менше оборотності дебіторської заборгованості, причому ця різниця постійно збільшується (досягає на сучасний момент 54 разів), але більш високий період обороту кредиторської заборгованості, чим оборотних активів, приводить величину фінансового циклу до негативного значення. Це ускладнює відносини як з покупцями (зниження термінів оплати), так і з постачальниками (неплатежі). Але з іншої сторони росте рентабельність використовуваного капіталу, що відповідає цілям суспільства. Рентабельність.\nСобівартість продукції на кінець 2004 року перевищує виручку від реалізації продукції (98,8% у розмірі виручки за 2005 рік). Виробництво будматеріалів, керамічних виробів є матеріаломістким, частка матеріальних витрат у собівартості виробів складає більш 50,0%, у 2004 році матеріальні витрати різко ростуть (на 40,0%) і питома вага їх у собівартості досягає 63,1%, у 2005 році знову знижується до 53,2%. Тому як в 2004 році всі інші статті витрат знижуються, то негативну рентабельність можна пояснити неефективною ціновою політикою. У 2005 році в собівартості різко зростає частка обов'язкових платежів - заробітна плата і відрахування на соціальні потреби, тому ефект від зниження матеріальних витрат практично компенсується. Але постійно знижуються "інші" статті витрат у складі собівартості, тобто умовно-постійні витрати. У сукупності дані зміни "виводять" підприємство за поріг рентабельності - у 2005 році ВАТ має чистий прибуток, що складає 2,5% від виручки, у 2004 році підприємство мало збиток приблизно в такому ж розмірі, тобто діяльність ведеться на грані порога рентабельності. Частка відвернених засобів у виручці росте постійно і досить високими темпами (15,1% за підсумками 2003 року, 21,4% - 2004 року, 38,7% - 2005). Щороку відвернені засоби значно перевищують чистий прибуток, і в результаті підприємство не має можливості виплачувати дивіденди і реінвестувати засоби. Проблемна область підприємства.\nДіяльність ВАТ „Будматеріали” у 2003 році не принесла ні прибутку, ні збитку, тому були засоби тільки для фінансування нормальної роботи. У 2004 році відбулися непередбачені зміни, на які підприємство не змогло належним образом зреагувати (збільшення цін на матеріали, що поставляються, зниження платоспроможного попиту на продукцію, зросла конкуренцію). Низька забезпеченість ліквідними засобами, збільшення відвернених засобів підсилили несприятливий вплив цих змін. У результаті за підсумками 2004 року ВАТ одержало значний збиток. У 2005 році підприємство нарощує оборотність використовуваного капіталу. Для нього це життєво необхідно, щоб "піти" за поріг рентабельності. Також необхідно мати засоби для оплати витрат по позикових коштах і для погашення узятого кредиту і кредиторської заборгованості. Поряд з цим, міняється структура виробленої продукції, майже половина основних фондів переводиться на консервацію. Приймаючи в увагу всі зміни, зростання показників ефективності використання засобів більш ніж високі. Але збільшення рентабельності використовуваного капіталу за рахунок збільшення його оборотності приводить до зниження платоспроможності. Усе зростаюче значення відвернених засобів не тільки начисто "з'їдає" отриманий в 2005 році чистий прибуток, але і приводить до збитку в підсумку - власний капітал підприємства зменшується, зростає фінансова залежність, знижується фінансова стійкість. Підприємство відчуває недостачу ліквідних засобів і не в змозі розплатитися по усіх своїх зобов'язаннях, не реалізуючи постійні активи, тобто ВАТ „Будматеріали” неліквідне і неплатоспроможне, знаходиться у фінансово-економічній кризі. У нинішніх складних фінансово-економічних умовах, при посиленні конкуренції з боку білоруських виробників, падінні попиту на продукцію ВАТ „Будматеріали” через неефективну цінову політику і відсутність системи просування, перед підприємством устає питання про його реструктуризацію. Рекомендації.\nУ результаті проведеного стратегічного аналізу і бізнес-моделювання було встановлено, що діловий портфель ВАТ „Будматеріали” сформований на базі зв'язаної диверсифікованості і складається з двох бізнес-одиниць: · будівельні матеріали; · керамічні вироби. Аналіз з використанням матриць БКГ (Бостон Консалтінг Груп), МАККІНЗІ і Хофера-Шенделя дозволяє зробити висновок про незбалансованість бізнес-портфеля. Разом з тим у фірми є реальні можливості по поліпшенню її структури. Бізнес-одиниця "Будівельні матеріали" при позиціонуванні на матриці БКГ попадає в квадрант "Собака". Потік готівки в цій області незначний і висока конкуренція, особливо з боку білоруських фірм. Однак в ВАТ „Будматеріали” є можливість, цілком завантаживши устаткування, знизити витрати, підвищити конкурентноздатність продукції, збільшити частку ринку і перейти в квадрант "Дійна корова". Бізнес-одиниця "Керамічні вироби" при позиціонуванні на матриці БКГ попадає в квадрант "Важкі діти". Після здійснення інвестицій у дану бізнес-область ВАТ „Будматеріали” має можливість збільшити частку ринку і перейти в "Зірки". Аналогічні висновки отримані на основі матриць МАККІНЗІ і Хофера-Шенделя. Для виходу з кризи були розглянуті наступні варіанти альтернативних стратегій: 1. Здійснюється реструктуризація підприємства: воно перетвориться в диверсифіковане виробництво з двома стратегічними одиницями бізнесу (СОБ). Розвиток підприємства відбувається без модернізації устаткування. 2. Здійснюється реструктуризація підприємства: воно перетвориться в диверсифіковане виробництво з двома СОБ. Розвиток підприємства відбувається з модернізацією устаткування. 3. Здійснюється реструктуризація підприємства: виділяється окреме самостійне виробництво (юридична особа) керамічних виробів без проведення модернізації устаткування. 4. Здійснюється реструктуризація підприємства: виділяється окреме самостійне виробництво (юридична особа) керамічних виробів із проведенням модернізації устаткування. У таблицях 2, 3 приведені дані розрахунку по моделі дисконтованого грошового потоку. Аналіз чотирьох альтернативних варіантів стратегій подальшого розвитку підприємства дозволяє зробити наступні висновки: 1. По показниках вартості власного капіталу кращим є варіант 4, однак при цьому варіанті темпи росту чистого грошового потоку нижче, ніж темпи росту грошового потоку варіанта 2. 2. Найбільш кращим є 2 варіант "Розвиток усього підприємства з модернізацією основних цехів". На користь цього висновку свідчить той факт, що темпи зростання прибутку після виплати податків у цьому варіанті вище, ніж в інших. 3. Передбачувана динаміка розвитку підприємства враховує активне дослідження ринку, створення ефективної системи просування і збуту продукції. Таблиця 2\nЗіставлення варіантів по моделі дисконтованого грошового потоку\nСума поточних вартостей грошових потоків\nПоточна залишкова вартість\nНадлишок (дефіцит) власного капіталу\nНефункціонуючі активи 0\nПоказник вартості власного капіталу\nТаблиця 3 Зіставлення варіантів (варіант із кредитами)\nпо моделі дисконтованого грошового потоку\nСума поточних вартостей грошових потоків у т.ч. по роках\n4. Реалізація будь-якої стратегії вимагає зміни організаційної структури підприємства, орієнтованої на обрані цілі. 5. Пропонована структура управління включає нові структурні підрозділи, наприклад, центр корпоративного управління (ЦКУ) чи відділ стратегічного планування (ВСП), службу заступника генерального директора по маркетингу й ін. Ці підрозділи повинні бути укомплектовані фахівцями, що мають відповідну кваліфікацію. До складу команди ЦКУ й ВСП будуть входити: · менеджер по стратегічному плануванню; · менеджер по маркетингу; · менеджер по фінансовій діяльності; · менеджер по економічній діяльності й ін. 6. Створення ефективного виробництва в цілому вимагає постійного підвищення кваліфікації управлінського персоналу. Розділ 3. Сучасні підходи до проблеми дослідження.\nВ даний час у діловій і науково-популярній пресі з'явилася велика кількість публікацій, присвячених реструктуризації підприємств та бізнес-моделюванню. Ці публікації, як правило, або описують досвід роботи консультаційних компаній, вітчизняних чи іноземних, або відбивають думку українських теоретиків від менеджменту. На жаль, переважна більшість таких публікацій відрізняється відсутністю методології, системності, цілісності і несуперечності, що істотно знижує їхню практичну цінність. Ознайомивши з цими публікаціями, менеджери підприємств одержують більше рекламних заяв, чим практичних підходів і інструментів реструктуризації і моделювання бізнес-систем. Даний розділ курсової роботи коротко описує практичний науково-методичний підхід, у рамках якого була успішно проведена реструктуризація декількох десятків українських підприємств. Не вдаючись глибоко в теорію, ціль реструктуризації можна визначити як рішення комплексу двох основних задач, що стоять перед менеджментом: · приведення бізнес-системи у відповідність з очікуваннями власників; · підвищення вартості бізнес-системи. По-перше\n, у підприємства є власники, що вправі - як власники - жадати від бізнес-системи бажаного (цільового) стану, що ними (власниками) і задається. Власність передбачає повне розпорядження об'єктом володіння. По-друге\n, є деякий універсальний показник ефективності бізнесу - його вартість, підвищення якої є неодмінний атрибут успішного менеджменту - поза залежністю від того, розглядається продаж підприємства в майбутньому чи ні. Все інше - наприклад, макроекономічні фактори, соціальні фактори, цілі персоналу і менеджменту, поводження конкурентів, мети партнерів і постачальників, і т.д., не є об'єктом розгляду при визначенні цілей і задач реструктуризації. Це фактори, що визначають вибір конкретної стратегії досягнення цілей бізнес-системи. На жаль, дуже часто в ділових публікаціях відбувається змішання понять, коли, наприклад, соціальний фактор "цілі персоналу" починає визначати цілі реструктуризації. Якщо найманий персонал диктує цілі реструктуризації, власники вже нічим не володіють - вимоги до бізнес-системи виробляють зовсім інші люди. Тому при визначенні цілей реструктуризації, необхідно ґрунтуватися тільки на цілях власників. Існуюча практика застосування "клаптевої" реструктуризації, коли змінами у функціональних областях займаються розрізнені залучені функціональні експерти, приводить до локальних позитивних результатів, але вони не мають загального логічного обґрунтування, центральної ідей змін. Саме тому "клаптеві" рішення, як правило, не приводять до очікуваного ефекту в рамках усієї бізнес-системи. Також малоефективна, з погляду бізнес-системи, практика реструктуризації "знизу нагору". Безсумнівно, удосконалювання окремих робіт чи операцій - важлива задача, що повинна бути на контролі менеджерів підприємства постійно. Але проводити істотні зміни всієї системи чи реструктуризацію "знизу нагору" значить підкоряти цілі бізнес-системи закладеним у локальні рішення цілям підрозділів, що приводить до втрати ціленаправленності всієї бізнес-системи в цілому. Прикладом може служити практично будь-яке упровадження відомих корпоративних ІT - систем. Практика роботи "інтеграторів" передбачає проведення "консалтинга" як першого етапу їхньої діяльності. Як правило, ціль такого консалтинга складається в приведенні системи управління підприємством у вид, що відповідає типовим моделям автоматизації, тобто зручний для "автоматизаторів". Природно, що при цьому губиться цілеспрямованість елементів системи управління, бізнес-система стає орієнтованою на вирішення того кола задач, що свідомо закладений у програмне забезпечення, але не того, котрий бізнес-система повинна вирішувати в реальному житті. Говорячи про приклади з ІT- практики консультування, можна відзначити ще один підхід - автоматизація "як є". Зміст таких робіт сумнівний. Автоматизований хаос усе рівно хаосом і залишиться, поза залежністю від бренда на екрані комп'ютера. Управлінського ефекту не буде, за винятком, хіба що, скорочення часу обміну інформацією. Те ж, що називається "реструктуризацією" чи "реінжінірингом", повинне мати наскрізну, загальну мету, який повинні бути підлеглі всі роботи зі зміни підприємства. Така ціль повинна знаходити своє відображення у всіх елементах системи управління, інакше результати реструктуризації будуть або неповними, або суперечливими, або і те й інше разом. Для успішної реструктуризації бізнес-систем необхідно застосовувати інструменти і методології, що дозволяють виробляти системні, комплексні і несуперечливі рішення. Загалом, очікування власників є відображенням їхнього прагнення до досягнення універсальної цінності - статусу (суспільного, професійного, соціального і т.д.), головні показники якого визначаються соціокультурним середовищем, вихованням і іншими факторами, розгляд яких не входить у рамки даного матеріалу. Узагальнено цілі власників можуть бути описані комплексом очікувань від володіння бізнес-системою, у рамках якого виділяються наступні: · фінансові очікування, що визначають прибутковість і наступну вартість бізнес системи як фактори, що характеризують успішність власника як бізнесмена; · системні очікування, що визначають конфігурацію й інфраструктуру бізнес-системи, що визначають ефективність власника як "архітектора" деякої економічної моделі, відображенням якої (чи складовою частиною) є бізнес-система; · морально-етичні очікування, що визначають поводження бізнес-системи стосовно навколишнього світу і внутрішньому соціальному середовищу, що відбивають власні уявлення власника про ефективний і правильний устрій світу. Очевидно, що всі три типи очікувань власників глибоко індивідуальні, і повинні розглядатися як основний елемент при визначенні напрямку побудови бізнес-моделі і реструктуризації компаній. При розгляді вартості бізнес-системи як універсального показника ефективності компанії, її менеджменту, її інфраструктури, і т.д., необхідно відзначити, що в Україні, що в як розвиваючоїся (з погляду капіталізму) країні, поняття "вартості бізнесу" може бути трьох типів: · ринкова капіталізація\n- вартість бізнес-системи з погляду портфельного інвестора. Це найбільш описаний у літературі тип капіталізації, що розглядає вартість компанії з погляду розміщення акцій на корпоративному ринку цінних паперів. Розмір капіталізації розглядається як сукупна вартість акцій підприємства, що обертаються на фінансовому ринку, узятих по біржових котируваннях. Цей метод в Україні застосуємо тільки для невеликого числа найбільш великих підприємств, чиї акції котируються на фондових біржах. · вартість бізнес-системи\nз погляду прямого інвестора - як приведена вартість очікуваних грошових потоків. У цьому випадку вважається, що бізнес коштує стільки, скільки грошей він може принести власнику в майбутньому. Для визначення вартості використовується метод "дисконтованих грошових потоків", заснований на відомій методиці Модильяні-Міллера для раціональних ринків. Попросту говорячи, розглядається сума майбутніх надходжень від вкладення засобів (покупки, інвестування), при цьому майбутні надходження зменшуються (дисконтуються) за відомою методикою відповідно до ризиковості таких вкладень. Це найбільш розповсюджений спосіб визначення вартості підприємств, акції яких не мають ринкових котирувань; · вартість з погляду галузевого інвестора\n. Цей тип вартості бізнес-системи практично не знаходить свого відображення в сучасній діловій літературі. Це пов'язано з тим, що такий тип вартості передбачає наявність майбутніх потенційних іноземних галузевих інвесторів, що будуть зацікавлені в покупці бізнес-системи укупі з її зв'язками, партнерами, споживачами і т.д. На заході - основному виробнику ділової літератури, поділ ринків і сфер впливу відбулося, інвестори, як правило, цікавляться тільки фінансовими аспектами придбань і злиттів. Для України ж задача залучення іноземних галузевих інвесторів цілком актуальна. Потенційного галузевого інвестора цікавить у першу чергу ринок, інфраструктура, клієнти. Саме тому, при розгляді цього типу капіталізації, вартість компанії не визначається як сукупна вартість акцій на ринку капіталу. Вартість компанії визначається або методом "аналогічної угоди" (вибирається угода по покупці максимально схожої бізнес-системи) або методом "вартості створення аналогічної бізнес-системи", тобто витратами на створення аналогічної компанії. Природно, що обоє цих методи досить суб'єктивні, але для вітчизняних підприємців, що створила досить великі бізнес-системи і шукаючих покупців на заході, це - найбільш ефективний і реалістичний шлях визначення вартості компанії. Очевидно, що коротенько описані вище підходи до визначення вартості бізнес-систем, суперечать один одному. Проте, вони всі мають право на життя, і, у залежності від довгострокових фінансових і системних очікувань власників, повинні враховуватися при проведенні реструктуризації. Очікування власників і напрямок підвищення вартості компанії визначають набір цілей "верхнього рівня", що є основою для формування стратегій розвитку компанії. Практично, формування стратегії складається з трьох основних фаз: · Стратегічний аналіз; · SWOT - аналіз; · Вироблення стратегічних альтернатив. Набір обраних стратегічних альтернатив формує ті самі загалькорпоративні "правила гри", що дозволять бізнес-системі в майбутньому досягти цілей власників і необхідного рівня вартості (капіталізації). У результаті вироблення стратегічних альтернатив, формалізуються й уточнюються стратегічні цілі підприємства, деталізуються якісні і, можливо, кількісні цільові параметри, що бізнес-система повинна досягти. Стратегічні цілі підприємства надалі розділяються (декомпозитуються) на цілі більш низького рівня, і таким чином, будується так зване "дерево цілей" чи ієрархія цілей підприємства, у якій досягнення цілей нижнього рівня є необхідною і достатньою умовою для досягнення цілей верхнього рівня. Застосування "дерева цілей" є ключовим елементом процесу реструктуризації підприємства. У рамках першого кроку реструктуризації повинні бути побудовані ієрархії результатів чи показників ефективності діяльності підприємства, що відповідають "дереву цілей". Тільки такий метод ("зверху вниз") може гарантувати відповідність проектованої бізнес-системи вимогам, що пред'являють власники до бізнес-системи. Інакше кажучи, саме вимоги власників до бізнес-системи є тим визначальним фактором, що впливає на всю конфігурацію бізнес-системи. У цілому, визначення "дерева цілей" компанії дозволяє вибудувати універсальний (у рамках бізнес-системи) і несуперечливий комплекс ієрархій: задач; результатів робіт; критеріїв досягнення цілей; компетенцій і т.д. Це дозволяє вибудувати таку систему управління підприємством, що буде відповідати універсальному критерію системності - несуперечності елементів системи.\nВимога до системності при проектуванні чи перепроектуванні (реструктуризації) підприємства, винятково важливо. Тільки дотримання вимоги системності дозволяє досить упевнено дивитися в майбутнє і прогнозувати працездатність підприємства після реструктуризації. У рамках реструктуризації бізнес-систем, наша практика дозволила виробити два ефективних інструменти що дозволяють або істотно оптимізувати діяльність існуючої бізнес-системи, або спроектувати нову систему управління, позбавлену "генетичних" недоліків існуючої. Управління бізнес-системою як практичне втілення цілей власників, є складною, багатофакторною задачею. Реструктуризація підприємств повинна проводитися "зверху вниз" - від цілей бізнес-системи до робіт, що реалізують алгоритм досягнення цих цілей. Інакше реструктуризація безглузда, чи ж це - не реструктуризація, а нормальний і необхідний для збереження і стійкості бізнес-системи процес постійної модернізації окремих елементів системи управління підприємством. Висновок\nВ якості висновку приведемо результати використання бізнес-моделювання та реструктуризацій вітчизняними підприємствами (цифри узяті з досягнутих практичних результатів): · скорочення персоналу компанії при збереженні обсягів випуску продукції / послуг · скорочення від 10 до 40% штатної чисельності персоналу; · зниження витрат при збереженні обсягів і якості випуску продукції / послуг · зниження від 5% до 30% витрат у грошовому вираженні; · скорочення рівнів управління бізнес-системою - на один - два рівні; · збільшення обсягів продажів при збереженні цінової і асортиментної політик - ріст від 15% до 40% через 3 місяці після проведення реструктуризації; · підвищення вартості бізнес-системи з погляду фінансового інвестора - ріст вартості на 30% - 120% по оцінках інвесторів (виходячи з пропозицій про покупку); · підвищення вартості бізнес-системи з погляду галузевого інвестора - ріст вартості на 50% - 300% по оцінках іноземних інвесторів (виходячи з пропозицій про покупку); · розвантаження вищих керівників від "текучки" - практично 100% питань, що не відносяться до компетенції керівництва, переноситься на нижні поверхи влади; · ріст рентабельності підприємства - ріст рентабельності на 30% - 200% щодо стану до реструктуризації; · зниження термінів і витрат на розробку і впровадження ІT-систем - скорочення вартості і термінів автоматизації до 2-х раз; · зниження термінів і вартості підготовки системи якості до сертифікації на відповідність вимогам стандартів серії ІSO 9000 - скорочення витрат і термінів на підготовку системи якості в 2-3 рази. Крім кількісних результатів, також важливі результати якісні, до яких можна віднести наступні: · розвантаження вищих керівників, "деперсоніфікація" системи управління; · прозорість і керованість бізнес-системи; · бізнес-система "цілеспрямована", тобто створена для досягнення цілей, установлених власниками; · виключення непотрібних і неважливих, з погляду виробництва продукції/послуг, робіт; · підвищення інвестиційної привабливості бізнес-системи; · зменшення часу реакції бізнес-системи на зміни навколишнього середовища; · чітка формалізація вимог до працівників (відповідно - ефективна система мотивації); · чітке розмежування і балансування повноважень і відповідальності; · скорочення документообігу і підвищення швидкості інформаційного обміну.\n1. Адлер Ю., Турко С. Ограничения в бизнесе — ограничения в мышлении, или Как бороться с тем, что мешает нам в достижении целей // Методы менеджмента качества. 2004. № 1.\n2. Волчков С.А., Балахонова И.В. Использование современных стандартов управления предприятием (MRPII, ERP, CSRP, ISO 9000) для непрерывного улучшения бизнес-процессов (BPI) // Организатор производства. 2004. № 1 (региональный выпуск).\n3. Волчков С.А., Балахонова И.В. Моделирование для непрерывного улучшения бизнес-процессов на базе стандартов ERP и ИСО 9001 от 2003 года // Методы менеджмента качества. 2004. № 2.\n4. Грушенко В.И., Фомченкова Л.В. Выбор стратегии реструктуризации предприятия в условиях экономического кризиса // Менеджмент в России и за рубежом №1 / 2003.\n5. Слиньков Д. Бизнес-моделирование для внедрения ИСУ предприятия // Директор информационной службы. 2004. № 3.\n6. Хлебников Д.В. Подход к реструктуризации предприятий // КапиталЪ №7, 2003.


Мусульманська мечеть у центрі Києва - будівництво викликає масу суперечок | Коментарі Україна\nГоловна Новини Дайджест 2020 Нова мечеть у центрі Києва може стати яблуком розбрату\nБудівництво нової мечеті у Києві викликає масу суперечок, при цьому, не обійшлося без Томосу для Православної Церкви України\nМечеть. Фото із відкритих джерел\nУ середині 2019 року в українських ЗМІ з'явилася інформація про намір Духовного управління мусульман Автономної Республіки Крим (ДУМАРК) побудувати в центрі Києва нову мечеть. Будівництво цієї мечеті активно лобіюється Анкарою і контролюється на рівні президента Туреччини Реджепа Тайіпа Ердогана, який обговорював це питання під час зустрічі з українським колегою Володимиром Зеленським у жовтні 2020 року. Судячи з усього, в цьому зацікавлений і сам український президент — на зустрічі з представниками кримськотатарського народу з нагоди Дня пам'яті жертв геноциду кримськотатарського народу в травні 2020 року його зазначив, що готовий підтримати зведення нової мечеті і очікує від кримських татар її проект.\nУ липні 2020 року посол Турецької Республіки в Україні Ягмур Ахмет Гюльдере заявив про завершення підготовчих робіт. Здавалося б, таке питання, як зведення нової мечеті в столиці, не викличе негативної реакції з боку українських мусульман. Однак в мусульманському співтоваристві відомо, що проти її будівництва активно виступає глава Духовного управління мусульман України (ДУМУ) шейх Ахмед Тамім.\nНа сьогоднішній день у Києві функціонує одна велика мечеть — Ар-Рахма, відкрита у 2011 році ДУМУ і вміщає близько двох тисяч віруючих. Водночас, за різними оцінками, нова мечеть буде вміщати від п'яти до десяти тисяч осіб, що зробить її найбільшою в Україні. На земельній ділянці вартістю близько 5 млн доларів (за чутками, вона розташовується в Печерському районі та була подарована мусульманській громаді Рінатом Ахметовим) планується також розмістити медресе і приміщення для Духовного управління мусульман Криму.\nРеакція Ахмеда Таміма цілком з'ясовна. Сам він називає себе "Верховним муфтієм України" і, за власними словами, є представником всіх мусульман країни, що дозволяє йому успішно залучати спонсорів в особі іноземних урядових і неурядових мусульманських фондів. Однак Туреччина вважає вчення ДУМУ нетрадиційними і такими, що суперечать традиційному ісламу, внаслідок чого відмовила йому у фінансуванні.\nУ свою чергу, очолюване Айдаром Рустамова Духовне управління мусульман Автономної Республіки Крим, створене у 2017 році для підтримки та об'єднання релігійних громад кримських мусульман, що переселилися на материк після російської агресії, цілком користується підтримкою Анкари і турецького управління у справах релігій (діанети). Відкриття найбільшої мечеті в Україні у веденні ДУМАРК, що не найчисленнішою організації, більшість громад якій зосереджені переважно на заході й півдні країни, безумовно, вдарить по позиціях ДУМУ як найбільшому за чисельністю громад об'єднання мусульман, представленого у всіх регіонах.\nДиспропорція очевидна, і Ахмед Тамім цілком може побоюватися відтоку віруючих. Однак справа не тільки в цьому. Посилення ДУМАРК само по собі буде означати посилення впливу Туреччини серед мусульман України, а з огляду на чутки в релігійних колах про те, що імам мечеті призначатиметься з турецьких громадян, цей вплив обіцяє бути дійсно значним.\nУ даній ситуації примітна позиція офіційного Києва. З одного боку, активні дії глави ДУМУ Таміма, протестуючого проти будівництва мечеті, неможливо присікаються, а з іншого — влада відкрито виступають за зведення нової мечеті.\nЗа однією з наявних оцінок, йдеться про чергову колізії зовнішньополітичного порядку і конфесійних уподобань громадян — на цей раз в мусульманському середовищі. І дійсно, Київ веде активний курс на зближення з Анкарою у всіх сферах, про що свідчать часті контакти офіційних осіб обох країн. І угода про закупівлю Україною турецьких безпілотників і спільному їх виробництві — лише перший приклад подібного співробітництва. В кінці грудня минулого року стало відомо про угоду між Миколаївським суднобудівним заводом "Океан" і державним оборонним концерном Туреччини про будівництво корветів для ВМС України.\nЗа іншою версією, будівництво підконтрольного Туреччині культового ісламського споруди — це плата української влади за Томос про автокефалію, наданий Православної Церкви України (ПЦУ) в 2019 році Вселенським Патріархатом. Нібито поблажливе ставлення Ердогана до активного втручання Константинополя в церковну і політичне життя інших держав з позицій його Вселенського статусу, який турецька влада офіційно не визнає вже майже 100 років, коштувало Києву втрати впливу на більшу частину мусульманського суспільства в країні. Анкара вже багато років проводить активну експансіоністську політику, в тому числі методами м'якої сили, як одного з головних інструментів якої використовується релігія. Очевидно, що через ДУМАРК Туреччина буде прищеплювати свої погляди не тільки кримським татарам, а й іншим мусульманам-громадянам України.\nБільш того, і "незалежність" ПЦУ номінальна, на ділі ж вона знаходиться в підпорядкуванні Матері-Церкви — Вселенського Патріархату, який в свою чергу сильно залежить від турецької влади. Так що виникає питання, чи не заплатимо ми двічі за те, що не отримали.\nУ даній ситуації навіть глава ДУМУ Тамім виглядає великим патріотом, ніж можновладці, адже при ньому ісламська громада не контролюється ззовні країни. Про потурання офіційного Києва Туреччині говорить і відсутність реакції влади на перетворення собору Святої Софії в мечеть.\nПоки подробиці, в тому числі і про місце розташування нової мечеті, достовірно невідомі. Проект активно просувається Туреччиною, і з огляду на позицію Офісу президента, турки не будуть довго тягнути з її зведенням. І головне питання: скільки часу буде потрібно Анкарі, щоб остаточно закріпити свій вплив серед мусульман України.


Салат грецький - рецепти від домашніх кухарів\nВлітку немає нічого кращого, ніж поєднання свіжих овочів з порцією хорошого оливкової олії. Пропоную приготувати грецький салат з цукіні і помідорами. опис приготування: Незважаючи на всю свою легкість, салат виходить досить поживним і цілком може стати самодостатнім стравою. Корисний і безсум...\nОригінальний рецепт грецького салат з креветками сподобається всім шанувальникам несподіваних смакових поєднань і кулінарних експериментів! опис приготування: звичайно, до складу класичної грецької салат креветки не входять. але Греція — півострів, і значна частина її жителів живе на березі мо...\nВашій увазі пропонується рецепт приготування грецького салату з горіхами — не зовсім традиційної, але цікавою версією цієї страви. Це одне з моїх улюблених страв — оціните його і ви! опис приготування: Горіхи якнайкраще поєднуються з сиром і свіжими овочами — думаю, з цим навряд чи хтось спере...\nЯкщо ви ніколи не пробували грецький салат з пекінською капустою, давно пора це зробити. Нехай це і не зовсім "; традиційний" рецепт, але страва виходить дуже смачне, повірте! опис приготування: Крім своєю дивовижною хрусткості і приємного смаку, прекрасно відтіняє інші овочі, пекінська капуст...\nГрецький салат з винним оцтом\nТрадиційно це блюдо заправляють лимонним соком, але ми відступимо від цього правила — рецепт приготування грецького салату з винним оцтом не для тих, хто боїться експериментів! опис приготування: В Греції, як відомо, є все. Тому не варто дивуватися тому, що в цій країні грецький салат заправ...\nсалат французький соус з майонезу тіста з сиром рецепти з підливою борщ зелений відбивні курячі житній хліб лаваш з начинкою настоянка молоко пташине компот на зиму рецепти з оливками квашена капуста рецепт торта суфле сирне


Речі з флісу люблять абсолютно всі, адже так приємно буває укутатися м'яким теплим пледом в прохолодний вечір, але ось як прати фліс і правильно за ним доглядати - відомо далеко не всім. Будемо розбиратися, як це робити правильно, щоб нові речі надовго зберегли свій первозданний вигляд і надзвичайну м'якість.\nЯкі вибирати миючі засоби\nЯкщо ви любитель прати руками, можете скористатися звичайним господарським милом, воно володіє хорошими миючими здібностями і не містить агресивних компонентів. Але для прання в машині-автомат господарське мило не підходить.\nТканиною із синтетичних волокон відмінно сприймаються миючі засоби рідкої консистенції, які зараз на прилавках представлені у величезному асортименті.\nВідбілювачі з вмістом хлору застосовувати не можна ні в якому разі. Але що ж робити, якщо, наприклад, на плед випадково пролили каву і залишилися плями? Насправді, забруднення з флісової тканини відіпрати дуже просто, достатньо лише замочити річ на деякий час в теплій воді з додаванням рідкого миючого засобу. Навіть сильні забруднення зникнуть, і одяг знову стане чистою і свіжою.\nСамим щадним методом для цього матеріалу, безумовно, є ручне прання. Робити це слід в теплій воді, оскільки температура понад 30-40 ° здатна зіпсувати улюблені речі назавжди.\nВичавлювати флісові речі після прання не рекомендується, краще дозволити воді стекти з тканини природним шляхом. Можна пропрасувати матеріал долонями по напрямку зверху вниз, щоб позбутися від зайвої вологи.\nЯкщо з ручним пранням ви не особливо дружите і вважаєте за краще машину-автомат, при пранні речей з флісу їх потрібно обов'язково вивернути навиворіт, застебнути всі наявні замочки і гудзики. Тоді під час прання не відбудеться витягування або пошкодження одягу.\nМашину потрібно налаштувати на делікатний режим (ручний), віджимання встановити мінімальне, а ще краще - обійтися і зовсім без віджиму.\nМашинну сушку теж використовувати не слід, щоб уникнути скочування або деформації тканини. Адже якість може бути різною, тому ризикувати не варто, щоб одяг з часом не втратив свій первинний зовнішній вигляд.\nЯкщо на вулиці дуже жарко, краще сушити речі в приміщенні, при кімнатній температурі вони сохнуть чудово, а ось гаряче повітря їм зовсім не корисне.\nСтавтеся до флісового одягу і пледи дбайливо і з любов'ю, і тоді ви довго зможете насолоджуватися їх м'якістю і свіжістю і користуватися ними із задоволенням.


Главная страница » Теория государства и права (Шпаргалки) » Поняття технологій та методів лобіювання\nТехнологія лобіювання складається з системи послідовних дій, котрі забезпечують реалізацію її цілей та завдань. Вона містить у собі методи, прийоми та засоби досягнення ефективного впливу на органи прийняття рішень, а також способи отримання суб’єктом лобіювання глобальних, перспективних вигод (тактика і стратегія лобіювання).\nВиділяють декілька загальних завдань, які доводиться виконувати всім лобістам і які визначають технологію лобістської діяльності:\nпошук фактів та аргументів щодо конкретних інтересів;\nінтерпретація дій та фактів для клієнта та об’єкта лобістської діяльності;\nзахист позиції клієнта різними методами;\nМетоди лобіювання, які застосовують різні установи та організації, обумовлені не лише особливостями країн, де вони мають місце, та їх політичних систем, а й специфікою власної діяльності та завданнями, що ставляться перед лобістами.\nодним з найпоширеніших методів лобіювання є участь лобістів у роботі різних структур парламентів, органів державного управління при обговоренні питань лобіювання. Це достатньо ефективний засіб лобіювання, застосування такого методу обумовлено взаємною зацікавленістю суб’єктів комунікаційного процесу: з одного боку, група тиску прагне до представництва своїх інтересів у парламенті, а з іншого – член парламенту бажає отримати цікаву та нерідко унікальну інформацію, яка при вдалому її використанні може сприяти не лише піднесенню її престижу в палаті, але і просуванню по службовій драбині\nОрганізація зустрічей представників державних структур з громадськістю – різновид особистих контактів, який особливо вдало може застосовуватися на місцевому рівні. Запрошення представників влади на презентацію, день відкритих дверей, виставку створює сприятливі умови для інформування представників місцевої влади і донесення до них позитивної інформації про фірму та її інтереси. В окремих випадках можливе застосування цього методу і при лобіюванні центральних органів державної влади.


Леонід Осипович Утьосов біографія\nЛеонід Осипович Утьосов: біографія\nЛейзер Вайсбейн народився 9 (21 за новим стилем) березня 1895 року в Одесі, у багатодітній єврейській родині дрібного комерсанта (за іншими даними - експедитора одеського порту) Осипа (Йосифа) Калмановича Вайсбейн і Малки Мойсеївна, у дівоцтві Граник. Навчався в одеському комерційному училищі Файга, але був відрахований, за версією самого Утьосова, за те, що в помсту за зауваження вимазав крейдою і чорнилом одяг вчителя Закону Божого.\nПаралельно брав уроки гри на скрипці.\nЯкийсь час виступав у бродячого цирку борця І. Л. Бороданова в якості гімнаста. У 1912 році він влаштувався у Кременчуцький театр мініатюр, в цей же час став виступати під псевдонімом Леонід Утьосов.\nУ 1913 р. вступив в одеську трупу К. Г. Розанова, до революції 1917 р. грав в ряді театрів, таких, як Великий Рішельєвський, Малий Рішельєвський, Херсонський театр мініатюр, пересувний театр мініатюр «Мозаїка». У 1917 р. Утьосов переміг у конкурсі куплетистів в Гомелі. У тому ж році приїхав до Москви, де виступав у столичному саду «Ермітаж». У 1919 р. Утьосов вперше знявся в кіно, виконавши роль адвоката Зарудного у фільмі «Лейтенант Шмідт - борець за свободу».\nУ 1920-х продовжував виступати на естраді й грати в різних театрах Москви, Ленінграда (куди він переїхав у 1922 р.) і Риги. Продовжувалася і його кінематографічна кар'єра.\nУ 1928 році в Парижі (де він з дружиною і дочкою був в якості туриста) Утьосов почув американський джаз-оркестр Теда Льюїса, який вразив його тим, що потім сам Утьосов називав « театралізацією ». Після повернення до Ленінграда він створив власний «Теа-джаз», перший виступ якого відбувся 8 березня 1929 року на сцені ленінградського Малого оперного театру. Успіх був значним, і з цього моменту Утьосов фактично змінив професію, ставши керівником (перший рік разом з трубачем Якова Скоморовського) джаз-оркестру. Колектив Утьосова виконував західні шлягери і спеціально написані інструментальні композиції та пісні. Останні поступово зайняли основне місце в програмах оркестру Утьосова.\nВелику роль у становленні Утьосова як музиканта й артиста відіграла його особиста і творча дружба з композитором І. О. Дунаєвським, що написав для «Теа-джазу», зокрема, джазові «рапсодії» - обробки російських, українських і єврейських ( на ідиші) пісень, а також чимало пісень на вірші сучасних радянських поетів.\nУ 1934 році вийшов на екрани кінофільм «Веселі хлопці» з Утьосовим в головній ролі і за участю його оркестру (музику до картини писав Дунаєвський, тексти пісень В. Лебедєв-Кумач). Успіх фільму приніс Утьосову величезну популярність і популярність по всій країні.\nУ роки війни Леонід Утьосов багато разів їздив на фронт і виступав перед бійцями. Неодноразово під час таких поїздок він потрапляв у небезпечні ситуації, під бомбардування.\nПісля війни Утьосов і його оркестр продовжували багато їздити по країні, записуватися на платівки, виступати по радіо, а потім і по телебаченню. В останні роки Леонід Осипович з оркестром не виступав (крім хіба що поодиноких випадків, коли він виконував по 1-2 пісні).\nУтьосов помер 9 березня 1982 року в Москві. Похований на столичному Новодівичому кладовищі. На будинку, де він жив з 1970 по 1982 рр.. (Каретний ряд, 5 / 10), встановлено меморіальну дошку.\nУ 1982 році Трикутний провулок в Одесі, де народився і жив Утьосов, перейменовано у вулицю Утьосова.\nЖиття Утьосова присвячений російський серіал «Утьосов. Пісня довжиною в життя »(2005). На жаль, він рясніє неточностями, анахронізмами і відвертими вигадками.


SEAT Leon CUPRA: тест-драйв із чемпіоном\nАвтомобілі / Тести SEAT Leon CUPRA / Портрет\n11 груд. 2017 р., 13:50\nSEAT Leon CUPRA найпотужніший автомобіль в історії бренду. Більш того, на сьогодні це найшвидший серійний передньопривідний автомобіль у світі. Ми протестували його з Чемпіоном України з ралі 2016 року Павлом Копильцем.\nВ Україні SEAT Leon CUPRA з’явився у 2014 році, але у 2017-му автомобіль оновили. І головні оновлення (що дуже тішить), торкнулись технічної частини моделі. Якщо, раніше 2-літровий турбодвигун Leon CUPRA видавав потужність у 280 кінських сил та крутний момент 350 Нм, то після модернізації під капотом 300-сильний бензиновий турбомотор, з максимальною тягою у 380 Нм. Це дозволило скинути 0,1 секунду при розгоні до 100 км/год. Новий показник для 5-дверного хетчбека з трансмісією DSG - 5,7 с. З механікою – 5,8 с (раніше 5,9 с.). На підході у продаж і спецмодифікація Leon CUPRA R із 310-сильним двигуном.\nЗагалом SEAT Leon CUPRA випускають у трьох варіантах: три- та п'ятидверний хетчбек, та п'ятидверний універсал. І тут головний сюрприз! Нарешті SEAT Leon CUPRA можна придбати з повнопривідною трансмісією 4Drive, єдине виключення – лише у кузові універсал. З приводом на чотири колеса Leon ST CUPRA може розігнатися до сотні лише за 4,9 секунди! А от тридверний хетчбек в Україні замовити більше не можливо.\nКерованість Leon CUPRA значно покращує (знижуючи недостатню повертальність) міжколісне блокування диференціалу – VAQ. В залежності від повороту керма та кута відкриття дроселя, VAQ керує крутним моментом між колесами. Ступінь розподілення тяги може досягати 100%.\nДо речі, VAQ не слід плутати з блокуванням, яке використовують у Volkswagen Golf GTI, який будований на аналогічній платформі. Системи «німця» XDS та EDS лише імітація блокування, адже вони працюють завдяки стабілізації курсової стійкості (ESP), тобто перерозподіл моменту відбувається за участі гальм. Наприклад, у повороті Golf GTI підгальмовує внутрішнє, розвантажене колесо, а VAQ у Leon CUPRA працює інакше. У конструкції блокування є пакет фрикціонів та гідравлічний насос з електронним керуванням, який змінює тягу між колесами без втручання гальм. Більш того, така система (на відміну від XDS та EDS) дозволяє оснастити автомобіль системою стабілізації курсової стійкості, яку можна повністю деактивувати. У Leon CUPRA процес відключення двоступеневий: якщо натиснути кнопку деактивації, спочатку відключиться система контролю тяги, а ESP перейде у спортивний режим. Якщо тримати кнопку натиснутою, то система стабілізації курсової стійкості відключиться повністю. Для фанатів «заряджених» автомобілів, які знають та вміють використовувати їх на 100 відсотків, це дуже важливо.\nЗовнішні зміни SEAT Leon CUPRA не такі суттєві, та й помітити їх можна лише якщо поставити оновлений автомобіль поруч із минулим варіантом. В екстер’єрі – незначні зміни у бамперах, інший вибір колісних дисків.\nІнтер’єр SEAT Leon CUPRA\nІнтер’єр помолодшав більше за екстер’єр. Тут сучасна мультимедійна система з 8-дюймовим тач-скрин дисплеєм. Завдяки технології Mirror Link система працює з Apple Car Play та Android Auto. До речі, на дисплей можна вивести додаткові спортивні прилади.\nТач-скрин дисплей SEAT Leon CUPRA\nЗагалом запропоновано чотири віртуальних циферблати: тиску турбіни, лінійний акселерометр який вимірює перевантаження, пристрій використання потужності та індикатор температури мастила двигуна.\nВіртуальні циферблати SEAT Leon CUPRA\nОдночасно на екран можна вивести три пристрої. Окрім того, є можливість заміру проходження кіл на треку.\nЕлектромеханічний привід ручника\nА ось головна зміна в інтер’єрі навряд чи потішить тих, хто збирається використовувати автомобіль у змаганнях зі слалому, або аматорських ралі. Так-так, у оновленому Leon CUPRA відсутнє механічне ручне гальмо, замість нього електромеханічний з приводом від кнопки.\nЄ оновлення і в системі керування динамікою руху SEAT Drive Profile. Раніше в Leon CUPRA був відсутній режим ЕКО, в оновленому варіанті він з’явився. Обрав його, трансмісія вимикає передачу при скиданні газу, та по максимуму використовує рух накатом. Швидкість вмикається при активуванні гальм, або ручному перемиканні. Окрім того, з’явилась і система Stop&Start, яка економить паливо на короткочасних зупинках. Але вся суть Leon CUPRA проявляється в режимі CUPRA. Адаптивна підвіска DCC стає максимально жорсткою, силовий агрегат, кермове управління та блокування диференціалу переходять на спортивні налаштування, навіть збільшується звук вихлопу. Що ж, вмикаємо його та відправляємось на легендарний столичний автодром «Чайка», де нас чекає Чемпіон України з ралі 2016 року та головний спеціаліст по швидким SEAT в нашій країні – Павло Копилець.\nІз SEAT у мене давнє кохання, яке пов’язано і з автоспортом. Саме на SEAT Leon я дебютував у ралі, сталось це у 2010 році. За ці роки за плечима вже 58 стартів і 57 з них за кермом цієї моделі.\nОкрім того, є досвід кільцевих перегонів не лише у Неньці а, й за кордоном. Але останнє кільцеве змагання цього року прийшлося на етап Кубку України на столичній Чайці, де я приймав участь на своєму вірному SEAT Leon. Спробуємо на тому ж треку SEAT Leon CUPRA.\nSeat Павла Копильца та Євгена Борщенко\nПоки прогріваємо шини, відзначу що мені дуже подобається інформативність м’якенької гальмівної педалі SEAT Leon CUPRA, вона в автомобілях VAG саме така. Але чому у 300-сильному автомобілі встановлені такі слабенькі гальма з однопоршневим супортом, для мене загадка.\nLeon CUPRA та Павло Копилець\nВони досить ефективні у місті, але на треку, через перегрів їх надовго не вистачає. П’ять швидких кіл і вони вже поплили. При замовлені авто, раджу переплатити за опціонні гальма Brembo, там і супорт двопоршневий, і гальмівний диск більше та ширше. На жаль, в якості опції неможливо замовити гальма з підготовленого SEAT кільцевого 350-сильного Leon CUPRA Evo 17, там використовуються шестипоршневі супорти.\nСиловий агрегат мені дуже подобається, гарне прискорення, швидка та доречна робота трансмісії DSG. Тут я можу порівняти серійну машину та свою у кільцевій конфігурації. Мій SEAT Leon менш потужний, але з прямозубою механічною коробкою швидкостей та коротенькими передачами. У Leon CUPRA трансмісія досить довга, тому у кінці найдовшої прямої автодрому «Чайка» швидкість автомобілів однакова – 190 км/год. Треба похвалити Leon CUPRA за дуже ергономічні підкермові пелюстки та головне, що вони обертаються разом із кермом.\nВраховуючи, що Leon CUPRA серійний автомобіль, то керується він дуже гарно. Автомобіль чітко їде за кермом, хоча недостатня повертальність все ж відчувається. Впевнено заявляю, що мій Leon у віражах швидший. Адже ефективність блокування диференціалу на серійних машинах суттєво нижча ніж у механічних з преднатягом. Але перші більш комфортні, адже тут не відчувається момент спрацювання, не треба надміцно тримати кермо, що більш важливо для звичайного автомобіля.\nПодобається, що у Leon CUPRA можна повністю деактивувати систему стабілізації курсової стійкості, на треку вона зайва. Та лише без ESP можна на 100% відчути автомобіль, його сильні чи слабкі сторони.\nЩодо ходової частини, то на треку, навіть у режимі CUPRA мені не вистачає жорсткості, але для міста така ходова дуже комфортна, враховуючи колеса R19 із низькопрофільною гумою 235/35.\nЩо дратує у SEAT Leon CUPRA, так це ручні гальма з електроприводом, хоча це стосується багатьох сучасних автомобілів. Вважаю, що у потужному автомобілі з фокусом на автоспорт, «ручник» має бути механічним.\nМені SEAT Leon CUPRA дуже сподобався, я люблю машини такої категорії. Проаналізував усі плюси та мінуси автомобіля, можу однозначно сказати, що ця модель доволі цікава, динамічна та з дуже спортивним характером, тому цілковито заслуговує уваги. Більш того, я люблю машини такої категорії і, що особливо тішить, SEAT явно прогресує від моделі до моделі.\nбензин, R4 турбо, 1984 см3\n300 к.с., 380 Нм\nтраса - 5,7 літра / місто – 9,3 літра на 100 км\n1 090 761 грн\n1 175 675 грн\n*Вартість на 08.12.2017р.\nAston Martin хоче виставити Valkyrie в Ле-Мані\nLamborghini Urus спробує побити рекорд Нюрбургрингу\nПодія Тести SEAT Leon CUPRA\nАвтомобілі / Портрет


ТЕРНОПІЛЬ. Блаженніший Митрополит Володимир звершив богослужіння у Свято-Успенській Почаївській Лаврі | Українська Православна Церква\nДо одного з найбільших монастирів Української Православної Церкви, Свято-Успенської Почаївської Лаври, Блаженніший Митрополит Володимир прибув увечері, 3 травня.\nБіля Святих воріт його зустріли: намісник обителі архієпископ Почаївський Володимир, братія, численні парафіяни монастиря та паломники з різних регіонів України. Кожному з них у благословення та на згадку про зустріч Блаженніший Владика подарував іконки Воскресіння Господнього.\nНаступного дня Архіпастир вклонився чесним мощам преподобних Іова та Амфілохія Почаївських, які перебувають у печерному храмі на честь преподобного Іова. За життя цього подвижника благочестя на місці церкви знаходилася його чернеча келія.\nКрім того, Блаженніший Митрополит Володимир молився біля чудотворної ікони Божої Матері «Почаївської», а також приклався до ще однієї шанованої святині монастиря — стопи Пресвятої Богородиці.\nПісля цього Митрополит Київський звершив Божественну літургію у Свято-Успенському соборі Лаври у співслужінні архієпископів Почаївського Володимира, Миколаївського і Вознесенського Питирима, секретаря Предстоятеля УПЦ єпископа Переяслав-Хмельницького Олександра, а також насельників монастиря у священному сані.\nПід час богослужіння Блаженніший Митрополит Володимир вручив священицькі нагороди двом ченцям за визначний особистий внесок у справу відродження Почаївської Лаври. Так, секретар духовного собору ігумен Іосиф (Лєснік) був возведений у сан архімандрита, а благочинний Свято-Духівського скиту обителі ієромонах Ємельян (Бозадж) отримав право носіння золотого наперсного хреста.


Новини інтернет — загроза кар'єрі\n« Ідеальний кандидат\nЗміни в міграційному обліку іноземних громадян в рф »\n11 червня 2009 року / /\nДнями The Times опублікувала статтю, в якій закликає читачів продумано ставитися до поведінки в інтернеті: барвиста розповідь про бурхливі вихідних може коштувати кар'єри. А роботодавцям і рекрутерам є де розвернутися. За даними Badenoch & Clark, міжнародної консалтингової компанії, практично дві третини (62%) британських менеджерів зареєстровані в Facebook, MySpace або інших соціальних мережах. Кожен п'ятий британський роботодавець зізнався, що хоча б раз використовував подібні сайти для пошуку інформації про кандидатів і вивчав, як ті підносять себе. Майже дві третини повідомили, що виявлена інформація вплинула на їхнє рішення про прийом на роботу. За словами чверті керівників, вони змінили своє рішення і вважали за краще не брати людину на роботу через знайдених в мережі даних.\nРоботодавці шукають, але не перевіряють\n«Ми не використовуємо інтернет, воліємо орієнтуватися при прийнятті рішення на результати інтерв'ю та рекомендації», — каже Ольга Філатова, начальник департаменту по кадровій політиці компанії «Мегафон». «Соціальні мережі ми використовуємо виключно для пошуку цікавих для компанії людей, але ні в якому разі не для перевірки, — стверджує Анастасія Пречистенський, директор з персоналу Strategy Partners. — Мені здається, люди вже давно усвідомили публічність таких ресурсів і самі не викладають туди нічого компрометуючого ».\nТрохи менш категоричні представники рекрутингових компаній. На думку Ельвіри Смагін та Анастасії Дементьєвої, консультантів компанії «Імперія кадрів», такі ресурси, як «Одноклассники» і «В контакті», активно використовуються рекрутерами: «Вони дають можливість отримати більш повну інформацію про кандидатів. Однак потрібно пам'ятати, що у кожного є свої інтереси і часом вони бувають специфічними. Головне, щоб згодом це не впливало на репутацію компанії ».« Інформація в соціальних мережах може використовуватися лише як додатковий ресурс, коли вже всі наявні в експерта інструменти вичерпані, — вважає Ніна Кареліна, керуючий партнер КГ ІМІКОР. — Більш продуктивно і, безумовно, етично використовувати технологію прямого пошуку ».\nОбережність ніколи не зашкодить\nПриклади шкоди, завданої кар'єрі активною присутністю в соціальних мережах, нам поки не відомі. Але от про те, як необережні висловлювання позбавили гарного професіонала нової роботи, розповів RB.ru Руслан тотрил, керівник команди компанії Antal International: «Ми шукали директора з маркетингу. Всі перспективні кандидати були людьми публічними, були на виду. Особливо цікавою видалася кандидатура досить відомого в професійних колах людини з солідної компанії, повністю відповідало вимогам роботодавця. Однак вельми цікаві деталі "спливли", коли вирішили задіяти відкриті джерела і скласти невелике інформаційне досьє на кандидата. З'ясувалося, що претендент любить робити різкі заяви для ЗМІ щодо діяльності конкурентів, часом переходячи на особистості. Ця його особливість навіть була предметом детального обговорення на одному з професійних блогів. Від розгляду цієї кандидатури ми відмовилися ».\nЗакликають до обережності і британські консультанти. «Більшість людей присутні онлайн в безлічі іпостасей, і не обов'язково всі вони показують людини з кращого боку, — вважає Енді Пауелл, директор Badenoch & Clark. — Більшість роботодавців приймає в розрахунок" мережеву репутацію ", так що виявити трохи обережності — правильне рішення ».\nВикористано матеріали InoPressa\n26 лютого 2009 року / / Новини У Рунеті маса таких прикладів. Жорсткість, яку демонструють зараз деякі роботодавці щодо кандидатів, насторожує, а ...


Літні сукні для повних дівчат — як зробити акцент на привабливих сторонах фігури\nГлавная/Мода/Літні сукні для повних дівчат — як зробити акцент на привабливих сторонах фігури\nСукні — універсальний жіночий наряд, який доречний у будь-якій обстановці і комфортний у будь-який час, особливо в літній, коли можна відкрито продемонструвати переваги своєї фігури.\nАле якщо для струнких дівчат немає проблем з вибором річного сукні, то у повних жінок в даній ситуації можуть виникнути певні труднощі.\nЛітня мода 2018 року полегшує вибір наряду власницям пишної фігури і пропонує їм різні фасони суконь, які майстерно приховують проблемні зони, виграшно підносять повну фігуру, вигідно підкреслюють жіночність і чарівність їх власниць.\nЛітні сукні 2018 для повних жінок\nНезважаючи на те, що однотонні сукні прийнято вважати придатними лише для струнких жінок, більшість стилістів настійно рекомендують їх і повним дамам.\nСправа в тому, що в літній час , яскраві кольори відволікають погляд від будь-яких недоліків фігури, а також надають жінці більш живою і життєрадісний вигляд. Але, незважаючи на це, не варто захоплюватися тільки однотонними сукнями.\nРада. Красиві принти відмінно згладжують нерівності фігури і змушують фокусувати погляд на чомусь конкретному.\nЛітні сукні для повних дівчат 2018\nЩоб виглядати романтично і максимально по-літньому, стилісти рекомендують вибирати квітковий малюнок з різними відтінками. Причому сукня з принтом може мати будь-яку довжину до коліна або в підлогу.\nЛітні сукні для повних жінок в 2018 році не мають суворих вказівок по довжині. Вибір залежить від призначення наряду і переваг його власниці.\nЗвичайно, до пишним формам абсолютно не підходять сукні міні, але їх дуже добре можуть замінити туніки і правильно підібраний низ.\nДля літнього офісного сукні слід віддавати перевагу середній довжині. При цьому повноту литкових м’язів можна підкоригувати відкритими босоніжками на високому каблуці.\nРада. Відкриті ноги відволікають увагу від занадто повної середньої частини фігури, а також дозволяють продемонструвати стрункі гомілки та щиколотки. До того ж укорочені сукні візуально роблять жінку вище, а, значить, стрункішою.\nПри виборі літнього сукні для вихідного дня або подорожі повним жінкам в цьому сезоні рекомендується довжина до щиколотки. В даному випадку до сукні слід підібрати зручні балетки або сандалі.\nНайпридатніші фасони для повних жінок\nФасони літніх суконь, як і фігури у повних жінок можуть бути самими різними. Головне, щоб плаття створювало гармонійний образ і підходило до особливостей пишних форм.\nВсі літні моделі цього сезону, розраховані на повних жінок, красиво виділяють їх гідності і не виставляють напоказ наявні недоліки.\nНайбільш популярними фасони літніх суконь для повних жінок є:\nсукні в стилі ампір (із завищеною талією);\nприталені сукні міді;\nсарафани в підлогу.\nПридивіться також до спідниць: моделі для повних дівчат мають свої особливості.\nБагато стилісти вважають найвдалішим фасоном річного сукні для повних жінок модель в стилі ампір. Завдяки завищеної лінії талії і спадаючої від неї тканини, такі сукні відмінно маскують широкі стегна і повну середню частину фігури. Як правило, такі моделі не облягають живіт і стегна, що дозволяє дуже добре маскувати складочки і опуклості на тілі.\nЛітні сукні в стилі ампір підходять для тих випадків, коли треба зробити акцент на грудях. Такий фасон має трапецієподібний силует з пояском під грудьми і відкритими плечима.\nЗа існуючим у нас стереотипу, повні жінки найчастіше воліють носити сукні-балахони, приховуючи під ними вади пишної фігури. Але слід розуміти, що саме балахон візуально додає об’єм і робить фігуру безформною.\nТому влітку повним дамам рекомендується носити помірно приталені сукні, які чудово підкреслять фігуру. До таких моделей дуже добре підходять широкі пояси або короткі болеро.\nБренди одягу великих розмірів — кращі вітчизняні і закордонні виробники.\nУ літньому сезоні 2018 дуже актуальні для повних жінок сукні-халати або сукні-сорочки. Ці моделі є універсальним вбранням і ідеально підходять для офісу, прогулянки та відпочинку.\nПри виборі плаття такого фасону повним жінкам слід враховувати, що однотонний темний колір візуально стрункішою, а гудзики, ремінці, кишені і лацкани залучають до себе погляд, що дозволяє приховати недоліки фігури.\nЦього літа повним жінкам стилісти рекомендують придивитися до сарафанам з довгою спідницею. Ідеально на пишної фігури виглядає корсетний верх в поєднанні з прямою спідницею, приховує широкі стегна. Така модель підходить і в якості офісного варіанту, але з спідницею гофре або плісе.\nОдягаючи штани або плаття з відкритим верхом, власницям повних рук обов’язково потрібно прикривати їх легким ажурним болеро, коротким піджачком або накидкою в тон сукні.\nУ вигляді сарафана в підлогу можуть бути виконані і довгі вечірні сукні, які в літній час відмінно підійдуть для повних жінок. У цих випадках не обійтися без вишуканого мережива і гарного атласу.\nТакі сукні повинні бути виконані з якісного матеріалу, ідеально скроєні і позбавлені зайвого декору. Елегантна простота – краща прикраса річного вечірнього вбрання для повних жінок!\nКілька порад з вибору літнього сукні для об’ємних фігур:\nу жаркий час слід носити вироби з бавовни, льону, шифону, трикотажу;\nпри виборі плаття з малюнком, необхідно віддавати перевагу вертикальним зображень, які візуально роблять її стрункішою фігуру;\nне рекомендується вибирати плаття з дуже великим малюнком по всій поверхні – це повнить;\nнеприпустимі в літніх сукнях для повних жінок рюші, складки, бантики, рукави-ліхтарики, велика кількість прикрас;\nнезважаючи на стереотипи, для повних жінок добре підходять однотонні літні сукні яскравих насичених відтінків червоного, лавандового, бірюзового, жовтого.\nЩе одна підбірка суконь для повних дівчат в наступній статті.\nШкіряні уггі — модно, стильно, молодіжно


Назар Савко звітує перед львів’янами своїми піснями - Сумно?Ком\n23 березня 2013 VIP\nкатегорії: музика фото афіша події стаття новина\n20 квітня в театрі ім. М.Заньковецької Назар Савко презентує львів’янам та гостям міста свій «Скрипковий рок-н-рол». Саме так називається музичне шоу Назара Савка, де він покаже свою творчість. Це стане своєрідним підсумком його роботи за останній рік. Минулого року Назар став фіналістом шоу «Голос країни. Нова історія» залишивши позаду себе понад сім тисяч професійних вокалістів. Після цього творче життя Назара завирувало. Його вітали найкращі концертні майданчики України. Прийшов час і львів’янам подарувати свої пісні.\n«З нетерпінням чекаю цього концерту – каже Назар – знаю,що львівська публіка – це найвибагливіша. Перед «своїми», трішки моторошно співати. Але я так хочу дочекатися цього дня, відкинути всі страхи, вийти на сцену і подарувати людям свої пісні. Це основне моє завдання».\nНа музичному шоу Савко постане не тільки у вже нам знаних драйвових образах українського трубадура, справжнього козака і шаленого рокенрольщика, а й здивує нас своїм акустичним блоком. Як каже Назар , що цю музику потрібно слухати серцем. У програмі прозвучать вже знані хіти з «Голосу країни», також будуть і прем’єри та дуети з зірковими гостями.\nПерелік гостей справді великий і цікавий. Привітати нашого львів’янина приїде справжній рокер з Донецька Ігор Петров, барон циганської музики із м. Суми Василій Жадан і звичайно чарівна львів’янка Олеся Киричук. На концерті співак представить своїх підопічних-запальних дівчат з групи«ТріоТоніка», а також потішить нас своїм класичним вокалом заспівавши разом з колективом «Тенорc Бельканто» згадавши своє консерваторське минуле. Хореографічні моменти забезпечать:Модерн-балет «Тайм-аут,балет «Життя»Ірини Мазур» та ансамбль народного танцю «Роси світанку». Отож концерт обіцяє бути цікавим і багатогранним. Нам залишається побажати Назарові натхнення, вдячної публіки і оплесків. Зустрінемось 20 квітня в театрі ім. М.Заньковецької о 18.00 год.\nПостійна адреса сторінки: http://357951.sumno.com/gallery/nazar-savko-zvituje-pered-lvivyanamy-svojimy-pisny/\nКоментар для «Назар Савко звітує перед львів’янами своїми піснями»


Коли вони вперше з'являються, розтяжки мають дуже темний колір, часто фіолетовий або червоний. Вони можуть бути підняті над шкірою і злегка припухлими і зудіти. Доброю новиною є те, що поява розтяжок з часом поліпшується. Протягом року колір блідне від червоного до блідого кольору, а відмітини згладжуються або здаються злегка вдавленими нижче рівня навколишньої шкіри.\nХто схильний до ризику появи розтяжок?\nУ кожної людини є здатність до розвитку розтяжок, але люди з екстремальним рівнем гормонів (наприклад, вагітні жінки) або люди з сімейним анамнезом розтяжок можуть бути більш сприйнятливі. Багато жінок називають їх "тигровими смугами", що є фізичним втіленням того, що їх живіт зробив, щоб пристосувати зростаючу дитину.\nДжерело фото: esthetic.prisma13.com\nПоза вагітністю у багатьох підлітків з'являються розтяжки в період статевого дозрівання у відповідь на їх зростаюче і мінливе тіло. Надмірне нарощування м'язової маси і коливання маси тіла також може привести до появи розтяжок у міру зміни контуру тіла. Тривале застосування деяких ліків, які можуть витончити шкіру, таких як кортикостероїди, також може призвести до появи розтяжок.\nЯк можна позбутися від розтяжок?\nНа жаль, як і шрам в будь-якому іншому місці на вашому тілі, розтяжки є постійними. Але масаж рубців може допомогти поліпшити зовнішній вигляд ваших розтяжок, якщо його розпочато на ранній стадії прогресування. Натискання на шрам або розтяжку може прискорити дозрівання рубця і поліпшити його зовнішній вигляд. Масаж рекомендується робити не рідше одного разу на день, як тільки з'являється розтяжка або шрам. Через рік рубець, як правило, повністю дозріває.\nЯкщо ваші розтяжки виглядають червоними, є обмежені дослідження, щоб показати, що інгредієнти гіалуронової кислоти і третиноїну можуть мати невелику перевагу в поліпшенні пігменту ваших розтяжок. Судинні лазерні процедури можуть поліпшити почервоніння або пігментні зміни в ваших розтяжках. Хоча деякі з цих способів можуть допомогти поліпшити зовнішній вигляд вашої розтяжки, жоден з них не змусить її повністю зникнути\nЧи є щось, що ви можете зробити, щоб запобігти розтяжкам?\nШвидка відповідь на це питання- можливо. Підтримка шкіри добре зволоженою і уникнення надмірного збільшення ваги може бути вашим єдиним шансом запобігти незворотне пошкодження шкіри. Хоча дослідження ще не знайшли ідеального продукту для запобігання розтяжок, контроль змін в нашому тілі і вазі може бути нашим найкращим вибором, щоб наша шкіра виглядала здоровою і гладкою.\nЧи є якісь хірургічні варіанти?\nЯкщо ваші розтяжки знаходяться на нижній частині живота після вагітності, вам пощастило. Розтяжки, які знаходяться нижче вашого пупка, можуть бути видалені хірургічним шляхом під час процедури підтяжки живота. Ця операція назавжди видаляє шкіру нижче пупка і використовує верхню шкіру для створення більш щільного живота і більш гладкого зовнішнього вигляду.\nВажливо зустрітися з сертифікованим пластичним хірургом, щоб обговорити реалістичні очікування від цього типу операції і зрозуміти, як цей тип операції видалить пошкоджену шкіру і перемістить верхні розтяжки в більш приховане місце поблизу лінії бікіні.