Подорож перша, або Гарганціянова пастка - Станіслав-Лем\nСім подорожей Трурля і Клепавція :\nДодано: 25.12.2007 Додав: Didpanas текстів: 213\nКоли у Всесвіті не було ще такого безладдя, як нині, і всі зірки стояли рядочком одна за одною, так що їх легко можна було полічити зліва направо чи згори донизу, причому більші й блакитніші зірки групувались окрема, а менші й прижовклі, як тіла другорядні, позапихані були в кутки, коли в космосі не було навіть сліду від якогось там пилу, пороху чи туманного непотребу,— за тих давніх добрих часів панував звичай: конструктори, які мали Диплом Вічної Всемогутності з відзнакою, вирушали час від часу в подорожі, щоб нести далеким народам добру пораду й допомогу. Отож згідно з тією традицією випало податися в подорожі Трурлеві з Кляпавцієм, для яких створити чи погасити зірку було однаково, що лузати насіння. Коли пройдений у просторі шлях був уже такий великий, що в них стерлась остання згадка про рідне небо, побачили вони перед собою планету, не велику й не малу, а якраз підходящу, з одним-єдиним континентом. Її ділила навпіл червона лінія, по один бік якої все було жовте, а по другий — рожеве. Мандрівники зрозуміли, що перед ними дві сусідні держави і, перш ніж сідати на планету, вирішили порадитись.\n— Коли вже тут є дві держави,— сказав Трурль,— буде справедливо, якщо ти підеш в одну, а я в другу. Тоді нікого не буде скривджено.\n— Гаразд,— відповів Кляпавцій,— але що буде, коли вони вимагатимуть від нас військових засобів? Таке трапляється.\n— Звісно, вони можуть домагатися зброї, навіть дивовижної,— погодився Трурль.— Одначе домовимося, що рішуче відмовимо їм.\n— А якщо вони особливо наполягатимуть? — не вгавав Кляпавцій.— І таке буває.\n— Що ж, перевіримо,— відказав Трурль і ввімкнув радіо, звідки одразу ж бухнула бадьора військова музика.\n— У мене ідея,— мовив Кляпавцій, вимикаючи радіо.— Ми можемо вдатися до рецепту Гарганціяна. Що ти на це скажеш?\n— Ох, той Гарганціянів рецепт! — вигукнув Трурль.— Ніколи не чув, щоб до нього хтось вдавався. Проте можна спробувати, чом би й ні?\n— Кожен з нас має бути готовий вдатися до нього,— підсумував Кляпавцій.— Але, безперечно, маємо зробити це обидва, інакше все скінчиться для нас погано.\n— Ет, дурниці,— мовив Трурль, вийняв з-за пазухи золоту скриньку й відкрив її. Всередині скриньки на оксамиті лежали дві білі кульки.\n— Візьми одну, а друга залишиться в мене,— сказав Трурль.— Щовечора ти оглядатимеш свою кульку, і якщо вона порожевіє, то це буде знак, що я скористався з поради. Тоді й ти зробиш так само.\n— Отже, домовилися,— сказав Кляпавцій і сховав кульку. Після цього вони приземлились, обнялися й кожен рушив у протилежний бік.\n— Ого! — сказав Трурль.— Треба братися за Гарганціяна.— І зразу ж узявся до таємних нотаток.\nКляпавцій тим часом перебував у іншій країні, де володарював могутній король Мегерик. Там усе було зовсім інакше, ніж у Потворії. І цей монарх мав пристрасть до військових походів, і він теж витрачався на озброєння, але робив це мудро, бо королем був без міри щедрим; а відносно любові до мистецтва, то тут йому не було рівних. Кохався король той у мундирах і золотих шнурах, у лампасах і кутасах, в аксельбантах, у портьєрах з дзвіночками, в латах та еполетах. Він і справді був дуже вразливий: щоразу, коли спускав на воду нового панцерника, весь аж тремтів. Щедро витрачав він гроші на батальне малярство, і платив, керуючись патріотичними міркуваннями — залежно від кількості вбитих ворогів. А тому на панорамах, що їх без ліку було в королівстві, громадилися до неба гори ворожих трупів. У повсякденному житті він поєднував абсолютизм з освіченістю, а суворість — з великодушністю. Щороку в день свого коронування він проводив якусь реформу. То велів прибрати квітами всі гільйотини, то — змастити їх, щоб не скрипіли, а то — позолотити катівські сокири, водночас не забував наказати, щоб їх, зважаючи на гуманність, добре вигострили. Натуру він мав широку, але марнотратства не схвалював, тому спеціальним декретом узяв на облік усі палі, гвинти, диби й кайдани. Екзекуції неблагонадійних,— щоправда, нечасті,— проводилися гучно й пишно, з військовим парадом, даючи духовну втіху, святобливо, посеред вишикуваних у каре військових з лампасами й кутасами. У того вельможного монарха була також теорія, яку він втілював у життя, і була то теорія загального щастя. Адже відомо, що людина не тому сміється, що весела, а весела тому, що сміється. Коли всі кажуть, що все чудово, одразу й настрій випогоджується. Мегерикові підданці були зобов'язані — ясна річ, для свого ж таки добра — повторювати вголос, що вони пречудово почувають себе, а колишню, не зовсім зрозумілу формулу вітання «Доброго дня!» — король замінив кориснішою: «Як добре!», причому дітям до чотирнадцяти років дозволялося говорити: «Гу-га!», а старим — «Добре як!»\nМегерик радів, бачачи, як міцніє дух народу, коли він, проїжджаючи вулицями у схожій на панцерник кареті, бачив натовпи людей, що гукали «ура!», і він помахом монаршої руки ласкаво вітав їх, а люди один з-перед одного гукали: «Гу-га!», «Добре як!» і «Чудесно!» Зрештою, він був схильний до демократичних уподобань. Дуже полюбляв перемовитися кількома словами із старими ветеранами, що бували в бувальцях, полюбляв також бойові історії, які розповідали на бівуаках, і частенько під час аудієнції, що її давав тому чи іншому чужинському сановникові, гупнувши себе хтозна-чого булавою по коліну, гукав: «Наша зверху!» — або: «Торохніть мене в цей панцерник!» — чи: «А нехай мене куля вцілить!» Бо ж нічого він так не обожнював і ні в чому так не кохавсь, як у вітчизняній силі й мужності, у пирогах на горілці з порохом, у сухарях і зарядних ящиках, а також у картечі. Тому, коли бував смутний, велів, щоб перед ним проходили полки, співаючи: «Наше військо з гвинтівками», «Життя свого нам не жаль, перемелем на крохмаль», «Дзвін ударив — кидай нари», або давню коронну «А ми слідом за корнетом підем риссю на багнети». І наказав він, коли помре, щоб стара гвардія заспівала над труною його улюблену пісню — «Як робот не в русі, іржавіти мусить».\nКляпавцій не зразу дістався до апартаментів великого монарха. У тій місцевості, куди він спершу потрапив, скільки не стукав він у різні двері, ніхто йому не відчинив. Врешті, він помітив на зовсім безлюдній вулиці мале дитинча, що підійшло до нього й тоненько пропищало:\n— Може, й куплю, але що? — запитав здивований Кляпавцій.\n— Державну таємничку,— відповіло дитинча, показуючи з-під поли сорочечки крайчик мобілізаційного плану. Кляпавцій здивувався ще дужче й мовив:\n— Ні, дитинко, мені цього не треба. Скажи, де тут живе який-небудь староста?\n— А навіщо вам штарошта? — спитало, шепелявлячи, дитя.\n— Шам на шам?\n— Вам треба агента? То вам міг би штати в пригоді мій тато. І надійний, і недорого візьме.\n— Ну, то покажи мені свого тата,— сказав Кляпавцій, бачачи, що йому не виплутатися з цієї розмови. Дитинча завело його до одного з будинків. Посередині, при лампі, хоч надворі був білий день, сиділа вся родина — сивий дідусь у кріслі-гойдалці, бабуся, що плела на спицях панчохи, і цілий гурт їхнього дорослого потомства, кожне роблячи щось своє, як то звичайно в домі. Тільки-но Кляпавцій переступив поріг, як усі кинулися на нього,— виявилося, що спиці — то наручники, лампа — мікрофон, а бабця — начальник місцевої поліції.\n«Мабуть, якесь непорозуміння»,— подумав Кляпавцій, коли його запроторили до льоху, перед тим ще й надававши штурханів. Він терпляче чекав цілу ніч, бо нічого більше не міг удіяти. Світанок посріблив павутиння на кам'яних стінах і поіржавілі рештки давніших в'язнів; по якімсь часі Кляпавція відвели на допит. Виявилося, що й селище, й хати, й дитина — усе фальшиве, і що в такий спосіб заманювали в пастку ворожих агентів. Кляпавцієві не загрожував судовий процес, бо злочин був надто дрібний. За спробу контакту з батьком-запроданцем йому належало бути гільйотинізованим третім ступенем, бо в цьому бюджетному році місцева адміністрація вже витратила кошти на перекуп ворожих шпигунів. Кляпавцій не хотів купувати жодної державної таємниці, хоча його й намовляли; йому, крім усього, бракувало найважливішого — грошей. Він весь час говорив своє, але офіцер, що його допитував, не йняв тому віри. Та коли б він навіть і захотів звільнити в'язня, то це не входило до його компетенції. Тож справі дали хід, а Кляпавція тим часом взяли на тортури, більше із службового обов'язку, ніж з реальної потреби. За тиждень все обернулося на краще: виправдавши, його вислали до столиці, і там він, проінструктований щодо двірського етикету, сподобився честі аудієнції в короля. Він навіть одержав сурму, бо кожен громадянин сповіщав про своє прибуття в урядові місця, як і про вибуття звідти, звуком сурми, а службова запопадливість повсюдно в державі була така, що без сигналу-побудки й на схід сонця не зважали.\nМегерик, як і слід було сподіватися, зажадав од нього нової зброї; Кляпавцій пообіцяв виконати цю монаршу забаганку й запевнив, що його мета — зробити переворот у військовій справі.\n— Яка,— перш за все запитав він,— армія непереможна? Та, що має кращих полководців і дисциплінованіших солдатів. Полководець наказує, а солдат слухається, тому перший має бути розумний, а другий — дисциплінований. Одначе кожна мудрість, навіть військова, має свою межу. Найгеніальніший полководець і той може натрапити на рівного собі. Він може також полягти на полі бою й осиротити своє військо або й чогось гіршого накоїти. Бо хіба ж не небезпечна зграя огрубілих у боях штабістів, яким бойова слава так ударила в голову, що вони стали зазіхати на трон? І хіба не завдало це шкоди численним королівствам? Отож і виходить, що полководці — це врешті зло, і йдеться про те, щоб знешкодити це зло. Далі — військова дисциплінованість полягає в тому, щоб армія точно виконувала накази. Ідеалом військового статуту є така армія, яка з тисячі грудей робить одні, з тисячі думок — одну думку й волю. Запорукою цього є вся армійська дисципліна, муштра, маневри й навчання. Через це уявити собі таку армію, що діяла б достоту як один і сама собі була творцем та реалізатором стратегічних планів, просто неможливо. І хто ж може бути втіленням такого ідеалу? Тільки одна особа. Бо нікого так не слухаєшся, як самого себе, й ніхто так охоче не скоряється командам, як той, хто сам собі дає ці команди. До того ж, одна особа не може розбігтися в різні боки, не може не послухатися самої себе або ремствувати сама на себе. Отже, річ у тім, щоб той послух, оту любов до самого себе, що властива індивідові, зробити властивістю тисячних лав. Як цього досягти?\nТут Кляпавцій виклав королеві, що уважно слухав його, прості, як усе геніальне, ідеї доктора Гарганціяна.\n— Кожному призовникові,— пояснював він,— вгвинчується спереду вилка, а ззаду — розетка. За наказом «Увімкнись!» — штепселі вскакують у розетки, і замість юрби цивільних, якою вони були хвилину тому, постає загін ідеального війська. Коли окремі голови, що досі були повні позаказармових дурниць, усі, як одна, переймаються справжнім військовим духом, то не лише автоматично виникає дисципліна, завдяки якій уся армія чинить спільне, бо є одним духом у мільйонах тіл, а водночас з'являється і мудрість. А та мудрість прямо пропорційна чисельності війська. Взвод наділений розумом сержанта; рота — розумна як штабс-капітан, батальйон — як дипломований полковник, а дивізія, навіть її резерв, варта всіх стратегів, укупі взятих. В такий спосіб можна створити з'єднання просто надгеніальні. Вони не можуть не виконати виданих наказів, бо хто ж не слухає самого себе? Таким чином припиняються різні фанаберії та вибрики окремих осіб, залежності від випадкових примх командувачів, їхні взаємні заздрощі, суперництво, конфлікти. Об'єднані в такий спосіб загони не варто переформовувати, бо внаслідок цього виникне тільки розгардіяш. Моя ідея — це армія без вождів, армія — сама собі вождь! — закінчив Кляпавцій свою промову, що справила велике враження на короля.\n— Іди відпочинь,— мовив нарешті монарх,— а я пораджуся зі своїм генеральним штабом.\n— Ох, не чиніть цього, Ваша Королівська Величносте! — заволав хитрий Кляпавцій, прикидаючись дуже збентеженим.— Так само вчинив імператор Турбульйон, а його штаб, щоб зберегти свої посади, відхилив проект, після чого Турбульйонів сусід, король Емалій, напав з реформованою армією на імперію Турбульйона і вщент розбив її, хоча мав у вісім разів менше війська!\nСказавши це, він подався до відведених йому апартаментів і оглянув кульку. Побачив, що вона аж побуряковіла, і зрозумів — Трурль чинив подібне у короля Потворика. Невдовзі сам король доручив Кляпавцієві переробити одну роту піхоти. І ось цей маленький загін, умить перейнявшись єдиним духом, закричав: «Бий-убий!» — і, кинувшись із пагорка на три озброєні до зубів королівські кірасирські ескадрони, що ними командувало аж шестеро викладачів Академії Генерального штабу, ущент розбив їх. Дуже засмутилися всі маршали, штабні й стройовики, генерали й адмірали, яких король одразу ж вигнав на пенсію. А сам монарх, пересвідчившись, що Кляпавцієва реформа — це й справді переворот у військовій справі, доручив йому реорганізувати всю армію.\nІ ось збройово-електрифікаційні заводи почали вдень і вночі виготовляти вагони штепселів, які вгвинчувано було там, де належиться, по всіх казармах. Кляпавцій, діставши від короля купу нагород, їздив інспектувати гарнізон за гарнізоном; а Трурль, що розгорнув таку саму діяльність у державі Потворика, через відому всім ощадливість цього монарха змушений вдовольнитися вічним титулом Великого Запроданця Вітчизни. Обидві держави готувалися до військових дій. Охоплені мобілізаційною лихоманкою, готували як звичайну, так і ядерну зброю, від світання до смеркання чистячи гармати й атоми, щоб вони блищали згідно із статутом. Конструктори, яким, власне кажучи, вже нічого було робити, почали нишком пакувати речі, щоб, як прийде пора, зустрітись у домовленому місці, біля залишеного в лісі корабля.\nТим часом в казармах, особливо піхотних, діялося щось чудне. Роти не вчилися вже муштри, і їм не треба було рахувати, щоб довідатися, скільки їх є: бо хіба ж може сплутати праву ногу з лівою той, хто має тільки дві, та й рахувати йому нема чого, аби пересвідчитися, що він один. Любо було дивитись, як ці нові частини ходили строєм, як виконували «Наліво рівняйсь!» і «Струнко!». Проте після вправ між ротами починалися розмови: крізь відчинені вікна казарм, перебиваючи один одного, долинали вигуки про поняття відносної істини, про судження аналітичні та синтетичні або про буття як таке, бо колективна мудрість дійшла й до цього. Осягнуто було й засади філософії. А один саперний батальйон навіть скотився до чистого соліпсизму, проголосивши, що, крім нього, нічого реального не існує. Оскільки з цього випливало, що немає ні монарха, ані супротивника, то цей батальйон довелося розформувати по інших ротах, які стояли на позиціях епістемологічного реалізму. Десь тоді ж таки в Потвориковій державі шоста десантна дивізія перейшла від військових вправ до містичних і, занурившись у споглядання, мало не потонула в струмку. Зрештою, ніхто не знає, як там було насправді, досить того, що саме в цей час проголошено війну — і полки, брязкаючи залізом, почали з того і з того боку повільно підступати до кордону.\nЗакон доктора Гарганціяна діяв з невблаганною закономірністю. Коли військові частини об'єднувалися в одну, пропорційно зростала й їхня естетична вразливість, досягаючи максимуму в масштабі дивізії; тому такі штучні колони, такої могутньої сили, побачивши якогось метелика, легко збочували з дороги, а коли моторизований корпус імені Бардзолімуса підійшов під ворожу фортецю, яку треба було взяти штурмом, то розроблений уночі план нападу виявився лише чудовим малюнком цієї фортеці, до того ж виконаним в абстракціоністській манері, що геть суперечила військовим традиціям. В складніші філософські проблеми, водночас через властиву геніальним особистостям неуважність, ті великі частини по всіх усюдах залишали зброю й важке спорядження, зовсім забуваючи, що вони йдуть на війну. А щодо цілих армій, то їхній духовний світ був заполонений безліччю комплексів, як то звичайно буває в надзвичайно обдарованих особистостей. Через це довелося додатково постачити кожну армію спеціальною психоаналітичною бригадою, яка вдавалась у поході до відповідних заходів. Тим часом під невпинні звуки литавр обидві армії поволі займали вихідні позиції. Шість полків штурмової піхоти, з'єднавшися з бригадою гаубиць і батальйоном запасу, склали, коли до них іще приєднали карну роту, «Сонет про таємницю буття», і це під час нічного маршу на позицію. По обидва боки кордону почалося якесь замішання; вісімдесятий марлабардський корпус кричав, що треба, зрештою, хоч би там що визначити поняття «ворог», бо воно, мовляв, обтяжене логічними суперечностями, може, й узагалі безглузде.\nПарашутні війська намагались алгоритмізувати навколишні села, лави стикались одна з одною; отож обидва королі змушені були посилати флігель-ад'ютантів і надзвичайно повноважних кур'єрів, щоб навести лад у військах. Проте кожен із них, тільки-но підлітав і зупиняв коня, як одразу ж підключався до відповідного корпусу, щоб довідатися, звідки таке безладдя, і вмить зливався духовно з корпусом, і залишалися тоді королі без ад'ютантів. Виявилось, що свідомість — це страшна пастка, в яку можна увійти, але вийти — зась. На очах самого Потворика його кузен, великий князь Дербульйон, прагнучи підбадьорити військо, підскочив до рядків і тільки-но підключивсь, як одразу духом влився і злився — і його вже не стало.\nЗбагнувши, що справи кепські, хоча й не знати чого, Мегерик кивнув своїм дванадцятьом персональним сурмачам. Кивнув своїм і Потворик, що стояв на командному пагорку. Сурмачі приклали бронзу до вуст, і з обох боків заграли сурми, даючи знак до бою. На той протяглий сигнал ворожі армії остаточно з'єдналися. Грізний залізний брязкіт замкнутих контактів полетів з вітром на майбутнє бойовисько і замість тисяч бомбардирів і канонірів,"навідників і набивачів, гвардійців і артилеристів, саперів, жандармів та командирів — постали два велетенських духи, що мільйоном очей подивились один на одного через широку рівнину під білими хмарами, і запала тоді хвилина цілковитої тиші. Бо по обидва боки дійшло до знаменитої кульмінації свідомості, яку з математичною точністю передбачив великий Гарганціян. Отож, переступивши певну межу, військовість, як стан локальний, обернулася на цивільність, і це тому, що Всесвіт за своєю природою безумовно цивільний, а дух тієї і тієї армії якраз сягнув космічних вимірів! І хоча зовні й виблискувала криця, панцери, картеч і смертоносні вістря,— всередині по той і по той бік нуртував океан зневажливої безтурботності, всеосяжної доброзичливості й досконалого розуму. Стоячи на пагорбах, виблискуючи на сонці крицею, під невгаваючий барабанний дріб — обидві армії усміхнулись одна одній. Трурль з Кляпавцієм саме ступили на борт свого корабля, коли відбулося те, чого вони так прагнули: на очах почорнілих від сорому й люті королів обидва війська відкашлялися, взялися під руки й пішли на прогулянку, зриваючи квіти під похмурим небом на полі битви, яка так і не відбулася.


Воробус отримав другу дозу вакцини. Самопочуття через два дні - Блог про Львів\nВоробус отримав другу дозу вакцини. Самопочуття через два дні\n28.08.2021 р. Vorobus Здоров'я Прокоментуй\nЩо ж, друзі, минуло два дні від часу як я вакцинувався. І саме зараз настав час розповісти про моє самопочуття на третій день, адже у перший, а, особливо, в другий я м’яко кажучи вмирав. Напевно років п’ять точно так погано не почувався. Та що там п’ять років, можливо й десять я взагалі не хворію.\nМаксимум що могло бути – це температура 37.1 і те один день. А тут після вакцини мене ламає, 38-39 температура. Вже сам був не радий що взявся робити ін’єкцію з гАмерики.\nТим не менше, вже зробив і не було вже куди діватися. Отже, після важкого другого дня суттєве полегшення настало зранку третього. Прокинувся, втома відчувалася, але температури не було. 36.7 – 36.2 – ось такою була температура мого тіла. Та й, якщо чесно, вночі вже спав краще, рука потрохи відійшла і я міг обернутися на ліву сторону. Чомусь люблю спати на цьому боці.\nНа роботу ще не йшов, знову боліла голова, а ближче до обіду почав відчувати нирочки. Вакцина «Moderna» курча. Паралельно спілкувався з людьми, які теж робили ін’єкції, то в них самопочуття було як у кого: одні казали що було дуже погано, інші, що взагалі нічого не відчули. Це, напевно, як який організм сприймає вакцину.\nПроте, сімейний лікар мені сьогодні сказав дуже цікаву річ. Виявляється якщо не має жодних симптомів коли тобі вкололи вакцину, то й організм її не сприймає. Полю бас має бути щось не так. Скажімо, та ж рука має боліти.\nДо речі, вчора вона вже не так боліла як у перші дні. Принаймні, нею вже можу щось піднімати, переодягтися в свіжу футболку. Колись же рука була взагалі дерев’яною.\nАле, не думайте, що якщо температури немає, то вже треба йти жити повноцінним життям. Для прикладу, я сходив до сімейного лікаря, повернувся додому й на вечір знову в мене було 37.1. Це означає, що організм ще бореться з вірусом, який у мене вкололи.\nЩо ще? Ще хочеться їсти й багато пити, час від часу стріляє в голові. Тому, третій день як і другий має бути не дуже напряжним. Навантаження треба робити поступово.\nПобачимо як я буду почуватися в наступні дні, але думаю що вже буде значно краще. До речі, мені вже видали паперовий Covid-сертифікат. Як саме відбувається ця процедура читайте у найближчих постах на цьому блозі. Там також є свої нюанси.


Плюси й мінуси сексу з геєм - Piвнe-Paкуpc\nПлюси й мінуси сексу з геєм\nВ останні роки серед гламурних дівчат передових поглядів вважається гарним тоном мати друга гея. Мовляв, з ним іноді може бути навіть краще, ніж із подругою. Геї теж знаються на моді, люблять різні вечірки, літературні презентації, дискотеки та всіляку іншу мішуру світського життя. А те, що більшість геїв користуються косметикою, узагалі чудово й вигідно - завжди можна отримати слушну пораду. Крім того, геї мовчатимуть, коли треба зберегти таємниці, а можуть і теревенити безперестанку, як будь-яке балакуче дівчисько.\nОднак не все так просто. Дівчина, хоч і дружить із геєм, проте залишається дівчиною за своєю природою, а тому від друга чоловічої статі рано чи пізно підсвідомо чекає саме чоловічої уваги. Якщо такої уваги нема, беруть гору дівочі амбіції, через які вона за всяку ціну намагається затягнути гея у своє ліжко. Чому? Та, знову ж таки, для самоствердження, а можливо, й через кохання до хлопця незвичної орієнтації. До речі, багатьом переспати з геєм таки вдається, але закохати в себе - і не сподівайтеся!!!\nДвадцятитрирічна рівненська діджейка Міла розповіла “РР”: ”Секс із геєм був чудовий: ніжний, тривалий, чуттєвий. Мабуть, у них якась своя сексуальна практика, позбавлена й натяку на грубість та насилля. Або… жіноче тіло для них є все-таки рідкістю. Після інтиму хлопець-гей розмовляв зі мною, ми разом снідали, дивилися відео та обговорювали музичні новини”. Нині Міла з геєм не зустрічається, бо він прямо так і сказав, що третього разу не буде і що в нього є постійний друг старшого віку. Але приятелювати й підтримувати одне одного завжди можна. Міла спочатку трішки сердилася, але лише трішки… Однак дівчина рада, що у неї був такий сексуальний досвід і що в нього, як кажуть, на неї все-таки встав. Двічі.\nПсихологи стверджують, що не варто ставити на інтим з геєм. Адже, по-перше, можна добру частину життя згаяти, зваблюючи гея, а результату так і не дочекатися. Бо переважній їх більшості жінки по цимбалах. По-друге, якщо інтим і трапляється, то в ньому мало сенсу, адже заради разового сексу треба провести титанічну попередню роботу. Також із геями, як уже мовилося, неможливо вибудувати подальші стосунки.\nЧи були у вас приятелі-геї і чи ви з ними спали?\nПетро, 46 років: - Мені пощастило, що у мене не було сексу з геями. Але в молоді роки не раз помічав, що вони до мене виявляли інтерес… Самі геї мені неприємні, особливо їхні манери. Хоча, як мужики до нестями нап’ються, то майже всі трохи “голубіють”.\nОльга, 23 роки: - Інтимного досвіду з геєм не було, хоча я приятелюю з бісексуалом. О, геї - це складно, бо вони вже конкретно запрограмовані на таких, як і самі. Але цікаво, цікаво було б таке пережити.\nАнтоніна, 33 роки: - Підозрюю, що, можливо, мій приятель колись і був геєм, але він це приховує. Я не хотіла б контактувати з геями.\nВасиль, 37 років: - Та хай всякі там меншини живуть собі, як хочуть. Я ними не цікавлюся.\n22.02.2007 Ольга ЯРОШ


≡ Герметики силіконові для акваріума у Львові купити в Епіцентрі • Ціна в Україні\nдля акваріума у Львові\nГерметики силіконові для акваріума у Львові\nПризначення: для акваріума\nпрозорі для ванної кімнати у Львові Tytan силіконові санітарні у Львові Tytan силіконові універсальні у Львові коричневі силіконові у Львові для металу силіконові у Львові Ceresit акрилові у Львові для печей вогнестійкий у Львові для бетону поліуретанові у Львові PENOSIL для печей у Львові чорні силіконові у Львові Bostik поліуретанові у Львові SOUDAL для печей у Львові силіконові для плитки у Львові білі для ванної кімнати у Львові водостійкі для зовнішніх робіт у Львові Вікна Двері Водопровід Каналізація\nВідгуки: Герметики силіконові для акваріума у Львові\nЧому варто вибрати і купити Герметики силіконові для акваріума в Епіцентр в у Львові.\nНаш інтернет-магазин Епіцентр пропонує великий вибір Герметики силіконові для акваріума в у Львові. Весь асортимент цих товарів налічує 3 одиниць із вигідними цінами від 21 до 721 грн. На сайті постійно діють сезонні акції та розпродажі, вигідні знижки та унікальні промокоди на, тому в Епіцентрі завжди можна купити недорого Герметики силіконові для акваріума.\nЦіни на Герметики силіконові для акваріума у Львові\nКлей-герметик SOUDAL SILIRUB AQ для акваріумів 310 мл чорний 243.00 ₴\n→ Де купити Герметики силіконові для акваріума у Львові?\nВи можете купити Герметики силіконові для акваріума в Епіцентрі онлайн і торговельних центрах:


Минулої доби бойовики 30 разів порушили режим припинення вогню – штаб\n21 жовтня 2020, Київ 07:46\n05 липня 2019, 07:47\nУпродовж минулої доби, 4 липня, бойовики на Донбасі 30 разів порушили режим припинення вогню. Про це повідомили у штабі операції Об’єднаних сил.\n«З них 11 разів – із застосуванням заборонених Мінськими угодами артилерійських систем калібру 122 міліметра, мінометів калібру 120 та 82 міліметра. Противник відкривав вогонь по наших захисниках з гранатометі різних систем, озброєння БМП, зенітних установок, великокаліберних кулеметів, снайперських гвинтівок та стрілецької зброї», – мовиться у повідомленні.\nВнаслідок обстрілів загинув один військовий, троє отримали поранення, а ще троє – бойове травмування. За даними української розвідки, 4 липня вбито двох бойовиків та одного поранено.\nВід початку поточної доби противник шість разів обстріляв позиції Об'єднаних сил.\nУ збройному угрупованні «ЛНР» заявили про дев’ять обстрілів з боку ЗСУ.\nМинулої доби бойовики 29 разів обстріляли позиції ЗСУ, поранені 5 військових – штаб\nДвоє українських військових поранені з початку доби на Донбасі – штаб ООС


Конкурс на здобуття премій за видатні наукові результати\nНаукова діяльність > Гранти та конкурси > Гранти та конкурси > Конкурс на здобуття премій за видатні наукові результати\nРосійська академія наук (РАН) і Національна академія наук України (НАН України) оголошують конкурс на здобуття трьох премій за видатні результати, отримані російськими та українськими вченими при проведенні спільних досліджень у галузі природничих, технічних, гуманітарних і суспільних наук, і які мають важливе наукове і практичне значення.\nПрисудження премії буде здійснено в 2012 році.\nУ конкурсі на здобуття премій можуть брати участь лише російські й українські вчені, які є громадянами Російської Федерації і Україні і працюють в наукових установах РАН і НАН України.\nНа конкурс можуть бути представлені роботи або серії спільних робіт, виконані колективами вчених з наукових установ РАН і НАН України. Число учасників, висунутих на конкурс, не повинен перевищувати трьох чоловік з кожного боку, при цьому кількість учасників спільних досліджень з російського та українського боку може бути неоднаковим.\nПраво висування робіт на здобуття премій надається науковим установам РАН і НАН України, а також дійсним членам та членам-кореспондентам обох академій по їх спеціальності.\nРоботи (цикли спільних публікацій, розробок, винаходів), що подаються на конкурс, повинні одночасно направлятися в президії двох академій з позначкою «На здобуття премії РАН і НАН України». До комплекту спільних публікацій, які подаються в трьох примірниках, додаються: анотація, що характеризує висувається на конкурс роботу, її значимість, підписана авторами; виписка з протоколу засідання вченої ради наукової установи про висунення або рекомендація академіка або члена-кореспондента академій, що включає аргументовану оцінку результатів спільних досліджень, їх значення для науки і практики; копії технічної документації інших матеріалів, що свідчать про важливість отриманих результатів; відомості про організації-партнерах та умови співробітництва; відомості про авторів: прізвище, ім'я, по батькові, коротка наукова біографія (Curriculum Vitae), місце роботи , посада, інформація про внесок кожного з авторів у спільну роботу.\nТермін подання робіт, висунутих на конкурс, закінчується 30 червня 2012 року.


Про це йдеться в травневому "Огляді небанківського фінансового сектору".\nАктиви кредитних спілок та їхнє кредитування зростають дуже повільно. Частка непрацюючих кредитів у І кварталі перевищила докарантинний рівень 2020 року на 2–4 в. п.\nАктиви фінансових компаній у І кварталі суттєво знизилися переважно внаслідок виходу з ринку найбільшої за обсягом активів компанії, що працювала з юридичними особами. Натомість кредити фінкомпаній домогосподарствам зростають три квартали поспіль після скорочення на початку коронакризи.\nУ фокусі уваги – діяльність небанківських фінансових установ під регуляцією НБУ: страховиків, кредитних спілок, фінкомпаній та ломбардів. Огляд висвітлює ключові тенденції небанківського фінансового ринку і формує комплексне розуміння стану сектору.


КАТЕХИТИКА-ІІ: 19.11.2014р. Б. / Українці в Голландії помолилися за жертв Голодоморів\n19.11.2014р. Б. / Українці в Голландії помолилися за жертв Голодоморів\n«Поминання Голодомору та інших геноцидів в час напруження, насилля та іноземного вторгнення в Україну, в Західній Європі має сакральне, символічне і комунікативне значення. Трагедія збиття рейсу MH17, на борту якого переважна більшість були громадяни Нідерландів, наблизило до цієї країни як драму, так і дух пережиття українців. Плекання солідарності, єднання з Європою має бути передусім не фінансовим чи політичним, а потрібно налагоджувати духовні, культурні, особисті та громадянські зв’язки», – зазначив владика Борис.\nОкрім владики Бориса слово також мали посол Горін та душпастир о. Олег Зимак (ЧНІ). Останній розповів про акції допомоги військовим і пораненим в Україні, що їх проводять українці в країнах Бенілюксу.\nЗа словами владики Бориса Ґудзяка великою прикрасою Літургії став спів зведених крилосів: чоловічого, що складався з представників України, Австрії та Італії і місцевого жіночого. На Літургії також були присутні представники Асоціації «Покров» - мережевої організації, що об’єднує 10 католицьких громад візантійського обряду в Голландії.


«Організація та провадження сільського зеленого туризму» Модуль 2Презентацииppt812 Кб\n"Релігіозний туризм православними святинями АР Крим"\nВСТУП РОЗДІЛ 1.ПОНЯТТЯ РЕЛІГІЙНОГО ТУРИЗМУ\n1.1 Історія розвитку релігійного туризму\n1.2 Види та форми релігійного туризму\nРОЗДІЛ 2. ХАРАКТЕРИСТИКА, РЕЛІГІЙОГО ТУРИЗМУ АР КРИМ 2.1 Структура релігійного туризму в АР Крим\n2.2 Центри релігійного туризму у Криму.\n2.3 Ресурсний потенціал релігійного туризму у Криму\nРОЗДІЛ 3. ПРОБЛЕМИ ТА ПЕРСПЕКТИВИ РОЗВИТКУ РЕЛІГІЙНОГО ТУРИЗМУ У АР КРИМ\n3.1 Проблеми транспортного сполучення\n3.2 Перспективи майбутнього розвитку релігійного туризму у Криму\n3.3 Проблеми розміщення туристів, забезпечення достатнього рівня сервісу під час всієї подорожі\n3.4 Розробка маршруту у Криму\nПротягом століть в Криму існують різні релігії. Кожна з них має своїх послідовників, свої святі місця. Але особливо міцно історія півострова пов'язана з християнством. Був у Тавриці апостол Андрій Первозванний, а до III в. н.е. тут вже склалися християнські громади. У Херсонесі , за переказами, прийняв мученицьку смерть один з перших римських єпископів Климент I. Був у Тавриці та один з авторів слов'янської писемності Кирило ( Костянтин Філософ ) . Тут же , в Херсонесі , в 988 році прийняв Святе Хрещення князь Київської Русі - Рівноапостольний Володимир і почалася історія Православної Російської держави. Кримською єпархією Української православної церкви Московського патріархату спільно з Міністерством курортів і туризму і " Міжнародним Християнським Фондом Сонця " розроблена Велика Паломницька програма у Криму, що включає в себе відвідування християнських святинь.\nДо об'єктів відвідування в релігійному туризмі відносяться: - Культові споруди (монастирі, святилища, храми, храмові комплекси, капели, каплиці); - Природні об'єкти культу (святі джерела, гаї, річки, озера, ставки); - Об'єкти культу малих форм (алтарі, капища).\nРелігійний туризм в Криму має унікальні передумови свого розвитку як за конфесійної мозаїчністю, так і за історичним значенням регіону в розповсюдженні ряду конфесій. Найбільш значними пам'ятниками серед культових споруд Криму є монастирі. На даний момент на території Криму їх вісім, з яких шість діючих. З діючих монастирів - п'ять належать до православної, один - до вірмено-григоріанської церкви.\nВиділяють такі типи релігійних районів Криму: 1. З високим рекреаційним потенціалом , що має перевагу за кількістю православних монастирів і печерних міст , і високу насиченість території релігійними пам'ятниками. До цього типу належать Бахчисарайський і Севастопольський регіони. 2. З середнім рекреаційним потенціалом і перевагою православних храмів , побудованих у другій половині 19 в. і з середньої насиченістю пам'ятників. Це Сімферопольський район, Алуштинський і Ялтинський міські Ради. 3. З середнім рекреаційним потенціалом з перевагою вірмено- григоріанських , православних та протестантських храмів, які були побудовані в 14-15 ст. Це території Судакського , Феодосійського, Ленінського районів, що характеризуються середньої насиченістю пам'ятників.\nРубіж тисячоліть став для Криму історичним, так як історія здобула можливість реалізувати своє право на присутність у європейському культурному просторі завдяки своїм оригінальним культурним цінностям. Значною мірою це досягається засобами туризму. Туризм у Криму являє собою досить розгалужену систему, одним із структурних елементів якої є релігієзнавчий туризм. Релігія це феномен духовного життя, світоглядна основа, що відбивається в ідеалах, уявленнях, морально-етичних нормах та інших формах опредмечування історичного досвіду людства, які виконують регулятивну роль у життєдіяльності людини, формують її ставлення до навколишнього світу, спрямовують соціальну активність і поведінку. Тому незаперечною є роль релігійних уявлень у формуванні будь-якої національної культури. Релігійний туризм вважається історично першим видом туристичних подорожей, що може бути віднесений до періоду формування світових релігій. У сучасному релігійному туризмі можна виділити два напрями: 1) власне релігійний - паломництво (відвідання святих місць з метою поклоніння реліквіям) і місіонерство (здійснення подорожей з метою пропаганди того чи іншого віровчення); 2) релігієзнавчий (не тільки для віруючих) - пізнавальні (ознайомлення з релігійними пам'ятками, історією релігії, культурою) та наукові (для богословів, істориків, релігієзнавців) поїздки.\nРелігійний туризм (сакральний туризм, паломницький туризм, езотеричний туризм) - різновид туризму, пов'язаний з наданням послуг і задоволенням потреб туристів, що прямують до святих місць і релігійних центрів, що знаходяться за межами звичайного для них середовища.\nРелігійний туризм поділяється на різновиди:\no паломницький туризм - це сукупність поїздок представників різних конфесій з паломницькими цілями;\no езотеричний - метою його е розширення традиційного релігійного світосприйняття, і відповідно з цією метою ведеться філософський пошук в процесі подорожі;\no релігійний туризм екскурсійно-пізнавальної спрямованості - відвідання місць пов'язаних з історією релігій;\no сакральний - різновид, де турист під час відвідування певних місць створює, відновлює або підкреслює зв'язок з уявним потойбічним. Сакральне в широкому сенсі - це все, що має відношення до Божественного, релігійного, небесного, потойбічного, ірраціонального, містичного, те, що відрізняється від повсякденних речей, понять, явищ.\nПаломництво (від лат. Palma - "пальма") - слово виникло від слова "Палома" - пальмова гілка, з якими жителі Єрусалима вітали Ісуса Христа.\nОсновними світовими місцями паломництва є:\n- у християн: Віфлеєм, Єрусалим, Назарет, річка Йордан та інші місцевості, пов'язані з Христом, апостолами, Пресвятою Богородицею;\n- у мусульман відвідання Мекки, Медіни і здійснення там запропонованих ритуалів;\n- у ламаїстів - відвідання Лхаси (Тибет);\n- у індусів - відвідання Ілахабада і Варанасі (Індія);\n- у синтоїстів - відвідання Нара (Японія).\nСеред причин здійснення паломництва можна виділити наступні:\n- висловити подяку за блага, послані зверху;\nДля заохочення паломництва складалися численні путівники (ітінерарії), багато з яких, як і описи самих паломництв, стали згодом важливими історичними джерелами.\nУ туризмі зазвичай виділяють декілька видів паломництва, що класифікуються по різних ознаках:\n1) до числу учасників і сімейній приналежності - індивідуальні, сімейні і групові паломництва;\n2) за тривалістю - тривалі і короткочасні паломництва;\n4) по об'єктах відвідини - відвідини конфесійних культових місць (монастирів, храмів), а також природних культових місць (гір, озер, печер, джерел);\n5) по місце розташуванню об'єктів паломництва - внутрішні (в межах державних кордонів) і зарубіжні паломницькі тури;\nРізновид релігійного туризму - езотеричний, використовується обмеженим числом адептів і носить переважно прикладний характер. Як приклади такої практики можна назвати суфізм всередині ісламу, каббалу всередині іудаїзму, нейдань всередині даосизму, йога всередині індуїзму, чань (езотеричний буддизм, він же дзогчен, він же дзен) всередині буддизму, ісихазм усередині православ'я, харизматизм всередині протестанства.\nРелігійний туризм ―це самостійний вид туризму. У нього, як і в інших його видів, є свої різновиди: паломницький туризм, релігійний туризм екскурсійної спрямованийності. У деяких випадках виділяють спеціалізовані тури, у яких об'єднуються прочани й екскурсанти. Спеціалізовані тури розраховані як мінімум на три дні з відвідуванням релігійних святинь . Релігійний туризм та його різновиди представлені раз особистими формами.\n-бажання зцілитися від душевних і фізичних недуг;\n- виразити подяку за блага послані зверху;\nУ дев'яності роки двадцятого століття в громадський лексикон увійшло забуте слово паломництво. Зв'язки з падінням залізної завіси і відкриттям кордонів багато наших співвітчизників кинулися за кордон. Ці поїздки не мали однієї мети. Проте значною мірою людьми рухало бажання подивитися інші країни, доторкнутися до досвіду життя інших народів. Частина цих поїздок відбувалася в країни, що представляють інтерес і для релігійного людини. Наприклад, в Святу Землю, до Греції, в Єгипет. У зв'язку з чим виникла необхідність визначити дані поняття. Паломництво pilgrimage ―ходіння або подорож до святих місць з чітко визначеними культовими цілями. Паломництво в тій чи іншій формі прийнято практично у всіх релігіях і язичницьких культах. В даний час паломники широко користуються послугами туристичної індустрії, створюються спеціальні туристські фірми, що організують такі тури. Паломницькі тури на відміну від релігійно-пізнавальних або культурно-історичних, несуть певний віруванням сенс здійснення обряду. Ця організація масових відвідин монастирів, святих місць є ні що інше, як - релігійний туризм, який ділиться на декілька напрямів в залежності від глибини ставлення людей до релігії:\nПаломницький тур відрізняється від всіх інших реальною участю паломників у релігійному житті храму чи монастиря, відвідуванням богослужіння, вчиненням молитовного правила вранці і ввечері, перед і після трапези, на початку і кінці шляху, а головне - особистою участю у відновлення і підтримці життя обителі.\nЦікавляться релігією, 35%. Люди вірять у Бога, але не так суворо ставляться до церковних атрибутиці і канонам. Вони намагаються відвідувати храми в православні свята і певні дні (наприклад, дні поминання) або з якихось інших особистих причин. Їм цікаві монастирі, саме життя в монастирях. Вони хочуть поклонитися святим чудотворним іконам і мощам, зробити обмивання у святих джерелах, поставити свічку, подати записку 'про здоров'я / за упокій' рідних і близьких, внести посильний грошовий внесок на відтворення святині, привезти з собою з поїздки ікону, частинку святині, але : провести там, хоч якесь, навіть не дуже тривалий час їм не хотілося б. Побажання цих людей : транспорт максимально комфортний, обов'язково супровід, трансфери, харчування в громадських місцях, частіше за все в ресторанах (в обителі, як виняток, для 'екзотики'), проживання комфортне (1-2 місні номери з усіма зручностями в екологічно красивих і чистих місцях), екскурсійне обслуговування, бажані анімація і додаткові послуги. Ці люди прагнуть поєднати відвідування святих місць з активним відпочинком. Для них цікаво додатково в цій поїздці відвідати природний заповідник (національний парк), просто гарне місце, а також місця виробництва і продажу предметів народних промислів.\nСенс паломництва, полягає у поклонінні святим місцям. Це поклоніння має релігійний характер і пов'язане із вчиненням богослужінь і молитов біля шанованих святинь. Будь-яке інше відвідування святих місць, не пов'язане з релігійним поклонінням, строго кажучи, не має відношення до канонічного паломництва. Паломництво здавна заохочувалося в буддизмі, культура якого поширено на схід, північ і південь багато в чому завдяки монахам-місіонерам. Північний буддизм зберігає традиції паломництва до нинішніх днів. Привабливими цілями для буддистів Махаяни є місця перебування засновника буддизму Будди, відмічені ступами, куполоподібними будівлями без внутрішніх приміщень. Крім того, буддисти прагнуть побувати у відомих монастирях. Рецензію Далай-лами в Індії також відвідують десятки тисяч людей.\nСлід зазначити, що одна світова релігія іслам - розглядає паломництво в якості обов'язкової вимоги для кожного мусульманина. Правда, з тих пір, як мусульмани розселилися по всьому світу, ця вимога не є безумовно необхідним. Все ж таки паломництво до Мекки залишається досить бажаним і дуже почесним підприємством. Другим по значущості місцем паломництва служить Медіна, місто пророка, де знаходиться його могила. Священним містом для кожного мусульманина є Єрусалим. Звідси, зі Святої скелі на горі Моріа, за легендою, пророк Муохаммад піднявся до аллаха і бачив його Історичні мусульманські мечеті створені на місці знаходження Єрусалимського храму - на Храмовій горі. Це Куббат Ас-Сахра (купол на Скелі, мечеть Омара, VII століття) і Аль-Акса. Мечеть Аль-Акса розташована на південній стороні храмової площі і вважається третьою за значимістю (після святинь Мекки і Медини) святинею мусульманського.\nКрім святих місць в Саудівській Аравії (могила пуття в Медіні і Кааба в Мецці), що є святинями мусульман всього світу, існують місця поклоніння мусульман окремих течій. Так, мусульмани-шиїти поклоняються онукові пророка, імаму Хусейну, могила якого знаходяться в іракському місті Кербелі. Свої місця поклоніння, пов'язані з діяльністю відомих діячів ісламу на Кавказі.\nКрім священного міста Єрусалиму віруючих євреїв залучають і інші міста світу, пов'язані з відомими релігійними діячами. Так, послідовники однієї з течій юдаїзму -хасидизму Ї поклоняються обожнюваний лідер свого руху - ребе. В даний час будинок ребе (в пер. Братському).\nСильні традиції паломництва в християнстві - католицизмі і православ'ї.\nПо-перше, вчинення релігійного обряду (молитва, причастя, сповідь). Релігійні таїнства представляють собою найголовнішу внутрішню основу, зміст життя Православної церкви. По-друге, духовне вдосконалення. Десятки й сотні тисяч самих різних людей тягнуться в наші обителі саме за духовною їжею. По-третє, отримання благодаті, духовного і фізичного ради. По-четверте, релігійна освіта. По-п'яте, поклоніння святому місцю, храму, мощам.\nПсихологічні особливості паломників дуже різнопланові. Одним з важливих аспектів паломницьких поїздок є їх духовно-просвітницька складова. При відвідинах святих місць люди дізнаються про історію і духовних традиціях монастирів і храмів, особливості богослужіння, святих і подвижників благочестя, чиє життя і діяльність була пов'язана зі святинями, що входять до паломницький маршрут. Прочани мають можливість поговорити з насельниками монастирів, не які з них знаходять тут собі духівників. Паломництво відіграє також важливу загальноосвітню роль.Монастирі та храми на Русі завжди були не тільки місцем духовного діяння, а й культурними центрами. Тут віками накопичувалися книги, ікони, твори прикладного мистецтва, вироби народних промислів. Монастирські і храмові будівлі були головними архітектурними пам'ятками своєї епохи ―особливо до 18 століття. Цікаво, що багато монастирів навіть в радянський період, не дивлячись на втрату свого основного призначення, зберігали роль культурних центрів в якості музеїв. Можна виділити різні види паломництва.За кількістю учасників і ознакою сімейної приналежності розрізняють художніх текстів, сімейні та групові паломництва. За тривалістю можна виділити паломництва тривалі і короткочасні. Раніше по православним канонам паломництвом вважалася поїздка тривалістю більше 10 днів. У залежності від того, в якій країні знаходяться об'єкти, відвідувані паломникам.\nУ християнських країнах під час постів їжа пісна, в Індії ― вегетаріанська. Паломництва пов'язані з відвідуванням певних місць, що є святими.Це можуть бути монастирі, храми, природні об'єкти ― гори, річки, озера, гаї, печери.Часто паломництва бувають приуроченими до певних святкам. Скажімо, в християнстві паломництво у той чи інший храм чи монастир може бути приурочено до дня святкування місцевошанованих святих. У Ватикан збирається багато прочан слухати пасхальну проповідь Папи римського.\nУ паломництво зазвичай відправлялися в теплу пору року. Це пояснюється тим, що справжнім паломникам потрібно було йти до святих місць пішки. Православне паломництво передбачає ряд властивих йому специфічних особливостей. Перш за все, це низька комфортабельність розміщення паломників в монастирях. Юрій Мінулін, директор працює на туристичному ринку більше 15 років свідчить, що готелі мають лише кілька монастирів. Побутові незручності частково компенсуються низькою вартістю триразового денного харчування в монастирській трапезній. Важко знайти статистичні дані про чисельність православних паломників в Україні. За наявною інформацією, на рік вмикається внутрішнє паломництво здійснюють близько 300 тис. чоловік. Середній вік паломників 45- 50 років.У поїздках часто буруть участь молоді.\nІсторія паломництва українських людей до святих місць має багато яскравих сторінок. Це історія прагнення до святості, історія подвижництва. В кінці дев'ятнадцятого століття кореспондент однієї французької газети, що спостерігає за життям російських прочан у Єрусалимі, писав: "Народ, що вміє так молитися, має велике майбутнє". На жаль, традиції православного паломництва в нашій країні були втрачені. Паломництво - це частина релігії. Його зміст полягає у поклонінні святим місцям, скоєнні релігійного обряду або участь в такому, в духовному самовдосконаленні, здобутті благодаті, у зціленні духовному чи фізичному. Привабливі для католиків і національні культові пам'ятники в Італії, Іспанії, Франції. Серед них слід відзначити не тільки діючі католицькі собори, але і абатства, монастирські комплекси. Всесвітню популярність придбав французьке місто Лурд, який приваблює тисячі людей, які сподіваються отримати одужання від тяжких недуг.\nУ католицизмі зберігся такий своєрідний вид паломництва, як перевіз групою віруючих статуї Діви Марії з одного приходу до іншого для поклоніння. Паломництво - улюблена форма культового служіння в православ'ї. Після прийняття християнства у X ст. російські люди за прикладом християн Заходу і Сходу стали здійснювати відвідування святинь Константинополя і Палестини. В основному воно відбувалося пішки. Це були справжні ходіння, повні небезпеки. Після захоплення турками Константинополя в 1453 р. традиції ходінь до Палестини практично перервалися. Вони відродилися тільки в XIX столітті. Подорож з релігійними цілями ― найдавніший вид туризму, що має глибокі історичні корені. Одними з перших туристів, безсумнівно, були середньовічні прочани. У силу релігійних переконань або цікавості щодо своєї або чужої віри, люди у всьому світі подорожують, щоб відвідати Святу Землі. Таким чином, релігійний туризм має три форми:\nРезультати статистичних досліджень показують, що насправді релігійну поїздку один раз на рік здійснює лише близько 1% від загальної кількості віруючих, які проживають в Києві. Країни, що традиційно вважаються центрами паломництва, розташовуються в наступному порядку: Росія (35%), Ізраїль (30%), Греція (12%), Італія (7%), Туреччина(6%). Одним з найбільш важливих факторів здійснення релігійних подорожей, в ту чи іншу країну є тимчасові інтервали, протягом яких відзначаються релігійні і державні свята. Аналіз часових інтервалів з точки зору менеджменту туристської фірми необхідний для всебічної підготовки та організації релігій. Збіги релігійних свят високого сезону в туризмі створюють додаткові труднощі в організації релігійного туризму, як спрямовуючої. Відвідувань тієї чи іншої країни представників різних конфесій з релігійними цілями, на мій погляд, пов'язано з проведенням в цих країнах свят. На чолі святкового річного кола православної церкви ― Великдень, найбільш шанований загальнохристиянський свято. Потім йдуть двунадесятние свята. Католицька церква так само має свої відмінні риси, що знайшло своє підтвердження в церковному календарі. Початок церковного року припадає на початок різдвяного посту, тобто на 29 листопада. Як і в інших календарях, у католицькому календарі існують свята в строго встановлені дні та свята, дні спільного святкування яких змінюються з року в рік. Києво-Печерська і Святогоская лавра, Почаїв, Зарваниця, Мгарський монастир - карта Україна поцяткована святими місцями і паломницькими маршрутами, а поїздки на прощу стає все більш популярним пише у своєму свіжому номері журнал Новинар. Щорічно святі місця відвідують сотні тисяч паломників з України та зарубіжжя.При парафіях та храмах Україні діє близько 115 паломницьких служб, які організовують екскурсії для десятків тисяч прочан. За їх даними, число клієнтів щорічно зростає на 10-15%. Люди їдуть до святих місць як за релігійних мотивів, так і з туристичного інтересу, повідомляє видання.На зрослого попиту на паломництво заробляє не тільки церква, а й світські турагентства.Але якщо раніше паломництво традиційно асоціювалося з пішими походами, зараз церква послабила вимоги до способів пересування, і кожен виходить зі свого стану здоров'я і фінансових можливостей, подорожуючи на "своїх двох", автобусі, авто чи поїзді, пише Новина.\n1) за кількістю учасників і сімейної приналежності - індивідуальні, сімейні і групові;\n2) за тривалістю - тривалі і короткочасні паломництва (раніше по російським православним канонам паломництвом вважалася поїздка тривалістю більше 10;\n4) по об'єктах відвідування - відвідування конфесійних культових місць (церков, монастирів, храмів), а також природних культових місць (гір, озер, печер);\nПрочани зазвичай висувають набагато менше вимог до рівня і якості обслуговування, харчування, розміщення.Вони зупиняються на нічліг в келіях монастирів, на території ашрамів, в наметових містечках (під час хаджу, наприклад), можуть ночувати в храмах на підлозі або навіть прямо на вулиці.Вибір їжі зазвичай невеликий, і вона досить скромна.У християнських країнах під час постів їжа пісна, в Індії - вегетаріанська.\nДуховно паломницький туризм має вузьку соціально-психологічну базу та географічну спрямованість.Під духовно паломницьким туризмом розуміються поїздки туристів з Північної та Південної Америки, Європи і Росії в різні центри духовної практики в країнах Сходу, в першу чергу в Індію, Тибет, Китай, Непал, Японію.Духовно паломницький туризм тісно пов'язаний з лікувально-оздоровчим туризмом.Наприклад, багато духовних центри в Індії є центрами аюрведічеського лікування.В Індії аюрведа - це комплексна наука лікування, омолодження організму та запобігання захворювань, які виникають як наслідок порушення гармонії між енергією людини і Всесвіту.Всілякі практики та настанови, що даються в багатьох ашрамах, а також у Золотому Місті, часто виходять за рамки релігій або не мають безпосереднього (видимою) релігійного підгрунтя. Підкреслюється їх універсальність для людей різних віросповідань, національностей, статі, віку та професії.Мета таких практик - допомогти людині у вирішенні її проблем, а також в його духовному і моральному самовдосконаленні, пізнанні.\nСлід відзначити близькість духовно паломницького туризму та інших видів туризму.Наприклад, щорічно багато туристи відвідують Китай для занять цигун. Цигун - це комплекс рухових і дихальних вправ. Цигун допомагає людині набрати великий запас життєвих сил, або енергії ци, як вважають китайці.Так що така поїздка містить елементи релігійного, спортивного та лікувально-оздоровчого туризму.\n- Північна Америка з домінуючим становищем християнства;\n-Північна Африка з переважанням ісламу;\n- Східна Азія з пануванням буддизму, конфуціанства й синтоїзму;\nПравославні свята. На першому місці.\n2.2 Центри релігійного туризму у Криму\nНайвідоміші і найцікавіші центри релігійного туризму:\n1. Інкерманський Свято-Климентіївський печерний чоловічий монастир - один з найдавніших печерних монастирів Криму, заснований у VIII столітті. Розміщений в приміській зоні Севастополя - Інкермані.\nУ перші віки н.е. каменоломні поблизу Інкермана були місцем заслання християн. У 94 році імператор Троян вислав сюди третього після апостола Петра римського єпископа (папу) Климента, відомого як автора "Послання до Коринфян" з "Діянь апостолів". За переказами (збереглося давнє "Житіє св. Климента"), єпископ сам висік в скелі перший печерний храм, де продовжував проповідувати християнську віру. Святий Климент хрестив до 500 осіб на день і заснував разом зі своїми прихильниками 75 храмів. Такі вчинки не могли подобалася уряду Херсонеса і тому Святого Климента вирішили стратити. Втопили праведника в 101 р.у Козачій бухті (на шию прив'язали якір і кинули його у воду) . Через рік море відступило, і в підводному гроті було знайдено останки святого. Щороку в день смерті святителя приходили християни до місця страти, щоб поклонятися святим мощам. Завдяки морському відпливу таке дійство відбувалося до VI ст.У VI ст. на маленькому острівці посеред бухти була зведена церква. У 861 р. в Херсонес прибули брати Костянтин (Кирило ) і Мефодій. За допомогою Херсонеського архієпископа Георгія святі Кирило і Мефодій придбали мощі св. Климента. Частину мощей було перевезено до Риму, де вони й зберігаються донині в базиліці святого Климента. Інша частина мощів святого Климента залишалися в Херсонесі. Після хрещення український князь Володимир Святославич частину мощей святого Климента перевіз до Києва, де вони і сьгодні зберігаються у Києво-Печерській лаврі.\nГоловний храм монастиря, освячений в ім'я святого священномученика Климента, - це один з найбільших печерних храмів Криму. Він має форму тринефної базиліки; у вівтарі, зверху ніші для запрестольного образу - традиційне візантійське рельєфне зображення хреста в колі. Єдиної думки про час спорудження базиліки немає (від VI до VIII століть), але храм вважається найдавнішим, принаймні в Європі. Поруч з храмом святого Климента знаходиться храм святого апостола Андрія Первозванного, який, за переказами, був висічений при святому Клименту. Датується приблизно 96-м роком н.е. Третій печерний храм - храм святителя Мартина Сповідника, папи Римського, являє собою однонефну базиліку. Він перепланований і впорядкований в ході реставраційних робіт, що проводилися в монастирі у 1867 році. Загальний коридор з'єднує всі три храми і виконує роль нартекса (внутрішня закрита, паперть-вестибюль), в якому можуть розміщуватися віруючі під час богослужіння. У лівій стіні коридору, перед входом до храму святителя Мартина, є вирубана в скелі усипальниця.\nЗ часів відродження держави Україна 1991 року почалося і відродження монастиря і в наш час він належить Українській Православній Церкві Московського патріархату.\n2.Собо́р Свято́го Рівноапо́стольного київського кня́зя Володимира в Севастополі - православна церква, місце поховання адміралів і морських офіцерів, пам'ятка архітектури і історії. Собор розташований по вулиці Суворова, 3, на Центральному міському пагорбі, звідки його добре видно з інших частин міста. Щоб відрізняти від Володимирського собору в Херсонесі, у Севастополі зазвичай називається "Володимирський собор (усипальня адміралів)". Побудований в неовізантійському стилі.\nІсторія собору почалася в 1825 році, коли командувач Чорноморського флоту адмірал О. С. Грейг подав прохання імператорові Олександру I встановити пам'ятник на розвалинах Херсонесу, в якому був хрещений київський князь князь Володимир. У 1829 році був оголошений конкурс на створення пам'ятника. Переміг проект архітектора Костянтина Тона (1794-1881) - хрестово-купольний п'ятиглавий кубовидний храм в русько-візантійському стилі. У 1842 році за клопотанням адмірала М. П. Лазарєва, стурбованого недостатнім числом православних храмів у Севастополі, було прийнято рішення про будівництво собору в центрі міста, а не на розвалинах Херсонесу.\nУ час Кримської війни в склепі майбутнього храму були поховані адмірали В. О. Корнілов, В. І. Істомін, П. С. Нахімов, загиблі на бастіонах Севастополя.\nПісля Кримської війни, у 1862 році, роботи по зведенню собору поновилися. Для цього запросили відомого архітектора, академіка О. А. Авдєєва (1818-1885). Він жив тоді в Севастополі, споруджував храм святого Миколая на Братському кладовищі (Північна сторона). Авдєєв не був прибічником офіційного русько-візантійського стилю з його обов'язковим п'ятиглавством, прибічником якого був автор попереднього проекту К. А. Тон. Академік Авдєєв переробив проект К. А. Тона на основі вивченої їм дійсно традиційної візантійської церковної архітектури. У 1881 році закінчено спорудження нижньої церкви, а в 1888 році, після смерті О. А. Авдєєва - завершено будівництво верхньої.\nУ 1931 році при передачі будівлі Тосоавіахіму склеп був розкритий, останки адміралів знищені. У час Великої Вітчизняної війни храм серйозно постраждав. У 1991 році спеціальна комісія обстежувала склеп, і виявила серед сміття лише уламки кісток, які в 1992 році урочисто перепоховали.\n3. Собор Святого благовірного князя Олександра Невського - головний православний собор Ялти, одна з визначних архітектурних пам'яток міста.\nВ 1938 храм було закрито, дзвони відправлені на переплавку. У соборі влаштували спортивний клуб, а в шкільному будинку - Будинок учителя.\n4. Церква Воскресіння Христового - церква над селищем Форос, побудована в 1892 р. на Червоній скелі. Висота будови над рівнем моря становить 412 метрів. Пам'ятник слов'янської архітектури кінця XIX століття. Станом на 2012 р. Сімферопольська єпархія УПЦ Московського патріархату.\nерква зведена на кошти власника маєтку Форос, промисловця А. Г. Кузнецова за проектом академіка М. М. Чагіна в пам'ять про "чудесне спасіння" імператора Олександра ІІІ і його сім'ї при аварії імператорського поїзда 17 жовтня 1888 р. на станції Борки Курсько-Харківської залізниці.\nЦерква побудована у візантійському храмовому стилі, із системою внутрішніх опор - стовпів і з застосуванням численних куполів по типу російських дерев'яних храмів. Своїм силуетом церква нагадує московські церкви кінця XVIII.\nМозаїчні підлоги виконані в майстерні "Societa Musiva" італійського адвоката Антоніо Сальвіаті, а внутрішній інтер'єр розписаний російськими художниками живописної петербурзької школи А. І. Корзухіним, В. Є. Маковським і академіком Н. Є. Сверчкова.\nКомпозиції в колах "Преображення Христове" та "Покрова Богородиці" створені художником Олександром Сергійовичем Пигаревим в 2004 році, образи євангелістів і мозаїка "Воскресіння Христове" на фасаді вівтарної апсиди, а також п'ять живописних полотен "Богоматір", "Миколай Чудотворець", "Моління про чашу", " Св. Лука " і " Воскресіння Христове " у вівтарі церкви створені художником Ганною Іванівною Петровою в 2004 році, обидва майстри належать також до петербурзької школи Імператорської Академії мистецтв, як і автори початкового розпису. Орнаменти церкви відтворені випускниками Кримського художнього училища ім. Н. С.\nМетою розвитку релігійного туризму у Криму є створення сприятливого організаційно-правового й економічного середовища для розвитку цієї галузі, формування конкурентноспроможного на світовому ринку вітчизняного туристичного продукту на основі використання природного та історико-культурного потенціалу Криму, забезпечення соціально-економічних інтересів і екологічної безпеки.\nРелігійний туризм має особливе значення для розвитку туризму у Криму, оскільки викликає великий інтерес з боку не лише віруючих, а й інших верств населення. Адже цілком закономірним наслідком тривалого панування в суспільстві атеїстичних ідей та ідеологічних приписів в оцінці релігійних явищ, антирелігійної пропаганди і порушення конституційного принципу свободи совісті є посилена увага до тих явищ, які довгий час перебували під забороною. Туристично-екскурсійна робота в таких умовах була одним із небагатьох джерел отримання знань про історію розвитку релігії у Криму, яка є духовним стрижнем національної культури і об'єднавчою основою нації. Володіння цим масивом знань є необхідною умовою подальшого розвитку суспільства і збереження його культурних надбань. Релігійна традиція українського народу та наявні сакральні ресурси сприяють формуванню стійкого попиту на паломницькі тури та формуванню в нашій країні ринку релігійного туризму.\nРозвиток загального інтересу до релігійного туризму не обійшов і Крим. Спостерігається процес становлення туристичних фірм по організації релігійних і паломницьких турів, а також деяких паломницьких служб, організованих при монастирях, церквах, а також інших релігійних організаціях. Тільки за останні три-чотири роки в Криму значно збільшилася кількість туристів, що здійснюють паломництво до святинь Криму. Основні маршрути таких поїздок пролягли до Фороса, Севастополя, Сімферополя, Ялти, Феодосії\nРелігійний туризм виконує ряд важливих функцій, серед яких пізнавальна, естетична, виховна. Пам'ятки церковної історії і культури є засобом утвердження національної свідомості і самосвідомості, відтворення історичної пам'яті, виховання патріотизму, розвитку естетичних і художніх смаків. Шляхом розробки національної мережі релігійних маршрутів, багато з яких мають міжнародне значення, туристичні фірми Криму спільно з церковними громадами різних конфесій здійснюють "невидимий експорт" церковної культури як невід'ємної складової національної культурної спадщини. В той самий час "невидимий імпорт" церковної культури інших країн сприяє більш чіткому усвідомленню своєї національної культурної самобутності. Таким чином, історико-культурні пам'ятки, що є об'єктами релігійного туризму, перетворюються на культурне надбання людства і є внеском України у скарбницю світової цивілізації.\nЯкщо туристи обрали тур до релігійних місць на 1 чи більше днів по всьому Криму, у них виникає потреба у зупинці на нічліг у готелі/мотелі, тощо.\nЯкі бувають проблеми? Наприклад тур по святим місцям Криму з Феодосії до Євпаторії, який розділений на 2 дні. Виникає потреба зупинитись на нічліг. Найчастіша проблема - немає номерів у готелях. Це найпоширеніша проблема у літній час, коли у Крим приїжджає приблизно 1 млн. людей. Найчастіше номери всіх придорожніх готелів зайняті, тому виникає проблема у розміщенні на ніч. Якщо все ж таки вдасться знайти вільний номер - можуть з'явитися ще декілька проблем:\n1. Відсутність душу або зламаний душ.\n2. Відсутність кухні у номері\n3. Відсутність стола або стільців у номері\n4. Відсутність холодильника для зберігання продуктів\nВаріант #2 Хостел.\nХостел - це найдешевший варіант нічлігу за величезного бажання подивитися світ і недостатності фінансів. У хостелі ви оплачуєте ліжко і це є найголовніша річ у хостелі. У Криму налічується всього порядку 200 хостелів, найбільша кількість з яких у Ялті, Севастополі (порядка 100).\nЄ загальна кухня, в якій можна приготувати поїсти, випити чай, каву. Є загальна кімната відпочинку, зі зручним диваном або бамбетлі, телевізор, комп'ютер з доступом в інтернет, щоб відправити лист з враженнями про свої пригоди у Криму - друзям. Зазвичай в готелях є можливість для безкоштовного підключення до інтернету (Wi-Fi).\nХостел популярний серед європейської молоді, як альтернатива готелям через більш дешевих цін і можливості спілкування та знайомства з новими друзями з різних країн. Що ще характерно для Хостела? Душові і туалет в якими користуються всі гості. Є посуд, пральна машина, холодильник, праска. У вартість входить постільна білизна, рушники. Є шафка з ключем для своїх речей, сейф для цінних речей у адміністратора.\nВаріант #3 це квартира подобово.\nОренда квартири подобово - це найкращий спосіб знайти житло у Криму на 1 чи декілька днів.\nУ сучасних квартирах є Wi-Fi, душ, туалет, ванна кімната, кухня, 1 чи декілька ліжок, 1 чи декілька диванів, холодильник.\nПроблема кримських квартир може бути у:\n1. Відсутності душу або його поломки.\n2. Відсутності холодильника\n3. Відсутності великої кількості ліжок для більшої к-сті людей\n4. Тріщинам на стелях, стінах...\n5. Відсутності пральної машини 6. Відсутності кухонних приладів\n7. Відсутності предметів для гігієни\n8. Поламаність медблів\n9. Відсутності мікрохвильової пічі та інше.\nСлід зазначити, що данні проблеми поширені тільки у квартирах з низькою ціною. У дорогих квартирах цих проблем майже немає.\nМаршрут: Феодосія - Судак - Алушта - Ялта - Форос - Севастополь\nЗупинка на ніч у готелі Інтурист у Ялті\nВиїзд о 9 годині ранку\nПрибуття о 10 годині вечора\nКілометраж: 260 км. У 1 сторону. 260 км назад, все разом 520 км.\nЦіна 300 грн з людини. Обід у Алушті, кафе-ресторан "Ківі-Ківі", з 15 до 16 години. Вечеря у Форосі, кафе "Виноград" з 19 до 20 години. (витрати на харчування не входять у ціну туру). Нічліг у Форосі, готель Вега 3*.\nВідправлення до Феодосії автобусом зранку о 9:00, прибуття до Феодосії о 15:00 другого дня\nТур "6 чудесних храмів Криму"\n1 зупинка у Храмі Святої Катерини у Феодосії (м. Феодосія, вул. Луначарського, 1)\nО 10:00 початок екскурсії по храму, розповідь історії цього храму.\nЕкскурсія триває 1 годину\nО 11:00 посадка до автобуса євро класу (телевізор, туалет, Wi-Fi 10 mbit/sec)\nВирушаємо до Судака.\nПрибуття о 12:00\nОб'єкт Храм покрову Пресвятої Богородиці\nАдреса: м. Судак, вул. Леніна, 16\nО 12:10 початок екскурсії по храму та розповідь історії.\nЗакінчення екскурсії о 13:10\nВиїзд до Алушти о 13:30\nПрибуття до кафе-ресторан "Ківі-Ківі", обід з 15 до 16 години. (вулиця Приморська, 5)\n16:10 початок екскурсії по Храму у ім'я всіх кримських Святих та Феодора Стратилата\nАдреса: м. Алушта вул. Вл. Хромих, 14\nЕкскурсія триває рівно 50 хвилин.\n17:00 посадка у автобус до Ялти\nПоїздка до Ялти займає 1 годину.\nПрибуття о 18:00 до Храму Святителя Іоанна Златоуста\nАдреса: м. Ялта, вул. Толстого, 10\nПочаток екскурсії о 18:10. Триває екскурсія 50 хвилин по храму.\nВідправлення до Форосу.\n20:00 - у Форосі.\nВечеря у Форосі з 20:00 по 21:00\nНаступна екскурсія у Церкві Воскресіння Христового\nТриває екскурсія 2 години. Поселення до готелю "Вега 3*" о 23:00. Готель "Вега 3*" вул. Космонавтів, 6.\nВідбуття до Севастополя о 9:00.\nПрибуття о 10:00 до Храму Апостолів Петра и Павла\nАдреса, м. Севастополь, вул. Луначарського, 37\nЕкскурсія триває 2 години. О 12:00 посадка до автобуса, вирушаємо назад, до Феодосії. Прибуття до Феодосії о 18 годині\nУ Криму розвинений релігійний туризм на високому рівні, читаючи цю роботу, ви можете переконатись, що майбутнє релігійного туризму залежить лиш від людей, які цікавляться релігією у Криму. Також багато залежить від релігійних об'єктів. Від їх привабливості для туриста. Сподіваюсь, що колись, у майбутньому, Крим стане релігійним центром Європи, все залежить лиш від людей і від самих Кримчан, які рекламують та поширюють інформацію про історію, характеристику своїх туристично-релігійних об'єктів!\n3. https://www.google.com.ua/search/religiyniy_turizm/ 4. https://maps.google.com.ua/maps?hl=ru&tab=wl\n10. 1.Александрова А.Ю. Міжнародний туризм. - М: 2001.\n11. Бєлєнький Н.С. Критика іудейської релігії. Вид. Акад. наук СССР.М., 1962.\n12.Біржаков М.Б. Введення в туризм - М, 1999.\n13.Гербилева З.М. Економіка туризму. - БДМУ, 2001, стр.324.\n14.Долженко Г.П. Екскурсійна справа. - М, 2005 15. Жданов Н.С. Паломницький туризм - проти за і. - Турист. 2003 рік. № 6.\n16.Журнал "Вояж" №4, квітень 1998р.\n17.Журнал "Вояж" №6, червень 1999 р.\n18. Журнал "Туризм: практика, проблеми, перспективи.", № 6, серпень 1999р.\n19. Історія релігій. У 2-х т. - М, 2005 20. Кадрова А.Д. Організація сфери туризму: Навчальний посібник. - СП: Видавничий Герда будинок,2004,стр.312 21. Квартальнов В.А. Іноземний туризм. - М: Фінанси статистика і, 1999, стор.186 .\n22. Квартальнов В.А. Туризм. - М: Фінанси статистика і, 2000, стр.283 .\n23. Котлер Ф., Боуен Дж., Мейкенз Дж. Маркетинг гостинності. - М: "Юніті", 2002 .\n24. Романов А.А. Географія туризму: Навчальний посібник. - М: спорт Радянський, 2002 .\n25.Сенін В.С. Організація міжнародного туризму - М 1999\n26. Сапрунова В. Туризм. Еволюція. Структура. Маркетинг. - М: Ось-89, 1999,стор.137 .\n27.Терентьєва О.М. Відпочинок без проблем - М 1998р.\n28.Туристична газета №4 -1997р. 29. http://ref.rushkolnik.ru/v35476/?page=2


ЯК СПОЖИВАТИ ІНФОРМАЦІЮ, ЩОБ УНИКНУТИ ПАНІКИ | КУ Сумський НВК 9 Веснянка\nHome /Про нас/ЯК СПОЖИВАТИ ІНФОРМАЦІЮ, ЩОБ УНИКНУТИ ПАНІКИ\nУ зв’язку з цим ми підготували список порад для громадян щодо того, як споживати інформацію, щоб уникнути паніки і не стати жертвами маніпуляцій чи брехні.\nНе довіряйте емоціям.Зупиняйтеся на 10 хвилин щоразу, коли емоції змушують вас поширити інформацію, особливо якщо йдеться про допис у вайбері, фейсбуці та інших соцмережах. Під час «зупинки» шукайте підтвердження або спростування інформації, яка спричиняє у вас сильні емоції.\nКористуйтеся лише достовірними джерелами. До таких джерел ми зараховуємо:\nрекомендуємо користуватися сайтами якісних медіа, які увійшли до «білого списку» ІМІ, зокрема це Укрінформ, «Ліга», «Український тиждень», «Українська правда», Радіо Свобода, «Цензор», «Громадське», «Дзеркало тижня», «Новое время» та інші.\nНе варто довіряти інформації, яка супроводжується емоційним оцінюванням, наприклад «смертельний», «жахливий», «чудовий», «прекрасний» тощо. Майте на увазі, що такі «прикметники» – це метод маніпуляції вашою думкою.\nУтримайтеся від поширення емоційної інформації із соціальних мереж та вайбер-груп. Саме в цих джерелах інформації міститься найбільше паніки та фейків. А ліпше обмежте за можливості час, що ви там проводите.\nБалансуйте. Щоб не вигоріти емоційно і не піддатися паніці, шукайте позитивну інформацію. Шукайте те, що вас потішить, і обов’язково стежте за матеріалами, що вказують шляхи розв’язання ситуації, яка вас бентежить. Ми також радимо утриматися від перегляду фільмів чи читання книжок про масові епідемії 🙂\nДовіряйте спеціалістам! Видаляйте без сумнівів усі рекомендації щодо лікування хвороб чи посилення імунітету, окрім рекомендацій від медичних установ та ідентифікованих профільних лікарів– вірусологів, інфекціоністів, імунологів. Відомі блогери, політики, лідери думок і спеціалісти з інших сфер не є компетентними і не можуть роздавати порад щодо лікування.\nНе піддавайтесь паніці, мийте руки та будьте здорові!!!


На Одещині дитячий будинок сімейного типу опалюють "на папері" | podrobnosti.ua\nНа Одещині дитячий будинок сімейного типу опалюють "на папері" [ Редактировать ]\n10 сентября 2019 21:55 по материалам: Подробности-ТВ автор: Анастасов Андрій 875\nСумнівний подарунок. На Одещині чиновники заселили дітей із притулку в будинок майже без опалення. Одну зиму в холодних кімнатах вони вже пережили, і другої такої не хочуть. Вимагають від посадовців допомоги.\nЧи можна на неї сподіватися? - розкаже Андрій Анастасов.


на кордонах почали нападати на територію Карпатської України.\nВоєнні дії 14 березня ще немали характеру загального наступу, а були скоріше провіркою сил ворога шляхом прикордонних сутичок.\n1. Курсова робота .... с. 41\n2. Нариси Історії Закарпаття ..... с. 331\nНайбільш інтенсивні бойові дії під вечір 14 березня 1939 р. мали\nмісце навколо Мукачева. Із с.Росвичова угорська армія почала наступ на с. Клячаново, Іванівці, Нове Давидково, Великі Лучки. Друга група військ рухалася в напрямку сіл Кольчино, Чинадієво, Лавки, Підстряловь і Ромочевиця де зустріла жорсткий опір і змушена була відступити до\nПодібні військові акції в другій половині дня 14 березня мали місце в районах населених пунктів Шаланки, Чорнотисово, Королево та ін. Незначними сутичками угорське командування намагалося визначити готовність до оборони чеських військ і січовиків. Чеські війська були\nнеготові до оборони по причині виведення військ в напрямку Словаччини, та ще особистим небажанням вступати в військові дії, а січовики по причниі нестачі зброї і незначної кількості січовиків.\nНаступ угорських військ та розпад ЧСР зумовили потребу організації оборони країни. Вже 14 березня А. Волошин дав письмове розпорядження жандармерії передати зброю в руки Карпатської Січ,однак Чехи не дуже поспішали це робити.\nЦе також зумовлювалося вказівкою з Праги, яка надійшла вечором 14 березня 1939 р. і в якій рекомендувалося не чинити опору угорській армії та відводити війська через Словаччину та Ромунію до чехії. За вказівкою,треба було здавати зброю угорським,польським та словацьким\nвійськам або знищувати її на місцях. \nСтало ясно, що ніякої підтримки Карпатська Україна не одержить. Із Праги представник уряду Карпатської України В. Шандор повідомляв, що звертався до дипломатичних представників різних країн, але ніхто не виявив інтересу до подій у Карпатах.  Уряд Карпатської України міг Розрахо-вувати лише на власні сили Карпатської Січі та всього народу краю. _____________________\n3. В. Гренджа-Донський ..... www.litopys.org.ua /grendzh/grendzh_07.htm\nВ такій ситуації у владному будинку зібралася на нараду січова старшина, під головуванням міністра оборони С. Клочуряка.\nУтворена військова рада оборони держави. Створено штаб військової ради, яку очолили полковник С. Єфремов та К. Гузар, члени - поручники Бабіля, Філонович, Парчай, Гулянич, Чорний, Вайда, Щука, Роман - всього 11 чоловік .  Штаб створено за наказом міністра С. Клочуряка\n15 березня 1939 р. Того ж дня проголошено Огранізацію Народної Оборони " Карпатські Січі " регулярною армією Карпато - Української республіки. Головнокомандуючим став А. Волошин.\nЦей наказ мав вже не так значення внутрішнього, як державно-правового характеру. З моменту видання цього наказу фактично майже нічого не змінилося в справі внутрішньої організації збройних сил Карпатської України та фактичному керуванні операціями на фронті.\nВін мав більше значення у державно-правовому розумінні тому, що Карпатська Січ оформилася як регулярна армія.\nВвечері 15 березня проголошено загальну мобілізацію видану в газеті " Нова Свобода ".\nВ мобілізаційному заклику йдеться мова про скликання всіх колишніх військових старшин, вояків до головної команди війська. В кінці заклик - " ... служили ми цісарям, всяким чужим президентам, то послужіть тепер своєму народові. " \nВ дійсності зміст цього заклику не дійшов кожної української хати Закарпаття. Народні маси, до яких цей голос дійшов стали масово збиратися на збірних пунктах. Але їм часто відмовляли, мотивуючи відсутністю зброї та уніформи, щоб їх відправити на фонт.\nЗ Севлюша штаб отримав звістку про розброєння чехів. Там викладачі Торгової школи і озброїли семінаристів. Семінаристи поряд з сотнею січовиків мужньо оборонялися проти переважаючих сил вогога, але надвечір 15 березня їх опір був зламаний.\nБіля головної команди в Хусті Румунській поставлено кулемет. До _________________\n1.П. Стерчо .... с.217\n2. Там же .... с.218\n3. В. Гренджа-Донський .... www.litopys.org.ua/grendzh/grendzh_07.htm\nштабу звідусіль надходили звістки про боротьбу з Чехами за зброю. Стало відомо, що генерал Л. Прхала втік з хуста у невідомому напрямку.\nДо Хуста повернулися січовики, які 14 березня врятувалися з оточення біля січового коша. Вони розповіли, що поручник Силятинський та 80 січовиків обеззброїли жандармів в Велятині,Вишкові, Буштині.\nЗ Волівщини прийшла телефонна звістка про подвиги Торунських січовиків, що розбили групу чеських військ в помсту за події 14 березня в Хусті. 25 січовиків на чолі С. Дубика обезброїли 200 солдатів отримавши 7 кулеметів та 150 рушниць, 40 револьверів, 30 мінометів, 600 гранат, 30 противогазів, 50 тисяч набоїв. \nБіля станції в с. Прісполі відбувся бій місцевого населення з Чехами. О п'ятій годині вечора полонили 14 жандармів і забрали всю зброю. Озброєно понад


11.3. Процесійні теорії мотивації - Основи менеджменту Розділ вступ до менеджменту\nРозділ 12. КОНТРОЛЬ ЯК ФУНКЦІЯ МЕНЕДЖМЕНТУ 12.1. Суть і зміст контролю\nПроцесійні теорії розглядають мотивацію в іншому плані. В них аналізується те, як людина\nhttp://www.library.if.ua/books/3.html розподіляє зусилля для здійснення різних завдань і як вибирає конкретний вид поведінки.\nОчікування можна розглядати як оцінку певною особистістю вірогідності якогось явища.\nПри аналізі мотивації до праці теорія очікувань підкреслює важливість трьох взаємозв'язків: затрати праці -результати, результати - винагорода і валентність (задоволення винагородою).\nОчікування щодо затрат праці - результатів - це відношення між витраченими зусиллями і одержаними результатами. Якщо люди відчувають, що прямого зв'язку між затраченими зусиллями і досягнутим результатом немає, то, згідно з теорією очікувань, мотивація буде слабшати.\nТретій фактор, який визначає мотивацію в теорії очікування, — це валентність або цінність стимулу чи винагороди.\nМотивація = 3-РхР-Вх валентність.\nТобто мотивація - це очікування того, що зусилля дадуть бажаний результат (3 - Р), помножений на очікування того, що результати потягнуть за собою відповідну винагороду (Р\n- В) помножену на цінність що очікується (валентність).\nТеорія справедливості вивчає уявлення співробітників організації про те, наскільки об'єктивно менеджмент оцінює їх трудовий внесок у порівнянні з іншими працівниками\n(автор — Стейсі Адамс). Теорія припускає, що, оцінюючи індивідуальну винагороду за досягнуті в процесі праці результати, співробітники організації прагнуть до соціальної рівності.\nТрудовий вихід — це зарплата, визнання, просування по службі, інші вигоди, а вхід - освіта, досвід, прикладені зусилля і здібності. Індивідуальне співвідношення входу і виходу порівнюється з аналогічними пропорціями інших членів робочої групи чи деякого середнього по групі. Відчуття справедливості виникає тоді, коли співвідношення\nіндивідуального виходу і входу приблизно дорівнює пропорції виходів і входів колег.\nЯкщо баланс співвідношень вхід/вихід порушується, у співробітника виникає відчуття несправедливості. Таке може відбутися, наприклад, якщо людина з високим рівнем освіти чи великим досвідом одержує таку ж зарплату, як той, що тільки що поступив на роботу, менш освічений співробітник. Можлива і зворотна нерівність: якщо працівник виявляє, що одержує більшу винагороду за ту ж роботу, що виконують його колеги. У такому випадку в нього може виникнути потреба виправити цю несправедливість. Можливо, підвищиться\nінтенсивність зусиль працівника, він прийме рішення про необхідність отримання додаткової освіти, а то й задумається про можливість зниження свого заробітку. Коли індивід відчуває несправедливість, у нього виникають внутрішні суперечності, що мотивують до досягнення балансу.\nЗміна виходу. Можливо, індивід прийме рішення про необхідність збільшення винагороди\n(зажадає збільшення зарплати чи надання йому більш просторого офісу).\nЗміна входу. Людина може вибрати й інший шлях, зменшуючи прикладені в процесі праці зусилля. Наприклад, працівник, що сприймає зарплату як непомірно малу, починає гірше працювати чи "опускається" до прогулів. Якщо працівник вважає, що йому переплачують, він може підвищити інтенсивність праці.\nПокинути роботу. Якщо людина почуває, що до неї відносяться несправедливо, вона може прийняти рішення покинути роботу, розраховуючи знайти нову, з більш сприятливим балансом входу і виходу.\nМенеджери повинні пам'ятати, що їхні підлеглі оцінюють свою винагороду, порівнюючи її з\nhttp://www.library.if.ua/books/3.html оплатою праці й інших вигод колег. Збільшення заробітної плати чи призначення на більш високу посаду, які сприймаються як несправедливі стосовно інших співробітників, не робляї ь мотивуючого впливу. У деяких організаціях, наприклад, використовують подвійну систему оплати праці: новачки одержують набагато менше, ніж досвідчені працівники, що споконвічно створює основу для несправедливості. Несправедливість в оплаті створює тиск на працівників, що часом виявляється занадто великим. І тоді вони намагаються змінити свої уявлення, змінити саму систему чи приймають рішення покинути роботу. Кваліфікований менеджер завжди прагне до того, щоб підлеглі сприймали його рішення як справедливі. У противному випадку мотивація співробітників до праці істотно знижується.\nЛайман Портер і Едвард Лоулер розробили комплексну професійну теорію мотивації з елементами теорії очікувань і теорії справедливості. Згідно з моделлю Портера—Лоулера, досягнуті результати залежать від зусиль співробітника, його здібностей і характерних особливостей, а також усвідомлення ним своєї ролі. Рівень його зусиль буде визначатися цінністю винагороди і ступенем впевненості втому, що ці зусилля справді будуть достойно винагороджені. Більше того, за теорією Портера—Лоулера встановлюють співвідношення між винагородою і результатами, тобто людина задовольняє свої потреби за допомогою винагород за досягнуті результати.\nОдин з найважливіших висновків Портера—Лоулера полягає в тому, що результативна праця приводить до задоволення.\nПортер і Лоулер, навпаки, твердять, що усвідомлення виконаної роботи приводить до\nhttp://www.library.if.ua/books/3.html задоволення, і це підвищує результативність.\nУ підсумку модель Портера—Лоулера внесла основний вклад у розуміння мотивації. Ця модель показує, наскільки важливо об'єднати гакі поняття, як зусилля, здібності, результати, винагорода, задоволення і сприйняття в рамках єдиної пов'язаної системи.\nКомплекс методів, за допомогою яких на основі теорії підкріплення менеджмент прагне до зміни поведінки співробітників, одержав назву регулювання поведінки. Основне припущення, на якому грунтуються методи регулювання поведінки, називається законом ефекту, відповідно до якого індивіди прагнуть до повторення позитивно підкріпленої поведінки і, навпаки, уникають знову демонструвати непідкріплювані дії. Підкріплення визначається як будь-які дії, що викликають повторення, чи навпаки, придушення способів поведінки. Виділяють чотири основних типи підкріплення: позитивне підкріплення, відмовлення від моралі, покарання і згасання. Кожен тип підкріплення є реакцією менеджменту на поведінку працівника, яка є бажаною або не повинна повторюватися.\nПокарання. Покарання є негативним результатом дій працівника, коли він поводиться вкрай небажаним для організації чином. Наприклад, начальник може влаштувати рознос підлеглому за те, що той не виконав свого завдання. Менеджер очікує, що негативний результат послужить покаранням і імовірність того, що подібна поведінка повториться в майбутньому, зменшиться. Дослідники висловлюють суперечливі думки щодо ефективності\nhttp://www.library.if.ua/books/3.html покарань. Даний метод зазнає критики зате, що підданий покаранню співробітник не одержує інформації про те, як йому необхідно поводитися.\nУ більшості досліджень на тему підкріплення бажаної поведінки відзначається, що швидкість навчання працівників багато в чому визначається графіком (тобто частотою й\nінтервалами) підкріплення. Виділяють п'ять типів графіків підкріплення: один — постійного підкріплення і чотири — часткового.\nПідкріплення з перемінним рівнем. У даному випадку перемінним є не часовий період, а\nhttp://www.library.if.ua/books/3.html число повторів бажаної поведінки. Заохочення працівника може проводитися через 5, 10 чи\n20 "правильних вчинків" (як у випадку з гральними автоматами: людина очікує, що джек-пот буде випадати через визначене число ігор, але насправді число ігор носить перемінний характер).\nБільшістьлюдей намагаються у процесі роботи набути нових знань.\nА як же мотивувати групу? Яка її мотиваційна структура? Той, хто працює з групами і керує\nhttp://www.library.if.ua/books/3.html ними, повинен знати джерела їх мотивації і стимулювати ці мотиви. їх можна ранжувати за ступенем інтенсивності.\nЯкшо Ви хочете змінити групову мораль і зцементувати групу, запам'ятайте п'ять правил:\nПотурбуйтесь про те, шоб приналежність до групи приносила радість і відповідала прагненню до престижу.\nКонтроль для менеджера — це те, що дозволяє утримувати працівників у певних рамках. Але це не зовсім так. Контроль - це процес забезпечення досягнення організацією своєї мети.\nКонтроль - це одне з найважливіших управлінських завдань. Єдине із завдань, що вище рангом, - це постановка або узгодження мети. Потрібно зазначити: якщо не доводити мету до своїх підлеглих, то й нема що контролювати. Це стосується не тільки контролю за результатом, а й контролю за процесом, причому останній слід здійснювати особливо\nhttp://www.library.if.ua/books/3.html уважно. Контроль не користується любов'ю, і це об'єднує як контролерів, так і тих, кого контролюють. Як тільки в тролейбусі з'являється контролер, тиск піднімається навіть у тих, в кого є квитки.\nЄ люди, які без зовнішнього контролю розслабляються, але є й такі, котрі без керівних вказівок виконують свою роботу з надмірним педантизмом, не рахуючись з затратами.\nСкажімо, через одну помилку вони змушують передруковувати документи, розрахунки ведуть з точністю до четвертого знака.\nСлід сказати і про те, що керівник не може знати все. Тоді виникає запитання, як контролювати роботу, в якій не все розумієш? Як контролювати програміста, податкового\nінспектора, лікаря, не володіючи цими професіями в повному обсязі? Досвідчений керівник попросить свого співробітника розповісти про всі "чому", "як" і "чому не так" та про всі інші специфічні труднощі своєї діяльності так, щоб це було зрозуміло. Досвід підказує: той, хто знає свою справу, зможе пояснити, як він її робить.\nБюджете механізмом попереднього контролю в тому значенні, що він дає впевненість: коли організації будуть потрібні готівкові засоби, то вони в неї будуть. Бюджети встановлюють\nhttp://www.library.if.ua/books/3.html також граничні значення затрат і не дозволяють тим самим будь-якому відділу або організації в цілому вичерпувати свої готівкові засоби до кінця.\nПоточний контроль. Поточний контроль здійснюється безпосередньо в ході виконання робіт.\nЧастіше всього його об'єктом є підлеглі співробітники, а сам він традиційно є прерогативою\nїхнього безпосереднього керівника. Регулярна перевірка роботи підлеглих, обговорення проблем, що виникають і пропозицій щодо удосконалення роботи дозволять запобігти відхиленням від намічених планів та інструкцій. Якщо ж дозволити цим відхиленням розвиватися, вони можуть перетворитися в серйозні труднощі для всієї організації.\nХоча кінцевий контроль здійснюється надто пізно, щоб відреагувати на проблеми в момент\nїх виникнення, все-таки він має дві важливі функції:\nСприяє мотивації. Якщо керівництво організації пов'язує мотиваційні винагороди з досягненням певного рівня результативності, то, вочевидь, фактично досягнуту результативність потрібно вимірювати точно об'єктивно.


У Рівному вшанували пам'ять Григорія Дем'янчука\nСьогодні в Літературному музеї Уласа Самчука у Рівному відбулися урочистості з нагоди 80-річчя від дня народження Заслуженого журналіста України, лауреата літературної премії імені Валер'яна Поліщука, літературно-мистецької премії імені Авеніра Коломийця та регіональної краєзнавчої премії "За народження Волині", почесного члена Всеукраїнської спілки краєзнавців Григорія Дем'янчука.\nНародився Григорій Семенович 20 вересня 1936 року в селі Карпилівка Хмельницької області. Після закінчення факультету журналістики Львівського державного університету працював у Рівному - в обласних газетах "Червоний прапор", "Вісті Рівненщини", "Волинь". З 1990 року - доцент Рівненського гуманітарного університету. З-під його пера вийшло майже півтора десятка книг, як правило, краєзнавчої тематики. Помер 22 січня 2001 року.\nТеплими спогадами про Григорія Дем'янчука з присутніми на урочистостях поділилися його побратими по перу Віктор Мазаний, Микола Кащук, Василь Басараба, Євген Шморгун, Микола Пшеничний. Останній, до речі, запропонував Рівненським обласним організаціям Національних спілок журналістів і письменників України, Спілки краєзнавців та обласного відділення Всеукраїнської "Просвіти" заснувати обласну краєзнавчу премію імені Григорія Дем'янчука.\nПрисутнім презентували також нову книгу із серії "Золоті імена Рівненщини" про Григорія Дем'ячука. Це видання - плід спільної праці колег, друзів і знайомих Григорія Семеновича. Упорядкував книгу член Національної спілки журналістів України Василь Басараба. На жаль, демонструвати довелося лише сигнальний примірник, оскільки міська влада так і не спромоглася надати фінансову допомогу у виданні книги про людину, котра залишила по собі доволі помітний слід.


Друк на ручках | Сувенірна продукція | Поліграфія Спектр Друк\nГоловна Сувенірна продукція Друк на ручках\nДрук на ручках в нашій типографії Як замовити нанесення? Переваги друку на ручках в типографії "Спектр Друк"\nДрук на ручках в нашій типографії\nШукаєте спосіб як ненав'язливо і з користю прорекламувати свою компанію або власний веб-сайт? Типографія "Спектр Друк" знає ідеальний варіант як це зробити. Ми пропонуємо особливу послугу друку на кулькових і будь-яких інших ручках. На сьогоднішній день, промо ручки є невід'ємною частиною рекламного бізнесу, тому що саме ручки, це корректний і дієвий спосіб заявити про себе на ділових зучстрічах з партнерами рекламних акціях. Наприклад, на діловій зустрічі Ви презентували партнерам ручки з логотипом Вашої компанії і кожен раз, як людина буде використовувати ручку за призначенням, він буде згадувати про Вас і обов'язково знайде привід для співробітництва з Вашою компанією. Такий вид реклами є доволі дешевим і ефективним в Україні, зокрема і в Києві.\nЯк замовити нанесення?\nЗамовити друк на ручках у нас в типографії абсолютно не тяжко. Від Вас потрібно всього лише макет з Вашим лого або ж інша потрібна інформація для нанесення на обраний Вами тип ручки. Якщо ж Ви не хочете витрачати цінний час на виготовлення макету, то ми зробимо це самі, після того як вкажете у замовленні, що Вам потрібна допомога. Наші чуйні робітники обов'язково допоможуть Вам з вибором ручки, її кольором, кількістю інформації на майбутньому готовому продукті та з іншими важливими деталями. Залишається лише визначитися з тиражем і бажаними термінами, і Ваші брендовані ручки з логотипом вже підуть на друк.\nПереваги друку на ручках в типографії "Спектр Друк"\nМи надрукуємо на ручках абсолютно все, що Ви побажаєте, тільки потрібно зауважити, що забагато інформації на рекламному промо не повинно бути, так як це може злякати Вашого партнера. Саме кількість інформації для нанесення, Ви зможете обговорити з нашими дизайнерами, котрі обов'язково підкажуть опртимальну кількість символів і лого, потрібні для ефективної реклами. Ми друкуємо на будь-якому виді ручок і авторучок. Колір Ви зможете обрати самі, із пропонованого ассортименту, який буде більш відповідним для промо акції або просто в якості сувеніру на свята.\nДля того, щоб ми змогли розпочати друк на Ваших ручках, від Вас ми чекаємо, всього-навсього, макет. Все інше ми зробимо самі. Якщо ж Вам потрібна домога, наші дизайнери допоможуть виготовити унікальний блокнот з урахуванням будь-яких вимог. Наша типографія знаходиться у Києві, але ми відправляємо замовлення по всім містам Україні за допомогою "Нової Пошти".


смерть » Нова Доба Черкаси - новини, події, інформація Черкас та області\nНезмінна формула «Народження-ЖИТТЯ-Смерть» І як вона, Смерть, вірніше страх Смерті може перешкоджати життю в любові і з любов'ю? Знаєте? І кажіть собі правду!! Хай страшно-болючу, але ж правду! Зараз про те читатимете, про що частіш за все не говорять і не пишуть. «Ви помрете дуже ...\nГоловні події дня: смертельна ДТП, допомога зневіреній пенсіонерці, не забудьте паспорт, оперативність і рятувальники. ...\nПомер відомий черкаський письменник\nПішов у вічність талановитий письменник, драматург і публіцист Сергій Носань. ...\nУ Черкасах чоловік до смерті забив свого товариша\nДо чергової частини Черкаського відділу поліції надійшло повідомлення від жителя міста, що в його квартирі помер знайомий. За викликом виїхала слідчо-оперативна група. На місці події працівники поліції встановили, що померлим виявився 58-річний місцевий житель. Поліцейські на його тілі виявили ...\nНа Черкащині за невизначених обставин померла жінка\nЗвенигородські правоохоронці подробиць трагедії поки не розкривають. Основна версія - самогубство. Кримінальне провадження відкрито за статтею «вбивство». ...\nПішла у вічність відома черкаська журналістка\nНа 65-му році життя скінчився життєвий шлях Катерини Таран ...\nНа Тальнівщині підліток до смерті побив жінку\nВідділом ювенальної юстиції прокуратури області здійснювалося процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом нанесення неповнолітнім умисного тяжкого тілесного ушкодження жительці Тальнівського району, внаслідок чого жінка ...\nУ Черкасах із сьомого поверху випав чоловік (ФОТО)\nКоли поліцейські прибули на місце виклику, поряд із чоловіком перебували медики, які константували смерть. ...\nПішов із життя український письменник, лауреат Національної премії України імені Тараса Шевченка. ...\nПомерла легендарна українська співачка з Черкащини\nЇї син Тарас Петриненко - відомий співак, автор пісні «Україно». ...\nУ відомого співака з Черкащини померла матір\nУ родині українського співака Олега Винника сталося горе. На 81 році пішла з життя мама виконавця Ганна Яківна. Про смерть матері артиста повідомляє ТСН з посиланням на Главком. На батьківщині матері співака підтвердили інформацію, а також розповіли, що її не стало вчора у лікарні. Причину ...\nПодвійне вбиство сталося на Черкащині\nВчора, 18 квітня, вул. П.Чубинського (колишня вул. 25 Жовтня) сколихнула звістка про те, що в одному з домоволодінь виявлено відразу два мертві тіла. Місцеві поліціянти наразі працюють над встановленням причин смерті співмешканців – 55-річного чоловіка та 41-річної жінки. Про це «Нова Доба» ...\nКанівська міська рада та її виконавчий комітет з глибоким сумом та скорботою сповіщають, що в суботу, 14 квітня ц.р., на 67 році, передчасно пішов із життя депутат Канівської міської ради останніх двох скликань Володимир Олександрович Малінський. Також він був директором Канівського ...


Ваговий високоякісний чай | Caffe Carraro\nПро нас та історія кави\nКава зернова 1кг\nКава зернова 3кг\nВаговий високоякісний чай\nШоколад Ol Carraro\nСиропи BON CLASSIC\nТопінги BON CLASSIC\nПредставник BON CLASSIC в м.Дніпропетровськ\nПредставник BON CLASSIC в м.Київ\nПредставник BON CLASSIC в м.Рівне\nПредставник BON CLASSIC в м.Харків\nБоп 1 – всесвітньо відомий чорний цейлонський чай. Має в міру терпкий смак, хороший тонізуючий ефект і стійкий аромат.\nЧорний чай “Дика вишня” – відбірний чорний чай з Цейлону з додаванням шматочків вишні і пелюсток волошки. Напій має приємний вишневий аромат.\nЧай чорний “Суниця з вершками” – неперевершене поєднання крупнолистового чорного чаю з Цейлону та Китаю з шматочками ягід і листям суниці.\nЧай чорний Ерл Грей – суміш спеціально відібраного Цейлонського та Ітдійського чаю, з екстрактом бергамоту, який насичує напій оксамитовим смаком та приємним ароматом спеції.\nЧай чорний “Бергамот с корицей” – купаж індійського та цейлонського чорного чаю високої якості, ароматизований бергамотом з шматочками кориці.\nЧай чорний “Катерина Велика” – ретельно відібраний чорний чай з Цейлону із додаванням листя гібіскуса, шматочків полуниці і ожини. При заварюванні отримуємо насичений смак чорного чаю з легким ароматом лісових ягід\nСуміш чорного та зеленого чаю “1001 ніч” – особливе поєднання чорного чаю з Індії та Цейлону із зеленим чаєм сенча, прикрашене квітами троянди, жасмину, соняшника та сафлору, ароматизоване натуральними квітковими маслами.\nЧай чорний “Саусеп” – чорний ароматизований чай з екстрактом саусепа. Має ніжний аромат і солодкуватий присмак «сметанного яблука».\nЧай зелений “Саусеп” – чай для любителів дійсно ексклюзивних смаків з явно вираженим ароматом саусепа («сметанного яблука»). Чай зелений китайський байховий листовий, шматочки саусепа, пелюстки квітів сафлору і волошки, натуральний ароматизатор “Саусеп”.\nЧай зелений GP 1 (класичний) – унікальний китайський чай з великим вмістом чайних бруньок. Має неперевершений м’який смак, сильний тонізуючий ефект і свіжий аромат.\nЗелений чай “Квітка жасмину” – зелений чай з жасмином напій, який вперше з’явився в Китаї під час правління династії Сун. Він відразу ж сподобався багатьом своїм незвичайним ароматом і приємним смаком. Час збору жасмину на Сході – період з кінця весни до середини осені. Зелений чай з жасмином є дуже популярним, особливо в східних країнах, так як і той і інший компонент володіють масою корисних властивостей.\nЧай зелений “Лісова ягода” – суміш китайської сенчі і «пороху» зі шматочками ожини та малини. Напій має унікальний смак і арома\nЧай зелений “Суниця з вершками” – зелений ароматизований чай на основі «Храму Неба» з великим вмістом ягід і листя суниці.\nТрав’яна суміш “Швейцарський чай” – вишукана трав’яна суміш з листя вербени і соняшнику з додаванням м’яти, мальви і імбиру. Невелика кількість яблук, моркви і цедри апельсина «округлює» напій цитрусовим ароматом.\nТрав’яна суміш “Фітнес” – трав’яна суміш з пелюстків троянди, манго, цедри апельсину та лимона, шматочками полуниці, яблука, календула та родзинок.\nТрав’яна суміш “Поліський луг” – чай з лугових трав. Трав´яна суміш з меліси, лимонника, шипшини, ромашки, квітки волошки та м’яти. Відбірна колекція. Без жодних консервантів, барвників, без ГМО. Джерело природної краси та сили. Має неперевершений аромат літніх лугових трав та м’який смак.\nФруктовий чай “Гавайський коктейль” – Фруктова суміш включає листя гібіскусу, шматочки шипшини, ананасу, папаї, малини, цедру апельсина і родзинки. Має багатий сонячний смак і аромат.\nВідомий Італійський кавовий бренд "Carraro" представляє на ринку України якісну продукцію, яка розміщена на нашому сайті.\n© Caffe Carraro Ukraine 2017 • Україна, Волинська обл., м.Луцьк • Tel: +38 066 142 62 20