ЗАКОХУЄ ТУРИСТІВ В УКРАЇНУ | Газета "Подолянин"\n«За тиждень організувати і провести з колегами екскурсії для 106 діток – хокейних фанів; проадмініструвати тури для 480 дітей – футбольних фанів; простудитися, похворіти, вилікуватися; провести три насичені дні з 40 авіаторами-гумористами з Америки; згадати Тараса Шевченка «незлим тихим словом» із 15 гостями з Казахстану; відкрити незвичний Київ 25 молодим айтішникам і закінчити тиждень спокійною прогуляночкою із хлопцем з Америки, який мандрує Україною на автобусах, щоб побачити наші краєвиди», – такий насичений робочий графік для гідеси і менеджерки Ольги ФІЛІМОНОВОЇ – звична річ.\nЇї екскурсії, наповнені історичними цікавинками й маловідомими стежинками, захоплюють як українських туристів, так і закордонних. Неабияк цікаво читати її пости про туристів, якими вона щедро ділиться на своїй сторінці у фейсбуку. І хоча Київ уже став близьким і рідним для Льолі (яку так називали ще змалку, і це пестливе ім’я стало її другим), усе дитинство та шкільні роки минули в старовинному Кам’янці, який завжди близький її серцю, і куди вона з неабияким трепетом привозить туристів.\nПро всі родзинки туристичного бізнесу, заманухи для іноземців, слабкі й сильні сторони цієї галузі, важкі ковідні часи спілкуємося із Льолею Філімоновою. До речі, з нею «Подолянин» познайомився цьогоріч у травні, коли Льоля разом із сестрою Наталею організували виставку старих батьківських фото.\nДЛЯ КИЯН КАМ’ЯНЕЦЬ ЗАЛИШАЄТЬСЯ МАЛОВІДОМИМ\n– Льолю, як часто привозите групи туристів до рідного Кам’янця?\n– До пандемії ковіду, влітку 2019 року і до зими, майже щомісяця приїжджала з іноземними туристами. Загалом співпрацюю з деякими туристичними компаніями, які винаймають мене як гіда. І коли включають у програму туру Кам’янець, я супроводжую групу. Дорогою розповідаю історію міста, про визначні події, історичних постатей тощо, аби гості вже надихнулися атмосферою і відчули його ауру. Скажімо, розповідаю про Потоцьких, про легендарного архітектора Яна де Вітте і перший політ його кулі, як він привіз сюди французів, про турків і поляків та їхній слід в історії. Власне, в який би регіон не їхали, дорогою розповідаю найцікавіше, аби гості знали, куди їдуть.\nУ Кам’янці співпрацюю ще з двома англомовними гідами. Це Максим Жевняк та Ірина Ладоренко, така в нас кооперація. Бо екскурсію на місці довіряю професіоналам, які тут проживають і знають, чим живе місто сьогодні.\nПід час ковіду організувала дві екскурсії для внутрішніх туристів, адже для багатьох киян Кам’янець залишається ще маловідомим.\nУсі знають про фортецю – вона найпопулярніша. Багатьом відомий наш каньйон, статуя Діви Марії на мінареті, дехто обізнаний, що Кам’янець був останньою столицею УНР.\n– А які об’єкти як родзинки Ви демонструєте туристам?\n– Віднедавна – альбом батька, це моя родинна родзинка. Показую старі фото, як виглядало місто в той період і як сьогодні. Відвідуємо Кафедральний костел Петра і Павла, Домініканський, Вітряну браму, мурал Симона Петлюри. Цікавим є майдан Вірменський ринок, обов’язково розповідаю про різні культури, оригінальні знахідки.\n– На Вашу думку, як зробити Кам’янець і його околиці ще туристично привабливішими?\n– Треба не лише називати «магнітами» вже збудовані відновлені об’єкти, а відкривати нові, маловідомі, цікаві, їх рекламувати й показувати. Але для цього деякі пам’ятки слід реставрувати, от тоді будуть нові «магніти». Чого лише варті Панівці – село, що дихає історією, має що показати, чим вразити, але тут, на жаль, не зустрінеш натовпів туристів із фотоапаратами. І таких місць на Поділлі сотні, й вони мають працювати на туристів українських та іноземних!\n– Інформаційно-туристичний центр, що у Старому місті, не повинен бути зачинений у вихідні й працювати лише до сімнадцятої, – розповідає Льоля. – Я дивом туди потрапила, а що вже казати про туриста. І там має бути більше наочної літератури й різними мовами. На мою думку, потрібно зробити акцент на турецьку і польську культури, бо ж приїжджають і турки, і поляки. Слід готувати туркомовних гідів. Знаю, що в Кам’янці є проблеми і з польськомовними екскурсоводами. Хоча поляки приїжджають до міста як до святині.\nСловом, не слід зациклюватися на стандартних екскурсіях, а розширюватися. Музеї, скажімо, не повинні бути закістянілими радянськими закладами, а мають іти в ногу з часом, розвиватися, подаватися на гранти. Тим паче, що для цього є Український культурний фонд. Про Картинну галерею взагалі мало хто знає.\nУ травні я приїжджала в місто на відкриття виставки батківських фотографій (детальніше про виставку можна почитати в «Подолянині» від 28 травня 2021 р. «Історія Кам’янця через альбом однієї сім’ї». – Прим. ред.), і ми здійснили прогулянку Смотрицьким каньйоном на тримаранах. Враження отримали неймовірні. Нам пощастило побачити пугача, чаплю. Каньйон із річки має інший, неперевершений вигляд, і це круто. Дорогою не втомлюються розповідати різні цікавинки гіди-екскурсоводи. Це колишні студенти природничого факультету, які організували такі мандрівки. Це класна ще одна фішка Кам’янця, яку я пропонуватиму туристам, котрі планують приїхати в місто над Смотричем.\nЯК ФІЛОЛОГІЯ ДОПОМОГЛА В ТУРИЗМІ\n– Льолю, як сталося, що туризм переміг філологію?\n– Я народилася в Києві, але прожила там декілька тижнів – і батьки переїхали до Кам’янця. Тут закінчила гімназію за гуманітарним профілем. Друзі, які вчилися в Києво-Могилянській академії, настільки яскраво описали виш і те, як там кльово, що мріяла лише про нього. 1998 року склала всі тести й стала студенткою факультету гуманітарних і суспільних наук Києво-Могилянки, вказавши фах «Філолог». Але протягом першого року навчання студентам дозволяли змінити фах. Нам викладали історію та теорію культури, я настільки закохалася в цю дисципліну, що на ІІ курсі вирішила бути культурологом. Тож я – магістр історії культури.\nКоли ще навчалася на останньому курсі, брала академку, їздила стажуватися і працювати до Франції. Французьку вчила ще школяркою за програмою «Єшко», а потім обрала її як другу іноземну у виші (ще зі школи активно вчила англійську). Сподівалася отримати французьку стипендію, але не пощастило і повернулася до України, де вже закінчила академію.\nПішла працювати в туристичну компанію, тож уже 13 років у туризмі: дев’ять років була менеджером із прийому туристів і вже чотири – як гід. Спочатку розробляла туристичні програми, самостійно складала маршрути і цю інформацію надавала гідам. Іноді супроводжувала англомовні чи французькомовні групи. Однак 2014 року компанію скоротили. І два роки працювала адміністраторкою на англомовному телеканалі «Ukraine Today». Як на мене, це був крутий проєкт. Сюди запрошували іноземних журналістів, бо найголовнішим завданням було популяризувати Україну за кордоном. Транслювалися на деяких іноземних каналах і плюс онлайн. Робили передачі про те, яка Україна класна. Це було круто, ми організовували чимало різних зустрічей. Там я познайомилася з багатьма цікавими і видатними українцями. Наприклад, багато інтерв’ю давали сьогоднішні політики, скажімо, нинішній міністр закордонних справ України Дмитро Кулеба. До нас приходили депутати, кіборги, українські режисери, митці, письменники, як-от Оксана Забужко. Чимало сюжетів робили про мистецькі події, зокрема ГогольFEST, Одеський міжнародний кінофестиваль, «Книжковий арсенал». Але у грудні 2016 року канал закрили. Так сталося, що я побачила оголошення про перші курси для англомовних гідів. Подумала: «А чому б мені не піти і не стати гідом? 10 років для гідів робила програми, а тепер і сама можу спробувати». Закінчила місячні курси, де нам розповідали, що цікаве показувати і розповідати іноземцям, як будувати екскурсії тощо. Тепер я би сказала, що це навчання – аматорське, але в той період воно дало мені поштовх, і вже в січні 2017 року я провела першу екскурсію Києвом для двох прикольних американців.\nТак я знову опинилася в туризмі, але вже цього разу в ролі гіда. Тобто, здобула базові знання, а далі вже самостійно перечитувала стоси книг, переглядала сотні передач, спілкувалася з цікавими людьми, наповнювалася новою інформацією і так вибудовувала екскурсії.\nУКРАЇНА МАНИТЬ НЕЗВИЧНІСТЮ ТА ЗЕЛЕННЮ\n– Льолю, на Вашу думку, чим Україна приваблює іноземного туриста?\n– Манить незвичністю. Європейці побачили Європу, перенаситилися нею, а Україна для них – Terra incognita, невідома земля. І їм цікаво її відкривати. Правда, ще до 2017 року в деяких іноземців був стереотип, що ми – частинка Росії. Але вже у 2018-2019 роках туристи приїжджали конкретно в Україну.\nІ для мене це великий прогрес. Загалом 2019 рік був класним і щедрим на туристів. Багато приїжджали з Філіппін, Індонезії, Індії.\n– Цьогоріч Україну заполонили туристи з Саудівської Аравії, і Ви проводили для них екскурсії. Де побували, і які враження в них залишилися від нашої країни?\n– Із країнами Саудівської Аравії Україна цьогоріч підписала двосторонні угоди про безвізовий режим. Без візи можна було летіти до Грузії, України та Албанії. Хтось з арабів мандрував у всі три країни, а хтось обирав лише Україну, яка, до речі, вийшла лідеркою. Коли їдуть до України, майже нічого не знають про нас. Прикро, але це теж прогалина наших дипломатів.\nЯкщо раніше на екскурсіях у мене не було арабських туристів, то цього літа ледь не щодня індивідуальні тури та великі групи. Туристів із Перської затоки можна було побачити в найкращих готелях і ресторанах Києва, Львова та Карпат. Вони в захваті від того, що в нас багато зелені й дерев, річок, насолоджувалися дощем, бо ж в їхній країні – пустеля. Із задоволенням відвідували музеї українського побуту, багато гуляли містом, каталися на кораблі, велосипедах, скутерах, у захваті були від екстремального відпочинку. Київ завжди показували першим містом, щоб Буковель не затьмарив враження. Там фотографувалися мало не під кожним деревом.\nТуристичний бізнес швидко підлаштувався під арабського туриста. В Буковелі, Києві, Львові багато інформації було перекладено арабською, в ресторанах з’явилося халяльне меню, в готелях видавали килимок для намазу. Правда, не обійшлося і без казусів, бо в деяких готелях східним гостям пропонували алкоголь, а вони його не вживають. І ще щиро дивувалися, чому українці ходять без масок, хоча суне «Дельта».\nАле попри все враження залишаються позитивними. Один араб щиро зізнався, що закохався в Україну, бо вона зелена, а люди тут квітучі, привітні та добрі. На моїй сторінці у фейсбуку залишали лише позитивні відгуки: «Ми нічого не знали про Україну, але щасливі, що обрали Україну, а не Албанію»; «Я надсилала фото з країни, яку полюбила, щодня своїй сестрі. Вона теж хоче приїхати сюди з родиною»; «Квадроцикли, стрибки, екстремальні види спорту в Буковелі – найцікавіша частина нашої подорожі»; «Львів – дуже європейське місто! Як старе місто в Європі, яке я полюбив». Я насолоджувалася враженнями моїх гостей із Саудівської Аравії. Вони багато цікавого розповідали і про свою країну. До речі, українці теж можуть їхати до Саудівської Аравії без візи.\n– Українські ціни не вразили арабських туристів?\n– Це люди з найбагатших країн, і для них усе тут коштувало копійки. Навіть попри те, що ціни в Україні для них стрімко злетіли. Скажімо, в Буковелі звичайний баран подорожчав вдвічі-втричі. Турбізнес викручувався, як міг.\nДо речі, я потоваришувала з арабською сім’єю, для якої першої проводила екскурсію. Ахмед, Хані та їхні прекрасні дітки надіслали мені 10 листівочок і словничок. Саудівська Аравія стала 128 країною у списочку моїх листівочок.\n– Часто товаришуєте з гостями-туристами?\n– Багато є киян, для яких проводила екскурсію, ми маємо спільні інтереси і товаришуємо. Переписуюся із бабусею та дідусем з Америки, які приїжджали до Києва. Маю серед друзів і 90-річного дідуся, який 1946 року з армією УПА перебрався до Америки і відтоді там мешкає. До України приїжджав із двома дорослими доньками.\n– А загалом які сильні та слабкі сторони України в туризмі?\n– Слабких дуже багато. У нас немає єдиного потужного ресурсу про Україну для іноземного туриста. Часто іноземці запитують, на якому сайті можна прочитати про те чи інше місто, мистецьку подію, фести, атракції. А немає де, бо ще не надбали потужного англомовного ресурсу! Я вже не кажу про декілька іноземних мов. Президент пишається українськими айтішниками, але вони поки не спрацювали на туристичний імідж України. У нас поки запустили лише бренд «Мандруємо Україною», правда, розрахований він на внутрішнього туриста. І досі не маємо бренду України, який би повсюди рекламували. Розроблений 2018 року компанією Banda Agency «Ukraine NOW» бренд України поки так і залишається нерозкрученим. Із цим усім маємо велике провисання.\nУ нас можна розвивати гастрономічний туризм, але зазвичай це роблять одиниці туроператорів. Пропаганда країни має робитися красиво, чисто і професійно. А не так, як у нас, на жаль, із помилками. Вже була Uktaine в міжнародному аеропорту Сікорського. А тепер до 30-річчя незалежності України у столиці з’явилися англомовні таблички, і теж з помилками – тепер написали Ukranian. Можна було б подумати, що то для іспанців, але ні, бо тоді там мала б бути інша літера. Ця недбалість організаторів державного проєкту ще як сарказм виглядає – гордіться нашими дизайнерами, які це написали. Невже назва рідної країни така важка для написання?!\nПрикро, але в нас виходить, що гіди самотужки просувають країну, а вже потім туристи, повернувшись додому, сарафанним радіо популяризують її серед знайомих.\nА скільки історично цінних об’єктів і старовинних пам’яток руйнуються. От, скажімо, Миколаївський костел у Києві, де в пожежі згорів орган. Усього за 4 години до трагедії проїжджала з дітками з Донеччини і розповідала, який він чудовий! У травні розповідала про його долю, реконструкцію і бомбу Другої світової, яка пошкодила вітражі. Тоді навіть не було думки, що з ним може статися якась біда. З 2009 року приміщення перебувало в аварійному стані, активісти неодноразово били на сполох, що дах тече, і це може призвести до замикання проводки. Ніхто не рухався, доки не сталася біда. Прикро, що інститут меценацтва в нашій країні вбитий. Усі дали гроші вже після того, як усе згоріло. За добу зібрали 26 мільйонів гривень. Це добре, але чому в нас нічого не робиться на випередження проблеми?!\nСВІТ ВЕЛИКИЙ, А КОЖНА КРАЇНА – НЕПОВТОРНА\n– Як турбізнес пережив локдауни через пандемію ковіду?\n– Торік стався безпрецедентний випадок, коли туроператори, які конкурували, об’єдналися, аби пропагувати і продавати Україну, проводили чимало вебінарів, шукали шляхи, як пережити важкі часи.\nОсобисто я навчилася працювати по-новому, вигадувала різні тематичні екскурсії, розробила декілька проєктів, скажімо, що їли і пили в столиці; малюнки туристів на люках; пам’ятні футболки для туристів тощо. А ще разом із Максимом Бортником розробили тематичну екскурсію про медоваріння. У ці вихідні охочі поїдуть у садибу Бортника, де не лише почують різні цікавинки про медоваріння, а й самі варитимуть питний мед так, як це робили в давнину.\n– Яка країна найбільше вразила Льолю Філімонову, і куди б хотіли ще поїхати?\n– Захоплива була подорож в Кабо-Верде – колоритну африканську країну. Власною культурою запам’яталася Шрі-Ланка. Недавно вдруге побувала на Кіпрі, але відкрила багато чого нового для себе і вже маю декілька наміток на наступну поїздку. Інакше відкрилася і Туреччина. Закохалася в маленьке рибальське містечко Каш. Тут не зустрінеш натовпів туристів, але побачиш неповторні краєвиди, історичні пам’ятки, відкритих і щирих жителів. Аж захотілося мати собі тут будиночок на березі моря.\nЗагалом гіду важко мандрувати, бо для нього все цікаво. Світ великий, а кожна країна – неповторна і має що показати. Уже давно мрію відвідати Ісландію і сподіваюся, що цьогоріч це вдасться.\n– А що привозите на згадку?\n– Листівки, бо я їхній фанат. Купую місцеві гастрономічні цікавинки, якими смакую з друзями. А ще привожу кімнатні рослини і намагаюся їх тут відтворити. З Кіпру, наприклад, маю оригінальний кактус. Прижилися в мене вдома й інші заморські рослини. Правда, зернятко баобаба не проросло. А ще люблю вироби ручної роботи, характерні для країни, які теж доповнюють мій інтер’єр.


Попит на гроші. Рівновага ринку грошей. Регулювання пропозиції грошей державою - Підручник з Економіки. 11 клас. Крупська - Нова програма\n§ 46. Попит на гроші. Рівновага ринку грошей. Регулювання пропозиції грошей державою\nНезважаючи на те, що за сучасних умов паперово-кредитні гроші не мають товарної основи, вони все ж таки є об'єктом купівлі-продажу на ринку грошей. Вивчаючи особливості різних ринків у 10 класі, ви дізналися, що ринок грошей — це механізм, за якого в результаті взаємодії попиту й пропозиції встановлюються рівноважне значення кількості грошей і рівноважна ставка відсотка.\nВи вже знаєте, що попит на гроші з боку різноманітних економічних суб'єктів формується завдяки виконанню грошима функцій засобу обігу та засобу накопичення. Цей загальний попит на гроші перебуває під впливом трьох моментів. Кожному суб'єкту необхідні гроші для оплати різних товарів і послуг. Цей попит називається трансакційним, або попитом на гроші для угод. Він прямо залежить від кількості товарів та послуг, які виробляються в суспільстві, і не залежить від відсоткової ставки. Визначити його можна за допомогою формули Фішера:\nГрафічно ж трансакційний попит являє собою абсолютно нееластичну криву попиту (мал. 1, а).\nКожна людина бажає в будь-який момент мати певну суму грошей про всяк випадок. Це так званий попит на гроші за мотивом обачливості. За своєю суттю він також не залежить від відсоткової ставки й досить часто входить до трансакційного попиту.\nЗ іншого боку, люди можуть зберігати свої кошти не лише у вигляді грошових депозитів у банках, а й в інших активах (цінних паперах, нерухомості тощо). Це так званий спекулятивний попит, або попит на гроші для фінансових активів. Він обернено залежить від відсоткової ставки, адже чим вона нижча, тим вигідніше тримати гроші не в банках у вигляді депозитів, а вкласти їх в інші фінансові активи. Це вказує на те, що крива спекулятивного попиту має від'ємний нахил (мал. 1, б).\nСукупний (загальний) попит на гроші — це та загальна кількість грошей, яку економічні суб'єкти хотіли б мати для операцій та у формі активів за кожного можливого значення ставки відсотка. Графічно загальний попит на гроші можна визначити шляхом зміщення на горизонтальній осі кривої спекулятивного попиту на гроші на величину, яка дорівнює трансакційному попиту (мал. 1, в).\nПопит на гроші змінюється під впливом різноманітних чинників, серед яких:\n• чинники, які безпосередньо впливають на трансакційний попит (за формулою Фішера), а саме динаміка рівня цін на товари й послуги, рівень реального обсягу виробництва та швидкість обігу грошей. Причому від рівня цін на товари й послуги та реального обсягу виробництва попит залежить прямо, а від швидкості обігу грошей — обернено;\nМал. 1. Попит на гроші\n• норма відсотка як основний чинник змін спекулятивного попиту. Нагадаємо, що норма відсотка обернено пропорційно впливає на попит на гроші;\n• рівень економічної активності в країні, який позначається на реальному обсязі виробництва та кількості угод між економічними суб'єктами, виявляється в динаміці інвестиційних і державних видатків. Пропозицію грошей створюють готівкові та безготівкові гроші, що формують грошову масу — запас грошей, який економічні суб'єкти мають у будь-який момент у своєму розпорядженні й можуть спрямувати в обіг за сприятливих умов. Її контролює Центральний банк країни, підтримує на фіксованому рівні для забезпечення їх повноцінності. Для визначення грошової маси застосовують грошові агрегати (елементи грошової маси) відповідно до зменшення ступеня ліквідності:\nM0 — готівка, тобто банкноти та монети, які перебувають в обігу поза банками.\nM1 = M0 + кошти на поточних рахунках і безстрокових чекових депозитах.\nM2 = M1 + строкові депозити, кошти на рахунках капітальних вкладень підприємств та організацій, кошти Держстраху й валютні заощадження.\nM3 = M2 + кошти клієнтів за трастовими операціями банків і цінні папери.\nПропозиція грошей не залежить від відсоткової ставки, а може змінюватися Центральним банком згідно із цілями монетарної політики. Тому в графічній моделі пропозиції грошей її крива набуває вигляду вертикальної лінії.\nПропозиція грошей може бути змінена банківською системою завдяки емісії грошей. Причому центральний банк емітує готівкові та безготівкові гроші, а комерційні банки — лише безготівкові.\nЦентральний банк змінює пропозицію грошей через надання позичок комерційним банкам, купівлю цінних паперів і валюти. Він створює так звані сильні гроші, або грошову базу, через готівкову та кредитну емісію. Грошову базу складає готівка, що перебуває в обігу поза банківською системою (гроші в населення), а також резерви комерційних банків (резерви на рахунках у центральному банку й готівка в касах банків). Грошову базу (MB, monetary base) можна визначити так:\nMB = M0 + R,\nде M0 — готівка в обігу; R — банківські резерви.\nЯк і на ринку продуктів або ресурсів, перетин кривих попиту та пропозиції визначає ціну рівноваги. У цьому випадку «ціною» виступає рівноважна ставка відсотка, тобто ціна, яку сплачують за користування грошима. Зміни рівноваги на ринку грошей можливі внаслідок змін у пропозиції грошей і попиті на гроші.\nКрім того, держава регулює пропозиції грошей як прямими, так і непрямими методами. Пряме регулювання пропозиції грошей в економіці передбачає встановлення лімітів кредитування, відсоткових ставок, обсягу наданих кредитів тощо. Воно використовується, як правило, в умовах нерозвиненості банківської системи й ринку грошей загалом, у періоди посилення інфляції або фінансових криз. Непряме регулювання пропозиції грошей здійснюється завдяки основним інструментам грошово-кредитної політики: операціям на відкритому ринку, обліковій ставці та нормі обов'язкових резервів.\nОдним із показників, який відображає довіру суспільства до національної валюти й політики монетарної влади, а також характеризує рівень кредитної активності, є монетизація економіки. Коефіцієнт монетизації розраховується як відношення грошового агрегату M2 (готівка, грошові кошти на рахунках підприємств і внески населення в банках) до ВВП у відсотках. Цей показник дозволяє визначити, чи достатньо грошей в обігу.\nПопит на гроші для угод описано функцією MD = 0,6Y, а для фінансових активів — MD = 50 - 200і (і — відсоткова ставка в частках). Функція пропозиції грошей MS = 500 + 150і. ВВП становить 855 млрд грош. од. Визначте: 1) параметри рівноваги на ринку грошей; 2) обсяг ВВП, якщо за незмінної відсоткової ставки грошова маса збільшиться на 228 млрд грош. од.\n1) Параметри рівноваги на ринку грошей визначаються шляхом прирівнювання величини сукупного попиту на гроші до величини пропозиції грошей.\nВеличина сукупного попиту на гроші є сумою величин трансакційного та спекулятивного попиту. MDтранс = 0,6Y = 0,6 • 855 = 513 млрд грош. од.; отже, MD сукуп = 513 + 50 - 200і = 563 - 200і.\nMD сукуп = MS,\n563 - 200і = 500 + 150і,\n63 = 350і,\nі = 0,18.\nТобто рівноважна відсоткова ставка становить 18 %, рівноважна кількість грошей MS = 500 + 150 • 0,18 = 527 млрд грош. од.\n2) якщо за незмінної відсоткової ставки грошова маса збільшиться на 228 млрд грош. од., то 0,6Y + 50 - 200 • 0,18 = 500 + 150 • 0,18 + 228.\n0,6Y = 741,\nY = 1235 млрд грош. од.\n1. Охарактеризуйте чинники змін попиту на гроші та пропозиції грошей.\n2. Відшукайте в Інтернеті інформацію про зв'язок між пропозицією грошей і загальним рівнем цін та проаналізуйте її.\n3. Кожна гривня, призначена для угод, обертається в середньому 8 разів за рік, і її спрямовують на купівлю кінцевих товарів і послуг на суму 2000 млрд грн. Попит на гроші як на фінансові активи (спекулятивний попит на гроші) наведено в таблиці. Знайдіть рівноважну ставку відсотка, якщо пропозиція грошей на початку року становила 360 млрд грн, але була збільшена на 10%.\nСтавка відсотка, %\nПопит на гроші як на активи, млрд грн


Каркасна лазня - пристрій, особливості, плюси і мінуси, особливості різних видів\nДомівка 14 вересня 2021\t Перегляди: 45\nБагато господарів прагнуть максимально комфортно укомплектувати свою ділянку функціональними будівлями. Каркасна лазня може стати як чудовим місцем відпочинку, так і оздоровлення у власному будинку. Така конструкція має нюанси будови, свої переваги і недоліки. Будівництво можна проводити самостійно, маючи запас часу, інструментів і матеріалів.\nПристрій каркасної лазні\nВ останні роки в моду входить каркасне будівництво, яке вже придбало як своїх шанувальників, так і супротивників. Лазня за каркасною технологією значно відрізняється від кам 'яних і брусових аналогів за термінами зведення та іншими параметрами, але, на думку щасливих власників такої парної, прекрасно виконує своє призначення. Пристрій каркасної лазні складається з таких функціональних елементів:\nПолегшеного фундаменту. Часто це стрічкова або стовпча конструкція.\nНижньої обв 'язки і каркасних стін, зібраних з дощок або бруса хвойних порід дерев. Такий матеріал коштує значно менше зрубу і цегли.\nГідро- і теплоізоляційних шарів стін, внутрішньої обшивки.\nПростий кроквяний покрівлі, вкритий полегшеним матеріалом, наприклад, м 'якою черепицею.\nКам 'яної, цегляної або металевої печі.\nСистеми вентиляції, освітлення та електропроводки.\nОсобливості каркасної лазні\nПрофесіонали виділяють такі особливості, якими володіє лазня з каркасом:\nПолегшена конструкція фундаменту. Вага такої споруди значно менше аналогів з бруса або цегли, тому використовуються швидкозводні полегшені конструкції дрібнозаглубленого або стовпчиного типу.\nОбов 'язкова наявність якісного утеплювача стін і статі для створення гарної теплоізоляції.\nТехнологія будівництва дозволяє збирати різні архітектурні форми, наприклад, побудувати каркасну лазню з верандою або терасою.\nМожливість розміщення на малогабаритних ділянках і складних грунтах, таких як високе залягання ґрунтових вод і підтоплюване місце.\nПлюси і мінуси каркасної лазні\nБудь-яка споруда має як свої переваги, так і деякі недоліки. До плюсом каркасної парної можна віднести:\nЕкономічність. Такий об 'єкт власник ділянки може зібрати самостійно, або ж звернутися до фірм, що займаються будівництвом "під ключ". Вартість готової споруди приблизно починається від $70 за 1 кв. м.\nШвидкі терміни будівництва. На спорудження такого об 'єкта в середньому йде від 3-х до 5-ти тижнів.\nМожливість експлуатації відразу після завершення оздоблювальних робіт.\nХороші теплоізоляційні властивості. Така парна швидко розігрівається і довго утримує тепло навіть у морози.\nТермін служби каркасної лазні при дотриманні всіх технологічних нюансів становить близько 15-20-ти років.\nЕкологічність. У будівництві використовуються безпечні для людини природні матеріали.\nКаркасна лазня має і мінуси:\nЗначну вартість споруди становлять якісний утеплювач і зовнішнє і внутрішнє оздоблення, на яких не варто економити.\nЯкщо в будівництві використовувалася деревина природної вологості, то процес садіння може тривати близько 2-х років. За цей період можлива деформація штукатурки та інших поверхонь.\nЯка лазня краще - каркасна або з бруса?\nПеред тим як вирішувати, каркасна або брусова лазня, з 'явиться на дачній ділянці, важливо ретельно порівняти всі особливості конструкції:\nПарилка з бруса потребує міцного і ґрунтовного фундаменту, тоді як для каркасного аналога підійде полегшений швидводний.\nСпоруди з профілюваного та клеєного бруса не потребують додаткового утеплення та оздоблення, тоді як для каркасно-щитових застосовується цілий "пиріг" з утеплювачів та обшивних матеріалів.\nКаркасний будинок-лазня будується легше і швидше, ніж брусова, однак і терміни її експлуатації менші.\nКоштує виріб з бруса значно дорожче, ніж просте каркасне.\nБудівля з натуральної деревини дає садибу, тому перед початком облаштування парної важливо вичекати мінімум 6 міс. У полегшеного аналога використання можливо відразу після побудови.\nБрус вважається більш екологічним матеріалом, ніж каркасно-щитові споруди.\nЩо краще - лазня-бочка або каркасна?\nКоли хочеться швидко спорудити парну, деякі власники ділянок впевнені, що нівелювати всі недоліки каркасної лазні можна за допомогою придбання так званої мобільної лазні-бочки. На відміну від каркаса вона:\nПродається в готовому вигляді (привозиться на ділянку маніпулятором) або збирається професіоналами прямо у замовника за пару днів.\nМає малу площу і не займає багато місця на ділянці. Розрахована на спільне використання від 2-х до 10-ти осіб залежно від розміру.\nНе потребує фундаменту, а встановлюється на рівну поверхню: тротуарну плитку або забетоновану ділянку. Конструкція не реєструється в податкових органах.\nЛазня-бочка має прийнятну вартість близько $1400- $3500.\nВиди каркасних лазень\nЗалежно від обраного проекту каркасна лазня може бути побудована одним з таких різновидів:\nНевелика мобільна конструкція, яку при необхідності можна швидко зібрати на ділянці або перенести на іншу. Розміри такої споруди не перевищують 4х4 м.\nКонструкції оптимальною площею близько 20 кв. м. У такій споруді можна розмістити вже комфортну кімнату відпочинку.\nДвоповерхова каркасна лазня, в якій можна облаштувати і кімнати для проживання гостей у літній період або цілий рік. Такі споруди зустрічаються на базах відпочинку.\nВідрізняються будови і технологією зведення, так, бувають:\nЗвичні каркасні конструкції, які самостійно може створити домашній майстер.\nЩитові споруди, що складаються із заводських панелей.\nМобільна лазня каркасна\nДля того щоб на ділянці з 'явилася каркасна міні-лазня, необхідно лише замовити потрібний проект у спеціалізованій фірмі. Професіонали виготовлять всі елементи, привезуть їх на ділянку, встановлять і підключать всього за пару днів. Така споруда відрізняється наступними перевагами і недоліками:\nПрийнятна вартість і короткі терміни будівництва. Таку споруду можна замовити на свою ділянку в будь-яку пору року.\nЕкологічність і правильний мікроклімат у приміщенні, при дотриманні всіх технологій будівництва та використанні якісних натуральних матеріалів.\nСейсмостійкість, що дуже важливо для гірських регіонів.\nСпеціалізовані фірми крім мобільних споруд пропонують і так звані сучасні каркасні лазні, побудовані за щитовою технологією. В основі їх зведення лежать готові щитові СІП-панелі:\nТакі панелі являють собою сендвіч, що складається з орієнтовно-стружкових плит і пінополістиролу, поєднаних за допомогою клею при високому тиску.\nПанелі виготовляються тільки в заводських умовах, де відразу ж проходять вологозахисну обробку.\nГотові матеріали збираються в єдину споруду всього за кілька днів, проте потрібна присутність техніки і бригади професійних будівельників.\nЗ 'єднання проводиться за допомогою спеціального бруса за технологією шип-паз.\nТермін експлуатації таких панелей становить не менше 50-ти років.\nБагато власників дачних ділянок прагнуть швидко і якісно звести парну самостійно. Фахівці виділяють наступні етапи того, як побудувати каркасну лазню:\nСтворення проекту. При цьому важливо враховувати розміщення об 'єкта (орієнтуватися на межі ділянки, сторони світу та інше), саме планування, архітектурні особливості та інше.\nМонтаж каркаса з деревини, частіше хвойних порід.\nБудівництво статі певної конструкції, яка відрізняється в різних частинах приміщення.\nУтеплення, зовнішнє і внутрішнє оздоблення.\nБудівництво печі та монтаж системи вентиляції.\nВажливою відмінністю такої споруди від зрубу є те, що фундамент під каркасну лазню підійде простий, полегшений. Під таку споруду не доведеться рити котлован, що значно позначається на термінах і вартості робіт. Вибирають такі типи фундаменту:\nНа надійних грунтах залежно від глибини залягання ґрунтових вод і рівня промерзання землі взимку часто будують стовбчастий (з азбестоцементних труб) або стрічковий різновид.\nУ зонах регулярного підтоплення краще використовувати свайно-гвинтовий різновид, вартість якого в рази перевершує попередні аналоги, але є гарантом безпеки споруди на нестабільній місцевості.\nПідлога в каркасній лазні\nВажливим елементом того, як зробити каркасну лазню своїми руками, є правильний монтаж статі. Він буде відрізнятися в мийній частині, передбаннику і зоні відпочинку. У самій парилці і мийній:\nМожна залити бетонну стяжку з необхідним кутом нахилу і гідроізоляцій або на чорнову підлогу нанести шар руберойду вище, ніж в інших частинах.\nЧорнова конструкція закривається декоративною обшивкою. Це може бути як дерев 'яна дошка, що пройшла спеціальну обробку, так і її пластикові аналоги.\nДещо інакше стать облаштовується в зоні відпочинку і передбаннику:\nНайнижчим шаром є чорнова дерев 'яна підлога.\nНа нього вкладається шар якісного утеплювача та гідроізоляційного матеріалу.\nЗверху розташовується чистова дерев 'яна підлога.\nОдним з найшвидших етапів при будівництві каркасних лазень є зведення самого каркаса. Він складається з:\nВибору деревини. Фахівці рекомендують звертати увагу на хвойні породи дерев через їх більшу практичність.\nМонтажу нижньої обв 'язки з бруса і дощок, що пройшли обробку антисептичними розчинами.\nГідроізоляції чорнової статі мастикою і рубероїдом.\nМонтаж стін. Він проводиться шляхом послідовного чергування вертикальних і горизонтальних складових, на які монтується обшивка. В якості самої обшивки часто використовується звична вагонка або плити ОСП.\nДах каркасної лазні\nОсновними нюансами того, як зводиться каркасна лазня з односкатним дахом, є такі покрівельні моменти:\nКроквяна система збирається по частинах на землі, а потім вже піднімається і кріпиться на постійне місце.\nВсі ферми кріпляться на окремі каркасні стійки.\nДля створення вентильованої покрівлі використовується пароізоляційний шар між стропілом і контрбрусом.\nЯк покрівельний матеріал краще вибирати легку м 'яку черепицю, ондулін або профнастил.\nФронтони виготовляються з дощок або ОСП.\nЧим обшити каркасний лазню?\nУ кожній будівлі пиріг стіни каркасної лазні складається з наступних прошарків:\nПід зовнішню обшивку вкладається шар гідро- і пароізоляції, наприклад, мінеральна вата.\nУ парній необхідний додатковий пожежобезпечний фольгований шар.\nДля зовнішнього оздоблення часто використовується пластиковий сайдинг, дерев 'яна вагонка або блок-хаус, додатково додають конструкції жорсткості.\nЗсередини стіни каркасної лазні вистилаються парозахисною плівкою і додатковим шаром вогнетривкого утеплювача, пергаміном.\nВнутрішнє оздоблення можна виконувати все тією ж вагонкою (наприклад, з липи), гіпсокартонними плитами або декоративними панелями.\nВентиляція каркасної лазні\nУ процесі вивчення того, як зробити каркасну лазню, важливо уважно продумати і конструкцію вентиляції. Її будова залежатиме від того, в якому приміщенні розташовується топка: предбаннику для економії тепла або самій парилці. При цьому багато користувачів віддають перевагу простій приточно-витяжній конструкції, що складається з:\nОбладнаних вентилятором припливних отворів для надходження свіжого повітря.\nВитяжних елементів, через які нагріте повітря буде йти в навколишнє середовище.\nВище вже говорилося про те, що при будівництві використовується кілька шарів утеплювача для каркасної лазні. Як самі матеріали можна вибирати:\nПлити з мінеральної вати, які відмінно витримують вплив високих температур тривалий час зі збереженням своїх експлуатаційних характеристик.\nТак звані екологічні очеретяні плити, до достоїнств яких відноситься і зручна для монтажу товщина.\nСамостійно можна виготовити бюджетну суміш з тирси і гіпсу. 10 частин сухих тирси змішуються з частиною гіпсу або цементу.\nСпіткані синтетичні матеріали: пінополістирол, пінопласт і аналоги. Всі ці компоненти не можна застосовувати в самій парилці через їх руйнування і виділення токсичних речовин при нагріванні.


Orbis D-15 – Ferrara-agro\nHome / Боби / Orbis D-15\nФарба для інкрустації та маркування насіння соняшника, сої, квасолі та інших культур.\n— Фарба зеленого кольору, з високим срібним перламутровим блиском, легко розбавляється водою.\nРедис фарба Vita Z-24\nФарба для інкрустації та маркування насіння овочів. • Фарба світло-зеленого кольору, напівматова, з перламутровим блиском, легко розбавляється водою. Переваги фарби: • Склад фарби на природних полімерах – полісахаридах, які не перешкоджають волого та газообміну посівного матеріалу з навколишнім середовищем – насіння «дихає»! • Завдяки спеціальній формулі, фарба позитивно впливає на енергію проростання та схожість насіння. […]


Влада не відреставрувала пам'ятник над могилою Лесі Українки за дев'ять місяців | Сьогодні\nЗа дев'ять місяців не відреставрували пам'ятник на могилі Лесі Українки\n5 листопада 2018, 10:32\nВандали вкрали бронзові прикраси ще взимку\nУ Києві дев'ять місяців тому вандали пошкодили пам'ятник поетесі Лесі Українці, який стоїть на її могилі на Байковому кладовищі. І за дев'ять місяців влада міста так і не відновила його. Про це повідомив журналіст "Сегодня" Олександр Марущак.\nЯк раніше ми повідомляли, ввандали зняли бронзові прикраси з пам'ятника на могилі Лесі Українки наБайковому кладовищі в лютому 2018 року. Відтоді нічого не змінилося.\n"Пам'ятник Лесі Українці стоїть пограбованим на Байковому кладовищі з лютого цього року ... Червоніють тільки штучні квіти, а не чиновники, які мають знайти і покарати злодіїв, або відтворити спотворений пам'ятник", – підкреслив Марущак.\nРаніше про зникнення бронзових елементів з могили Лесі Українки повідомляли вже не одноразово. Останнього разу – у квітні 2017 року.\nНагадаємо, вандали кілька місяців тероризують популярний парк Києва. Жителі почали називати парк Шевченка "пекельним місцем", бо невідомі регулярно ламають букви в англомовних написах на вході в парк з боку вулиці Льва Толстого.\nКиїв квіти пам'ятник вандали могили прикраси Леся Українка бронза байкове кладовище


У Франківську провели перший підлітковий хакатон Teen Hackathon 2018. ВІДЕО | Новини\nУ Франківську провели перший підлітковий хакатон Teen Hackathon 2018. ВІДЕО\n22:00, 10 червня 2018 р.\nПерший підлітковий хакатон "Teen Hackathon-2018" провели вчора в Івано-Франківську. Захід відбувся у публічному просторі "Проприлад: Реновація".\nХакатон – це захід, під час якого спеціалісти в галузі розробки програмного забезпечення згуртовано працюють над розв’язанням якоїсь проблеми або створенням нового додатку чи сервісу, йдеться в сюжеті ТРК "UA: Карпати".\nМета хакатону – формування спільноти креативних підлітків, які хочуть створювати програмні продукти, що будуть покращувати міське середовище.\nДолучилися до нього 25 учасників 13-18 років з усієї області, які розділилися на п’ять груп, кожна з яких працювала над власим проектом. З кожною групою працював ментор, який допомагав реалізовувати задуми.\nІвано-Франківськ новиниІвано-Франківська хакатон підлітки проекти


Святковий салат “Новорічна хлопавка” (варіант 1)\nПредставлена ??першої в сьогоднішній підбірці святкових салатів закуска “Новорічна хлопавка” (див. Фото вище) виділяється яскравою подачею і відмінним смаком. Та й набір продуктів досить простий.\nгранат і кукурудза для прикраси;\n1/3 волоських горіхів.\nКартоплю, буряки та морква, не очищаючи, промити. Закинути в сотейник і відварити у воді. Також в окремій каструлі приготувати яйця круто.\nВ цей час відокремити від тушки солоного оселедця філе і дістати всі кісточки. Це можна зробити пальцями або скористатися щипцями. Підготовлену рибу порізати дрібними кубиками. Також нарізати ріпчасту цибулю.\nКоли овочі будуть готові, злити окріп і залити їх крижаною водою. Після повного охолодження очистити. Натерти в готельні миски. Причому, що стосується яєць, то білки треба зробити окремо від жовтків.\nНа дошку покласти харчову плівку. Розмістити терту картоплю. Сформувати рівний прямокутник. Покрити поверхню майонезом.\nНаступним шаром укласти оселедець і присипати її цибулею. Знову покрити майонезом. Два білка натерти і відставити убік. Решта яйця і жовтки потерти і викласти останнім шаром. Присипати волоським горіхом.\nЩе раз легко змастити майонезом і, піддягаючи пласт плівкою, загорнути рулет. Залишити заготовку в холодильнику.\nЧерез годину дістати святковий салат і перекласти з плівки на пласку тарілку. Змастити всю поверхню достатнім обсягом майонезу.\nОбидва краю обкласти залишилися білком. Іншу поверхню по черзі доповнити буряком і морквою. Закрити шви маринованої кукурудзою і зернами граната.\nЩоб скоротити час підготовчого процесу, можна купити вже разделанное філе оселедця. У ньому, до речі, вже немає кісток. Але перевірити їх наявність обов’язкова. Також буряк допустимо не відварити, а запекти, обернувши фольгою.\nСвятковий салат Новорічна хлопавка (варіант 2)\nЩе один варіант хлопавки. Швидкий і оригінальний.\nгранат для прикраси;\nоцет для маринаду;\nмаринована кукурудза для прикраси.\nЗ великого курячого філе зрізати жир. Вимити і укласти в сотейник. Влити воду і присолити. Відварити до готовності. Це станеться через 25 хвилин.\nПаралельно дрібно порубати цибулю (обов’язково без лушпиння) і закинути його в миску. Влити всередину оцет і засипати сіль. Перемішати. Залишити маринуватися на 30 хвилин.\nТакож відварити круто яйця і в мундирі картоплю. Готові інгредієнти очистити і залишити остигати.\nЗробити трохи бурякового соку і розібрати невеликий гранат. Пошінковать кріп і подрібнити волоський горіх в крихту.\nОстиглий картопля і три яйця натерти в готельні миски. На столі розстелити прозору плівку. Викласти першим шаром картоплю. Змастити його майонезом. Повинен вийти прямокутний пласт. Товщина – 2 см.\nЗверху розмістити рубану відварну курку і маринована цибуля. Рідина з нього важливо злити. Ввести невелику кількість майонезу.\nЗасипати тертими яйцями (3 шт.) І додати волоський горіх. Останній раз перемазати майонезом. Акуратно згорнути рулетом, допомагаючи собі плівкою. Сформувати класичну для хлопавки форму. Залишити заготовку в холодильнику.\nПоки святковий салат охолоджується, відокремити білки від жовтків залишилися відварених яєць (5 шт.) Потерти в різні ємності. Дві третини білка зафарбувати буряковим соком.\nДістати застиглу хлопавку і обережно зняти її з-плівки на тарілку. Поправити форму. Обидва краю обкласти НЕ зафарбовані білком. Іншу поверхню прикрасити по черзі буряковим білком і подрібненим жовтком. Приховати отримані шви маринованої кукурудзою, рубаною зеленню і зернятками граната.\nОскільки ця закуска повинна тримати форму, не перестарайтеся з кількістю майонезу. Інакше вона “попливе”. До речі, з цієї ж причини купуйте жирну заправку. А ще краще зробіть її власноруч.\nСвятковий салат “Новорічний подарунок”\nСкладно уявити будь-який святковий стіл без олів’є. Але при цьому не обов’язково подавати його в кришталевих вазах, як робили ще наші бабусі. Пропонуємо змінити свій погляд на подачу і оформити цей салат у вигляді подарунка.\n110 грам вареної ковбаси;\n145 грам консервованого горошку;\nКартоплю і моркву вимити щіточкою і відварити в достатньому обсязі води. Також приготувати яйця. Вони повинні вийти крутими.\nВідварені інгредієнти остудити і зачистити. Зробити дрібну акуратну нарізку і змішати в сухий мисці. Причому білки двох яєць потерти і відкласти для прикраси в сторону.\nКрім того, порубати варену ковбасу, червона цибуля і один огірок. Закинути їх в овочі з яйцями.\nТепер всипати горошок з банки і влити майонез. Лопаткою змішати. Заправка повинна рівномірно розподілитися між інгредієнтами. Присолити, якщо потрібно.\nВикласти святковий салат у вигляді квадрата. Щоб подача вийшла більш красивою, рекомендується зробити верх більш вузьким, ніж низ.\nЩе раз обмазати заготовку майонезом і покрити всі відставленим тертим білком. При цьому на поверхні не повинно залишитися порожнього місця.\nДругий огірок промити і зрізати попки. Нарізати максимально тонкими слайсами. З декількох сформувати на закусці “стрічки”. Шматочки згорнути бантиком і прикрасити ними верх салату.\nЩоб отримати однаково тонкі огіркові шматочки, з яких легко згорнути бантики, рекомендуємо скористатися спеціальним ножем. Також зверніть увагу на довжину плодів, адже з коротких огірків не вийде зробити стрічки.\nСвятковий салат “Бузок”\nПрекрасний варіант, щоб прикрасити стіл яскравим і в той же час ніжним салатом з квітковою тематикою.\n1/2 склянки горіхів (волоських);\n105 грам твердого сиру;\nКуряче філе (зачищене і вимите) розмістити в сотейнику і відварити в солоній воді. Також приготувати яйця круто і запекти у фользі середній буряк. Її можна відварити в окремій каструлі.\nПару ріпчасті цибулини порізати кубиками невеликого розміру Замариновать коренеплід в оцті, молотом перці і солі.\nУ відварених і охолоджених яєць зняти шкаралупу. Відокремити білки від жовтків і натерти. Залишити в сторону, вони будуть потрібні для прикраси.\nКрім того, нарізати кубиками яблука і розібрати курку на волокна. Твердий сир і буряк потерти, а волоський горіх подрібнити.\nНа тарілку для подачі викласти всі підготовлені інгредієнти. Робити це важливо шарами, перемазуючи кожен достатньою кількістю майонезу. Порядок розкладки: курка, маринована цибуля, яблуко, горіхи, буряк і сир.\nТепер засипати поверхню святкового салату подрібненим жовтком. Зверху укласти пару гілочок петрушки. Причому нам потрібні стебла і пару листочків. Так ми будемо емітувати гілку бузку.\nНевелика кількість тертого буряка змішати з половиною білка. Таким чином він забарвиться в рожевий колір. Сформувати з білого і пофарбованого білка квіткові грона.\nЯкщо ви хочете сховати яблука, допустимо потерти плоди. Тоді їх не буде помітно, але вони віддадуть аромат і сік, який гарантує закусці соковитість. Що стосується майонезу, то його, як завжди, настійно рекомендуємо зробити своїми руками.\nСвятковий салат “Апельсинова долька”\nХоча сьогодні купити будь-які цитрусові можна протягом усього року, вони як і раніше асоціюються у нас з новорічними святами. Тому салат Апельсинова долька ідеально впишеться в ваше святкове меню.\n245 грам курячої грудки;\n195 грам маринованих шампіньйонів;\n195 г відвареного рису;\n105 грам жовтого сиру;\n145 грам майонезу.\nБілий рис відварити в достатньому обсязі підсоленої води. Приготувати круто яйця і куряче філе в окремих каструлях. Зварити одну моркву.\nДругу морква разом з ріпчастою цибулею дрібно нашаткувати (першу можна потерти). В рафінованій олії обсмажити коренеплоди, не забувши посолити. Це займе приблизно 3-4 хвилини.\nГотовий рис відкинути в сито і ошпарити. Коли рідина стече, викласти суху крупу на тарілку. Сформувати апельсинову часточку.\nЗверху розмістити зажарку. Змастити майонезом. Розкласти подрібнену курку і покрити м’ясо маринованими печерицями. Їх слід дрібно порубати.\nВвести ще трохи майонезной заправки. Далі засипати святковий салат тертим яйцем і в останній раз покрити часточку майонезом. Але на цей раз додати в нього роздавлений часник.\nЗалишилося прикрасити закуску. Для цього потерти в окремі ємності варену моркву і твердий сир. Розкласти інгредієнти, оформивши м’якоть з сиру, а корочку і сегменти з моркви.\nЩоб поліпшити характеристики курки, радимо відварити її з лавром, гвоздикою, перцем і цибулею. Якщо ви не хочете додавати обсмажені коренеплоди, сиру моркву і цибулю можна попередньо замаринувати в оцті зі спеціями.\nСвятковий салат “Кавун” ( “Кавунова часточка”)\nХочете нагадати гостям про літо? Тоді обов’язково зробіть цей салат на основі курячого філе і свіжих помідорів.\n110 грам курячого філе;\n1/2 банки маслин (без кісточок);\n2 середніх томата.\nНевелике філе курки помити і зварити на середньому вогні. Воду важливо присолити. Вогонь – середній.\n5-6 маслин розрізати навпіл (уздовж) і залишити в сторону. Решта плоди нарізати кільцями.\nСвіжі помідори розрізати навпіл і видалити серединку з насінням. Порубати плоди дрібними кубиками.\nСередній свіжий огірок потерти, видаливши м’яку внутрішню частину. Також натерти сир.\nУ сухий ємності з’єднати розібрану курку, колечка маслин, сир (пару пучок відставити убік) і майонез. Все змішати. Розмістити масу у формі кавунової половинки на плоскій тарілці.\nТепер викласти середину з томатів, потім смужку з сиру і огірка. На поверхностіпомідоров розмістити половинки маслин, які зіграють роль кісточок.\nОскільки шкурка огірків дуже важлива для імітації кавунової скоринки, постарайтеся придбати плід з ніжною поверхнею. Жорстка шкурка зіпсує святковий салат.\nСвятковий салат “Соняшник”\nЩе одна “квіткова” закуска, яка, безсумнівно, прикрасить своїм виглядом будь-яке застілля. Перед вами салат Соняшник з грибів, курки і яєць.\n255 г філе курки;\nмаленька упаковка чіпсів.\nУ каструлю влити воду і ввести лавр. Довести до кипіння. Присолити. Акуратно вкласти спустошену курку. Варити 20 хвилин на слабкому вогні.\nПриготувати яйця. Для цього буде потрібно 15-20 хвилин. Крім цього, порубати будь мариновані гриби.\nГотове філе нарізати рівними кубиками. Викласти птицю першим шаром на плоску тарілку.\nПокрити тонкими смужками майонезу (робити так з кожним шаром). Додати підготовлені гриби.\nВідварені яйця очистити і розділити на білок і жовток. Все потерти в окремий посуд.\nНа гриби, змащені майонезом, висипати білки. Останнім шаром укласти сир. Покрити святковий салат тертим жовтком. Його змащувати майонезом не потрібно.\nПо колу розкласти однакові круглі чіпси, злегка вдавлюючи їх в масу. При цьому постарайтеся не порушувати\nкруглу форму. На останньому етапі розмістити по всій поверхні половинки маслин.\nЩоб було зручніше розподіляти на шари майонез, рекомендуємо перелити його у відповідну ємність або кулінарний мішок з дрібною насадкою. Якщо ж заправка в м’якій упаковці, зріжте невеличкий куточок. Через нього вийде відсадити тонкі лінії.\nСвятковий салат “Гранатовий браслет”\nЦя закуска добре відома багатьом нашим читачам. Однак, погодьтеся, вона заслуговує на увагу. Якщо ж раптом ви ще ніколи не готували салат Гранатовий браслет, то обов’язково зробіть це хоча б раз.\nсереднє куряче філе;\n2-3 ложки волоських горіхів;\nМорква і картоплю вимити і відварити. В окремій каструлі зварити буряк.\nКурячі грудки приготувати в достатній кількості води з корінням і сіллю. Також зробити круто курячі яйця. Волоський горіх подрібнити.\nРіпчасту цибулю нашаткувати, очистивши його від лушпиння. Обсмажити в маслі і відсудити.\nГотові овочі та яйця зачистити. Натерти в окремі миски. Філе дістати з каструлі, промокнути і порізати кубиками. Всі інгредієнти в своїх мисках змішати з сіллю, майонезом і перцем. Змішати. Гранат розрізати і вибрати зернятка.\nТепер залишилося сформувати один з найкрасивіших святкових салатів. Для цього на середину круглого плоского страви поставити стакан.\nПо черзі навколо викласти шари в наступному порядку: половина курки, морква, картопля, половина волоських горіхів, буряк, залишок горіхів, обсмажену цибулю, другу частину курки.\nОбкласти заготовку яйцями і змастити майонезом. Прибрати стакан і протерти тарілку серветками. Чи не залишивши порожнього простору, покрити салат зернятками граната.\nЩоб полегшити процес допустимо відмовитися від обсмажування цибулі. В цьому випадку ріпчаста рекомендується замінити червоним. Саме цей сорт відмінно підходить до салатів в сирому вигляді.\nСвятковий салат “Маки”\nДуже простий і легкий у приготуванні салат Маки порадує ніжним смаком і естетично красивим зовнішнім виглядом.\n310 г філе курки;\n75 грам маслин (без кісточок);\nмак для прикраси.\nГрудку курки відварити. При цьому воду, в якій вона готується, обов’язково посолити. Через 25 хвилин м’ясо дістати. Остудити і порізати дрібними кубиками. Можна розібрати птицю на волокна.\nДва свіжих помідора порізати дрібними шматочками. Також вчинити і з маринованими грибами.\nТвердий сир дрібно потерти, а вимиті стрілки цибулі нашаткувати. Маслини різати кільцями. Причому залишити три штуки цілими для прикраси.\nТепер викласти курячі кубики першим шаром на плоску тарілку. Влити майонез. Покрити все різаними маринованими печерицями. Додати зелену цибулю і змастити майонезній заправкою.\nНаступним шаром укласти помідори і всипати маслини. Ще раз розмістити майонез. Засипати, не залишивши пустот, тертим сиром. Гілочки кропу (вимиті і просушені) розкласти зверху. Що залишився круглий помідор нарізати тонкими слайсами. Сформувати з них маки, на середину встановити маслину і присипати дрібкою макових зерен.\nЗвичайно, мак попередньо рекомендується відварити. Але для створення святкового салату ми використовуємо дуже мало зерен. Тому їх буде достатньо вимити і просушити.\nСвятковий салат “Імператриця”\nУже за назвою представленої закуски зрозуміло, що це буде дорогий салат. Все вірно, адже ми пропонуємо включити в його рецепт слабосоленую рибу і червону ікру.\n95 грам червоної ікри;\n245 грам червоної риби;\nУ різних каструлях зварити картоплю “в мундирі”, а яйця круто. На даний процес піде 30 і 20 хвилин відповідно.\nВідварені інгредієнти очистити від ш\nкірки і шкаралупи. Натерти їх в різні сухі миски.\nВидалити у свіжих огірків шкірку і разом з слабосоленої червоною рибою порізати кубиками. Зелень промити і дрібно порубати.\nНа відповідну тарілку встановити круглу форму без дна. Першим шаром закласти терті яйця. Зверху розмістити відварену картоплю. Щедро змастити майонезом.\nНаступним шаром додати червону рибу і знову ввести майонез. Розрівняти поверхню.\nПо краю засипати святковий салат свіжою зеленню. Ширина кільця – 4-5 см. Покрити порожню середину червоною ікрою. Закуска готова.\nЧервону рибу можна купити. Але якщо є час, замаринуйте цей інгредієнт самостійно. Для цього перевірте філе лосося, форелі або сьомги на кісточки і залиште м’якоть в оцті, олії, солі і перці на 10-12 годин.\nЧас приготування: 1 часЧісло порцій: 6Белкі в 100 гр: 8,5Жіри в 100 гр: 15,3Углеводи в 100 гр: 7,3Калорійность в 100 гр: 202


Свято-Успенський монастир | Travel Ukraine & World\nTravel Ukraine & World » Україна » АР Крим » Бахчисарайський р-н » Бахчисарай » Свято-Успенський монастир\nБахчисарайський Свято-Успенський чоловічий монастир, який ще називають Кримською Лаврою розташований на околиці Бахчисараю в Маріампольській ущелині або Мар’ям-Дере (Майрам-Дере), що у перекладі з татарської означає «ущелина Марії».\nЗа останніми дослідженнями заснування Бахчисарайської обителі відбулося в межах 11-15 ст.ст. Хоча, не виключено, що монахи оселилися в ущелині ще в 8 ст., коли в Крим, як і на інші окраїни Візантійської імперії, тікали прихильники шанування ікон (іконоборство). Імовірно, спочатку на схилі ущелини було вирубано храм, а вже пізніше навколо печерної церкви виник монастир. Приводом для створення храму стало явлення ікони Божої Матері, яка згодом отримала назву Бахчисарайської.\nЗа однією з легенд поява образу Божої Матері на скелі врятувала місцевих жителів від страшного змія, який нападав на людей та скотину. Найцікавіше те, що образ шанували не лише християни, а й мусульмани. Деякі кримські хани після успішних походів робили багаті дари до нього.\nЗа іншим переказом Бахчисарайський образ Божої Матері виявив на скелі пастух місцевого князя. Князь наказав перенести святиню в його дім, проте вже наступного дня ікону знайшли на скелі. Коли ж чудотворне повернення відбулося вдруге, тут вирубали печерний храм та помістили в нього ікону.\nНайдревніша документальна згадка про обитель відноситься до 16 ст. «Монастир Пречистої Богородиці на Салачиці» – саме так іменується Успенська обитель в грамоті царя Федора Івановича від 27 травня 1596 р., де зазначено що государ послав братії 15 рублів милостині. Необхідно відмітити, що пожертвування православним обителям за межами Росії було невід’ємною частиною політики російських правителів 15-16 ст.\nУспенський монастир став оплотом всього православного Криму, незважаючи на те що знаходився у безпосередній близькості від столиці Кримського ханства – Бахчисараю.\nХоча обитель і мала величезне значення в поширенні православ’я, проте її минуле вкрай скупо висвітлене історичними джерелами.\nВідомо, що з 17 ст. Успенський монастир став резиденцією Готфсько – Кафських митрополитів, які відповідали за греків та нащадків численних племен та народів Кримського півострова, які прийняли православ’я.\nУ 1774 р. в Добруджі (Болгарія) було підписано вигідний для Росії Кючук-Кайнарджийський мирний договір, за яким Кримське ханство перейшло під протекторат Росії, проте частина місцевих жителів виступила з відкритим повстанням.\nДля наведення ладу на півострів був направлений князь О.О. Прозоровський з військами. 31 травня 1777 р. в листі генерал-фельдмаршалу П.О. Румянцеву-Задунайському він повідомляв, що поблизу Бахчисараю з давніх часів існує невелика грецька церква, висічена в горі, яка знаходиться в занепаді, і що місцевий архієрей(святитель Ігнатій, митрополит Готфський ) хоче побудувати тут новий храм. Проте втілити в життя грандіозні плани не вдалося і монастир чекав занепад. Святитель Ігнатій залишив Крим, а 30 тисяч християн півострова влітку та восени 1778 р., після отримання відповідного дозволу імператриці Катерини ІІ, переселилося в південні степи Приазов’я. Залишили монастир і насельники Успенського монастиря, відслуживши молебень перед Бахчисарайською іконою Божої Матері, яку забрали з собою. Проте після революційних подій 1918 р. образ було втрачено. Переселенців охороняли війська О.В. Суворова. Внаслідок переселення було засновано місто Маріуполь та ряд інших поселень, які отримали назви Ялта, Старий Крим, Мангуш та інші.\nНавпроти Успенського монастиря до сьогодні збереглися залишки поселення Маріамполь (вірогідно похідне для назви Маріуполь ) – залишки зруйнованих наземних будівель, кам’яні сходинки в скелі, підрубки для дерев’яних конструкцій, печери господарського призначення, здичавілі фруктові дерева.\nУспенський храм Бахчисарайського монастиря став приходським, і в 1781 р. в ньому почав служити грецький священик Костянтин Спіранді, якого запросив хан Шагін-Гірей за проханням нечисленної християнської общини Бахчисараю.\nУ 1783 р. Крим було приєднано до Російської імперії, що посприяло відродженню християнського життя на півострові. В цей же час церковний староста, Стефан Каліга, розширив печерний храм, влаштував при ньому ґанок та балкон. Бахчисарайський комендант,полковник Тотович, подарував церкві ікону Успіння Пресвятої Богородиці та замовив новий іконостас, а військовий губернатор М.В. Каховський зробив за власний кошт царські врата.\nВ 1800 р. в Бахчисараї з’явився новий приходський храм Миколи Чудотворця, тому монастирська Успенська церква перетворилася на звичайний цвинтарний храм без священнослужителя. Проте віряни все одно приходили сюди, відомо навіть кілька випадків чудотворного зцілення від ікони Успіня Богоматері.\nВідновлення монаршого життя в Бахчисарайському монастирі пов’язане з діяльністю святителя Інокентія (Борисова), якого було призначено в 1848 р. на Херсонську кафедру, під протекцією якої тоді знаходився і Крим. Здійснюючи поїздку півостровом, новий владика звернув увагу на занепад більшості святих місць і запропонував відродити найбільш значимі монастирі.\n15 серпня 1850 р. відбулося урочисте відкриття обителі. Настоятелем став архімандрит Полікарп (Радкевич). Спочатку монастир мав один храм, три приміщення та сім чоловік братії. Проте перед закриттям обителі в радянську добу тут було вже п’ять храмів, будинок настоятеля, двоповерховий корпус з трапезною, кухнею,пекарнею та келіями, два двоповерхових готельних корпуси,декілька келій вирубаних в скелі, а також побудованих під скелею та близько п’ятдесяти монахів. Всі монастирські будівлі розташовувались з обох сторін Маріампольської ущелини, а на південному схилі – навіть в три яруси.\nНа початку 20 ст. серед величних скель Качи-Кальйону виникло подвір’я Бахчисарайського монастиря – скиту св. Анастасії Узорішительниці.\nВ 1853-1856 рр. під час Кримської війни при монастирі діяв госпіталь. До нашого часу збереглося монастирське кладовище з могилами російських воїнів.\nВ 1921 р., після встановлення в Криму радянської влади, Успенська обитель, як і більшість інших монастирів, була закрита. На її території було розташовано колонію інвалідів ім. Артема. З 1929 р. почалося поступове руйнування монастирського комплексу. В роки Другої світової війни під час боїв за Севастополь у вцілілих монастирських будівлях розташовувався госпіталь. В 1970-80-х рр. тут знаходився психоневрологічний інтернат.\nВідновлення монаршого життя в обителі стало можливим лише в 1991 р. В даний час значна частина будівель відновлена та відреставрована, серед них Успенська та Марківська церкви.\nВідновлено також втрачений образ Бахчисарайської ікони Божої Матері. Новонаписана копія точно повторює оригінал і нині знаходиться в головному храмі обителі. Крім того в монастирі шануються ікони Божої Матері «Троєручиця» та «Всецариця», а також два ковчеги з мощами святих.\nВіряни, туристи та мандрівники потрапляють спочатку на майданчик другого ярусу , який є своєрідним центром монастиря. Звідси на третій ярус ведуть величні кам’яні сходи, починається прохід до будинку настоятеля (др. пол. 19 ст.), келій та монастирської бібліотеки, а вниз збігають сходи, які з’єднують перший та другий яруси.\nНижній ярус закритий для відвідування туристами. Туди можуть потрапити лише паломники, які залишилися переночувати в монастирському готелі. На першому ярусі розташовані також братські келії , сховище, святкова трапезна, що збереглася ще з дореволюційних часів, сучасна братська трапезна,архієрейський готель (19-20 ст.), фонтан із золотими рибками, альтанка та ряд будівель господарського призначення. Трохи вище ущелиною зводиться монастирська лікарня з храмом на честь великомученика та цілителя Пантелеймона.\nНа майданчику другого ярусу – перед сходами, що ведуть на третій ярус, – знаходиться фонтан, увінчаний фігурою ангела, а біля проходу, що з’єднує майданчик з будинком настоятеля, є ще один невеликий фонтан прикрашений мозаїчною іконою Божої Матері «Живоносне Джерело». Трохи нижче другого ярусу зі скелі б’є джерело, яке забезпечує водою весь монастир.\nПіднімаючись сходами на третій ярус не можна не помітити ліворуч в скелі рельєфні медальйони із зображенням монастирів, храмів та святих місць всього православного світу. В кожному медальйоні є отвори для зберігання землі, взятої з того місця, яке відповідає зображенню. Кількість медальйонів постійно збільшується.\nСходи на третій ярус закінчуються біля прохідної двоярусної дзвіниці. Ці сходи екскурсоводи зазвичай називають «сходами Гамлета», тому що саме тут у 1964 р. проходили зйомки епізоду художнього фільму «Гамлет» з І. Смоктуновським в головній ролі.\nВідразу за дзвіницею – обширний майданчик , від якого вгору ведуть кам’яні сходи. Ліворуч сходами потрапляємо до Успенського храму, а праворуч – до Марківського храму.\nЗ протилежного боку від дзвіниці майданчик огороджено воротами, куди закритий вхід не тільки для туристів, а й для паломників. За цими воротами продовжується другий ярус з монастирськими будівлями та церквою на честь рівноапостольних Костянтина та Олени, яка нині відновлюється.\nВідомий монастир і чудесами, які відбуваються тут постійно. Зцілення від СНІДу, лейкемії, наркоманії – це лише мізерний список страшних хвороб, які змогли вилікувати в стінах обителі.\nМонастир має власне господарство, яке частково забезпечує монахів продуктами харчування.\nПроте не все так мирно в монастирському житті. Останні кілька років між монахами та місцевими татарами точиться боротьба за ділянку землі в південній частині ущелини. В 2001 та 2004 рр. справа дійшла до сутичок. Важко порозумітися монахам з туристами також. Група екскурсоводів навіть написала скаргу на ім’я правлячого архієрея про зловживання з боку братії. Також неприємна історія відбулася між юристом обителі та мною. Випадково було виявлено, що світлини з мого сайту Мандрівка Україною використовуються інтернет ресурсом монастиря без відповідних посилань на джерело. На вимогу видалити світлини, на розміщення який я не давав згоди у відповідь отримав нахабну відповідь та вимогу видалити всю інформацію про монастир та світлини монастиря з сайту Мандрівка Україною, аргументуючи тим що це приватна власність обителі. Дуже сумно що невідомо хто засів в святині, підбурює людей та краде чужу інтелектуальну власність та ще і бреше стосовно авторства.\nДорогою до монастиря на території селища Старосілля (Салачик) можна також оглянути колишній палацовий комплекс кримських ханів Ашлама – сарай. Ханський палац Девлет-Сарай та мечеть, на жаль, не збереглися. Всі бажаючі можуть подивитися відреставрований в 2009 р. турецькими майстрами дюрбе Хаджі-Гірея 1501 р., де поховано 18 членів ханської династії.\nПоряд розташована будівля мусульманського духовного училища 1500 р. – Зинджірли- медресе, відреставрована в 2003-2009 рр. Неподалік знаходиться двоповерховий корпус 1908 р., де в липні 2011 р. було відкрито унікальний музей кримської історії «Ларіше». В 2008 р. було розкопано залишки громадських лазень. Музейний комплекс також перебуває в контрах з насельниками монастиря, а причина одна і таж – земля.\nЧерез Свято-Успенський монастир проходить дорога, яка веде до середньовічного печерного міста Чуфут-Кале. Рухаючись близько 1 км вгору ущелиною Мар’ям-Дере можна дістатися до підніжжя плато Чуфут-Кале.\nЗа матеріалами щотижневого видання “Православні монастирі. Мандрівка святими місцями”, №84,2010.\nПереглянути Свято-Успенський монастир на карті більшого розміру\n» Бахчисарай, Крим | Мандрівка Україною 09.02.2012\t21:55\tВідповіcти\n[...] в покоях Ханського палацу і келіях печерного Свято-Успенського монастиря. В 1874 р. через Бахчисарай була прокладена залізнична [...]\n» Бахчисарай, Ханський Палац, Хан-Сарай, Крим | Мандрівка Україною 08.02.2012\t21:56\tВідповіcти\n[...] ханів став палацовий комплекс в Салачику, поблизу Успенського скиту. Хан Менглі-Гірей помер так і не дочекавшись [...]\n» Чуфут-Кале, Кирк-Ор печерне місто-фортеця, Бахчисарай, Крим | Мандрівка Україною 08.02.2012\t21:39\tВідповіcти\n[...] кладовища веде та ж дорога, що проходить й через Свято-Успенський монастир. Рухаючись близько 1 км вгору ущелиною Мар’ям-Дере [...]


Фасадні панелі для зовнішньої обробки будинку: види та переваги | Опалення\nФасадні панелі для зовнішньої обробки будинку: види та переваги\nГоловна › Ремонт › Опалення › Фасадні панелі для зовнішньої обробки будинку: види та переваги\nКожен домовласник прагне зробити свій будинок привабливим не тільки всередині, але і зовні. Раніше для зовнішнього облицювання будівель застосовували декоративний цегла, натуральне дерево, штукатурку. Робота з такими матеріалами була складною, вимагала певного досвіду і великих витрат. Важка цегляна облицювання створювало додатковий тиск на фундамент будівлі, а дерев’яне оздоблення фасаду не відрізнялася довговічністю. В даний час велику популярність придбали фасадні панелі для зовнішньої обробки будинку різних фактур і кольорів. Тепер господареві залишається лише правильно підібрати необхідний облицювальний матеріал і перетворити своє житло.\n1 Переваги панелей для зовнішнього облицювання\n3 Види зовнішніх панелей\n3.2 ПВХ панелі\n3.3 Металеві панелі\n3.5 Сендвіч панелі\nПереваги панелей для зовнішнього облицювання\nОблицювальні панелі мають безліч переваг в порівнянні з традиційними методами зовнішньої обробки будинку:\nбагато панелі виготовлені з штучних матеріалів, що відрізняються від натуральних аналогів великим терміном служби;\nмала вага не створює додаткового навантаження на фундамент будинку;\nвикористання багатошарових панелей створює додаткове утеплення стін;\nшвидкий монтаж не складе великої праці для облицювання кам’яного або дерев’яного будинку;\nстійкість до негативних погодних умов;\nрізноманітність кольорів і фактур створює привабливий вигляд будівлі не гірше натуральних матеріалів.\nНа сьогоднішній день ринок оздоблювальних матеріалів пропонує велику різноманітність фасадних панелей. Але всі подібні матеріали можна умовно розділити на кілька груп.\nДля зовнішніх робіт застосовують три типи панелей:\nодношаровий тип застосовують для декоративного оздоблення будівель. Завдяки тонкій структурі панелі дуже легкі, але не здатні створити додаткове утеплення стін. Їх встановлюють спільно з додатковим утеплювачем або на теплі стіни, наприклад дерев’яного будинку;\nдвошаровий тип обладнаний внутрішнім утеплювачем, прикріпленим до зовнішнього шару. Крім декоративної обробки матеріал створює додаткове утеплення стін;\nтришаровий тип використовується в сендвіч-панелях. Матеріал складається з двох захисних шарів, між якими знаходиться утеплювач.\nРозрізняються панелі і за розмірами, їх ділять на дві групи:\nскладові відрізняються меншою вартістю, простотою монтажу. Невеликі розміри дозволяють викладати власний малюнок і текстуру на фасаді будівлі;\nцільні – мають великі розміри з готовим декоративним шаром. Для монтажу вимагають особливих кріплень, а так само залучення сторонньої допомоги. Але їх монтаж відбувається швидше, ніж складання складових частин.\nЩодо застосування фасадні панелі ділять на два виду:\nдля облицювання цоколя застосовують більш товсті матеріали з захисним шаром. Це пов’язано з високою вразливістю цокольної частини будівлі від води, механічного впливу та інших факторів. Поверхня цокольних матеріалів в основному виробляють під імітацію каменю або цегли. Багато господарі будівель оздоблюють фасад цокольним матеріалом, збільшуючи термін служби облицювання;\nу фасадного сайдинга менша ступінь захисту, тому обробляти їм цоколь небажано. Найчастіше їх виготовляють з гладкою поверхнею або імітацією під дерево.\nВиди зовнішніх панелей\nДля виробництва зовнішньої фасадної облицювання застосовують різні матеріали, від чого залежить термін служби і метод монтажу.\nОсновою матеріалу є цемент, углеволокно або скловолокно. Для зв’язку цих компонентів додають целюлозу. Саме ці мінеральні добавки з волокна роблять фіброцементні матеріали гнучкими, стійкими до деформації. Зверху на фибропанели наносять акрил або кам’яну крихту. Вхідні до складу компоненти роблять матеріал пожежобезпечним, стійким до перепадів температур. Високі характеристики тепло – звукоізоляції дозволяють використовувати фіброцементні панелі для оздоблення житлових будинків.\nВиробляють фибропанели різних фактур і кольорів: цегла, дерево, натуральний камінь. Фіброцементні плити під дерево виготовляють з деревного волокна, слюди, цементу, кварцу. Фибропанели надають фактуру натуральних порід дерева, а светокатализаторное покриття фіброцементної плити не дозволяє бруду проникати всередину матеріалу.\nЯкісні фибропанели відрізнити від натурального дерева\nМонтаж виконують в будь-який час року, головне, щоб була суха погода. Монтують фіброцементні панелі на каркас з металевого профілю, фіксуючи клямерами або саморізами. Для додаткового утеплення фасаду під фибропанели між елементами каркаса укладають мінеральну вату або пінопласт. Отримані шви замазують затіркою і фарбують фасад. При правильному дотриманні технічного процесу монтажу, фіброцементні панелі прослужать близько 50 років. Недоліком матеріалу є крихкість фибропанели і велику вагу плити (30 кілограм).\nПластикові плити є бюджетним варіантом облицювання фасаду з гарним зовнішнім виглядом. ПВХ матеріал не піддається гнилі, стійкий до погодних катаклізмів. Пластикові панелі актуально використовувати для обробки дерев’яного будиночка. Така обшивка створює несприятливі умови проживають у дерев’яних стінах комах. Так само свою популярність панелі придбали при створенні вентильованих фасадів. Пластикові плити роблять під імітацію дерева, цегли. Термін служби матеріалу розрахований до 50 років.\nНедолік настінних ПВХ плит полягає в вигорянні фарбування під сонцем і нестійкості до температурних розширень. На морозі пластикові плити стають крихкими, а при сильному вітрі вібрують, створюючи неприємний шум.\nНабирають популярність міцні вінілові панелі стійкі до природних катаклізмів: вологи, температурної деформації, УФ-променів. Матеріал не підтримує горіння і розвиток грибка. Оброблений вінілом фасад непогано утримує тепло. Проводиться різних кольорів гладкої фактури або під дерево. Простий монтаж дозволяє працювати одній людині. Термін служби вінілових плит розрахований на 30 років. Вініловий сайдинг для оздоблення цокольної армований склопластиком і покритий акрилом. Це створює підвищену стійкість до деформації і впливу УФ-променів.\nВибір вінілових пвх-панелей для зовнішнього облицювання будинку величезний\nОблаштовуючи вентильований фасад, пластикові плити кріплять на обрешітку. Панелі першого ряду встановлюють стартову планку, фіксуючи саморізами до елементів решетування крізь готові отвори. Плити наступного ряду з’єднують з попереднім поруч замковим з’єднанням, також фіксуючи саморізами. Завершується оздоблення установкою фінішної планки.\nДля виробництва металевих панелей застосовують оцинковану листову сталь або алюміній. Зверху наносять захисне полімерне покриття. Металеві плити стійкі до деформації і температурних перепадів. Полімерне покриття створює захист від шкідливого впливу вологи і хімічних сполук. Найбільшим попитом користуються металеві плити з гладкою фактурою або імітацією дерева.\nОбшивка будинку металевим сайдингом, що імітує фактуру бруса\nОсновним недоліком матеріалу є низька звуко – теплоізоляція. Для обробки стін їх використовують в парі з утеплювачем, який укладається між елементами обрешітки. Плити фіксують до решетування саморізами крізь готові технічні отвори. Мала вага плити (до 10 кг) дозволяє виробляти самостійний монтаж.\nНайбільш ефективні панелі з утеплювачем для фасаду – це термопанелі. Тришаровий матеріал містить внутрішній утеплювач з пінопласту або пінополіуретану. Зовнішній шар виконаний під плитку, цеглу або дерево. На утеплювач з внутрішньої сторони нанесений захисний шар. Матеріал стійкий до вологи, температурних перепадів, утворенню гнилі. Крім красивого фасаду, термопанелі мають гарну тепло – і звукоізоляцією. Недоліком є токсичні виділення при горінні внутрішнього утеплювача.\nТермопанелі з’єднують системою паз-шип, фіксуючи до рівної стіни дюбелями. На нерівних стінах будують каркас, фіксуючи плити до решетування.\nМонтаж термопанелей «під цеглу»\nТришарові сендвіч панель складається з двостороннього металевою або полімерної оболонки. В якості внутрішнього прошарку утеплювача застосовують мінвату, пінополістирол або пінополіуретан. Ефективність теплоізоляції сендвіч плит на 30% вище інших аналогів. Найбільш поширені сендвіч панелі з лицьової оболонкою з гладкою або профільованої оцинкованої сталі.\nМонтаж сендвіч плит роблять щільно встик, прокладаючи між швами ущільнювач. Кріплять плити до дерев’яного або металевого каркаса.\nВиконана при дотриманні всього технологічного процесу оздоблення будинку зовні фасадними панелями прослужить довгі роки, уберігаючи стіни від впливу негативних погодних умов.


Радість, екстрим, свободу – все це дарує людині вільний політ на параплані, самому надійному і безпечному літальному апараті.\nПилипець – ідеальне місце для парапланеризму. Щороку влітку тут проходять Всеукраїнські змагання за Кубок Карпат. Але не тільки під час змагань небо над Пилипцем приймає в свої вітряні обійми парапланеристів. І до, і після змагань любителі парапланеризму із задоволенням парять в повітрі над полониною Боржавою в Карпатах.\nХочете теж політати на параплані в Карпатах?\nПараплан – це справжня авіація. Для польотів необхідні певні знання, екіпірування, досвід, погодні умови. Саме тому парапланеристи літають в основному тільки влітку.\nУ новачків, охочих політати, два шляхи: можна пройти курс навчання в парапланерній школі (більше 4 днів) або разово політати на 2-місцевому параплані в Пилипці разом з пілотом-інструктором.


Іван Гаврилюк про російську мову у Києві: До цього морального концтабору звикнути не можу | То є Львів.\n26 вересня, 2017, 14:15\nВідомий кіноактор Іван Гаврилюк. Фото: Михайло Маслій/Facebook\nВідомий кіноактор Іван Гаврилюк, якому 25 вересня цього року виповнилось 69 років, про своє життя у Києві написав таке: «Найбільший страх у столиці України – російська мова на кожному кроці. Я мав розмови з політв’язнями, які просиділи 20–30 років. Вони казали: «Іване, до концтабору звикаєш». До цього морального концтабору я звикнути не можу…».\nЦі слова Івана Гаврилюка минулорічної давнини поширив у Фейсбуці журналіст Михайло Маслій, зазначивши: «Минув рік… Бодай щось змінилося?! Так, змінилося – стало ще гірше!!!».\nПодаємо минулорічний допис Іван Гаврилюка допис у повному обсязі:\nЧим прекрасна юність – ти не оглядаєшся і не думаєш про наслідки. Я лівша, розбиваю рукою скло і спокійно виходжу. Ніхто не наздоганяв…\nВесна 1997–го. Минуло тридцять років. Знову ж Київ. У аптеку на Червоноармійській, де я купував ліки для Батька, зайшов полковник української армії. Російською мовою він задав декілька запитань, на що йому відповіли лагідною українською. Тоді він сказав дослівно те, що й дівчинка на пошті: «А ви ваабщє можетє разгаваривать на нормальном языке?» Я бив цього полковника, як гамана! Розтоптав його мобільний телефон і пішов. Ніхто не наздоганяв…


Шкіра для автомобільних сидінь | Натуральна шкіра для сидінь авто\nШкіра для автомобільних сидінь впливає не тільки на зовнішній вигляд салону, але також і на довговічність оббивки, зручність. Матеріал відрізняється міцністю, і, на відміну від звичайної тканини, не піддається стиранню та утворенню катишків. Підібрати якісну шкіру для сидінь авто можна на сайті заводу з виробництва натуральної шкіри «В-Центр».\nЩоб салон авто виглядав розкішно, водії здебільшого зупиняють свій вибір на натуральній шкірі. Для цього використовується така сировина, як шкури великої рогатої худоби (корів, биків, телят). Вони відрізняються більшою щільністю, міцністю, при цьому є досить м’якими. Якісна шкіра для автомобільних сидінь не має подряпин, порізів, шрамів і яких-небудь дефектів. Якщо є якісь недоліки, то вони шліфуються в такий спосіб, щоби поверхня зберегла свій природний малюнок і пористість. Деякі сорти не мають рельєфу, а тому його можуть наносити з допомогою преса, фарбувати лаком і таке інше.\nВикористовується така шкіра для сидінь автомобіля:\nанілінова. Була популярна донедавна, але сьогодні вже використовується значно рідше. Досить м’яка, має насичені кольори, забарвлюється тільки фарбами. Якщо немає захисного покриття, то матеріал менш стійкий до зношування, а тому потребує певного догляду. Може швидко втрачати колір;\nнапіваніліновою. Сировина оброблена та пофарбована аніліновими барвниками. Після фарбування зверху наноситься захисний шар, що забезпечує міцність та довговічність матеріалу. Напіванілін більш стійкий до подряпин, зносу, бризок і таке інше. Зазвичай його використовують для перетяжки авто високого класу;\nнаппа. Ця натуральна шкіра часто зустрічається в салонах розкішних автомобілів. Сировина не піддається змінам, а тому первісна текстура збережена. Поверхня покривається більш надійним та якісним оборонцем, що забезпечує високу міцність. Дуже довго зберігає свій привабливий зовнішній вигляд;\nпігментована шкіра для автомобільного сидіння. Текстура матеріалу скоригована. Вона вважається меншою мірою натуральною, але водночас більш міцною, ніж попередні варіанти. Приємна на дотик, але менш приваблива на вигляд. Найчастіше використовується для авто середнього цінового сегмента. Для швидкого тесту на визначення, типу матеріалу у вашій машині можна налити трохи води на її поверхню. Анілінова основа швидко вбирає воду, напіванілінова — буде робити це трохи довше, а пігментована — легко пропустить вологу.\nПеревага натуральної шкіри для автомобільних сидінь\nДо переваг треба віднести такі моменти, як:\nблагородний, дорогий зовнішній вигляд;\nхарактерний запах, який подобається певній масі людей;\nпідвищена стійкість до зношування, атмосферних опадів, довговічність.\nДеякі власники авто набувають звичайну шкіряну сировину, яка більшою мірою підходить для оббивки меблів. Водночас вони не враховують, що якісні характеристики можуть дещо відрізнятися й не підходити для певних цілей. Так, мають бути враховані зовнішні чинники, що впливатимуть на поверхню — вологість, температурні перепади, тертя й таке інше.\nДе купити шкіру для автомобільних сидінь\nНа сайті заводу з виробництва натуральної шкіри «В-Центр» представлений широкий асортимент якісної та надійної продукції від виробника. Тут ви зможете купити шкіру для сидінь авто на будь-який смак і гаманець.\nУ каталозі представлені найрізноманітніші види шкіри, що відрізняються за товщиною, міцністю, кольором і текстурою. Вартість продукції залежить від обсягу, якості. Компанія розташована у Вознесенську. Оформити заявку можна зв’язавшись із досвідченими менеджерами за телефонами, які вказані на сайті. Співробітники допоможуть підібрати потрібний варіант шкіри, порахують кількість, а також підкажуть щодо способу оплати. Доставка замовлення здійснюється в найкоротші терміни всією територією України.\nТакож, у нас можна купити шкіру для перетяжки салону автомобіля https://v-center.in.ua/ua/kupit-kozhu-dlya-peretyazhki-salona-avtomobilya


СБУ попередила вивезення деталей зенітно-ракетного комплексу із України |\nПравоохоронці попередили вивезення з України деталей зенітно-ракетного комплексу “Оса-АК-М”. Їх хотіли вивезти в одну з країн Західної Азії.\nВстановлено, що посадові особи однієї з київських структур у сфері державного експортного контролю планували вивезти товари військового призначення з України. Для приховування факту вивезення саме цих товарів вони вказували неправдиві характеристики. На продукцію не було необхідних дозволів Держслужби експортного контролю України.\nОперативники СБУ попередили вивезення агрегатів, комплектуючих і деталей для зенітно-ракетного комплексу “Оса-АК-М”.\nУчасники схеми підозрюються за ч.1 статті 333 (порушення порядку здійснення міжнародної передачі товарів, що підлягають державному експортному контролю) Кримінального кодексу України.\nНагадаємо, ДБР викликало на допит лідерів Євромайдану у справі «про держпереворот»\nPosted in КИЇВ, НОВИНИ, УКРАЇНАTagged #"Оса-АК-М" #державна безпека #злочин #Киев #Киевская Область #Киевские Новости #Київ #Київ Інформ #Київські Новини #контрабанда #Новини #Новини Києва #Новости Киева #Сбу\nЗабудовник знищив в центрі Києва 9 будівель заводу "Радар"\nСтоличні правоохоронці повідомили про підозру генеральному директору ПАТ «Київський завод «РАДАР» Вячеславу Зеленському у неналежному виконанні службових обов’язків, через що забудовником повністю знищено 9 будівель заводу в центрі Києва. Про це повідомила пресслужба Київської міської прокуратури. «Слідством встановлено, що внаслідок неналежного виконання генеральним директором своїх службових обов’язків щодо збереження й […]


Як зберегти психіку - Урядовий Кур’єр - газета центральних органів влади України онлайн\nІрина ПОЛІЩУК 30 липня 2014\nНа прохання «Урядового кур’єра» психолог дав практичні поради з поведінки в стресових ситуаціях\nЧимало вимушених переселенців зі сходу України, які шукають тимчасового прихистку в різних регіонах нашої країни, потребують не лише даху над головою, їжі чи роботи. Багато з них, вибравшись із території, де орудують терористи, і пройшовши кола створеного ними пекла, потребують не лише психологічної підтримки, а часто й допомоги. Безумовно, фахівці-психологи працюють із цими людьми. Але до кожного переселенця лікаря не приставиш, тож українцям, які приймають чи просто спілкуються з людьми з проблемних регіонів, потрібно знати, як правильно поводитись із ними і як розпізнати перші ознаки психічних порушень, вміти заспокоїти людину в критичній ситуації.\nКореспондент «Урядового кур’єра» поспілкувалася з начальником відділу психологічного забезпечення ГУ ДСНС України у м. Києві Оленою Поканєвич, яка, спираючись на численну літературу, дала поради, як правильно поводитися в «гарячих» ситуаціях, аби допомогти людині, а не зробити ще гірше. Головне — щоб хтось був поряд. Не важливо, буде це близька людина чи психолог. Не можна залишатися байдужим, адже всі ми люди і можемо опинитися в такій самій ситуації як і постраждалий.\nЕкстремальні ситуації викликають у людини сильний стрес та призводять до надмірної нервової напруги, порушують рівновагу в організмі, негативно позначаються як на фізичному, так і психічному здоров’ї. На такі ситуації кожна людина реагує по-своєму. Тож надавати допомогу потрібно, знаючи певну специфіку: в одному випадку треба підтримати, допомогти; в іншому — варто припинити наприклад паніку; у третьому — провести переговори.\nУ надзвичайній ситуації у людини можуть з’являтися реакції, спричинені травмою: емоційний удар, апатія, ступор або рухові порушення, агресія, страх, істерика, нервове тремтіння, плач, паніка тощо.\nУ таких ситуаціях психологічна допомога полягає передусім у створенні специфічних умов для нервової «розрядки» потерпілого.\n1.СТРАХ. Під час втрати критичного ставлення до власного страху, зниження й зникнення можливості контролювати свої дії й приймати логічно об∂рунтовані рішення формуються різні стани паніки. Це може бути побоювання, острах чи й навіть переляк або жах.\nЯкщо джерело небезпеки не визначене чи не усвідомлене, виникає стан тривоги. До його основних ознак належать напруга м’язів (особливо лицьових), сильне серцебиття, прискорене поверхневе дихання, знижений контроль над власною поведінкою.\nПанічний страх або жах може спонукати людину до втечі, викликати заціпеніння чи, навпаки, агресію. Нерідко психологічні розлади супроводжуються нудотою, запамороченням, непритомністю. Часом навколишнє видається «нереальним», причому це відчуття зберігається протягом кількох годин після впливу. Також на тривалий час у людини можуть з’явитися відчуття хиткої землі, польоту, плавання.\nУ такому стані людина погано контролює себе, хоч здебільшого зберігається вибірковість поведінки, можливість самостійно знаходити вихід зі скрутного становища.\nУ цій ситуації треба діяти так:\n♦ Покладіть руку постраждалого собі на зап’ястя, щоб він відчув ваш спокійний пульс. Це буде сигналом: «Я зараз поруч, ти не сам!»\n♦ Спонукуйте його дихати в одному з вами ритмі — глибоко і рівно.\n♦ Якщо потерпілий говорить, слухайте його, виявляйте зацікавленість, розуміння, співчуття.\n2. ПЛАЧ. Коли людина плаче, всередині в неї виділяються речовини, що мають заспокійливу дію. Якщо сльози стримувати, то не відбувається емоційної розрядки, полегшення. Коли ситуація затягується, внутрішнє напруження може завдати як фізичну, так і психічну шкоду здоров’ю.\n♦ Не залишати постраждалого самого.\n♦ Слухати постраждалого, щоб він висловив своє горе: періодично вимовляйте «так», кивайте головою, повторюйте за постраждалим уривки фраз, у яких він виражає свої почуття. Не намагайтеся заспокоїти, натомість дайте змогу виплакатися і виговоритися, не ставте питань та нічого не радьте.\n3.АПАТІЯ може виникнути після тривалої напруженої, але безуспішної роботи чи в ситуації, коли людина зазнає серйозної невдачі, перестає бачити сенс діяльності (не вдалося когось врятувати або у біду потрапила близька людина). Навалюється відчуття такої втоми, що не хочеться навіть рухатися чи говорити. У душі — порожнеча, байдужність, незмога навіть на вияв почуттів. Якщо людину залишити в такому стані без підтримки і допомоги, то апатія може перейти в депресію.\nОсновні ознаки апатії: байдуже ставлення до навколишнього, млявість, загальмованість, повільне, з довгими паузами мовлення.\n♦ Поговорити з потерпілим, поставити йому кілька простих запитань: «Як почуваєшся?» тощо.\n♦ Провести його до місця відпочинку, допомогти зручно влаштуватися (обов’язково зняти взуття).\n♦ Дати змогу поспати чи просто полежати.\n♦ Якщо немає змоги відпочити, більше говоріть із потерпілим, залучайте його до спільної діяльності (прогулятися, піти випити чаю чи кави).\n4. НЕРВОВЕ ТРЕМТІННЯ. Після екстремальної ситуації часто в потерпілого з’являється неконтрольоване нервове тремтіння: організм «скидає» напругу.\nЯкщо цю реакцію не зупинити, то можна спровокувати розвиток гіпертонії, виразки, захворювання серцево-судинної системи.\nНасторожити повинні такі ознаки: тремтіння починається раптово — відразу після інциденту чи через якийсь час. Тобто тремтить усе тіло чи окремі його частини (людина не може утримати в руках дрібні предмети, запалити цигарку). Це може тривати кілька годин, після чого людина відчуває сильну втому і потребує відпочинку.\nУ цій ситуації слід:\n♦ Узяти потерпілого за плечі й різко сильно потрясти протягом 10—15 секунд, щоб зняти надмірну емоційну напругу.\n♦ Продовжувати розмовляти з ним, інакше він може сприйняти ваші дії як напад.\n♦ Потім дати змогу відпочити (бажано вкласти спати).\n♦ А ось обіймати потерпілого чи притискати до себе, вкривати теплим, заспокоювати не можна.\n5. ІСТЕРИКА. Надзвичайні ситуації в демонстративних особистостей можуть викликати істеричні напади, що тривають від кількох хвилин чи кількох годин.\nОсновні ознаки істеричних нападів: надмірне збудження, багато рухів, театральні пози, мовлення емоційно насичене, швидке, крики, ридання.\nУ цій ситуації варто:\n♦ Випровадити глядачів (немає глядачів — немає й істерики). Залишитись із постраждалим наодинці, якщо це безпечно.\n♦ Зненацька здивувати «істерика» (можна дати ляпас, облити водою, різко крикнути).\n♦ Говорити з потерпілим короткими фразами, упевненим тоном («Випий води», «Умийся»). Не потурайте бажанням потерпілого.\n♦ Після істерики настає спад сил. Покладіть потерпілого спати. Викличте швидку допомогу. До прибуття фахівців спостерігайте за його станом.\n6. АГРЕСІЯ. Агресивне поводження — один з мимовільних способів, яким організм людини намагається знизити високе внутрішнє напруження. Вияв злості чи агресії може зберігатися тривалий час.\nОсновні ознаки агресії: роздратування, невдоволення, гнів (з будь-якого, навіть незначного приводу), побиття навколишніх, словесна образа, лайка, м’язова напруга, підвищення кров’яного тиску, почервоніння шкіри, напруженість м’язів обличчя, пильно-зухвалий погляд агресора.\nЯкщо не надати допомогу розлюченій людині, то вона гірше контролюватиме свої дії й робитиме необдумані вчинки, навіть може скалічити себе й інших.\nЗадля зменшення вияву цієї реакції потрібно:\n♦ Дати потерпілому змогу «випустити пару» (виговоритися, викричаться чи побити подушку).\n♦ Намагатися прямим поглядом не дивитися в очі агресивній людині, тому що це сприймається завжди як виклик.\n♦ Демонструвати доброзичливість. Навіть якщо ви не згодні з потерпілим, не обвинувачуйте його. Інакше агресивне поводження буде спрямоване на вас.\n♦ Агресію можна погасити страхом покарання, але це не завжди допомагає.\n♦ Доручити потерпілому роботу, пов’язану з високим фізичним навантаженням.\n7. СТУПОР. Це одна з найсильніших захисних реакцій організму, яка настає після дуже серйозних нервових потрясінь (зриви, напад, насильство), коли людина витратила на виживання стільки енергії, що сил на контакт із навколишнім світом уже немає.Ступор може тривати від кількох хвилин до кількох годин. Такий стан може спровокувати фізичне виснаження. Тому якщо контакту з навколишнім світом немає, потерпілий не помітить небезпеки і не почне щось робити, аби її уникнути.\nОсновні ознаки ступору: різке зниження чи брак реакцій на зовнішні подразники (шум, світло, дотики), заціпеніння, можлива напруга окремих груп м’язів.\n♦ Зігніть потерпілому пальці на обох руках і притуліть їх до основи долоні. Великі пальці повинні бути виставлені назовні.\n♦ Кінчиками великого і вказівного пальців масажуйте потерпілому точки, розташовані на чолі, над очима рівно посередині між лінією росту волосся і бровами, чітко над зіницями.\n♦ Долоню вільної руки покладіть на груди потерпілого та підлаштуйте своє дихання під його.\n♦ Людина, перебуваючи у ступорі, може чути і бачити, тому говоріть на вухо тихо, повільно і чітко те, що може викликати сильні емоції (краще негативні). Необхідно будь-якими методами домогтися реакції потерпілого, вивести його із заціпеніння.\n8. РУХОВЕ збудження. Іноді потрясіння від критичної ситуації (вибухи, стихійні лиха) настільки сильне, що людина перестає розуміти, що відбувається довкола. Вона не в змозі визначити, де вороги, а де помічники. Людина втрачає здатність логічно мислити і приймати рішення.\nРозпізнати такі порушення допоможуть безцільні й безглузді дії людини або коли вона говорить без упину іноді абсолютно безглузді речі, коли нема реакції на прохання навколишніх.\n♦ Ізолювати потерпілого від навколишніх.\n♦ Говорити з людиною спокійним голосом про те, що вона відчуває.\n♦ Не сперечайтеся з потерпілим, не ставте запитань, у розмові уникайте фраз з часткою «не», що належать до небажаних дій («Не біжи», «Не кричи»).\n♦ Пам’ятайте, що потерпілий може заподіяти шкоду собі й іншим.\n♦ Рухове порушення звичайно триває недовго і може змінитися нервовим тремтінням, плачем, а також агресією.


Новоутворення: чи обов'язково це рак грудної залози?\nГлавная / Блог / Новоутворення: чи обов'язково це рак грудної залози?\nПри самостійному огляді або під час візитів до лікаря-мамолога нерідко діагностується наявність ущільнень у грудях. Мова не обов'язково йде про рак грудної залози, адже існує досить багато доброякісних новоутворень, про різновиди яких ми будемо говорити більш детально у даній публікації.\nРак грудної залози та доброякісні пухлини\nЛокальні новоутворення можуть мати найрізноманітніші розміри, форму, щільність та локалізацію.\nСеред жінок найбільше розповсюджені наступні їх різновиди:\nкісти молочної залози (галактоцеле);\nвнутрішньопротокові папіломи (доброякісні пухлини розташовані в протоці);\nліпоми (доброякісні пухлини жирової тканини);\nТакож ущільнення можуть з’являтися внаслідок розвитку фіброзно-кістозної мастопатії, поранення, травм або занесення інфекції.\nТочно й правильно визначити тип ущільнення, встановити діагноз, призначити необхідне лікування може лише лікар.\nЯк ми вже зазначали, ущільнення в м’яких тканинах можуть з’являтися у\nвсіх жінок. Разом із тим, є певні фактори ризику, які сприяють переходу новоутворень у злоякісну форму. Перш за все, це вік, адже ракові пухлини частіше виявляють у жінок віком понад 40 років. По-друге, на ймовірність захворювання на рак також впливає наявність онкозахворювань в сімейному анамнезі.\nЦі фактори жодним чином не мають бути приводом для паніки, але їхня наявність вимагає особливо уважного ставлення до свого здоров`я та регулярного відвідування лікаря-мамолога.\nТривожні симптоми: коли слід звернутися до мамолога?\nПерш за все, варто знати, що раннє виявлення онкологічних захворювань є запорукою одужання. Тому варто регулярно — бажано раз на місяць — проводити самостійний огляд молочних залоз. Приводом негайно звернутися до лікаря можуть стати наступні симптоми:\nнаявність відокремлених щільних утворень із чіткими кордонами;\nвидозмінена шкіра на окремих ділянках грудей;\nМамолог на прийомі проведе візуальний огляд та пальпацію залоз. Щоб дізнатися, доброякісне чи злоякісне новоутворення було знайдене та точно встановити діагноз, лікар може призначити УЗД, мамографію, МРТ та біопсію.\nПризначення лікування та комплекс методів, які будуть використовуватись, цілком і повністю залежать від поставленого діагнозу. Головне пам’ятати, що сьогодні не лише доброякісні, але й злоякісні пухлини ефективно лікуються. Головне вчасно їх виявити та отримати ефективне лікування. Для цього важливо проводити регулярні самообстеження, проходити профілактичні огляди та одразу ж звертатися до лікаря при виявленні будь-яких тривожних симптомів.