Кіровоградщина: Цапюк лякає книгарів перевірками та обіцяє опечатати книгарні — Інформаційний портал Кіровоградщини - Гречка - Новини Кропивницький\nКіровоградщина: Цапюк лякає книгарів перевірками та обіцяє опечатати книгарні\nОпубліковано Четвер, 17 квітня 2014, 10:36 . в Суспільство\nСкандал довкола закриття книжкових крамниць Олександрії триває. Пару тижнів тому на сайті Олександрійської міської ради з’явилися проекти рішень місцевої сесії про закриття єдиних книжкових магазинів міста: «Світоч-книга» та «Книжковий світ».\nФормулювання в обох проектах рішень однакове - міська рада вирішила заощадити державні гроші: «З метою недопущення подальшої неефективної фінансово-господарської діяльності комунального підприємства».\nНа сьогодні у підприємств, які займаються книгарнями, наявна кредиторська заборгованість. На сайті «Майдан» керівництво крамниці пояснює її наявність так: постачальники товару довіряють магазину і тому дають йому свою продукцію в борг, як це зазвичай відбувається і в інших книгарнях, адже книжковий магазин має зовсім іншій оборот, ніж продуктові маркети.\nПрацівники переконані, що влада, яка є засновником комунальних підприємств, не сприяла в роботі, а навпаки - змушувала платити за оренду за комерційними розцінками. Наприклад, «Світоч-книга» платить в бюджет за оренду щомісячно близько 3000 гривень. А ще за тепло, інші комунальні послуги. Підприємства вчасно розраховуються з податковою та не мають боргів із заробітної плати. не дивлячись на це саме на них планують зекономи в Олександрії\nАле за словами керівників обох книгарень, бюджет жодного разу і жодної копійки не перераховував підприємствам, які забезпечують містян книгами, навчальною літературою. Навпаки, щоб зменшити тиск на економіку підприємств, адміністрація одного з магазинів пропонувала віддати частину приміщень в оренду. Але нічого не вийшло -міські чиновники "не дали наживитись за рахунок комунального майна" А в книгарнях цьому дивуються – адже орендна плата йшла б до бюджету, а не комусь особисто .\n15 квітня міський голова Степан Цапюк, реагуючи на критику в ЗМІ, разом з першим заступником міського голови Ларисою Давиденко зустрілися з директором КП«Світоч-книга».\nНа зустрічі колективу «Світоч-книги» було запропоновано на основі наявних площ створити приватне підприємство, яке буде займатися реалізацією книжкової та поліграфічної продукції. Колектив, за словами директора, відмовився від даної пропозиції, хоча не бачить і подальшого розвитку комунального підприємства... Адже за перший квартал поточного року об’єми реалізованої продукції зменшилися вдвічі у порівнянні з відповідним періодом 2013 року, зявилися борги по зарпалаті...\nСтепан Цапюк заявив, що у даній фінансово-економічній ситуації, коли не вистачає коштів на заробітну плату працівникам соціальної сфери, коли стоїть питання максимального скорочення бюджетних витрат, влада не має права дотувати збиткові комунальні підприємства. Найближчим часом буде підготовлено розпорядження щодо перевірки КП«Книжковий світ»...\nНагадаємо, минулого року у Кіровограді закрили книжковий магазин «Українська книга», який, до втручання влади, був прибутковим та торгував виключно україномовною продукцією. Також йшла мова про фактичне закриття найстарішої книгарні у Кіровограді магазину Школярик.\nОстаточне рішення щодо подальшої долі книжкових магазинів Олександрії буде прийняте депутатами Олександрійської міської ради.\nДо Великодня у Кіровограді продають патріотичні кошики (ФОТОФАКТ)\n0 # Зарис 17.04.2014, 14:03


Pirastro Купити Pirastro, - Портал для Музикантів №1 в Україні\nЗасоби для догляду (4)\n(Знайдено 59 товарів)\nСтруни для альта Pirastro Obligato\nКомплект струн для альта на синтетичній основі. Ля - сталь/хром. Ре - посріблена сталь. Соль - срібна обмотка. До - вольфрамо-срібна обмотка. Калібр: Medium. Всі струни Obligato доступні в розмірі 4/4.\nПризначені: для Альта/ Натяг струн: Середній/\nСтруни для віолончелі Pirastro Eudoxa\nНатуральні жильні струни в комбінації із сучасною синтетикою для віолончелі. Відмінне тепле насичене звучання, характерне для традиційних натуральних струн. Ля - алюмінієва обмотка. Ре - посріблена сталь. Соль - срібна обмотка. До - срібна обмотка. Натяг: medium.\nСтруни для віолончелі Pirastro Evah Pirazzi (Medium)\nКомплект сталевих струн для віолончелі. Стійкі до змін рівня вологості та температури. На сьогоднішній день це одні з найкращих струн в світі. Ля - хромована сталь. Ре - хромована сталь. Соль - вольфрамо-срібна обмотка. До - вольфрамо-срібна обмотка. Калібр: Medium. Розміри: 4/4.\nСтруни для контрабаса Pirastro Evah Pirazzi\nКомплект струн для контрабаса з обмоткою із хромованої сталі. Об'ємний і гучний, насичений обертонами звук. Миттєва віддача, стійкі до змін вологості та температури. Калібр: medium. Розміри: 3/4.\nЗасіб для чищення струн Pirastro String Care\nЗасіб для чищення струн смичкових інструментів, 50 мл.\nМасло для догляду за струнами Pirastro String Care\nМасло для догляду за струнами смичкових інструментів. Об'єм: 50 мл.\nСтруни для скрипки Pirastro Passione\nКомплект струн для скрипки, кулька. Натуральні жильні струни в комбінації із сучасною синтетикою. Мі - посріблена сталь. Ля - алюмінієва обмотка. Ре - срібна обмотка. Соль - срібна обмотка.\nСтруни для скрипки Pirastro Oliv\nКомплект струн для скрипки, кулька. Натуральні жильні струни; м'які в грі. Для солістів. Звучать рівно та потужно. Мі - посріблена сталь. Ля - алюмінієва обмотка. Ре - жила з обмоткою золото-алюміній або срібною обмоткою. Соль - з обмоткою золотого і срібного дроту.\nПризначені: для Скрипки/ Натяг струн: Легкий, Середній, Сильний/\nСтруни для скрипки Pirastro Gold\nКомплект струн для скрипки. Виготовлені на жильної основі; прекрасний теплий звук; швидко налаштовуються. Мі - сталева обмотка. Ля - алюмінієва обмотка. Ре і соль - срібна обмотка.\nMedium, G (соль) - срібло\nMedium, G (соль) - золото\nСтруни для скрипки Pirastro Evah Pirazzi Gold\nКомплект струн для скрипки на синтетичній основі. Золота струна "соль" дає круглий і повний тон, в той час як срібна струна "соль" підкреслює яскравість, а не матеріальність, відволікаючись від багатого звукового об'єму і забарвлення, які є відмінною рисою цього виду струн.\nMedium, G (соль) - срібло Medium, G (соль) - золото\nMedium, Е (мі) - золото\nСтруни для скрипки Pirastro Evah Pirazzi\nКомплект струн для скрипки на синтетичній основі. Об'ємний звук, широкий тембр. Стійкі до змін рівня вологи та температури. Набір містить наступні струни: E (мі) - срібляста сталь/позолочена сталь, А (ля) - алюміній, D (ре) і G (соль) - срібна обмотка. Калібр: Medium. Розміри: 4/4.\nMedium Medium, Е (мі) - золото\nMedium, E (мі) - сталь\nСтруни для скрипки Pirastro Obligato\nКомплект струн для скрипки на синтетичній основі. Для просунутих студентів та професіоналів. Мі - позолочена сталь. Ля - алюмінієва обмотка. Ре та соль - срібна обмотка.\nMedium Soft Medium, E (мі) - сталь Thick\nСтруни для скрипки Pirastro Wondertone Solo\nКомплект струн для скрипки на синтетичній основі. Мі - сталь або посріблена сталь. Ля - алюміній/синтетика. Ре - срібло/синтетика. Сіль - срібло/синтетика.\nMedium, E (мі) - сталь Medium\nКомплект струн для скрипки з обмоткою із хромованої сталі. Калібр: Medium. Розмір: 4/4.\nA (ля) - алюміній\nА (ля) - хромована сталь\nСтруни для скрипки Pirastro Piranito\nКомплект сталевих струн для скрипки із наконечником у формі кульки. Стійкі в налаштуванні та довговічні у використанні. Для просунутих студентів та професіоналів. E (мі) - сталь, А (ля) - алюміній/хромована сталь, D (ре) і G (соль) - хромована сталь. Калібр: medium. Розмір: 4/4.\nA (ля) - алюміній А (ля) - хромована сталь\nСтруни для альта Pirastro Passione\nНатуральні жильні струни в комбінації із сучасною синтетикою для альта. Для вимогливих професіоналів і експериментаторів. Ля - алюмінієва обмотка. Ре - срібна обмотка. Соль - срібна обмотка. До - вольфрамо-срібна обмотка.\nСтруни для альта Pirastro Evah Pirazzi\nКомплект струн для альта на синтетичній основі. Стійкі до змін вологості і температури; оптимальні в контакті з пальцями. На сьогоднішній день це одні з найкращих струн у світі. Ля - сталь/хром. Ре - посріблена сталь. Соль - срібна обмотка. До - вольфрамо-срібна обмотка.\nСтруна для скрипки Pirastro Oliv (1 шт.)\nСтруни для скрипки на Ваш вибір поштучно. Тон: мі та ля. Розмір: 4/4. Матеріал: золото і алюміній. Накінечник: кулька.\nМі (Е) Ля (А)\nМі (E, Medium)\nЛя (A, Medium)\nМі (E, Thick)\nСтруна для скрипки Pirastro Evah Pirazzi (1 шт.)\nСтруни на синтетичній основі для скрипки на Ваш вибір. Тон: мі та ля. Розмір: 4/4. Матеріал: посріблена сталь і алюміній. Накінечник: кулька.\nПризначені: для Скрипки/ Натяг струн: Легкий, Середній/\nМі (E, Medium) Ля (A, Medium) Мі (E, Thick)\nСтруна для скрипки Pirastro Tonica (1 шт.)\nНейлонові струни для скрипки з живим звуком і швидким відгуком. Стійкі до змін вологості, легкі при грі. Тон: мі та ля. Натяг: Thick і Medium.\nСтруна для скрипки Pirastro Chromcor (1 шт.)\nСталеві струни для акустичних і електричних скрипок із обмоткою з хромованої сталі. Тон: ми і ля. Розмір: 4/4. Накінечник: кулька.\nE (Мі) A (Ля)\nСтруни для скрипки Pirastro Passione Solo\nВисока якість каніфолі забезпечує хороше звуковидобування без найменших скрипів навіть тоді, коли нанесений найтонший її шар. Загальні правила застосування наступні: для скрипки та альта використовують тверду суху каніфоль, для віолончелі - середньої твердості, а з контрабасом слід використовувати м'яку каніфоль.\nСтруни для альта Pirastro Tonica\nКомплект струн для альта. Стійкі до змін вологості, легкі в грі. Ля - сталь/хром. Ре - посріблена сталь. Соль - срібна обмотка. До - вольфрамо-срібна обмотка. Калібр: Medium. Струни доступні в розмірі 4/4.\nСтруни для альта Pirastro Synoxa\nКомплект струн для альта на синтетичній основі. Чисте і яскраве звучання, стійкі до змін рівня вологи. Ля - сталь. Ре - сталь. Соль - срібна обмотка. До - срібна обмотка.


«Велика афера у маленькому містечку»: белла Італія!\nВийшов ремейк канадського фільму 2003 року «Моя прекрасна глухомань» – «Велика афера у маленькому містечку» режисера Массімо Гаудіозо. Стрічка розповідає про провінцію в італійських Альпах, де кожен знає один одного, а щоб перебратися з одної частини містечка до іншої необхідно скористатися сумнівною «канатною дорогою», після якої люди… непритомніють.\nУ містечку П'єтрамедзана біда – після закриття шахти жителі майже поголовно безробітні. Єдиний промінчик кращої долі – відкриття фабрики. Та без міського лікаря їй не бути... Значить, треба його звідкілясь запросити. Та ж доктор накиває п’ятами від нудьги вже через два дні! Ох, містяни стають вигадливими театралами!\nПерші враження від перегляду – позитивні. По-перше, гумор не дурний та не нижче пояса, як часто буває. Дуже підкреслюється акцент на безробітті, що є актуальним у будь-якій країні, особливо в маленьких містечках. Знайти роботу не так важко, як втриматися там та бути задоволеним. Так і в фільмі демонструють стандартну модель працевлаштування, але в комічних ситуаціях, коли начебто роботодавець (у даному випадку – ціле місто) не хоче втратити цінного працівника. По-друге, акторська гра. По-італійськи впевнена та колоритна, здається, бачив вже цих персонажів під час подорожі півднем цієї країни.\nКожен кадр – як заклик відвідати це мальовниче містечко\nПейзажі П’єтрамедзани взагалі змушують поринути у місцевий темп життя, відвідати тутешні заклади, де навіть не знають, що таке «суші та сашимі», але заради «великого» гостя готові приготувати будь-що невідоме. Кожен кадр – як заклик відвідати це мальовниче містечко, познайомитися з колоритними жителями, пити з ними вино та накупити купу сувенірів, аби потім пригадувати цю незвичайну мандрівку, де тебе зможуть розіграти та/або залишити у себе назавжди. Та чи є там для тебе робота?\n«Велика афера у маленькому містечку» – не те кіно, яке будеш переглядати з разу в раз. Незважаючи на смішні діалоги, цікавих персонажів та мальовничі пейзажі в кадрі.\nЦе стрічка вихідного дня, скоріш за все, сімейна. Кожен знайде в ній щось своє. При перегляді з'явилась ностальгія за старими фільмами: чи то з Челінтано, чи з Луї де Фюнесом, і добре, що такі роботи знімають досі. Кінокартина дивиться на одному диханні та заслуговує уваги. «Велика афера у маленькому містечку» – комедія, де ти замислюєшся про долю жителів П'єтрамедзани та відпочинку там, щоб на декілька днів забути про мегаполісну метушню та відпочити душею.\nСтавлю 7 посмішок із 10 цій по-італійськи колоритній комедії.


Бібрська ЗОШ І - ІІІ ст.\nБіологія, географія, хімія і основи здоров'я\nТрудове навчання та предмети художньо-естетичного циклу\nУляна Кравченко. Біографія\n05:32 30.05.2017 Екскурсія до столиці нашої країни -міста Києва 1 травня учні 6-Б, 7-Б, 8-Б та 11- А класів разом з класними керівниками побували на екскурсії у столиці нашої країни – місті Києві. Діти доторкнулися до героїчного й легендарного минулого древнього міста.\nМандрівка розпочалася з відвідування Володимирівського собору, а далі- Золотих воріт – першого в’їзду в Київ в «місто Ярослава».\nТакож учні пройшлися головною дорогою до Софійського собору, дізналися про історію його створення та його унікальну оздобу – фрески та мозаїки, прогулялися Софійським майданом і відвідали Михайлівський Золотоверхий монастир.\nДалі - побували на Андріївському узвозі, відвідали унікальну Пейзажну аллею, де помилувались чудовими краєвидами та чудернацькими казковими персонажами. На Старокиївській горі школярі побували біля Історичного музею, побачили залишки палаців перших київських князів та головного собору древнього міста – Десятинної церкви.\nЗгодом спустились на Поділ і подорож продовжилася під тисячолітніми кручами правого берега Дніпра, через численні літописні місцевості з чудовими ландшафтами.\nПо дорозі ми змогли побачити пам'ятник засновникам Києва – легендарним Кию, Щеку, Хориву і сестрі їх Либіді. Дізнались про засновників Києва, про київських богатирів.\nПісля обіду діти побували на Майдані Незалежності, пройшли по вулиці Інститутський (нині Героїв Небесної Сотні), шляхом тих героїв, які віддали своє життя за волю і свободу нашої України.\nУчні разом з вчителями прогулялися по Маріїнському парку, де знаходяться резиденція Президента України – Маріїнський палац, а поряд розташована будівля Верховної Ради та покаталися на одному з найулюбленіших видів транспорту киян – фунікулері.\nПід час екскурсії школярі дізнались про князів та князівен, про чарівність київських лісів і річок, про скарби та таємниці, які Київ зберігає вже кілька століть, тому, мабуть, будуть довго згадувати всілякі київські легенди та казкові історії. Керівники екскурсії Боднар В.М., Боднар Г.Я., Курдина О.С та Шах Л.Т.


Макіяж 2018: модні тенденції, фото нових трендів | Поради\nМакіяж 2018: модні тенденції, фото нових трендів\nМакіяж – відмінний спосіб не тільки приховати недоліки, але і підкреслити достоїнства. Головне, робити це з розумом і дотримуватися простих правил по поєднанню продуктів. І звичайно ж, щоб залишатися на стилі, важливо стежити за модою. Модні тенденції в макіяжі в 2018 році і їх фото шукайте у нашій статті.\nТОП 27 ТРЕНДИ ВЕСНА ЛІТО 2018 З ФОТО ПРИКЛАДАМИ | ЯК І З ЧИМ НОСИТИ ТРЕНДИ СЕЗОНУ | DARYA KAMALOVA\nОчі – дзеркало душі, а значить при нанесенні макіяжу їм необхідно приділити особливу увагу. В 2018 році на піку популярності знаходяться макіяжі з яскраво вираженими очима і різнокольоровими тінями на них.\nЯкщо ви давно мріяли нанести на очі тіні відразу декількох кольорів, то 2018 рік – самий відповідний для цього час. Але не переборщіть! Кількох яскравих кольорів буде цілком достатньо. А також варто зазначити, що різнокольорові тіні повинні бути єдиним виділяється фрагментом макіяжу, інакше ваш образ буде виглядати без смаку. Ця модна тенденція підійде для походу на урочистий захід або на неформальну зустріч. Для офіційних урочистостей і повсякденному житті краще скористатися класичними ніжними квітами.\nВже давно на сторінках модних журналів домінують фото дівчат з тінями текстури металік на століттях. Але, якщо у попередні роки такі тіні наносилися лише тонким шаром на куточки очей, то в 2018 році на вершину популярності буквально злетіли тіні металік в яскраво-червоних, золотих, срібних і синіх відтінків. А на модних показах візажисти не обмежуються одним кольором: на презентації колекції Alberta Ferretti на моделях можна було побачити відразу кілька яскравих кольорів, нанесених по черзі по всьому периметру століття.\nНедбалість – ось ще один тренд в макіяжі 2018 року. Яскраві тіні, нанесені уривками на окремі частини століття як можна детальніше характеризують цю модну тенденцію.\nАле і тут важливо знати міру. Зараз дуже популярний хаотичний спосіб нанесення тіней. Особливо часто на модних показах можна зустріти моделей, на чиїх очах тіні нанесені у формі квадрата, кола або недбалих мазків. У даний момент також набирає обертів макіяж, тіні в якому нанесені від віку й до самих брів.\nЦікаво: Як правильно наносити консилер на обличчя? Детальна інструкція\nУ 2017 році візажисти несподівано перестали приділяти належну увагу віям моделей і абсолютно не звертали на них увагу. Мало у кого на модних показах можна було зустріти нафарбовані тушшю вії. Але в 2018 році зниклий тренд знову повернувся, і представниці жіночої статі стали активно записуватися до б’юті-майстрам, щоб зробити собі лялькові вії. Такий ажіотаж навколо них цілком пояснимо: лялькові вії роблять очі більш виразними і значно більше.\nАбсолютний nude в макіяжі\nВсі знають про призначення накладних вій. Однак провідні стилісти і візажисти в світі моди вирішили не зупинятися на варіанті їх використання стандартного і поставили новий тренд. Тепер дівчата можуть сміливо наклеювати довгі вії тільки на нижні повіки, і це не буде божевіллям, адже такі правила диктують головні бренди і організатори найпопулярніших показів. Візажисти бренду Chanel на осінньо-зимовому показі нафарбували частина вій своїх моделей тушшю, а на іншу частину наклеїли накладні матеріали. Вийшло стильно і незвично.\nЯк можна було помітити з фото, модні тенденції в макіяжі у 2018 році ґрунтуються на удосконалення трендів минулих років. Те ж саме відбулося і з підведенням. З давніх часів жінки використовують даний інструмент макіяжу, щоб елегантним чорним кольором обрамити куточки очей. Зараз же тонка лінія перетворилася в досить товсту яскраву стрілку. Даний тренд теж з’явився після показу Chanel, де візажисти створили моделям образи в стилі 60-х років. Тоді прикладом для наслідування була модель Твіггі, її макіяжем і надихнулися творці показу. Відмінною рисою макіяжу Твіггі є чіткі лінії, проведені в складці століття і по контуру очі.\nМодний макіяж з підводкою\nМакіяж в омолоджуючому кольорі\nНа думку стилістів, весь 2018 рік буде популярний рожевий колір, причому у всіх своїх різноманітних відтінках. Щоб рожевий колір виглядав на століттях акуратно і гармонійно, варто нанести на щоки рожеві рум’яна або підкреслити краю губ рожевою помадою. Рожевий отримав свою популярність в макіяжі завдяки тому, що на обличчі він виглядає свіжо і має візуально омолоджуючий ефект. Одна із самих божевільних, але цікавих ідей щодо використання рожевого в макіяжі, це підфарбувати вії рожевої тушшю.\nУ створенні ідеального образу важливу роль відіграють правильно оформлені декоративною косметикою губи. Так як наступні кілька сезонів в 2018 році явно будуть популярні виділяються кольору, стилісти радять придивитися до ягідним відтінкам губних помад. Минулого року дівчата віддавали перевагу природній красі особи і макияжам в еко-стилі. Диктатори моди пропонують продовжити цю тенденцію, нафарбувавши губи темним ягідним або бордовим кольором, а решта особа залишивши без косметики. Це додасть родзинку вашому образу і допоможе виділитися з натовпу.\nОстанні кілька років на вершині популярності були матові текстури помад, однак зараз вони здали свої позиції і поступилися місцем глянцю. Тим не менш матові помади не вийшли з моди. Їх все ще активно використовують на модних показах, для стійкості покриваючи зверху глянцевою помадою або живильним бальзамом для губ.\nВикористання темної помади\nПри цьому необов’язково робити все ідеально рівне: можна трохи вилізти за контур або трохи не дофарбувати губи по краях. Це буде виглядати максимально природно, якщо, зробивши нерівності по краях, ви приділіть час ретельної розтушовуванні.\nЩе одна модна тенденція в макіяжі губ 2018 – винний колір, як на фото. Стилісти передбачають, що такий відтінок помади – не швидкоплинний тренд, а річ, яка протягом наступних декількох років стане класикою.\nПомада ягідних відтінків\nМінімалізм в макіяжі\nНезважаючи на те що більшість стилістів та візажистів активно пропагують яскраві кольори, на показах часто можна побачити дівчат практично без макіяжу, що закликає представниць прекрасної статі цінувати свою природну красу. Проте зовсім без макіяжу моделей на подіум не випускають. Як мінімум дівчатам вирівнюють тон шкіри.\nНерідко на фотозвітах видно ідеальну сяючу шкіру моделей і тут заслуга не тільки гарного освітлення. Над тим, щоб моделі «сяяли» на подіумах ретельно працюють стилісти, і часом для створення ефекту природного сяйва потрібно більше часу, ніж на повний макіяж декоративною косметикою.\nМеталевий ефект в макіяжі\nОднак вирівняти тон шкіри і змусити її сяяти можна більш простим способом в домашніх умовах. Перед початком необхідно змити з лиця всю декоративну косметику та зволожити його спеціальним кремом. Це робиться для того, щоб тональний крем сіл також рівно, як на фото в журналах про модні тенденції в макіяжі 2018 року. Якщо ви хочете, щоб на вашому обличчі було щось більш легке, ніж тональний крем, можете скористатися BB-кремом. Для того щоб круги під очима не псували сяючий ефект, замажте їх невеликою кількістю консилера. Те ж саме можна зробити і з почервоніннями. Вуаля! Мінімалістичний природний макіяж готовий!\nЗа останній рік мода на брови особливо не змінилася. З нововведень можна відзначити, що в 2018 році поступово спадає мода на так звані брежнєвські брови. А також на презентації своїх нових продуктів косметичні бренди показують фото модних тенденцій макіяжу 2018, де моделі мають природну форму брів, закріплених гелем.\nВарто відзначити, що при виборі форми брів головне правильно підібрати підходящу саме вам форму. Ось кілька правил, яких варто дотримуватися:\nякщо у вас кругле обличчя, то вам варто звернути увагу на брови зі зламом;\nякщо ви володарка обличчя квадратної форми, то вам ідеально підійдуть брову з заокругленим вигином;\nдівчатам з трикутними формами особи не рекомендується робити брови з різким вигином;\nпредставницям прекрасної статі з овальним обличчям пощастило найбільше – їм підійдуть абсолютно всі форми брів, крім варіантів з високою дугою.\nБлискітки і стрази знову в тренді\nУ період осені – зими ажіотаж на блискітки в макіяжі вщух, однак стилісти запевняють, що навесні вони знову будуть на піку популярності. За словами досвідчених візажистів, щорічно взимку дівчата воліють використовувати в макіяжі спокійні ніжні кольори, а от влітку і навесні представниць прекрасної статі знову тягне на яскраві елементи. Тому якщо ви хочете бути в тренді, радимо вам вже зараз закупитися яскравими косметичними засобами з додаванням блискіток. Наприклад, тінями. Так, купивши всього один продукт, ви будете відповідати відразу декільком модним тенденціям.\nЩе одна хороша новина для любительок блискучих елементів! На піку популярності щорічно знаходяться не тільки косметичні продукти з додаванням блискіток, але і стрази, як самостійний елемент декору. 2018 рік не став винятком.\nГліттер, блискітки зроблять будь-який образ незабутнім і виділяється з натовпу. У продажу є як маленькі блискітки, які можна приклеїти в області під оком, так і великі виділяються глітер. За допомогою другого варіанту часто створюються макіяжі на весілля та інші урочистості. Перші ж варіант підійде для офіційних, але в той же час святкових подій.\nТепер поговоримо не про окремих ділянках особи, а цілому образі відразу. У 2018 з упевненістю можна сказати, що справжній тренд цього року – готичний макіяж. Найчастіше візажисти радять при створенні макіяжу робити акцент або на очах, або на губах, але ніяк не на обох разом. Готичний макіяж руйнує всі стереотипи про те, що яскраво акцентовані губи і очі не можуть поєднуватися в одному образі. Як же зробити такий суперечливий макіяж? Все дуже просто!\nДля початку створіть на шкірі природний блиск, як описано в одному з попередніх підпунктів. Якщо ви хочете зробити макіяж більш виразним, можете виділити вилиці. Закінчивши з конкурированием, можна приступати до очей. На них спочатку нанесіть бежеві або ніжно-персикові тіні, потім будь-які інші темні тіні на свій розсуд. Зверніть увагу, що слід наносити тіні на верхню повіку, так і на нижню. Потім за допомогою підводки або олівця для очей, а також тіней намалюйте жирні розтушовані стрілки.\nМакіяж з використанням блискіток\nДля створення «котячого» погляду прорисуйте внутрішній край нижньої повіки білим олівцем для очей. Якщо треба, оформіть брови. Після цього можна приступати до губ. Для них також варто підібрати помаду темного кольору, близьку по відтінку до тіней. А також ви можете скористатися поєднанням будь-яких темних тіней з червоною помадою. Так ви точно не помилитеся з кольором і в результаті отримаєте гарний стильний макіяж.\nЯк підсумок, можна сказати, що модний макіяж в 2018 році поєднує в собі практично несумісні речі, такі як яскравість і природність, мінімалізм і велику кількість яскравих елементів. Всьому цьому можна знайти застосування не тільки на модних показах, але і в повсякденному житті. Головне, вміти правильно підбирати кольори і правильно поєднувати їх з одягом.\nТРЕНДИ МАКІЯЖУ 2018! ЯК ФАРБУВАТИСЯ в 2018?\n← Френч манікюр 2018: модні тенденції, фото Манікюр 2018: фото ідеї на коротких нігтях →


день бухгалтера для кіровоградців ...у музеї - Сайт Олександрівський районний краєзнавчий музей\nдень бухгалтера для кіровоградців ...у музеї\n18 липня 2015 року бухгалтера ПАТ "Червона Зірка" провели в Олександрівському районі і саме тут відзначили День бухгалтера. Спочатку вони завітали в Олександрівський районний краєзнавчий музей, де для них була проведена екскурсія, а потім вирушили в сосновий бір у Бірках. У старовинному селі кіровоградці не оминули і Свято-Миколаївську церкву. Поїздку бухгалтерам організував профспілковий комітет підприємства. Забезпечило ж поїздку кіровоградське туристичне агентство "Forte V".\nСаме це туристичне агентство є одним з партнерів Олександрівського районного краєзнавчого музею з обслуговування туристів. Один з маршрутів агентства Кіровоградщиною якраз і включає відвідування музею та відпочинок у Бірках. Тож кіровоградці вже не раз цього року побували в нашому краї, доторкнулись до його неповторної історії та мальовничої природи.


Політологія - Навчальний посібник (Цимбал П.В.) - Глава: Витоки науки про полІтику онлайн\nВитоки науки про полІтику\nДавні витоки науки про політику\nФормування підвалин античної демократії\nРозробка Платоном моделі “справедливої” держави\nАрiстотель про справедливi та несправедливi державнi устрої\nСучасне значення античної спадщини: короткий підсумок\nЗ тих часів, як існують різноманітні людські спільноти, актуальною виявляється проблема їх впорядкування, оптимізації їх життєдіяльності. Як поділити здобич між ватажком і пересічним мисливцем? Яким чином владнати стосунки володаря та підвладної йому спільноти щодо сплати данини? У який спосіб підтримувати мир та добробут у поселенні за умов суперечності інтересів окремих поселян? Як найкраще захистити свій рід або державу від навали чужинців? Ці та інші подібні запитання виявляються змістовними інваріантами суспільного буття, хоч форма їх висловлення й розв’язання змінюється від епохи до епохи, від однієї людської культури до іншої.\nДовгий час запитання зазначеного гатунку вирішувались на підставі довіри непорушним традиціям, які мали міфологічні витоки. Так, у Давній Греції порядок стосунків між членами конкретної спільноти, в тому числі й право бути володарем, зазвичай обгрунтовувались походженням від богів та героїв або ж волею Олімпійців. Афінянин Пісістрат (бл. 600-527 до н.е.), наприклад, захопивши одноосібну владу в полісі, так обгрунтував свій вчинок: “Я не єдиний серед еллінів, хто зазіхнув на тиранічну владу, і я гідний її, адже я з нащадків Кодра; я лише повернув собі те, що афіняни обіцяли віддати Кодру та його роду, проте не виконали обіцянки…”. Відомо, що Кодр – легендарний цар прадавньої Аттики. Посилання на походження від нього для типового афінянина становило цілком легітимну підставу найвищих владних замірів.\nПроте в загальному контексті розкладу міфологічного світогляду, який у Давній Греції особливої сили набув приблизно у VII столітті до н.е., міфологічно-релігійні аргументи щодо впорядкування суспільного життя поступово втрачали силу, вивільнюючи місце конструкціям розуму. Цей процес був досить тривалим і непростим. Але поступово він стимулював народження систематизованого раціонального знання про суспільство, однією з суттєвих складових якого і була наука про політику. Остаточно ж ця царина науки виділилася вже за доби Відродження, завдяки, зокрема, розвідкам Ніколо Мак’явеллі. Сьогодні її йменують “політична наука” (political science) або, у вітчизняній традиції, “політологія”.\nЕтимологія поняття “політологія” або “політична наука” пов’язана з тим, що основною самодостатньою одиницею суспільного життя у Давній Греції у середині першого тисячоліття до н.е. було місто-держава, грецькою мовою póliz - поліс. В розвитку людської цивілізації, зокрема в історії Європи добре відома роль таких полісів як Фіви, Троя, Афіни, Спарта, Мілет… Отже, міркування давньогрецьких філософів щодо впорядкування життєдіяльності полісу, особливо організації системи влади й управління, склали витоки політології. Більш точно джерела цієї науки пов’язують з окремими студіями афінянина Платона та його учня Арістотеля, що припадають на IV століття до н.е.\n2. Формування підвалин античної демократії\nЗ піднесенням Афiн тісно пов’язані найважливіші події історії Давньої Грецiї. Визнається, що не в останню чергу воно грунтувалось на розквіті демократичного державного устрою.\nВитоки афінського народовладдя сягають початку VІ століття до н.е. Його прабатьком був один з уславлених грецьких мудреців – Солон. Саме вiн склав закони, якi відкрили перед Афiнами широкi перспективи зростання могутності. Нововведення Солона підривали всевладдя родової аристократії, що на той час вже правила за гальмо суспільного розвитку; вони сприяли не тільки кількісному вдосконаленню устрою міста-держави, а й виробленню принципово нової - демократичної - його форми. Найпершим її елементом був народний суд, де мали змогу судити усі.\nНе можна казати, що справи народовладдя з цього часу постійно йшли вгору. Воно залишалось досить обмеженим, тимчасово його заступала тиранiя, але кінець кінцем, особливо після реформи Клiсфена 509 - 507 рокiв до н.е., демократичний устрій в Афінах набув усталеності. Важливим випробуванням виявилась боротьба з агресією Спарти, однією з головних причин якої було саме прагнення позбавити афінян народовладдя. Але реальнi наслiдки виявились протилежними. Через півстоліття їх так описав Геродот.\n... Могутнiсть Афiн зростала. Ясно, що рівноправність для народу не тiльки в одному вiдношеннi, але i взагалі - найдорожче надбання. Адже доки афiняни були пiд владою тиранiв, вони не спромоглися подолати жодного з своїх сусiдiв. А тепер, звільнившись вiд тиранiї, вони захопили безумовно найперше мiсце. Тому що, очевидно, пригноблювані тиранами афiняни не бажали битися як раби, що працюють на свого пана; тепер після визволення кожен прагне власного щастя”.\nТаким чином, звільнившись від тиранії і преобразившись з рабів на вільних громадян свого полісу, афіняни приборкали головних супротивників і вибороли військову, політичну, економічну та культурну першість у Елладі. Отже, свобода і тісно пов’язане з нею рівноправ’я громадян є життєдайними цінностями демократії.\nПовний розквiт афiнської демократiї, а разом з тим i демократичних Афiн, припадає приблизно на середину V сторiччя до н.е. Цей перiод зветься за ім’ям полiтичного i вiйськового лiдера полiсу – добою Перiкла. Пiстави та наслiдки тогочасної демократії найвлучніше, мабуть, висловив сам Перiкл в однiй з вiдомих публiчних промов.\nДля державного устрою Афiн не було взято за зразок жодного з чужеземних установлень. Навпаки, ми скорiше самi подаємо приклад iншим, вважав Перiкл. Оскiльки в мiстi керує не купка людей, а бiльшiсть народу, то наш державний лад зветься народоправством. В приватних справах всi мають рiвнi права згiдно законам. Що ж до справ державних, то на почеснi посади висувають кожного вiдповiдно до його достоїнства. Незаможнiсть та темне походження або низьке суспільне становище не заважають людинi посiсти почесну посаду, коли вона здатна надати послугу державі.\nВ наведеному фрагментi знов знаходимо чiтке висловлення однієї з головних цінностей демократiї, а саме рiвностi громадян як у стосунках з державою, так i мiж собою. Зрозумiло, що рiвнiсть має два боки: рiвнi права i рiвнi обов'язки. Звiдси витікає ще одне принципове твердження, а саме заперечення будь-яких “природних” привiлеїв - у окремих громадян й у певних соцiальних груп.\nТут доцільно додати, що вимога рiвностi не тотожня вульгарнiй зрівнялівці. Люди є рiзними фiзично, психiчно, соцiально i тому вони мають реалiзовувати рiвнi права i обов'язки по-різному. “Небагато є людей, котрi в змозi бути полiтиками, але усi здатнi оцiнювати їх дiяння”, – визнавав Перiкл. В цьому короткому висловi з чудовою простотою збалансовано “рiвнiсть нерiвних” громадян: здiбнi та зацiкавленi нехай роблять державну справу, а усi iншi мають змогу їх контролоювати через, наприклад, участь у Народних зборах.\nТвердження рiвностi та вiдсутностi природних привiлеїв Перiкл підносив з чистою совістю. Насправді, саме пiд час його правлiння було скасовано майновий ценз, котрий ранiше забороняв обрання бідніших громадян на державнi посади (за законам Клiсфена вони мали право тільки обирати). Було також запроваджено платню посадовим особам: це нововведення зробило реальною участь в керуванні полiсом навіть тих достойних людей, якi не мали iнших, нiж власний труд, джерел достатку. Що ж до проблеми привiлеїв, то показовим прикладом її вирiшення може бути випадок з самим лiдером афiнської демократiї.\nЩе на початку кар'єри Перiкл сприяв прийняттю такого закону: громадянином Афiн вважається тiльки той, у кого батько й мати - афінські громадяни. Але з часом його власнi дiти промерли i залишився єдиний син, матiр'ю якого була друга жiнка, уродженка Мiлету. Та хоч юнак доводився сином найпершiй людинi полiсу, це не робило його громадянином Афiн. А без громадянства він не мав права наслiдувати iм'я i спадщину батька. Таким чином закон дiйсно зрiвнював всiх - перших i останнiх, “природнi” привiлеї заперечувались. Довелось з цього приводу спецiально просити народ про виключення з закону про громадянство. I справу було вирiшено позитивно - не тiльки тому, що родиннi негаразди Перiкла пом'якшили афiнян, а i, напевне, з урахуванням його послуг перед полiсом.\nВиключення з закону для однiєї особи є, безумовно, актом дарування їй певного привiлею. I такi - дарованi народом - привiлеї припускались, оскiльки рiшення про них приймалось загальними зборами добровiльно, без порушення фундаментальних принципiв демократiї.\nУ публiчнiй промовi лiдера Афiн, частину котрої вже було наведено i прокоментовано, є ще кiлька тез, важливих концептуально i практично.\nМи розвиваємо наш нахил до прекрасного, уникаючи марнотратства, i вiддаємося науці без шкоди силi духа. Багатство ми цінуємо лише тому, що воно приносить користь, а не заради простого похваляння. Визнання незаможності у нас для будь-кого не є ганьбою, насправді ганебним ми вважаємо те, що людина не прагне уникнути її своєю працею. Тi ж самi люди у нас одночасно займаються справами i приватними, i державними. Але й iншi громадяни попри те, що кожден з них займається своїм ремеслом, також розумiють полiтику. Адже ж тiльки ми однi визнаємо людину, яка не бере участi в громадськiй дiяльностi, не добродумним громадянином, а зайвим обивателем.\nОтже, я стверджую, підсумовував Перiкл, що наше мiсто - школа всiєї Еллади, i вважаю, що кожен з нас сам по собi в змозi з легкiстю та вишуканiстю проявити свою особистiсть в найрiзноманiтнiших життєвих ситуацiях. I те, що моє твердження - не пусте похваляння, а дiйсна правда, доводиться самою могутністю Афiн, якої досягнуто завдяки укладу нашого життя.\nНаведенi слова Перiкла привертають увагу принаймні з трьох причин. По-перше, вони демонструють відмову од майнового критерію повного громадянства: у такий спосiб обгрунтовується полiтичне рiвноправство заможних i незаможних афiнян. По-друге, у цих словах не тiльки стверджується рiвнiсть усiх громадян, але й пiдкреслюється варiативнiсть шляхiв її реалiзацiї, котрi залежать вiд рiзноманiття способів життя окремих людей. Перiкл, по-третє, ясно стверджує необхідність політичної активностi як невід’ємної відзнаки справжнього громадянина.\nОстаннiй висновок славнозвiсного грека в умовах сучасної України має особливе значення. Адже тiльки масова громадянська активнiсть, яка не знiчується перед стiйкими традицiями минулого та послідовно переборює тимчасову молоефективнiсть власних дiй, здатна вивести нашу країну в коло процвiтаючих демократичних держав.\nПерiкл не був полiтичним мрiйником, що спрямовує свiй розум на пошуки прекрасного, не турбуючись про засоби та знаряддя досягнення мети. Як свiдомий полiтик-прагматик вiн скорiше обмежувався корегуванням природної течiї подiй та втiленням достиглих її iнтенцiй, нiж вимудровуванням якихось привабливих нововведень. З цих, мабуть, причин вiн не залишив пiсля себе умоглядних проектiв найкращого державного устрою. В такiй обставинi слiд вбачати глибоке вiдчуття невичерпностi суспiльного життя, яке цiлком охопити думкою та докладно спроектувати не здатна й генiальна людина.\n3. Розробка Платоном моделі “справедливої” держави\nЧи не абсолютною протилежнiстю Перiклу виявився iнший генiй Еллади - Платон. Єдина схожiсть мiж ними полягала, мабуть, в тому, що обидва походили з верхiвки афiнської арiстократiї. Та коли Перiкл з часом вiдiйшов вiд захисту її iнтересiв i очолив демократичнi перетворення, то Платон назавжди залишився свiдомим супротивником народовладдя, прихильником “влади найкращих”; якщо перший з них досяг успiху в практичнiй полiтицi, то другий уславився силою своєї уяви, котра сягала царства ідей-ейдосiв. Перiкл увiйшов в iсторiю людства як керiвник могутнього полісу, а Платон – тим, що вимудрував план держави iдеальної: цілком його не було втiлено в життя нiколи, але протягом тисячолiть вплив цiєї “фантастичної споруди” суттєво вiдчувався в розвитку політичної теорiї i практики.\nСвої погляди Платон виклав у творi “Держава”, який має ще й iншу назву - “Про справедливість”. Хоч остання й менш вiдома, врахувати її необхiдно, адже вона ясно висловлює ту цінність й відповідний принцип, котрий афiнський мудрець поклав у пiдгрунтя своїх мiркувань про найкраще державне життя.\nФормоутворюючим принципом держави має бути справедливiсть. Але що вона є? З'ясування вiдповiдi на це “просте” запитання конче необхідно тому, що саме “iнтуiтивно-очевиднi” термiни мають найширший спектр значень i тому здатнi спричинити шкiдливi логiчнi помилки i небезпечне змiстовне непорозумiння.\nЗ самого початку створення держави необхiдно, твердив Платон, встановити, що робити це слiд заради цiлого. Так ось,це цiле i є справедливiсть або певний її рiзновид. Ми встановили: кожна окрема людина повинна займатися чимось одним з того, що потрiбно державi i причому саме тим, до чого вона за своїми природними нахилами бiльш за все здатна.\nЗ першого погляду наведене роз’яснення здається розумним та прийнятним, адже цiлiснiсть державного утворення є загальновизнаною умовою його життєздатності; з iншого боку, хто ж заперечує, що людинi слiд виконувати відповідну її талантам роботу i у такий спосiб бути корисною державi ? Хiба це не справедливо?! Не погодитися одразу з такими переконливими мiркуваннями досить важко, проте філософія живиться сумнівом. Тому, маючи на метi дiстати поглиблену оцiнку платонiвської справедливостi, абстрагуємося, по-перше, вiд “наочної очевидностi” i з'ясуємо приховану її сутнiсть. По-друге, розглянемо ще й iншi принципи конструювання iдеальної держави та їх наслiдки.\nСутнiсть платонiвської справедливлостi полягає в тому, що дилема прав людини i держави однозначно вирiшується на користь держави. Iнакше кажучи, потреби державного цiлого мають абсолютний пріоритет відносно будь-яких потреб її “людських частинок”. Звiдси випливає необхiднiсть безумовного підпорядкування окремих осiб або соцiальних груп державi - аж до повної вiдмови вiд бiдь-якої активностi, яка суперечить “державним iнтересам”. Тому цiлком природно, що, згiдно Платону, ми засновуємо цю державу, зовсiм не маючи на метi зробити якось особливо щасливим жоден з прошаркiв населення, але, навпаки, прагнемо зробити такою всю державу в цiлому. Чи можна з цим погодитись?\nВ пошуках вiдповiдi на сформульоване запитання неодмінно виникає нове: а чи належить платити за “щастя” держави щастям окремих громадян i, взагалi, чи можлива “щаслива держава”, коли її громадяни щастя позбавленi? Платон вважав, що позитивна вiдповiдь тут вірогідна. Вiн аргументував свою думку за аналогiєю: для зображення, наприклад, обличчя зовсiм не слiд використовувати для кожної з його частин найяскравiшi фарби. Та вже Арiстотель заперечував подiбний напрямок мiркувань. “Неможливо зробити всю державу щасливою, коли бiльшiсть її частинн або принаймi декотрi з них щастя не матимуть, - стверджував вiн. - Адже поняття щастя не належить до тiєї ж самої категорiї, що i поняття парного числа; сума може дорiвнювати парному числу при наявностi непарних додаткiв, але вiдносно щастя такого бути не може”, - твердо пiдкреслював найкращий учень Платона.\nАргументи Платона i Арiстотеля виглядають рiвнодоказовими. Така ситуацiя невизначеностi виникає, мабуть, внаслідок їх певної умоглядностi. У подiбних випадках доречно залучати до розгляду додаткову iнформацiю. Слiд, iнакше кажучи, обговорити ще й iншi твердження, якi разом з принципом справедливостi закладено в пiдгрунтя проекту “найкращої держави”.\nПлатон вважав, що держава має будуватися вiдповiдно до об'єктивного, незалежного від хитань людської думки принципу структури. Вiн також вважав, що знайшов потрiбне, вбачаючи його в природнiй структурi людської душi. Оскiльки душа має три начала – розумне, люте i пожадливе, остiльки й органiзацiя iдеальної держави повинна мати три прошарки або класи: правителi-фiлософи, охоронцi-стражi та низький люд (ремiсники, землероби тощо). Винайдену структуру Афiнянин вважав справедливою, адже вона розподiляла громадян по клiтинках державного цiлого вiдповiдно перевазi в їх душах того чи iншого з трьох начал i у таких спосіб вони мали змогу приносити найбiльшу користь.\nТакий “природно-державний” розподiл на класи заперечував рiвнiсть та запроваджував “природні” привілеї. Наприклад, фiзична праця виявлялась справою тiльки “третьої категорiї” людей, вони до того ж не мали права носити зброю, брати участь в будь-якiй полiтичнiй дiяльностi. З iншого боку, правителi дiставали майже необмеженої влади. Вони мали керувати не тiльки суто державними справами, а й життям окремих громадян - аж до визначення, хто з ким повинен “сходитися” для продовження роду.\nЗрозумiло, що така влада і відповідне їй вичерпне управління справами полісу вимагає не менш докладного контролю за дiями i навiть за думками його населення. Платон насправдi пропонував рiзноманiтнi засоби та форми контролю, наприклад повну i беззаперечну цензуру. В такому зв'язку цей iнтелектуал вважав за доцiльне вилучити з обiгу твори Гомера i Гесiода, оскiльки в них богам приписано недолiки - несправедливiсть, мстивiсть тощо, а це здатне похитнути традицiйнi суспiльнi цінності i спричинити шкоду міцності держави. Отже, людність “найкращої держави” виявляється фактично позбавленою духовної свободи.\nНе менш категорично Платон виступив проти свободи у матерiальнiй сферi i, перш за все, проти її необхiдного пiдгрунтя – приватної власностi. Мислитель вбачав у ній той чинник, котрий порушує єдність держави. “Та хiба не тому відбувається таке в державі, що недоладно лунають вигуки “Це - моє!” або “Це - не моє!”, – запитує-стверджує Афiнянин. Необхiдно, пiдкреслював вiн, щоб принаймi правителi i стражi, тобто тi класи, які суттєво визначають життя державного цiлого, не мали б власностi.\nНегативна оцiнка Платоном приватної власностi з першого погляду здається слушною. Її обгрунтування неважко навiть пiдсилити. Адже немає сумнiву, що саме ця форма власності спричиняє експлуатацiю людини людиною та вiдповiдне загострення соцiальних суперечностей. Та чи є власність шкідливою безумовно і абсолютно? Сьогоднi ясно, що поряд з негативними, приватна власнiсть має i суттєвi позитивнi властивостi, якi роблять її необхiдним пiдгрунтям ефективного виробництва - матерiального i, доречно додати, духовного теж.\nЩе Арiстотель добре розумiв цю обставину. Те, що належить дуже великiй кількості людей, привертає менш за все уваги, казав вiн. Тому люди дбають найбільше про те, що належить їм особисто; найменше вони дбають про те, що знаходиться у загальному користуванні, або дбають остiльки, оскiльки це торкається того чи iншого. Окрiм всього, люди виявляють недбалiсть, розраховуючи на пiклування з боку iншого, як трапляється з домашнiми слугами: велика кiлькiсть слуг інколи слугує гiрше, нiж коли б їх було менше, унаочнює свою думку Стагiрит.\nТа якщо давньогрецький мудрець спирався на повсякденний досвiд i узагальнення здорового глузду, то сьогодні життєдайна функція приватної власностi в суспiльствi доведена точною теорiєю i тривалою практикою. З'ясовано, що колективна або державна форми власностi не спроможні витіснити приватну власність з кола ефективної людської дiяльностi. Можливе лише певне балансування їх спiввiдношення, яке б пом'якшувало негативнi i сприяло позитивним наслідкам. Тут доречно зауважити, що приватна власність є захищеною законом в переважній більшості сучасних держав. Нова Конституція України в статті 41 теж наголошує “Право приватної власності є непорушним”.\nПрагнення до повної унiфiкацiї громадян, до вичерпного контролю i управлiння їх життєдiяльнiстю заради змiцнення державного цiлого привели Платона до вимоги повного усуспiльнення не тiльки власностi, але й жiнок i дiтей. Усi жiнки цих мужiв мають бути спiльними, а окремо жодна нi з ким хай не живе. I дiти також мають бути спiльними, i нехай батько не вiдає, котра дитина його, а дитина - хто її батько, вчив мислитель з Афін. Яку реакцiю у нормальної людини здатна викликати така пропозиція?!\nВже Арiстотель знайшов цілком рацiональнi докази проти описаного усуспільнення. Вiн, наприклад, мудро попереджував: у непом’якшеній родинними стосунками спiльнотi вкрай важко уникнути образ дiєю, бiйок, навмисних та ненавмисних вбивств i iнших злочинних явищ. Тому усуспiльнення жiнок і дiтей не посилить державу, а внутрішньо її послабить. “Взагалi, - пiдсумовував Стагiрит, - задуманий закон неодмiнно веде до результату, що є протилежним тому, який буде мати закон, правильно встановлений...”.\nФундаментальна причина теоретичного прорахунку Платона тут полягає, як i у випадку з приватною власнiстю, в беззастережному пiднесеннi державного цiлого, в твердженнi абсолютної єдностi громадян як начебто необхiдної умови життєздатностi полісу. Філософ з Афін не зрозумів мертвої сили повної зрівнялівки і, навпаки, позитивної функцiї рiзноманiтностi явищ того чи iншого вимiру соцiальної дiйсностi, творчого потенціалу законної свободи окремої людини.\nАфiнянин вимудрував, якщо використати сучасний термін, теоретичну модель тоталiтарної держави. Термiни “тоталiтарний”, “тоталiтаризм” та їм подiбнi походять вiд латинського “totus”, що означає “цілий”, “увесь”, “повний”. Неважко зрозумiти: це поняття висловлює, по-перше, приоритет державного цiлого по вiдношенню до його “людських частинок” i, по-друге, вичерпний характер контролю i управління, які є засобами здійснення такого пріоритету. Хоч Платону не вдалося втілити в життя свою модель “найкращаї держави”, з часом в кiлькох країнах її певною мiрою все ж було реалiзовано. Серед найповнiших втiлень називають сталiнських СРСР та гiтлерiвську Нiмеччину.\n4. Арiстотель про справедливi та несправедливi державнi устрої\nНаступний крок у її розвитку соцiально-політичної думки Давньої Грецiї зробив Арiстотель Стагірит. Вiн не тiльки влучно критикував свого вчителя, але i розробив власну концепцiю, яка викладена головним чином у знанiй “Полiтицi”. Якщо Платон конструював образ “найкращої держави” силою уяви, що спиралась головним чином на певнi умогляднi основоположення, то його учень почав з вивчення даних стосовно бiльш нiж 150 реальних державних утворень. Такий підхід забезпечив Арiстотелю певну перевагу в одержаних результатах i їх доказовості. Бiльше того, вагомiшими ставали пiдстави практичної функцiї його теоретико-полiтичних висновків.\n“Полiтика” Стагiрита створювалась за часiв розгортання війського-політичної експансiї греків i замислювалось як концептуальне обгрунтування шляхiв реалiзацiї владних намірів Олександра Македонського. На невдовзi пiдкорених безкраїх просторах – від Індії до Піренеїв - вiдкривались блискучi перспективи розповсюдження грецьких форм суспiльного буття, причому у скоригованому i вдосконаленому виглядi. Хоч цi можливостi з рiзних причин не були втiлені в життя, вчення Арiстотеля дотепер править за зразок вiдповiдi думки античностi на складнi питання теорiї держави, правової та полiтичної практики.\n“Людина за природою є iстота полiтична”, - стверджує Арiстотель на початку свого дослідження. Цим стверджується необхідність “полiтичного спiлкування” - тобто держави - для повноцінного буття людини.\n“В усіх людей природа вселила потяг до державного спілкування, і перший, хто це спілкування організував, зробив людству найбільше благо”, - веде Арістотель далі. Відповідно до наведених суджень, організацію державного спілкування слушно вважати політичною діяльністю, політикою. А раціональне дослідження організації держави - або ж політичного спілкування - становить, в дусі Стагірита, політичну науку.\nБудь-яке спiлкування виникає заради певної мети. Що ж є метою створення і функціонування держави? Згiдно Стагiриту, держава створюється людьми заради потреб життя, а iснує заради досягнення доброго життя. Далi вiн неодноразово пiдкреслює, що саме “найкраще”, “гiдне життя” кожного громадянина є метою існування держави. Коли поряд з цими твердженнями взяти до уваги критичне ставлення Арiстотеля до поглядiв Платона, то природно дiйти важливого висновку: Стагiрит вирiшував фундаментальну дилему iнтересiв людини i держави на користь людини. Держава розглядається як необхідний інструмент, засiб досягнення щасливого буття кожним громадянином або їх спільнотою, а не навпаки. Цього вихідного принципу мислитель тримається в усiх студiях та оцiнках реальних державних утворень, в створенні мисленої моделi найкращого суспільного ладу.\nЯсно, зауважував в такому зв'язку Арiстотель, що тiльки тi державнi устрої, котрi забезпечують загальне добро, виявляються справедливими i правильними. Тi ж, що захищають iнтереси частини громадян, являють собою помилковi вiдхилення вiд правильних: адже вони грунтуються на пануваннi, тодi як справедлива держава має спиратися на спiлкування вiльних людей.\nЦе загальне мiркування Стагiрит бере першою пiдставою класифiкацiї реальних форм державного устрою. Далi, пiсля дихотомiчного поділу держав на справедливi (правильнi) та несправедливi (неправильнi), вiн розподiляє обидва види на пiдставi того, кому належить влада, а вона може знаходитися чи то в руках одного, чи то небагатьох, чи то бiльшостi. У такий спосiб одержано бажану класифiкацію форм державного устрою (ФДУ).\nЗараз немає можливостi обговорювати окремо кожну з виділених форм державностi. Загальнi пiдстави їх розрiзрення вже з'ясовано, а докладний опис легко знайти в творi Арiстотеля. Але є сенс зупинитися на розглядi демократичного устрою та полiтiї.\nЗ демократiєю ми звично пов'язуємо позитивну оцiнку, вона пiдсилюється i тими вiдомостями, якi наведено стосовно державного життя Афiн епохи Перiкла. Тому сюрпризом виглядає вiднесення Арiстотелем цього устрою до несправедливих. Чи можна з цим погодитись?\nВідповідаючи на поставлене запитання, треба зрозуміти, що мислитель визначив демократiю як владу народу – тієї більшості, що протистоїть аристократичній меншості, еліті. Таку бiльшiсть за його часiв складали незаможнi громадяни. Тому демократичний державний устрій мав на метi перш за все забезпечити iнтереси незаможних, а не загальне благо. Отже, вiн, точно кажучи, не був цiлком справедливим. Ясно, застережував в такому зв'язку Арiстотель, що коли бiльшiсть, забравши собi все, почне дiлити мiж собою власнiсть меншостi, то цим вона занапастить державу. Якщо ж цього не станеться i демократія виявиться здатною якось збалансувати iнтереси бiльшостi i меншостi, то iй можна буде вiддати перевагу: це буде найменш несправедлива з несправедливих форм державності.\nВизнання демократiї як влади бiльшостi зберiгає своє значення дотепер, хоч i з суттєвою поправкою: бiльшiсть не обов'язково складають незаможнi громадяни. Тому i сьогоднi уникнути визнання певної несправедливостi цiєї форми державного устрою не можна. Насправдi, навiть у найдемократичних країнах пiсля виборiв партiя бiльшостi, яка одержує перемогу, здобуває переваги в інститутах державної влади з тим, щоб захищати iнтереси в першу чергу свого електорату. З iнтересами та потребами решти громадян ця активнiсть інколи вступає в суперечнiсть, що є по вiдношенню до них несправедливим. Та в цивiлiзованому свiтi iснують рiзноманiтнi механiзми, котрi обмежують рiвень такої несправедливостi, балансують iнтереси бiльшостi i меншостi, надiйно гарантують природнi права будь-якого громадянина. Їх розгляд - справа подальших розділів, ми ж обмежимося афорiстичним резюме знаменитого британського прем’єр-міністра Уiнстона Черчілля. Вiн скорегував думку Арiстотеля з урахуванням досвiду суспiльного розвитку протягом бiльш нiж двох тисячолiть у такий спосіб: демократiя – недосконала форма правління, за виключенням усіх інших, які ще гірші.\nВласті симпатії Стагiрита були пов’язані з полiтiєю, яку вiн вважав насправді найкращою формою державного устрою.\nВ кожнiй державi, обгрунтовував свiй iдеал мислитель, є три частини населення: вельми заможнi, вкрай незаможнi та тi, що знаходяться посерединi мiж ними. Оскiльки “помiрнiсть та середина - найкраще, то, очевидно, i середнiй достаток з усiх благ всього найкраще. I далi: “Зрозумiло, що найкраще державне спiлкування - те, котре досягається через середнiх, i тi держави мають гарний устрiй, де середнi складають бiльшiсть, де вони - в кращому випадку - сильніші за обидвi крайностi або принаймi кожної з них окремо. З'єднавшись з тiєю чи iншою крайністю, - роз'яснює Арiстотель далi, - вони забезпечують рівновагу та перешкоджають перевазi супротивників. Тому найбільше благополуччя держави полягає в тому, щоб її громадяни мали власнiсть середню, але достатню; а в тих випадках, коли однi мають забагато, iншi ж не мають нічого, виникає чи то крайня демократiя, чи то тиранiя, саме пiд впливом протилежних крайностей”.\nОтже, запорукою iснування найкращої державної організації – полiтiї –Стагiрит стверджував наявнiсть могутнього прошарку “середнiх громадян”, тобто тих, хто має достатні приватну власнiсть i рівень добробуту. Та вивчаючи численнi держави Давнього свiту, вiн бачив - майже все населення подiляється на незаможних та багатiїв, а “середнiх” замало. Внаслiдок цiєї об'єктивної обставини найкращiй державний устрiй “чи то нiколи не зустрiчається, чи то зустрiчається рiдко i у небагатьох. Один лише муж на вiдмiну вiд тих, хто старшинував ранiше, дозволив себе переконати запровадити цей устрiй”, - писав Арiстотель. Аналiз цих слiв дозволив висунути припущення, що “єдиним мужем” грецький фiлософ назвав Олександра Македонського, з діяльністю якого вiн пов'язував надiї на втiлення свого вчення в життя.\nЯкщо у Давньому свiтi одержанi Арiстотелем висновки залишились далеким iдеалом, то сьогоднi вони мають насправді життєдайне значення. Адже однiєю з головних складових соцiальної структури розвинених країн визнається саме “середнiй клас”. Вiн вирiс за рахунок iнтеграцiї частини буржуа, робітників, службовців та інтелігенції. Його чисельність набула передбаченої Стагiритом бiльшостi i здатна забезпечити стабiльнiсть, еволюцiйний прогрес та добробут суспiльства. Створення “середнього класу” - необхiдна умова залучення до кола благополучних держав й України. Цю умову слiд виконувати без зайвих вагань.\nВ тiй мiрi, в якiй соцiальне підгрунтя західних демократій складає “середнiй клас”, вони наближаються до арiстотелевського iдеалу - полiтiї. З цiєї причини, мабуть, i сам Стагiрит сьогоднi визнав би реальний демократичний устрiй найсправедливiшою формою державностi. Проте заперечення проти ототожнювання полiтiї та сучасної демократiї неодмiнно виникли б з iншого боку, тобто з боку справжніх демократiв. Справа полягає в тому, що хоч полiтiя насправдi має забезпечити щастя усiх своїх громадян, але вона обмежується тiльки своїми громадянами. В грецьких полiсах iснували жорсткi критерiї громадянства: згаданий раніше випадок з сином Перiкла Афiнського в цьому вiдношеннi є показовим. Тому поза колом громадян залишалась значна кiлькiсть населення - як вiльних людей, так i рабiв. Вони не тiльки не мали повної пiдтримки з боку держави, а й розглядались нею як законний ресурс вирiшення власних проблем. Полiтiя Арiстотеля не замислювалась виключенням з цього правила.\nСтагiрит не тiльки не заперечував, наприклад, рабства, але i обгрунтовував його природнiсть i кориснiсть. “Природа волiє, щоб i фізична організація вiльнiх людей вiдрiзнялась од статури рабiв: в останнiх статура мiцна, придатна для виконання необхiдних фiзичних робiт; вiльнi ж люди тримаються прямо i не здатнi виконувати такi роботи, проте вони пристосованi для полiтичного життя, яке розподiляється у них на дiяльнiсть в воєнний та мирний час”, - вчив Арiстотель.\nСпрямованiсть його думки досить очевидна i вiдповiдає широко розповсюдженiй за часiв античностi зневазi до грубої фiзичної працi, до практично-орiєнтованої “майстерності творення”. Землеробство, ремiсництво та подiбнi важкi, виснажливі роботи Арiстотель вважав за доцiльне доручати рабам i iноземцям, тодi як повноправному громадянину лічило воювати, брати участь в управлiннi державою, розглядати судові справи i, звичайно, філософствувати.\nНеважко побачити, що в своєму iсторичному розвитку демократiя не тiльки набула позитивних ознак полiтiї, а й перевершила iдеал Арiстотеля в широтi i суцiльностi соцiальної бази. Насправдi, непримиренних суперечностей, що народжуються вiдношенням “панування – пiдкорення”, сучаснi демократичнi держави не знають, а дискримінації меншин або емiгрантiв намагаються поступово, хоч i не завжди з швидким ефектом, позбутися. Що ж до рiзнопiдставних суперечностей взагалі, то навряд щоб життєздатне суспiльство будь-коли позбавилось їх зовсім. Коли ж вони народждують небезпечнi крайнощi, то їх має згасити могутнiй “середнiй клас”. Свідоме впорядковування й розв’язування суспільних суперечностей, особливо у державній сфері, й становить сутність політики.\n5. Сучасне значення античної спадщини: короткий підсумок\nКласична античність демонструє нам зразки зрілої політичної активності, спрямованої на організацію різноманітних проявів життєдіяльності міст-держав. Репрезентативної фігурою тут є, наприклад, Перікл Афінський. Політика виникає раніше за науку про неї, проте за часів розквіту Еллади остання досягає перших класичних успіхів, особливо у творах Платона та Арістотеля. Ми знаходимо тут саме науку, тобто переважно впорядковане раціональне дослідження, а не виключно міфи чи релігійні приповісті.\nЗ самого початку наука про політику виявляється досить неоднорідною, по-перше, за своєю методологією. Коли Платон застосовував спекулятивний метод, виводячи детальну модель “найкращої держави” з кількох умоглядних основоположень, то Арістотель був прихильником описів і класифікацій реально існуючих державних утворень. Доступ до значного за тих часів емпіричного матеріалу дозволив йому порівняти, оцінити й висловити не тільки припущення щодо “ідеальної організації” політичного спілкування, а й знайти реально найменш несправедливий державний устрій, яким він вважає помірну демократію.\nПо-друге, змістовні висновки політичних досліджень антиків теж суттєво розбігаються. З точки зору сьогодення можна стверджувати, що вони винайшли найширшу шкалу моделей держави, кінцевими пунктами якої є, з одного боку, чистий тоталітаризм, а з іншого – довершена влада усіх дієздатних громадян на кшталт політії. Звичайно, в реальному житті ситуація є набагато складнішою, тут домінують змішані та перехідні форми. Проте для їх аналізу й загальної оцінки зазначена шкала дотепер становить певну цінність.\nЦінною виявляється і арістотелевська класифікація різноманіття конкретних державних устроїв, тобто способів організації державної влади. А оцінка Стагіритом природи демократії через тисячоліття вдало перегукується з відповідними поглядами авторитетних політиків сучасності. З корективами на умови початку ХХІ століття, якісно відмінні від умов розквіту класичної Еллади, вона є плідним підгрунтям міркувань щодо напрямку і засобів забезпечення суспільно-політичного поступу незалежної України.


Статті про Шри-Ланке | Відпочинок і подорожі\n23:03, 11 Квітня 2019\nБатьківщина знаменитого цейлонського чаю, острів Шри-Ланка сьогодні – популярний пляжний напрям у російського туриста. Охочих поринути в розпал зими в теплі бірюзові води Індійського океану не бентежать ні довгий...\n21:31, 10 Квітня 2019\nУ Шри-Ланке літо триває круглий рік, незалежно від того, який місяць на календарі. Це пояснюється тим, що острів знаходиться на екваторі і температура повітря складає близько +28-30 градусів. Тільки опади можуть бути...\n12:25, 03 Лютого 2019\nЯка валюта в Шри-Ланке? Саме це питання може поставити турист, що збирається на відпочинок в цю чудову країну. Основною валютою країни є рупія Шри-Ланки, скорочено – лан. рупія, позначається символом – LKR і кодом...\n23:33, 18 Червня 2018\nЗалізниці Шри-Ланки заслужили довіру пасажирів. Вони забезпечують безперебійне повідомлення між різними населеними пунктами країни. Місцеві жителі вважають за краще здійснювати поїздки на потягах і автобусах....\n8:17, 19 Січня 2018\nВідправившись у відпустку на південь Шри-Ланки, вам вдасться: – зайнятися рафтингом, віндсерфінгом, снорклингом, серфінгом, дайвінгом, пограти в гольф; – оздоровитися завдяки аюрведичним процедурам (релаксація,...\n12:42, 18 Січня 2018\nШри-Ланку можна по праву назвати райським куточком: тут немає метушні, шумних розваг, дискотек до ранку. Життя тут неквапливе, місцеві жителі і численні туристи насолоджуються сонцем круглий рік : навіть в січні...\n15:29, 17 Листопада 2017\nОстрівна держава Шри-Ланка здобуло світову популярність завдяки чудовим пляжам і якісному чаю. Ця країна розташована поряд з південним узбережжям Індії, в Індійському океані. Північ Шри-Ланки тривалий час вважалася...\n17:41, 11 Листопада 2017\n“Благословенна земля” – саме так красиво звучить назва острова Шри-Ланка, якщо перевести з санскриту. З цим відразу ж погоджуються туристи всього світу, що ледве ступили на землю обітовану. Ще на підльоті до...\n12:01, 15 Травня 2017\nОстрів у південних берегів Індостану раніше називався Цейлоном, і саме звідси родом – знаменитий і смачний чорний цейлонський чай. Сьогоднішнє життя шри-ланкийцев, звичайно, отримало багато сучасних прикмет і...\n20:56, 18 Січня 2017\nКолись цей благодатний острів у південних берегів Індії називався Цейлоном, і його назва була знайома кожному, хто в якості головного напою віддавав перевагу цейлонському чаю. З надбанням назависимости держава і...\nОкремий термінал в Єгипті для росіян\nЇдемо в Туреччину: Каппадокія і гора Эрджиес\nТаїланд, частина III : Пхукет\nЦентральний ринок Куала-Лумпуру : адреса, що купити, відгуки туристів\nРЖД пояснили, чому плацкарти дорожчі за авіаквитки


Салат Ніжність з куркою: 7 класичних рецептів | Кулінарія\nГоловна » Кулінарія » Салат Ніжність з куркою: 7 класичних рецептів\nСалат Ніжність з куркою: класичний рецепт\nЯк приготувати Ніжність з курки, грибів і сиру\nДуже смачний салат Ніжність з ананасами\nВідео рецепт закуски Ніжність з куркою і чорносливом\nЛистковий салат Ніжність з копченою куркою\nНіжність з шинки і огірків\nНіжність з яблуком та морквою: відео рецепт\nЧи Любите ви листкові салати? У нашій сім’ї люблять всі. Готуємо на кожне свято. Це справжня прикраса столу. Рецептів існує безліч, але серед них, хочеться виділити, на мій погляд, особливо смачний.\nЦе ніжне блюдо включає в себе улюблені інгредієнти, заправляється ніжною пікантною заправкою, до якого так і тягнеться рука за добавкою. Якщо любите страви з куркою, то можна побалувати себе салатиком дамський каприз, який готується просто, швидко, а виглядає відмінно, і на смак божественний.\nВиходить ніжне блюдо, яке сподобається і чоловікам, і жінкам, тому що рецепти на будь-який смак, можна використовувати більш легкі інгредієнти, або гриби, курку, сир, чорнослив, що зробить закуску ще корисніше і смачніше.\nПерший раз спробувала цей рецепт в кафе, на дні народженні подруги, і сподобався він не тільки мені. Я вирішила вивчити детальніше рецепти і процес приготування.\nВаріантами страв, вирішила поділитися з вами, зібравши найсмачніші рецепти в одному місці. Існує багато варіантів, але сьогодні ми розглянемо рецепти з куркою. Запевняю, вам сподобається, ви захочете спробувати страву на смак, і відчути неймовірне задоволення від цієї закуски.\nЦікавий варіант страви був придуманий з часів Радянського союзу, але ким і коли, невідомо. Цей рецепт складно назвати корисним, але якщо взяти якісний майонез, і якісні продукти і приготувати самостійно, то користі буде більше.\nКуряче філе – 1-2 шт;\nСир твердий – 70 грам;\nМайонез – 80 грам;\nПерець чорний мелений – 1 / 3 чайної ложки\nВідваримо куряче філе для страви. Але перед цим, рекомендую його вимити і зачистити. Беріть якісний продукт, тоді і смак буде зовсім інший. Закидаємо м’ясо в киплячу воду і варимо до готовності.\nОбов’язково підсолюємо воду, можна додати будь-які спеції за бажанням. Остуджуємо грудку, і нарізаємо кубиками. Можна відварювати м’ясо заздалегідь, остуджувати прямо в бульйоні, тоді воно буде соковитіше.\nМоркву очищаємо, добре миємо, і натираємо на дрібній тертці. Морква використовуємо сиру. Важливо взяти солодку, помаранчевого кольору.\nЯйця відварюємо круто, очищаємо, натираємо на тертці. Дуже важливо варити яйця протягом 10 хвилин з моменту закипання. А також, при варінні додати сіль. Після варіння зливаємо окріп, і заливаємо холодною водою.\nНатираємо яйця, 1 жовток залишимо для прикраси страви. Білок трьох до яєць.\nТвердий сир натираємо на тертці. Найважливіше, беріть той сир, смак якого вам подобається. Смачний сир, смачне блюдо, це закон. Зараз продають сирний продукт, не замінюйте їм сир в стравах.\nНарізаємо цибулю кубиками, поміщаємо його в миску і заливаємо окропом на 10 хвилин. Це потрібно щоб прибрати гіркоту. Можна використовувати зелений лук, в цьому випадку заливати його окропом не потрібно.\nВи можете замаринувати цибулю: на склянку води додавши сіль, цукор і оцет. Я додаю ложку цукру, дві оцту і половинку чайної ложки солі.\nТепер починаємо збирати страву, так як у нас листковий салат, то будемо викладати шар за шаром, кожен змащуємо майонезом. Можна приготувати заправку, змішавши майонез з перцем і додавши трохи часнику.\nШари салату потрібно притрамбовывать, щоб вони красиво виглядали, коли ми приберемо форму.\nЯ викладаю куряче філе, потім змащую його найніжнішим майонезом провансаль, і посипаю чорним меленим перцем.\nПотім шар цибулі, цибулю змащувати майонезом не будемо. Найголовніше, зцідіть з лука воду. Відкиньте її на друшляк і дайте добре стекти рідини, щоб не було зайвої води.\nПотім шар тертих яєць, яйця ми змащуємо провансалем, і посипаємо чорним меленим перцем. Якщо не любите перець, можна не присипати, але так набагато смачніше виходить.\nНаступний шар солодка соковита морква, вона додасть смак страви. Поєднання продуктів робить смак божественним. Морква змащуємо майонезом, і присипаємо чорним перцем.\nОстанній шар солонуватий сир твердий, розкладаємо його по всій поверхні страви. Зручно готувати з допомогою рознімної форми, або кільця, якщо немає ні того, ні іншого, то викладайте шару гіркою один на інший.\nЗмащуємо провансалем, і прикрашаємо блюдо подрібненим жовтком зверху. Цей варіант, точно, нікого не залишить байдужим. Особливо подобається прекрасній половині людства.\nЗалиште страву просякати, 1-2 години досить, можна накрити і покласти в холодильник. Прибираємо кільце і подаємо до столу. Я готувала цей варіант для своїх гостей, всім сподобається. Деякі гості просили рецепт цієї новинки.\nДуже простий і доступний варіант, який готується з грибами. Гриби печериці, вони продаються в будь-якому магазині чи на ринку. Готується шарами, один шар викладається на другий, зараз я вам покажу, як це робиться не використовуючи ніякі форми.\nЯйця варені 5 шт\nФіле куряче варене — 200 гр\nГриби печериці — 200 гр\nМайонез-4-5 ст. л\nРіпчасту цибулю очистити і порізати кубиками, обсмажити на рослинному маслі, остудити, перекладаємо в миску. Яйця відварюємо круто, очищаємо, і відокремлюємо жовтки від білків, натираємо окремо жовтки і окремо білки.\nКуряче філе відварюємо у воді, воду потрібно посолити, відварюємо до готовності і охолодити м’ясо. Нарізати його потрібно з допомогою гострого ножа кубиками, ось так.\nПечериці вимити, порізати шматочками і обсмажити до готовності на рослинному маслі. Я не засмажую і не прижариваю гриби, весь час їх помішую, щоб вони рівномірно обжарились. Перекладаю в мисочку і остуджую.\nБеремо плоску тарілку, на неї ми будемо формувати закуску. Першим шаром у нас йде філе, його слід перемішати з ложкою майонезу, першим шаром викладаємо на блюдо.\nФормуємо у вигляді гірки, викладаємо на філе терті білки, і змащуємо найніжнішим майонезом. А зверху поміщаємо охолоджені смажені грибочки.\nПотім викладаємо жовток, надаємо форму купола салату, це все нескладно, можна допомагати ложкою.\nЖовток щедро змащуємо майонезом, тому що це останній шар майонезу, зверху будемо присипати твердим сиром і прикрасити страву. Присипаємо солонуватим твердим сиром.\nВажливо, дати блюдо просочитися, залишивши його в прохолодному місці на 1-2 години, а потім подати до столу. Обов’язково накрийте зверху, інакше сир за цей час встигне обвітритися.\nДуже люблю поєднання курячого м’яса і кисло-солодкого ананаса. Замість свіжого завжди беру консервований продукт в баночці, вже порізаний шматочками, або кільцями. Це відмінне переплетення смаків, його просто хочеться пробувати знову і знову.\nСтавимо воду на вогонь, додаємо сіль, коли вода закипить закладаємо філе, відварюємо до готовності і охолодити. Можна остуджувати в бульйоні, я завжди так роблю, тоді курка смачніша. Якщо для свята готую, то відварюю заздалегідь.\nКоли м’ясо остигне наріжте його невеликими кубиками. Готувати страву ми будемо шарами, першим шаром у нас йде твердий сир. Беремо тарілку або блюдо. Натираємо сир на дрібній полотні терки, майонез.\nДуже красиво виглядає блюдо в креманках, в прозорому салатнику, або оформлене в кільці.\nНаступним шаром у нас буде апетитна курочка, рекомендую порізати дрібним кубиком. Посоліть і поперчити м’ясо на свій розсуд. Я не солю і не перчу. Викладаємо на сирок, і робимо павутинку з майонезу.\nТепер прийшов час соковитих кисло-солодких консервованих ананасів. Беріть кільцями або шматочками. Якщо у вас кільця в сиропі, то вийміть їх і порізати подрібніше. Якщо у вас ананас шматочками, то, просто, зцідіть маринад.\nВажливо викладати шар на курку, і намагайтеся щоб не було сиропу. Порізаний ананас буде в сиропі, беріть тільки шматочки і викладайте по всій поверхні. Обов’язково майонез.\nЗавершальний акорд — шар твердого сиру на дрібному полотні. Покрийте сиром всю поверхню салату. Прикрашаємо за своїм смаком і бажанням.\nПрикрашати можна за своїм бажанням, можна просто залишити як є, можна прикрасити свіжими овочами, оливками, ягодами журавлини. Моє улюблене оформлення зимових салатів ягоди брусниці і петрушка, чимось нагадує «гостролист».\nРецепт підійде на Новий рік, Різдво, на будь-яке свято, і день народження, і посиденьки з друзями. Дуже цікавий варіант страви, що готується з волоськими горіхами, куркою і чорносливом. Представлений він у відео форматі, так що переглядайте, і пробуйте.\nДля любителів такого поєднання продуктів, що дуже підійде. Чорнослив додає якусь пікантну нотку страви, курочка ніжність, в поєднання з яйце і сиром, виходить божественний смак.\nБагатошаровий і красивий, гідно прикрасить будь-який святковий стіл, а також, стане відмінним доповненням сімейного вечері. Обожнюю цей рецепт, так як у складі не варена, а копчена курка, я використовую стегенця.\nСир «Едам» — 200 гр\nВарена морква — 3 шт\nВарена картопля — 3 шт\nКопчені курячі стегенця — 2 шт\nКріп — 1/3 пучка\nЦибуля зелена — 1/3 пучка\nОгірок вимити, витерти насухо кухонним рушником і нарізати кубиками.\nДля страви я використовую стегенця, знімаю з них шкірку, м’ясо відокремлюємо від кісток. Нарізаємо його дрібним кубиком. Важливо, щоб ви були впевнені в якості м’яса, щоб продукти використовувалися свіжі.\nЗелень нарізати, моркву відварити і натерти, яйця відварити і натерти, картоплю відварюємо, і натираємо. Формуємо на красивому блюді, при цьому обов’язково використовуйте кільце або форму, так красивіше виглядає на столі.\nПерший шар відвареної картопля. Незабутній про майонезі, його можна купити або приготувати в домашніх умовах.\nДалі, викладаємо кубики копченого стегенця, а зверху соковитий і ароматний зелений огірочок.\nДодаємо шар тертої моркви, і лише потім шар майонезу. У цьому варіанті ми не змащуємо кожен шар. Але шари трамбуем, так вони будуть щільніше, і коли ви витягаєте форму, страва не розпадеться.\nПотім яйця, зелень, майонез, твердий сир. Накриваємо харчовою плівкою і для просочування шарів відправляємо блюдо в холодильник.\nПіднімаємо форму, тільки її потрібно провернути по колу і вгору, я роблю так, по колу і вгору, і так шари залишаються красивими, і нічого не розпадається. Роз’ємна форма для страви цілком підійде, якщо немає кільця. Або в крайньому випадку, викладайте шар на шар.\nЦей рецепт повністю виправдовує назву і підкорює своєю простотою, швидке страву до вечері або обіду. Салат ніжність з шинкою можна подати як закуску на святковий стіл, і якщо красиво прикрасити, то буде виглядати не гірше інших страв.\nкуряча шинка — 400 гр\nогірок — 3 шт\nВсі інгредієнти готові до вживання крім яєць, їх відварюємо в круту. Нарізаємо соломкою огірок і шинку, сир і яйця натираємо на великому полотні терки. Змішуємо все в мисці, видавлюємо через прес зубчик часнику.\nДодаємо сіль, перець, майонез за смаком і перемішуємо. Наполягати нічого не потрібно, відразу ж подаємо до столу. Доповнити блюдо можна зеленню.\nДуже смачний, яскравий святковий салату, тут немає курячим філе. У складі кисло-солодке яблуко і яскрава моркву. Готувати краще на темній тарілці, так страва виглядає яскравіше і красивіше. Відмінний вигляд нікого не залишить байдужим.\nПробуйте, готуйте, всі страви дуже смачні. Мабуть всі вони найбільш прості і доступні, але ситні, які дозволяють нагодувати гостей, і прикрасити святковий стіл.


#с влада - сторінка 1 — Тексти.org.ua\nконцепція с влада пеньялоса богота місто колумбія досвід\nЯк збудувати місто, в якому варто жити. Лекція Енріке Пеньялоси\nЕнріке Пеньялоса - колумбійський політик, громадський діяч, прихильник руху Новий Урбанізм. Був мером столиці Колумбії м. Богота з 1998 до 2001 р. (між двома строками Антанаса Мокаса, який був його союзником) На цій посаді Пеньялоса зміг провести радикальні реформи, які в буквальному сенсі слова змінили обличчя міста. Пеньялоса є одним з найкращих у світі фахівців з організації міської інфраструктури. 22 березня він читав лекцію в Києві, а "Тексти" вели конспект. Енріке Пеньялоса, лекція «Шлях до міста, в якому ми хочемо жити»