Переказ скорочено Господа Головльови (М. Є. Салтиков-Щедрін)\nГоловна Інше українською Література Переказ скорочено Господа Головльови (М. Є. Салтиков-Щедрін)\nКороткий переказ твору Господа Головльови (М. Є. Салтиков-Щедрін)\nРосія, середина XIX ст. Кріпацтво вже закінчується. Однак родина поміщиків Головльови ще цілком процвітає і все більш розширює межі і без того великих своїх маєтків. Заслуга в тому цілком належить власниці - Аріні Петрівні Головльова. Жінка вона непохитна, норовиста, самостійна, звикла до повної відсутності будь-якого протидії. Чоловік Аріни Петрівни, Володимир Михайлович Головльов, як замолоду був поганим і бездіяльний, так і залишився. Життя своє він витрачає на твір віршиків в дусі Баркова, наслідування співу птахів, таємне пияцтво та подкарауливанием дворових дівок. Тому-то Аріна Петрівна увагу своє спрямувала виключно на справи господарські. Діти, заради яких начебто й творилися всі підприємства, були їй, по суті, тягарем. Дітей було четверо: три сини і дочка.\nСтарший син Степан Володимирович славився в сімействі під ім'ям Степко-бовдура і Степко-бешкетника. Від батька перейняв він невичерпну проказливому, від матері - здатність швидко вгадувати слабкі сторони людей; ці дарування використовував для передражнювання та іншого блазенства, за що був нещадно битий матір'ю. Вступивши до університету, він не відчув ні найменшого позиву до праці, а замість того став блазнем у заможних студентів, завдяки чому, втім, не пропав з голоду при мізерному посібнику.Отримавши диплом, Степан поневірявся по департаментах, поки вкрай не зневірився у своїх чиновницьких даруваннях. Мати «викинула синові шматок», що складався з будинку в Москві, але, на жаль, і з цим запасом Стьопка-бовдур прогорів, частиною проївши «шматок», частиною програвши. Продавши будинок, спробував було він випрошувати те тютюнцю, то гріш у заможних селян матері, що жили в Москві, проте змушений був зізнатися, що бродити вже не в силах і залишився йому лише один шлях - назад в Головльова на дармове достаток. І Степан Володимирович відправляється додому - на сімейний суд.\nДочка, Ганна Володимирівна, також не виправдала очікувань матусиних: Аріна Петрівна відправила її в інститут у сподіваннях зробити з неї дарового домашнього секретаря і бухгалтера, а Ганнуся одного разу в ніч втекла з корнетом і повінчалася. Мати їй «викинула шматок» у вигляді хирлявої деревнюшкі і капітальца, але років через два молоді капітал прожили і корнет втік, залишивши дружину з дочками-близнятами, Аннінькой і Любинька. Потім Ганна Володимирівна померла, а тому Аріна Петрівна змушена була дати притулок сиріток. Втім, і ці сумні події побічно сприяли округленню головлевского маєтки, скорочуючи число пайовиків.\nСередній син, Порфирій Володимирович, ще в дитинстві отримав від Степко-бовдура прізвиська Іудушка і Кровопівушкі. З дитинства був він надзвичайно ласкавий, а також любив злегка понаушнічать. До його підлещування Аріна Петрівна ставилася з побоюванням, згадуючи, як перед народженням Порфіші старець-провидець бурмотів: «Півень кричить, квочки загрожує; квочка - кудах-тах-тах, та пізно буде!» - Але найкращий шматок завжди віддавала ласкавому синові зважаючи на його відданості.\nМолодший брат, Павло Володимирович, був цілковитим уособленням людини, позбавленого будь-яких було вчинків. Може, він був добрий, але добра не робив, може, був не дурний, але нічого розумного не зробив. З дитинства залишився він зовні похмурий і апатичний, в думках переживаючи події фантастичні, нікому навколо не ведені.\nУ сімейному суді над Степаном Володимировичем палениса брати участь відмовився, передбачивши синові лише, що відьма його «з'їсть!»; Молодший братик Павло заявив, що його думки все одно не послухають, а так вперед відомо, що винного Стьопку «на шматки рвати ...». При такому відсутності опору Порфирій Володимирович переконав матінку залишити Стьопку-бовдура під наглядом у Головльова, заздалегідь витребувавши від нього папір з відмовою від спадкових претензій. Так бовдур і залишився в батьківському домі, в брудній темній кімнатці, на вбогому (тільки-тільки не померти) кормі, кашляючи над люлькою дешевого тютюну і сьорбаючи з штофу.\nІнше на тему: Переказ скорочено Господа Головльови (М. Є. Салтиков-Щедрін)


У Держдепі не мають наївних сподівань у добрі наміри Росії\nСполучені Штати продовжують переговорний процес у Женеві щодо сирійського врегулювання без усіляких "наївних сподівань", що Росія раптом змінить свою позицію.\nПро це заявив у понеділок під час брифінгу в Вашингтоні речник Державного департаменту США Джон Кірбі, передає власний кореспондент Укрінформу.\n"Немає жодних очікувань та наївних сподівань у добрі наміри Росії", - зауважив офіційний представник зовнішньополітичного відомства.\nЧитайте також: США в ООН назвали генералів, винних в ударах по цивільним у Сирії\nВін підкреслив, що зусилля на цьому напрямі продовжуються і зараз, "держсекретар Керрі дуже активно залучений до цього процесу".\nОсновна причина, чому США все ще беруть участь у Женевському процесі, навіть всупереч посиленню насильства в Алеппо, - це тому що держсекретар має "дуже гостре відчуття терміновості щодо вирішення ситуації на місцях".\n"Йдеться не тільки про Алеппо, але також про Сирію загалом, де може бути тільки політичне рішення", - зауважив Кірбі.\nЧитайте також: США назвали стан відносин з Росією критичним\nВін підкреслив, що тільки шляхом переговорів і дипломатії можна очікувати бажаного результату.\n"Я не можу говорити про очікування і мотивацію росіян, вони самі мають це робити. Але я можу запевнити вас, що він (Джон Керрі – ред.) працюватиме над цією проблемою, доки залишатиметься на посаді держсекретаря", - наголосив речник Держдепартаменту США.


ВОЛЯ НАРОДУ: громадсько-політичний портал - Кожен учасник виборів зобов'язаний брати на себе політичну відповідальність\nКожен учасник виборів зобов'язаний брати на себе політичну відповідальність\nВівторок, 10 квітня 2012 12:34 | Вибори\nУ кожного відповідального громадянина України болить через той стан, в котрому зараз перебуває український народ. Прийдешні вибори до Верховної Ради сприймаються такими громадянами як можливість змінити хибний вектор розвитку.\nДля такої зміни потрібні не лише чисельна команда однодумців і прийнятні для виборців гасла. Потрібно передусім самому для себе зрозуміти, чого прагнеш і яким чином будеш цього досягати. Насамперед це важливо до тих безпартійних громадських активістів, котрі заявляють про своє бажання взяти участь у виборах.\nНа жаль, значна частина таких кандидатів в депутати свідомо або підсвідомо намагається протиставляти себе політикам – громадську діяльність протиставляти політичній.\nЧасто статус політика намагаються ставити кандидату в депутати у провину, натомість як перевагу кандидата показують його громадську діяльність. Через таке протиставлення слід визначитися, чи суттєвими є відміни політичної і громадської діяльності і в чому вони полягають.\nВ чому ж відміна громадської діяльності від політичної? Принципових відміни три.\nПерша відміна полягає у меті.\nМетою політичної діяльності є доступ до управління ресурсами держави, її адміністративно-територіальної одиниці або територіальної громади. При цьому несуттєво, для досягнення яких цілей політична сила хоче використовувати ці ресурси.\nРесурси держави, адміністративно-територіальної одиниці, територіальної громади політична організація або політичний лідер може використовувати на користь суспільства, на користь певної групи осіб або для задоволення особистих забаганок – але доступ до цих ресурсів є саме політичною метою.\nПолітичний вплив дозволяє через владні повноваження використовувати бюджетні ресурси країни або її частини, незалежно від того, чи всі громадяни згодні з саме таким використанням ресурсів.\nГромадська діяльність має метою на добровільних засадах спільно з однодумцями власними силами з використанням власних ресурсів учасників об’єднання громадян або добровільних внесків недержавних організацій досягти певного результату, котрий є цінним для всіх учасників цього об’єднання.\nГромадський вплив дозволяє через консенсус учасників об’єднання громадян використовувати лише їхні спільні ресурси.\nКоли особа або організація вимагають від органів державного управління або місцевого самоврядування у той чи інший спосіб розпорядитися бюджетними ресурсами або державною чи комунальною власністю, це вже є політичною діяльністю.\nДруга відміна полягає у способі дій. Способом досягнення політичної мети є використання повноважень, які дає державна влада. Для можливості реалізації політичної мети потрібно спочатку легітимно взяти владу.\nЛегітимність полягає у фактичному визнанні цього суспільством.\nСпособом досягнення громадської мети є самоорганізація громадян на добровільних засадах.\nТретя відміна полягає у стосунках з чинною владою. Громадська діяльність ґрунтується на взаємному невтручанні. Це важлива ознака. Оскільки громадська організація використовує лише власні ресурси або добровільну допомогу, у неї відсутні причини для конфлікту з владою.\nКонфлікт можливий лише тоді, коли на ресурси влади зазіхають – але це вже рівень політичний.\nПолітична діяльність не може бути нейтральною, вона може бути або у співпраці з владою, щоб зараз мати доступ до державних ресурсів, або в боротьбі проти чинної влади, щоб відібрати владні повноваження.\nСебто протиставлення громадської і політичної діяльності є протиставленням "солоного" і "гарячого". Таке протиставлення породжується або нерозумінням їхньої сутності, або свідомим намаганням маніпулювати суспільством.\nНе кожен ефективний громадський діяч готовий до ефективної для суспільства політичної діяльності. Політичний рівень потребує інших якостей, іншого масштабу мислення, ніж громадський.\nПолітик, корисний суспільству, має мислити системно, визначати головне для суспільства і зосереджуватись саме на ньому, оцінювати категоріями цивілізації, планувати і будувати майбутнє кількох поколінь, неухильно дотримуватися проголошених цінностей, бути готовим до самопожертви.\nНе завжди досвід громадської діяльності, навіть успішної, надає людині таких якостей. Не кожен готовий перейти від містечкових, хоча і важливих проблем до відповідальності за життя і майбутнє мільйонів людей. Не кожен умілий командир артилерійської батареї готовий стати Наполеоном.\nДуже важливо, щоб виборці робили свій вибір через те, що прагне і спроможний зробити їхній обранець, а не лише через кількість пофарбованих дитячих майданчиків, гучних судових справ або повалених огорож.\nТому пропоную всім, хто проголошує своє бажання брати участь у виборах, підняти забрала і чесно визнати: "так, я політик". І далі вже брати на себе політичну відповідальність за все, що зробив і що проголосив.\nСвятослав Стеценко, для Української правди


Народна Воля » Для Вкраїни вірно жиймо » Print\nДля Вкраїни вірно жиймо\nPosted By Модератор On 09.11.2018 @ 12:36 In Культура | No Comments\nДосліджуючи літературну спадщину відомої української дитячої письменниці першої половини ХХ ст. Марійки Підгірянки (1881-1963) наочно простежуємо, що в багатьох її поетичних і прозових полотнах присутня тема національно-патріотичного виховання, української самобутності. При тому, що батько Омелян Ленерт за національністю – німець, а мати Теофілія Волошин – українка, у ній таки перемогла материнська кров.\nУже у ранній творчості славетна краянка оспівує щиру любов до нашої неньки-України, яка цілі століття терпіла під гнітом чужинських загарбників. Нині дивуєшся, якою силою волі треба володіти, аби при чужій владі двадцятирічна Марійка, вчителька Уторопської школи, написала патріотичний вірш «Ой не нам!», надрукований у львівській газеті «Діло» за травень 1902 року, вперше підписавшись псевдонімом «Підгірянка». У ньому на весь світ рознесла:\nШляхетським та московським,\nУже на першому році заміжжя також із вчителем-патріотом Августином Домбровським, у 1906-му видрукувала у декількох числах часопису «Прапор», що виходив у Коломиї, велику статтю «Національне патріотичне виховання молоді», через яку пронизує гасло: «Патріотизм – не героїзм, а – обов’язок».\nСправді, треба залишатися вірною дочкою свого українського народу, щоб у розрусі Першої світової війни любити своїх і чужих дітей у таборі виселенців в австрійському Гмінді, видати у Відні для українських школярів у серії «Воєнна читанка» маленьку читаночку №4 «Малий Василько», яку прикрашають її ідейно вартісне оповідання «Малий Василько» і вірш «Синови».\nСправжній національно-патріотичний відтінок має триактна п’єса «В чужім пір’ї», яка є однією з найкращих у драматичній творчості Марійки Підгірянки. Авторка на першій сторінці зазначила «Присвячую любим діточкам по той і сей бік Карпат». Національно-патріотичною канвою твору стала відіома поезія-пісня Костянтини Малицької, щирої товаришки нашої поетеси «Чом, чом, чом земле моя». Відрадно, що п`єса «В чужім пір`ї» на три дії написана у період Української революції 1918-1923 років, просякнута любов`ю до поневоленої України, витримала два видання. Перший раз за чеської окупації Закарпаття в Ужгороді книгодрукарнею «Вікторія» 1922 року і вдруге – за польської окупації Галичини у Львові накладом видавництва «Молода Україна» 1923 року. За цілі десятиліття Радянської України про цей драматичний шедевр для дітей талановитої краянки майже не згадували. Лиш на повний голос заговорили у роки незалежної України. П`єсу перевидавали у Києві, Ужгороді, Івано-Франківську.\nМарійка Підгірянка однією з перших відгукнулася на історичні події на українській землі 1918-1919 років. У газеті «Покутський вісник», що виходила у Коломиї, поетеса у числі 31 за 1919 рік подає величну поезію «Воскресла Україна», перша назва якої «Великдень 1919».\nНебайдужою для Марійки Підгірянки була доля неньки України після подій Першої світової війни. Її слово кликало до омріяної незалежності наших предків. Впевнено дивилася у надійне свободолюбиве і державницько-національне майбутнє своєї Батьківщини.\nГортаючи журнали «Жіночої долі», що виходили у Коломиї (1925-1939 рр.), де часто-густо друкувалася Марійка Підгірянка, знаходимо кілька її віршів, приурочених до величного чину – Листопадового зриву 1918 року. У ньому за 1932 рік вміщено її вірші «І знов листочки…» і «Листопаде, рідний листопаде», а за 1935 рік – «Вони», якраз до роковин Листопадового зриву у Галичині.\nУ патріотичному доробку Марійки Підгірянки є також драматичний твір на п`ять образків «Сон на могилах», як зазначено на обкладинці: «Сценічний образок для школи. Присвячено УСС та героям з під Крутів. Накладом видавництва «Наука». Львів-Київ. Друкарня Подільського Губерського Правління (Вінниця). 1918». Автору цих слів вдалося знайти цю невеличку книжечку у Книжковій палаті України ім. Івана Федорова в Києві. Актуальними для нашого сьогодення є останні рядки із цього сторічного сценічного твору:\nДівчина: Заключим щиру дружбу\nНа гробів борців нині.\nХлопець: І разом йдім на службу,\nДумаю, у цій публікації варто нагадати читачам, що чоловік Марійки Підгірянки Августин Домбровський, який родом зі Львівщини, також палкий сподвижник українського шкільництва у Галичині. Він у статусі члена виконкому Народного учительства молодої ЗУНР входив до делегації від Станіславівщини на урочисте святкування проголошення Акта Злуки УНР і ЗУНР 22 січня 1919 року на Софійській площі у златоверхому Києві. Учительське подружжя Домбровських було щирими будівничими вільної і незалежної України, закладали у неї міцні чи не найважливіші освітянські підвалини.\nПовернемося до заголовка цього допису, який взято з вірша Марійки Підгірянки «Наші предки», написаного 1928 р. У ньому є такі рядки, які не вписувалися у компартійно-тоталітарну систему. Совіцька цензура цілі десятиліття намагалася промовчувати ім’я Марійки Підгірянки. Чи не тому є «білі плями» у біографії нашої славної краянки, коли читаємо початок її вірша «Наші предки»:\nНаші предки воювали\nДо смерти-загину –\nЗаповіт нам новий дали:\nЗаповіт ми сей леліймо,\nСестри, в наших грудях –\nЇй відаймо труди.\nТворчий і життєвий шлях Марійки Підгірянки, яка походить з гордолюбивої Гуцульщини, свідчить, як вона щиро й пристрастно любила Україну, була справжньою патріоткою свого народу та барвисто це доводила як у поезіях, так і в житті.\nзавідувач Музею Марійки Підгірянки.\nЯк радісно б`ють дзвони\nВ простори піднебесні!\nВрочисті грають тони,\nНесуть вістки воскресні,\nЩо ті криваві ріки\nНе даром лились в полі,\nЩо встав народ великий\nВ братерстві і на волі.\nЩо на тюрем руїні\nСвободи храм зростає,\nБрат брата на Вкраїні\nВже волею витає.\nВитає батько сина,\nА мова та піднесла:\nВоскресла Україна! –\nГей, як прапори мають\nЯк серця щастям грають\nІ як радіють душі,\nІ старці вийдуть з дворів,\nБлищиться сріблом волос:\n«Чи бачиш ліс прапорів,\nЧи чуєш дзвонів голос?»\nІ враз в обійми впали,\nКануть сльози-перлини, –\nЩасливі, що діждали\nТих слів і тої днини.\nСолодкі сни леліє,\nПро цвіт снів своїх мріє.\nІ сяєвом облите\nЛичко зносить повагом:\n«Кохання мого цвіте,\nЗростеш під рідним стягом!».\nІде весна свободи,\nІде Великдень труду,\nДо вікового суду.\nТай на загін наш живо\nОбильно ниви зродять –\nВеселе буде жниво!\nНад ланом сонце сходить,\nВелике і блискуче.\nТой ясний плуг виводить,\nСей слово знов могуче.\nПо віковій жалобі\nРадість і праці спільна;\nМати – ми дужі в Тобі,\nТи в нас і нами сильна!\nА над борців могили\nРожеві струї сплили\nІ звуки оксамітні:\nСпи тихо, спи, герою,\nУ вічній, вічній славі,\nТвій стяг уже на яві!\nТи виграв свою битву\nУ світовій розстрільній!\nНа гріб твій на молитву\nЗійшлися браття вільні!\nІ знову листочки…\nІ знову листочки в низ летять\nІ знов черговий листопад,\nІ знов в неволі,\nЗнову панахидний лине спів\nЩо буйні голови Борців\nЖалоба людю суне в світ\nІ вже тринадцять довгих літ\nРидає з ними…\nЯ схилюся над могили\nУ досвітнє раннє\nІ цілую хрест похилий\nІ чую питаннє –\nПитаються Діти слави:\nХай воля буде,\nБо зелення важко давить\nБо і в гробах терплять муки\nЗа збутвіли дужі руки\nНе хватять за мечі…\nХай же вплитесь в жалобі спів\nЗвук острий зброї –\nБо ви ждете левових слів,\nБуде сила, буде воля,\nБуде спокій з Вами –\nШумітемуть вільні поля\nВам над головами.\nУкраїнська вся громада\nСтане плече в плече –\nА та зоря Листопада\nСвітло в путь розмече.\nЛистопаде, рідний листопаде\nЛистопаде, рідний листопаде,\nЗолота заграво, –\nГей, же твоя слава не пропаде\nПокладемо тебе в наші душі,\nЯк золоту часу, –\nЩоб зберегла у неволі глуші\nРозпалимо тебе в наші крові,\nЯк пресвяту тайну, –\nЩоб вела нас крізь шляхи тернові\nУ волю осяйну.\nРозколишем тебе у наших серцях,\nЯк той дзвін воскресний, –\nЩоб звіщав нам у снігових коверцях\nЧас нашої весни.\nЯк вони Тоді ішли\nПід прапор святий,\nТо листочки їм трясли\nІ тепер іде листопад\nЯк тоді листки летять,\nВремя ж не те…\nЯк тоді листки горять,\nЛинуть по стерні\nВони – не Вони?…\nАх не шум примарів,\nТільки вітру свист.\nІ каміння край голів\nІ на ручках хрест…\nТа вони й тут\nУ серцях синів,\nЩо кохають, що ростуть\nЙ дожидають днів…\nURL to article: http://volya.if.ua/2018/11/dlya-vkrajiny-virno-zhyjmo/


Володимир Зеленський - новий ляп президента щодо ковід-19 - Парламент.UA\nГоловнаНовиниПрезидентУ Зеленського ніхто не помирає від "ковід": новий ляп президента\nУ Зеленського ніхто не помирає від "ковід": новий ляп президента\nПрезидент наголосив, що він "детально" слідкує за COVID-статистикою\nПрезидент Володимир Зеленський заявив, що детально щодня слідкує за ситуацією з коронавірусом в Україні. За його словами, сьогодні, 20 травня, не було жодної смерті від COVID-19, хоч офіційна статистика вказує на 203 летальних випадки.\nПро це Зеленський (досьє Володимира Зеленського) сказав на пресконференції з журналістами 20 травня.\nЯ знаю точно сьогодні захворіло п'ять тисяч на COVID, 16 тисяч одужало, сьогодні жодного летального випадку. Я слідкую за цим щодня, - сказав президент.\nНагадаємо, що станом на ранок 20 травня Міністерство охорони здоров'я повідомило, що 5 165 нових випадків коронавірусної хвороби COVID-19 зафіксовано в Україні. Водночас 167 784 одужало, а також 203 людини померли від ускладнень, що спричинив коронавірус.\nЧитайте також наш матеріал: Велика пресконференція Зеленського: аналіз тез попередніх років та прогнози


Чверть століття з «Людиною року». Літопис сучасного успіху. Історія №34: Наташа Корольова - ЗНАЙ ЮА\n«Неможливо відірватися. Це просто подарунок природи: зовнішність, голос, артистичність, харизма і якийсь особливий український характер», - безліч таких відгуків можна знайти у соцмережах, де викладені пісні Корольової. Справжня народна улюблениця, Наташа залишається символом юності для цілого покоління шанувальників, які й досі з ностальгією згадують проникливі і cповнені світлого суму рядки:\nШанувальники були у захваті. Навіть зараз у соцмережах, де викладена ця пісня, можна знайти такі відгуки: «Ну як можна бути такою артистичною? Вона неповторна. Почувається на сцені, як риба в воді. Спасибі Ніколаєву, що відкрив цей діамант».\nВ 1992 році Ігор Ніколаєв записав з Корольовою спільну композицію «Дельфин и русалка», що ще більше розпалило цікавість до іх творчості. Незабаром з однойменною програмою вони відправились у гастрольний тур по Росії. На їх концерти приходили тисячі слухачів, які були в захопленні від яскравого зіркового тандему. Окрилені успіхом і шаленою популярністю, Наташа та Ігор відправились у зарубіжні тури. Повні зали та гучні оплески тепер супроводжували їх виступи у Сполучених Штатах Америки, Німеччині та Ізраілі.\nНаступною, вже сольною збіркою Наташі Корольової став альбом під назвою «Конфетти». Одна пісня з цієї збірки - «Маленькая страна» стала справжнім хітом. Її на довгі роки полюбили як дорослі, так і діти, адже в ньому йшлося про казку, чудеса, безтурботне дитинство. Незабаром цю добру та світлу пісню знали не тільки на території СНД, але й за кордоном.\nТрохи згодом співачка, яка завжди любила освоювати нове, вирішила спробувати себе в амплуа актриси. На зйомках стрічки «Старые песни о главном» її колегами на знімальному майданчику стали популярні виконавиці Лада Денс і Альона Апіна. В подальшому Наташа знялася у наступних трьох частинах мюзиклу, заспівавши  в дуеті з зірковим співаком Крісом Норманом, а також з  популярним актором Олександром Цекало.\nВ наступні роки виходять нові альбоми співачки: «Осколки прошлого», «Сердце», «Веришь или нет» і «Рай, где ты». Одночасно артистка займалася зйомками відеокліпів до своїх пісень, яких було випущено біля тринадцяти. В останньому з них «Стояла и плакала» артистка вразила шанувальників новим лірико-драматичним образом. В 2015 році вийшов альбом співачки «Магия Л…».\nЯскрава і неповторна виконавиця продовжує творчу кар’єру: вона записує нові сингли, експериментує, шукає цікаві образи. Популярними стали її останні композиції - «Время-река», «Главная любовь», «Абрикосовые сны», «Венецианская осень», «Не говори «нет», «Я устала».\nЯк на піку популярності, так і зараз, шанувальники слідкують за творчістю зірки, висловлюючи їй слова вдячності і любові на концертах, а також у коментарях на Ютюбі:


Renault розглядає можливість розміщення автовиробництва в Україні - Auto24\n19 липня 2018 , 10:00\nУкраїна має достатній потенціал і потужності для того, щоб швидко перетворитися в регіональний хаб автомобілебудування.\nПро це сказав Прем’єр-міністр України Володимир Гройсман під час зустрічі з керівництвом французького автогіганта – групою Renault. Компанія зацікавлена у розширенні своїх виробничих потужностей і розглядає Україну як один з майданчиків автовиробництва.\nЧитайте також: Названі найпопулярніші серед чоловіків марки авто\n“Ми зацікавлені в розвитку виробничих зв’язків із Францією, і сфера автовиробництва може стати ще одним напрямком економічного співробітництва. Наразі ми обговорюємо можливості розміщення виробництва автомобілів групи Renault в Україні. Для нас це і додаткові робочі місця, і розширення експортних можливостей”, - зазначив Володимир Гройсман.\nВін наголосив, що Україна має не тільки вигідне географічне становище, а й велику ємність внутрішнього попиту на якісні й бюджетні автомобілі. З 2000 року в Україну зайшли понад 20 світових компаній, що відкрили понад 30 заводів з виробництва автомобільних комплектуючих. При цьому комплектуючі українського виробництва мають найнижчу у Європі собівартість.\nУ цьому контексті Глава Уряду нагадав, що днями вийшов з ініціативою напрацювати спільно з депутатським корпусом низку рішень, які дозволили б покращити процес залучення інвесторів в автовиробництво і запровадити тут відповідні технології. “Ми можемо до вересня розробити закон, аби приходили сюди виробники і виробляли автомобілі. Буде робота, будуть автомобілі. Працюємо разом над створенням умов конкурентного розміщення автовиробництва”, - додав Глава Уряду.\nRenault Автобізнес Головні новини Новини


Сервірування новорічного столу — Online журнал\nОдним з важливих елементів новорічного свята, звичайно ж, є красиво сервірований стіл. Тому цілком закономірно, що святкова сервіровка новорічного столу вимагає чимало сил і фантазії господині дому.\nЗауважте, що в точності повторити побачену десь сервіровку, практично неможливо. Навіть сама господиня не завжди зможе повторити свою ж творіння.\nТак як же сервірувати стіл на Новий рік? Допоможуть вам у цьому наші поради.\nЯкщо не враховувати самого наповнення новорічного столу (тобто святкових страв), посуд, за допомогою якої буде виконана сервіровка столу на Новий рік, виходить на перший план. Можна купити новий посуд для свята, а можна скористатися вже існуючим сервізом. Тільки обов’язково за пару днів до свята переконайтеся в цілісності свого сервізу.\nЗвичайно ж, весь посуд повинна поєднуватися між собою, і виконана в єдиному стилі.\nТепер поговоримо про розстановку посуду. Для кожного гостя необхідно поставити на стіл дрібну столову тарілку, на неї зверху ставитися закусочна тарілка. Ніж кладеться праворуч, гострою стороною до тарілки. Вилка, відповідно, ліворуч, увігнутою стороною догори. Склянки і чарки ставлять перед тарілкою в такому порядку: келих для мінеральної води, келих для шампанського, бокал для вина, чарочка для міцних напоїв.\nСкатертина теж грає далеко не останні ролі в сервіровці столу до Нового року. Дозвольте вам дати кілька порад про те, як її підібрати. Сервірувати новорічний стіл можна на однотонної скатертини (часто білого, червоного або золотистого кольору), на скатертини з новорічним малюнком, або взагалі без скатертини. Зупинимося на останньому варіанті. Якщо у вас не знайшлося чим накрити святковий стіл, або ви просто не бажаєте цього робити, то можна знайти альтернативу класичної скатертини. Наприклад, можна розкласти на столі святкові листівки, паперові новорічні фігурки, сніжинки, і покласти зверху скло. Таким чином, вам не потрібно буде прати скатертина після застілля, і ви гарантовано матимете унікальну композицію на своєму столі. Але все-таки існує ризик розбити скло або порізатися про його краю.\nЩе одна ідея для покриття столу — штучний сніг. Можна на стіл розпорошити штучний сніг з балончика, а після новорічної ночі попросту його викинути. На штучному снігу будуть чудово виглядати ялинові гілочки, іграшки, свічки. Така задумка хороша своєю оригінальністю.\nІснує два варіанти оформлення центральної композиції.\nПерший варіант — блюдо. Звичайно ж, не варто робити основний акцент на салаті «Олів’є». Це повинно бути оригінальне і воістину коронна страва господині. Наприклад, індик, або будь-який птах, фарширована ніж душа забажає. Або ж святковий торт. Але такий варіант підходить далеко не всім. По-перше не у всіх прийнято пекти торти до Нового року, а по-друге, головна прикраса столу не повинно виноситися під кінець банкету.\nДругий варіант — прикраса. Можна купити готову новорічну композицію для столу в магазині, або ж зробити її самостійно. Що можна включити в таку саморобку? Та все що завгодно. Гілочки ялини, шишки, ялинкові іграшки, сніговики, свічки, штучний сніг, серпантин та багато іншої новорічної атрибутики.\nРешта, не менш важливі дрібниці сервірування новорічного столу\nСвічки. Для сервірування столу на Новий рік, краще звичайно використовувати спеціальні новорічні свічки. За відсутністю таких, можна самій задекорувати звичайні свічки. Використовуйте атласні стрічки, намистинки, серпантин. Або ж можна звичайну свічку поставити в декоративний свічник.\nСерветки. Для цілей сервірування столу до Нового року цілком підійдуть і паперові серветки. Тим більше, що вони зараз випускаються всіляких квітів і розмірів, а також є досить міцними навіть при намоканні. Підбирайте такі серветки, щоб вони контрастно виглядали на вашої скатертини (або на те, що буде її замінювати).\nПрикраси столу. Розставте по всьому столу маленькі новорічні фігурки (Дід Мороз, Сніговик, ялинка і т.д.). Вони додадуть особливий шарм і затишок вашого свята.\nЧому з’являється гроза


День відкритих дверей у ДПТНЗ «Сумське вище професійне училище будівництва і дизайну» | ДПТНЗ "Сумське вище професійне училище будівництва і дизайну"\nДень відкритих дверей у ДПТНЗ «Сумське вище професійне училище будівництва і дизайну»\n20.02.2019 04.03.2019 Адміністратор\n19 лютого 2019 року ДПТНЗ «Сумське ВПУ будівництва і дизайну» гостинно відчинило двері для учнів випускних класів міста Суми та Сумської області. Метою заходу були популяризація робітничих професій, а саме: ознайомлення учнів із переліком професій, що дають змогу займатися індивідуальною трудовою діяльністю, мають сталий попит на ринку праці; допомога в обранні професії до душі, формування почуття перспективності професійного успіху; орієнтування у різноманітності вибору свого майбутнього.\nУчасники художньої самодіяльності Сумського ВПУ будівництва і дизайну презентували яскраві виступи, після яких лунали бурхливі оплески залу. Родзинкою концерту став виступ агітбригади.\nПісля закінчення концертної програми присутніх чекали завдання у вигляді квестів, майстер-класи за професіями: «Перукар (перукар-модельєр), візажист», «Кравець, закрійник», «Муляр, електрозварник ручного зварювання», «Кухар», «Штукатур, лицювальник-плиточник», під час яких учні опановували основи професії та отримали відповіді на всі запитання стосовно майбутнього професійного життя.\nПройде зовсім небагато часу, і учням 9-11 класів доведеться обирати свій шлях у житті. Він починається з перехрестя, від якого розходяться не три, як у казці, а понад 50 тисяч доріг. Саме стільки зараз існує професій. І дуже важливо не помилитися у виборі шляху. Адже від цього залежить дуже багато: і матеріальний достаток, і коло спілкування, й інтереси, і щастя у житті. Недарма кажуть, що обираючи професію, людина обирає свою долю.\nДПТНЗ «СВПУ будівництва і дизайну» готує висококваліфікованих робітників та спеціалістів, які мають попит на ринку праці у нашій країні. День відкритих дверей став цікавим відкриттям для майбутніх випускників шкіл, які розмірковують над правильним вибором професії та, сподіваємось, прийдуть до нас на навчання.\nГодина пам’яті: “АФГАНІСТАН: ПОДВИГ, БІЛЬ, ПАМ’ЯТЬ…”\n21 лютого 2919 року відкриття ІІ етапу Всеукраїнських учнівських олімпіад зі спеціальних дисциплін


Ірпіньський музей - Мои статьи - Каталог статей - Музей Г.Кочура\nВторник, 02.06.2020, 20:54 Главная | Регистрация | Вход\nТече річка Ірпінь. В далеку давнину на її берегах стояв кремезний тисячолітній дуб. З часом зрубали цього велетня. Залишився від нього пень, та такий здоровий, що віз на ньому розвертався.\nБагато легенд породив цей пень. Але всі стверджують, що той пень був доленосним для дівчини-жінки на ім’я Ірина. Люди дали цій місцині назву – Іринин пень. Тільки з часом вона скоротилася і виник Ірпінь. Сьогодні і місця цього не знайдеш, а назва живе.Дали це ім’я тихій та мальовничій річці, яка і стала хрещеною місту Ірпеню.\nУ давні часи це була горда повноводна річка – по ній аж до Західної Європи човнами добиралися.\nА ще раніше, у сиву давнину, первісні мисливці полювали тут на мамонтів, волохатих носорогів, люди виплавляли залізо з болотної руди, яке добували в Приірпінні.\nБагато легенд має ця земля. За переказами, в Приірпінні, за часів Київської Русі, було невелике поселення Остромир, назва якого мабуть означає ім’я засновника цього поселення – Остромира. З часом назва селища поступово скоротилася і спростилася,втративши зв’язок з давнім ім’ям, виник Гостомель. Саме під такою назвою проходить перша письмова згадка про населений пункт на території цього краю і датується вона 1494 роком. Це було велике і заможне місто – у 1614 році польський король Сигізмунд ІІІ надав Гостомелю Магдебурзьке право, тобто право на самоврядування.\nПід час визвольної війни під проводом Богдана Хмельницького, Гостомель стає козацьким сотенним містечком і входить до Київського полку.\nЗ 1686 по 1793 рік по річці Ірпінь пролягав кордон між московськими та польськими володіннями на Правобережжі. Саме тоді в Приірпінні діяли гайдамацькі загони, які займалися контрабандою – таємним провозом.\nЗ 1831 року Фелікс Березовський, на той час володар Гостомеля, заснував низку промислових підприємств - шкіряний та цукровий заводи, винокурню з кам’яною крамницею, пивоварню. Поступово почався розвиток промисловості на території Приірпіння. Але все-таки Ірпінь, Буча, Ворзель і багато інших населених пунктів завдячують своїм розвитком будівництву залізниці Київ-Ковель.\nВесною 1900-го розпочалися роботи по всій Києво-Ковельський лінії. 6 жовтня 1902 року Києво-Ковельська залізниця офіційно була передана в експлуатацію.\nКиївські газети в 1900-му році повідомляли, що, у зв’язку зі зростанням дорожнечі життя в Києві, залізничники вирішили побудувати окрему колонію. Для цього управління Південно-Західних залізниць викупило землю у поміщика Сагатовського біля річки Ірпінь і продавало її в кредит своїм працівникам. Потім сюди приїздять київські багатії та представники київської інтелігенції. Колонію назвали в честь річки Ірпінь.\nЩе на зорі існування Ірпеня намітилися дві тенденції його розвитку – дачна й промислова. Між ними точилася постійна боротьба. Приірпіння стає елітарним місцем відпочинку багатьох видатних українських та російських письменників. І в радянські часи це зачароване місце залишилося улюбленим місцем відпочинку творчої інтелігенції. Тут відкривається Будинок творчості письменників, Будинок творчості композиторів “Ворзель”. Ірпінь набуває слави українського Парнасу. Це і досі візитна картка сучасного Приірпіння. Свого часу на території регіону жили та творили поети і письменники О.Вишня, М.Рильський, П.Тичина, М.Булгаков, художники М.Мурашко, М.Донцов, В.Сидорук, композитори Г.Майборода, Л.Ревуцький та багато інших відомих людей.\n30 грудня 1962 року Ірпеню надається статус міста обласного підпорядкування. На 1967 рік йому були підпорядковані селища міського типу Буча, Ворзель, Гостомель, Коцюбинське.\nПри Ірпінській бібліотеці створено краєзнавчу комісію. Краєзнавці-ентузіасти досліджують рідну землю, написали історію Ірпеня та селищ. У 1977-му році вчитель історії середньої школи №3 О.М. Передерій заснував Ірпінський краєзнавчий музей.\nЗараз він знаходиться біля мерії міста. Тут зібрані експонати археологічних досліджень, чисельні документи про заснування та розвиток Приірпіння, етнографічна колекція.\nАле музей перживає жахливі часи: приміщення потребує ремонту, музейних експозицій - пристойних стендів, а для музейних працівників - належні умови для праці. І все ж, директор Анатолій Зборовський, істинний фанат своєї справи, не залишає дослідницької роботи і вірить, що міська влада повернеться до проблем міського краєзнавчого музею, адже це - візитівка міста. Він плідно працює з місцевою газетою “Ірпінський вісник”, постійний автор історико-краєзнавчого альманаху “Приірпіння”.\nРедакція журналу “Музеї України” дякує за сприяння Тамару Рябчук,головного редактора альманаху “Приірпіння”, голови міської краєзнавчої комісії.\nПросмотров: 1121 | Комментарии: 1 | Рейтинг: 5.0/1 | - Оценить - Отлично Хорошо Неплохо Плохо Ужасно\n1 Omar (03.06.2012 17:04) [Материал]


Ігор Токар, Микита Ісайко, Вікторія Веселова\nМорський тральщик «Черкаси» – це останній корабель Військово-морських сил України, який захопили російські військові 2014 року. Тепер його називають символом спротиву російській окупації Криму. 20 днів в облозі, зрадництво, розвідка, прориви і штурм. Ці події вже екранізували. Ми розкажемо правдиву історію опору військових моряків біля берегів окупованого півострова.\nАби зрозуміти причини і передумови захоплення українських кораблів у Криму, доведеться зазирнути значно глибше від подій 2014 року.\nУ 2012-му в Україні відбулися міжнародні військові навчання «Сі-Бриз» за участі 17 держав. На цих тренуваннях українська армія вчилась працювати за стандартами НАТО. Два українські кораблі – «Гетьман Сагайдачний» та «Костянтин Ольшанський» – навіть здобули НАТОвську сертифікацію.\nНа тих навчаннях Україна показала хороші результати, каже віцеадмірал, екскомандувач ВМС України Сергій Гайдук. Командувачем ВМС України на той момент був Юрій Ільїн. А на всіх пресконференціях поруч із ним сидів контрадмірал Денис Березовський.\nФлоти-побратими та «зірковий офіцер»\n«На мій погляд, він (Денис Березовський – ред.) – достатньо молода амбітна людина, яка зосередилася на кар'єрі військового моряка», – казав про нього тоді Сергій Гайдук.\nСаме Денис Березовський з 2012 року відповідав за проведення міжнародних навчань українських ВМС. А у 2013 році у Криму був співорганізатором російсько-українських навчань «Фарватер миру» та діяльності багатонаціональної військово-морської групи «Блексіфор». Тоді в рамках навчань захоплювали кораблі і знешкоджували міни.\nУкраїнський та російський флоти до 2014 року в Криму існували майже під одним дахом. Спільні навчання, спільні святкування, навіть військові бази і причали розташовувалися по сусідству. Командування таку співпрацю тільки вітало.\nТоді командувач ВМС України Юрій Ільїн та Денис Березовський мали не абиякий авторитет серед моряків. Ільїн добре володіє англійською, стажувався у структурах НАТО. Адміральські погони отримав через 30 років служби.\n«Це людина, яка виступала як локомотив. Я сказав би, та людина, яка безумовно була лідером. Починав він свою службову діяльність з командирських посад тактичного рівня. Тобто командир батальйону морської піхоти. А після цього був більше зосереджений на посадах, які пов'язані були службою», – говорить Сергій Гайдук.\nКар’єра Дениса Березовського значно стрімкіша. Службу він починав на фрегаті «Гетьман Сагайдачний». А до контрадмірала дослужився всього за 16 років. Сергій Гайдук називає його «зірковим офіцером».\n«Зірковий, тобто, от таке враження, що хтось хотів із молодого офіцера зробити «зірочку» на небосхилі морської України. І тому така кар'єра була, крива кар'єра була, дуже така з гострим кутом», – каже він.\n19 лютого 2014 року Віктор Янукович починає пакувати речі аби втекти з України. Того ж дня він звільняє Юрія Ільїна з посади командувача ВМСУ та підвищує до начальника генерального штабу Збройних сил України. 20 лютого 2014 року у центрі столиці України снайпери розстрілюють протестувальників.\nТоді командир тральщика «Черкаси» – Юрій Федаш – був у відпустці.\nПісля побачених кадрів розстрілів на Майдані у Києві повернувся до Криму і почав готувати корабель до війни. 22 лютого 2014 року Верховна Рада України констатувала самоусунення Віктора Януковича.\n27 лютого 2014 року «зелені чоловічки» (так відтоді почали називати російських військових за кольором їхньої форми без розпізнавальних знаків) захоплюють аеропорт «Бельбек» під Севастополем. 28 лютого Юрія Ільїна звільняють з посади начальника Генштабу. Пізніше колеги скажуть, що його запідозрили у держзраді. Тоді ж озброєні російські військові на спецтехніці штурмують аеропорт «Сімферополь».\n1 березня 2014 року виконувач обов'язків президента України Олександр Турчинов за порадою адмірала, на той момент виконувача обов'язків міністра оборони України Ігоря Тенюха, призначає командувачем ВМСУ молодого перспективного Дениса Березовського.\n«Начальника Генштабу ВМС немає, виконуючого обов'язки командувача ВМС немає, всі вони вже на російському боці. І тоді я особисто зателефонував Березовському. Він якраз займав посаду заступника командувача з бойової підготовки. І я його спитав: «Ти готовий прийняти на себе (командування – ред.) в такий тяжкий час?». Я знав цю людину дуже добре. «Готовий». Спитав: «Як діяти, знаєш?». «Знаю», – пояснював тоді це призначення Ігор Тенюх.\nКорабель «з душею»\nФільм «Черкаси» – українсько-польський проєкт. Сценарій написали поляк французького походження Роберт Квільман та українець Тимур Ященко. Тимур, до того ж, був режисером стрічки. Він родом з Черкас, але вже 10 років живе у Польщі. Інтерв’ю з ним ми записували у Варшаві. Зняти фільм режисера надихнуло відео, яке називається «Украинские моряки на корабле «Черкассы», поют «Воины света».\n«Я одразу знав, що це історія для розповіді на великому екрані. Це українські спартанці – такі, котрі б’ються за гідність з палицями і з піснями. Це дуже круто», – каже Тимур Ященко.\nВідео було опубліковане у день захоплення тральщика російськими військовими – 25 березня 2014 року. Але є одна неточність. Насправді це моряки корабля «Костянтин Ольшанський». Його захопили днем раніше. Проте у фільмі цей епізод все одно лишили і закріпили за «Черкасами». Це «збірний образ воєнно-морських сил України», пояснює Тимур Ященко.\nОдин із головних героїв кінострічки – командир корабля Юрій Федаш. Його грає актор Роман Семисал. Влітку 2014 року він був мобілізований у зону АТО. Рік воював гранатометником в Луганській області. У дні російської анексії Криму про оборону на Донузлаві чув лише із телевізора.\nЮрій Федаш і Роман Семисал\nЮрій Федаш зараз продовжує службу на українському флоті. Тільки вже не в Криму, а в Одесі. Для зустрічі з командиром ми підготували сюрприз. Наші колеги в Криму відшукали пришвартований у Криму тральщик «Черкаси» і зняли його на відео.\nКорабель стоїть у Стрілецькій бухті Севастополя.\nПоряд з ним – захоплені Росією тральщик-близнюк «Чернігів», корвети «Луцьк» та «Тернопіль». Свій корабель Юрій Федаш востаннє бачив 26 березня 2014 року, Впізнає його одразу.\nУкраїнський тральщик «Черкассы» (праворуч) у Стрілецькій бухті окупованого Севастополя\n«Я одразу відрізняю. Бачите, ілюмінатори на головному командному пункті. Яка різниця? Білі ілюмінатори видно здалеку, тому свого часу я їх перестав фарбувати, тому там немає кантиків. Відповідно я одразу їх відрізняю. Круги познімали, видно, що його з того часу не фарбували. До речі, герб «Черкаси» замалювали, а зірка за потоплений катер є», – каже він.\nЗірка, про яку йдеться, – своєрідна медаль, тільки корабельна. 1990 року «Черкаси», а тоді тральщик ще називався «Развєдчік», брав участь в Еритрейському конфлікті в Африці. Під час виходу з Червоного моря відбив атаку та потопив катер супротивника.\n«Для мене це завжди болюча тема – дивитись на корабель. Тому що і спогади, і сам факт того, що його зараз немає, а він би став в нагоді нашим Військово-морським силам. І взагалі корабель мав свою душу», – каже Юрій Федаш.\n«Зрада була всюди»\nЮрій Федаш поважав Дениса Березовського. Згадує: коли того призначили командувачем ВМСУ, сподівався, що контрадмірал наведе лад в українському флоті й дасть відсіч Росії. Екскомандувач «Черкас» двічі здавав Березовському курсову задачу – головний іспит для екіпажу корабля.\nОдразу після призначення надійшов наказ підготувати кораблі до виходу в море. А за три години звучить команда повернутися усім до пунктів постійного базування. Наказ вийти у море і повернутись повториться проти ночі на 2 березня 2014 року. Командири не могли збагнути, що відбувається.\n«В Новоозерному (селище на заході Криму – ред.) з’явилось багато незнайомих людей спортивної статури. Видно було, що вони не прості: чи то агенти ФСБ, чи то ще якісь військові», – згадує Юрій Федаш.\nНа той момент у командуванні ВМСУ відбувався хаос, фактично ніхто ні за що не відповідав. Моряки сподівались, що Денис Березовський врегулює ситуацію. Та рівно за добу після призначення, 2 березня 2014 року, у кримських ЗМІ з’являється відео, на якому Денис Березовський поруч із лідером проросійських «сепаратистів» Сергієм Аксьоновим присягає на вірність «народу Криму». Тобто зрікається української присяги.\nЙого наступником став Сергій Гайдук. Він розповідає, що за добу свого керування контрадмірал встиг знищити усю систему секретного зв’язку у Криму. Звичайні мобільні телефони, скайп та чати в онлайн-іграх відтоді стали єдиними засобами зв’язку командування із заблокованими кораблями.\n«2 березня я з ним (Денисом Березовським – ред.) зустрічався в штабі ВМС України. Сказав, що руку йому не подам. А яка честь, якщо честь була віддана о 16:32 годині, коли прийняв присягу (на вірність «народу Криму» – ред.)? Він був дуже психологічно зламаний. Сказав єдине, що планує роботу у військових частинах і кораблях Військово-морських сил України. На що я йому сказав, що віддав команду нелегітимне керівництво Криму і його як командувача до військових частин не допускати», – згадує Сергій Гайдук.\nУ 2011 році командування російського флоту під супровід оркестру прощалося зі старим легендарним російським бойовим кораблем «Очаків».\nА вже 2014 року він знадобився знову. У ніч на 6 березня 2014 року командування Чорноморського флоту Росії затопило судно на виході з озера Донузлав у Криму.\nНа початку березня 2014 року вихід у відкрите море вже кілька днів блокувала російська флотилія на чолі з флагманом Чорноморського флоту – крейсером «Москва». У пастці опинилися: два морських тральщики – «Чернігів» та «Черкаси», рейдовий тральщик «Генічеськ», торпедолов «Херсон» та два десантних кораблі «Кіровоград» та «Костянтин Ольшанський».\n«На вході до озера знаходиться малий ракетний корабель «Штиль», ракетний катер, ракетний крейсер «Москва», також буксир «Шахтар» та судно фізполей, яке стало на два якоря з метою блокувати вихід будь якого корабля», – доповідав командир бригади південної військово-морської бази ВМС України Віталій Звягінцев.\nЗатоплений 160-метровий «Очаків» майже перекрив вихід з озера Донузлав до моря. По обидва його боки лишилися вузькі проходи по 15-20 метрів.\n7 березня 2014 року українські моряки обстежили донузлавські «ворота» і побачили – вихід є! Про це одразу доповіли комбригу Звягінцеву. А через сім-вісім годин поруч із «Очаківом» російські військові затоплюють ще одне судно.\n13 березня українські моряки здійснили водолазну розвідку і знову знайшли прохід у відкрите море. Командир «Черкас» Віталію Звягінцеву вже не вірить і через посильного передає листа до штабу ВМСУ.\n«Цей лист не дійшов до оперативного чергового. Він залишився в руках у зрадників, які сказали, кому потрібно. І на цьому ж місці було затоплено ще одне водолазне судно. Зрада була всюди», – говорить Юрій Федаш.\n«Десять хвилин на збори»\n16 березня 201 року у Криму пройшов незаконний так званий «референдум», за результатами якого російська влада оголошує про «приєднання» півострова до Росії.\n18 березня відбувається штурм фотограметричного центру у Сімферополі і вбивство українського прапорщика Сергія Кокуріна. Наступного дня «зелені чоловічки» захопили штаби ВМСУ та військової бази на озері Донузлав.\nКонтрольовані Росією керівники Криму оголосили, що «майно, зокрема військова техніка, озброєння, є державною власністю Криму. За невиконання цього наказу винні особи несуть кримінальну відповідальність». Такий документ контрольовані Росією керівники Криму розвозили по всіх військових частинах півострова. На Донузлаві зустріч українських військових із проросійською делегацією на кораблі «Костянтин Ольшанський» організував Віталій Звягінцев.\n«Звягінцев дає команду, що, це командир бригади, уявіть собі, дає команду на повернення і швартовку до причалу. В цей же день я дав наказ відсторонити його від займаної посади», – згадує Сергій Гайдук.\nУкраїнським морякам дали добу на те, щоб визначитись: вони – з Україною чи з Росією.\n«Наш командир зібрав весь екіпаж і запропонував: «Хто бажає, не бажає служити, вам – десять хвилин на збори. Місце зборів – правий борт. Хто бажає далі служити – вільно, розійтись!» – згадує колишній командир артилерійської та мінно-торпедної бойової частини тральщика «Черкаси» Олександр Дмитрієв.\n21 березня 2014 року о 12:05 з борту «Черкас» зійшли на берег 12 моряків: двоє офіцерів, мічман та дев’ятеро матросів. Судно відійшло від пристані і стало на якір посеред озера. Позицію «Черкас» підтримали десантний корабель «Костянтин Ольшанський» та тральщик «Генічеськ».\n«Краще тримати на кораблі екіпаж українців, які готові захищати свою територію, ніж тримати баласт. Командири прийняли правильне рішення: краще залишитись в меншості, але з людьми, яким ти довіряєш, ніж тримати на борту цей баласт», – пояснює таке рішення українських військових Сергій Гайдук.\nТральщик «Черкаси» на стоянці у Донузлаві у березні 2014 року\nШтурм та оборона\nПізніше командир Юрій Федаш вирішує відтягти затоплений буксир і прорватись у відкрите море. Але кораблю не вистачило потужності. На допомогу ніхто не прийшов.\nЗгідно вахтового журналу «Черкас», дата його початку – 5 лютого 2014 року. А от дати закінчення немає. Адже останній запис зроблений 22 березня того ж року. Можна навіть побачити, що, наприклад, у суботу того дня о 9:00 підняли прапор ВМС України на кораблі, потім півтори години команда для профілактики, щоб не підійшов противник, кидала гранати. Далі записів немає. Команді вже було не до того.\nІз 21 березня у небі над Донузлавом почали кружляти російські гелікоптери, а на березі засіли снайпери.\nПоки команда «Черкас» тримала оборону на Донузлаві, у самому місті українських моряків підтримували, як могли. Графіті з зображенням корабля залишились досі. І хоча фарба полущилась так, що тральщик вже не впізнати, напис «Ю311» ще зберігся. Також є написи: «Ми не здамося. Чорноморський флот України».\nПодібні акції підтримки відбувалися і в інших регіонах України.\nУкраїнських моряків кримчани підтримували з берега. Схема була простою. У телефоні встановлювали спеціальний додаток. Там писали текст і спрямовували ліхтар у напрямку моря. Тоді азбукою морзе передавалося послання «Ukraine with you» («Україна з вами»).\nПопри російське переслідування представники кримськотатарського народу налагодили постачання продуктів та запчастин на корабель «Черкаси». Проте навіть тепер командир Федаш не може назвати їхніх імен, бо вважає це небезпечним.\nІз 22 березня корабель «Черкаси» входить у гарячу фазу опору. Він постійно курсує Донузлавом. А російські військові підходять впритул.\nКомандир «Черкас» розуміє, що штурм корабля – це питання часу. Тому 23 березня судно вдруге йде на прорив. Юрій Федаш хотів вирватись у відкрите море і дійти до Одеси.\n«Ми підійшли до потрібного місця проходу між берегом і корпусом «Очакова» і намагалися пройти, протиснутися. Вийшли десь за половину корпусу, ми вже були на тому боці, за «Очаковом», але навалився буксир, який нас стягував на мілину», – згадує Олександр Дмитрієв.\nЧеркаси не вирвались, почали сідати на мілину. У корпусі виникла пробоїна, кермо зіпсувалось. Наступного дня – 24 березня – були захоплені українські кораблі «Костянтин Ольшанський» та «Генічеськ». 25 березня о 18:50 російські військові підійшли на захопленому українському буксирі «Ковель» і розпочали штурмувати «Черкаси».\nНавколо корабля літали два російські гелікоптери Мі-35. «Черкаси» відкрили вогонь, щоправда, не прицільний, а для відлякування. Росіяни теж стріляли лише по носовій частині корабля.\nУкраїнські моряки оборонялися три години. Утім, коли кермова система тральщика остаточно вийшла з ладу, росіяни ступили на його борт.\nСвій корабель екіпаж «Черкас» залишив о 7:00 ранку наступного дня. Портрет Тараса Шевченка, тризуб на кераміці, нагородні плакетки і кормовий герб – це речі, які команда прихопила з собою. Зараз вони зберігаються в музеї юних моряків у місті Черкаси.\n«Прапор, який залишився на кораблі – новий. А це трішечки старший, пройшов окупацію Криму. Його трішечки стріпало донузлавським вітром, негодою північного степового Криму. Це на згадку, на пам’ять. Ми його вивезли з собою, але не спускали. Ми його просто забрали. Для нас це реліквія. Це дуже важлива річ», – каже він.\nПісля захоплення «Черкас» український прапор з нього росіяни не могли зняти ще тиждень. Клотик, на якому висів стяг, моряки обмазали мазутом. А зеленкою розписали корпус корабля патріотичними гаслами.\nПро долю моряків, які зійшли з корабля до його штурму, майже нічого не відомо. Проте достеменно знаємо, що Денис Березовський продовжив службу у Росії. Тепер – на посаді заступника командувача Тихоокеанським флотом. Віталій Звягінцев теж служить у російській армії заступником командира дивізії Чорноморського флоту. Юрій Ільїн, подейкують, отримує російську військову пенсію та живе в Криму.\nЮрий Федаш зізнається: якби була можливість щось змінити у тій ситуації, він би затопив тральщик «Черкаси», «щоб він вже був би на дні, аніж дістався росіянам».\nУкраїна отримала нові докази участі Росії у війні на Донбасі | Донбас Реалії


На Житомирщині від грипу померли двоє чоловіків - Korrespondent.net\nНа Житомирщині від грипу померли двоє чоловіків\nКорреспондент.net, 14 січня 2020, 12:45\nВ області лабораторно підтвердили 17 випадків грипу. Три випадки з початку року мали летальний результат.\nВ Житомирській області від грипу померли двоє чоловіків. Про це повідомив завідувач відділу організації епідеміологічних досліджень Житомирського обласного лабораторного центру Анатолій Головченко, передає УНІАН у вівторок, 14 січня.\n"На Житомирщині зареєстрували ще два летальних випадки від ускладнень грипу: 9 січня помер 86-річний чоловік, а 10 січня - чоловік, якому було 58 років. У мазку із зіву у них визначено вірус грипу А (H1N1) пандемічний",- зазначив Головченко і додав, що протягом останніх трьох тижнів в області зареєстровано 17 лабораторно підтверджених випадків грипу.\nПротягом минулого тижня в області на грип і ГРВІ захворіли 4767 осіб, що на 7,9% більше, ніж у попередній тижневий період. Зростання рівня захворюваності сталося за рахунок дорослого населення.\nНапередодні повідомлялося, що третьою жертвою грипу в Україні стала вагітна жінка. Жінка, будучи вагітною, захворіла на грип і потрапила в лікарню з ускладненням. Лікарям вдалося врятувати тільки дитину.\nТЕГИ: смерть, грипп, эпидемия грипп, Житомирская область


Діти - інформаційний сайт про вагітність, пологи, здоров'я, психологію та вихованність дітей » Краса і Здоров'я » Астигматизм у дітей\nАстигматизм - офтальмологічне захворювання, при якому світло, що потрапляє на сітківку ока, не фокусується в одній точці. В результаті цієї хвороби людина бачить нечіткі розмиті зображення (наприклад: горизонтальні, вертикальні або похилі лінії розпливаються, зміщуються або двояться).\nЩоб діагностувати хворобу в домашніх умовах потрібно попросити малюка закрити одне око (по черзі) і показати йому намальовані на білому аркуші паперу паралельні чорні рівні лінії. Потім необхідно прокручувати листок по колу. Якщо дефект зору присутня, то лінії будуть здаватися дитині те чіткими, то розмитими, або кривими.\nЗа допомогою очних рефрактометрів (автоматичного або рефрактометра Харктингера).\nпідвищена стомлюваність при тривалій зоровій активності (читання книг, перегляд телевізора, робота за комп'ютером);\nЧасто астигматизм у дітей проявляється разом з далекозорістю або короткозорістю. Розрізняють три види астигматизму:\nЗмішаний астигматизм (короткозорість одного ока і далекозорість другого). При змішаному астигматизмі у дітей найбільш сильне порушення зору. Дитина не може визначити розмір предмета і відстань до нього. Лікується такий вигляд цієї хвороби до повноліття дитини тільки з допомогою спеціально розроблених вправ для очей. Існує також обладнання для виконання зорових тренувань. Основний метод корекції зору - окуляри з циліндричними лінзами (так звані «складні окуляри або контактні лінзи (у наш час розроблені торичні лінзи, вони створюють менший дискомфорт очей). Необхідно регулярне обстеження для заміни очок, тому як показники діоптрія при змішаному астигматизмі у дітей постійно змінюються.\nМіопічний (короткозорий). Міопічний астигматизм у дітей може бути розвинений до високого і низького ступеня. Визначити її допоможе офтальмолог під час стандартного прийому. Лікується у дітей з допомогою консервативної методики (гімнастика очей, спеціальне збалансоване харчування, окуляри, лінзи). Оперативне втручання і лазерна корекція допустимі тільки після 18\nГіперметропічний (далекозорий) астигматизм у дітей. Проявом дальнозоркого астигматизму у дітей може вважатися головний біль під час зорових навантажень, зниження апетиту, сонливість, дратівливість, загальна стомлюваність. Лікар-офтальмолог докладно розповість, як лікувати астигматизм у дитини. Найчастіше призначається очкове лікування поряд із загальнозміцнюючою терапією і спеціальними вправами для очей.\nАльбінізм у дитини: причини, симптоми, ускладнення\nАльбінізм - це вроджене порушення характеризується недостатньою забарвленням шкіри, волосся, очей. Це захворювання існує з народження, і причиною


За словами заступника голови Львівської ОДА Тараса Греня, на Львівщині відтерміновано пом’якшення карантину. Таке рішення зумовлено зростанням кількості захворювань.\n«Рішенням комісії ТЕБ і НС відтерміновано заходи із пом’якшення карантинних заходів, умовно до 15 травня. З урахуванням динаміки поширення захворюваності, не виключено, що за кілька днів буде прийнято рішення про послаблення чи про збереження карантину в області. Загальна ситуація в області є неоднорідною, тому на виконання рішення обласної комісії ТЕБ та НС, районні та міські комісії прийматимуть свої рішення в частині пом’якшення чи збереження обмежувальних заходів», - зазначив Тарас Грень.\nЗазначимо, на сьогодні в медустановах Львова із коронавірусною інфекцією перебувають 289 пацієнтів, стан переважної більшості – середньої важкості, є пацієнти у важкому стані. Станом на сьогодні зафіксовано 22 смерті від коронавірусу.136 підтверджених випадків захворювання на коронавірус – у медпрацівників.


Разван Луческу: «Пристрасть і боротьба за життя стимулюють батька» (16 июня 2022 г.) — Новости футбола - Одесский Монитор\nРазван Луческу: «Пристрасть і боротьба за життя стимулюють батька» (16 июня 2022 г.) — Новости футбола\nГоловний тренер ПАОК Разван Луческу розказав, що пережив його батько, коуч «Динамо» Мірча Луческу, після повномасштабного вторгнення Росії в Україну.\nМірча і Разван Луческу\n«Це було дивно, оскільки сталося в ніч перед матчем Ліги конференцій (24 лютого ПАОК приймав „Мідтьюлланн“ у ЛК). Для нас це був дуже важливий матч. З історичним зарядом. ПАОК вперше вийшов у чвертьфінал. Я думав про цю гру цілий тиждень. І раптом почути таке — росіяни вдерлися в Україну, коли там мій тато. Це було важко, дуже важко.\nЯ з ним розмовляв. Він мені сказав, що знає, що це сталося, але нічого небезпечного біля нього немає. Звісно, вже після того, як почалося божевілля, він повернувся додому (в Румунію — прим.). Спочатку він говорив, що залишиться, але нарешті поїхав. Дорога була важкою, бо він їхав на машині.\nБули напружені моменти, але я мовчав, бо знаю його. Таке трапляється з ним не вперше. Те саме сталося й у 2014 році. Він вважав за краще залишитися, щоб надіслати повідомлення, що ми залишимося та будемо битися. Так він робив тоді, так робить і зараз.\nСьогодні вранці о 5-й він з тренерським штабом, гравцями та персоналом виїхав зі Снагова (Румунія — прим.), разом із ними їде до Києва. Підготовка до сезону розпочнеться в Києві та триватиме 6-7 днів. 24-го він виїжджає до Швейцарії. Вони повернуться і полетять до Швейцарії. Він це робить, щоб показати, що він там, разом з людьми.\nПристрасть і боротьба за життя стимулюють його. Відмовившись та залишившись вдома, ймовірно, він повільно втратить енергію. А так він відчуває себе молодим, сильним, бойовим. Я зустрів його опівдні, і це все, про що він говорив. Він думав про тренування», — сказав Луческу.\nСтали відомі деталі пошкодження Яремчука (16 июня 2022 г.) — Новости футбола\nУкраїнські військові в деяких випадках не хочуть використовувати «незнайому» західну зброю » Новости мира


Підзолисті ґрунти – для якої природної зони характерні дерново-підзолисті типи | Поради\nПідзолисті ґрунти – для якої природної зони характерні дерново-підзолисті типи\nПодзолистая ґрунт є не найсприятливішою для господарської діяльності людини. Для якої території характерний такий тип ґрунту і якими рисами вона володіє?\nПідзолисті ґрунти включають в себе велику групу, що утворюється при великій кількості опадів і частих заморозків. Характеризується підвищеною вологістю верхнього шару.\nФормується подзолистая грунт у тому випадку, якщо кількість опадів на території переважає над їх випаровуванням.\nНазва грунту поєднує в собі два слова – «під» і «зола». Очевидно, це пов’язано з тим, що верхній шар такої землі нагадує попіл.\nРис. 1. Зовнішній вид підзолистому грунту\nВиділяють кілька різновидів підзолистих грунтів, пов’язаних з кліматичними умовами:\nвласне підзолистий тип – характерний для середньої тайги з наявністю мохового покриву землі;\nглееподзолистый тип – розташований на території північної тайги, де земля покрита мохами, лишайниками, чагарниками;\nдерново-підзолистий тип – характерний для південної тайги.\nОкремі ділянки такої грунти зустрічаються в інших природних зонах.\nПідзолисті ґрунти характерні для природної зони з холодним і вологим кліматом. Найбільша кількість такої грунту зустрічається на території Росії. Вони є на рівнинних і плоскогірних територіях. Це європейська частина Росії, Східна Сибір, Далекий Схід.\nПочвообразующими породами є:\nкарбонатні і безкарбонатні моренні відклади;\nсуглинки і глини;\nпіщані і супіщані відкладення;\nпіски і супіски;\nалювіальні і делювиальные породи.\nТакож виділяють слабопідзолисті, среднеподзолистые і сильноподзолистые грунту.\nПриродна зона підзолистих ґрунтів – це тайга. Рослинність тут представлена хвойними і лиственничными породами дерев. Нижній ярус рослинності представлений мохами, кущами, травами.\nРис. 2. На підзолистому грунті ростуть мохи і папороті\nПодзолистая грунт по своїм властивостям не підходить для вирощування культурних рослин. Вона не має структури, після дощу розкисає, а після висихання перетворюється в щільну кірку.\nМікрофлора тут представлена грибками і актиноміцетами. Вони утворюють при руйнуванні органічних залишків гумусові кислоти. Перегною в цих грунтах мало, тому вони не мають родючими властивостями. Верхні шари грунту легко вимиваються, тому посадки тут практично не утримуються.\nДля окультурення підзолистих ґрунтів потрібно вапнувати, висаджувати лісові загороди для запобігання розповзання верхнього шару землі.\nРис. 3. Розповзається грунт малопридатна для посадок\nПідзолисті ґрунти характерні для вологих і холодних місцевостей. З-за своїх властивостей вони несприятливі для сільського господарства. Підзолисті ґрунти зустрічаються в місцях, де кількість опадів перевищує їх випаровування.


Задля безпеки - Громадське Телебачення Дніпра\nНадзвичайники Дніпропетровщини нагадали мешканцям про правила поводження з вогнем\nКількість пожеж у житлових секторах виросла в декілька разів, тому рятувальники вкотре провели профілактичну роботу серед мешканців регіону. Вони нагадали людям про правила користування електричними приладами, обслуговування пічного опалення та газового обладнання. Крім цього, влаштували рейди у житловому секторі міст та сіл, серед\nбагатодітних сімей та малозахищених верств населення. Їм приділили максимум уваги. Адже, останнім часом збільшилися трагічні випадки з дітьми.\nБатьків просили не залишати малечу без нагляду, навчати їх правилам безпеки життєдіяльності та діям у разі виникнення пожежі. Також, наголосили, щоб діти не слідкували за електроприладами та опалювальними пристроями. Малечу попередили про заборону пустощів з вогнем та небезпечними предметами.\nФахівці радили не залишати обігрівальні пристрої увімкненими на ніч, та\nперевіряти печі перед тим, як лягати спати задля своєї безпеки. Та привели у приклад трагічні випадки пожеж, які нещодавно сталися на території України та області. Рятувальники роздали інформаційні листівки, де надаються поради щодо безпеки у побуті та відповідали на питання співрозмовників.\nВсі ці заходи спрямовані на запобігання виникнення надзвичайних\nситуацій, зменшення кількості випадків травмування та загибелі дітей і дорослих на пожежах.


Г. Король: Під шум дощу - ВІРШ, Вірші, поезія. Клуб поезії\nСайт поезії, вірші, поздоровлення у віршах :: Г. Король: Під шум дощу - ВІРШ\nВікно. В нім дощ по шибках б’є, Стікають жирні краплі, Він заколисує мене, І мозок, ніби ватний. Думок втрачаю стрункий ряд, Вниз опускаю вії, Сон огортає, та навряд Я втрачу в тиші мрії. Спів монотонного дощу Розбурхав вітер злісний. Ударив градом по вікну, О, Боже! Чи навмисно? Сон залишає теплий дім, Спішить назустріч вітру. Знов загримів сердито грім, Прогнавши спеку літню.\nдата надходження: 13.04.2015 20:00:43\n© дата внесення змiн: 17.05.2016 15:30:16\nЮля Гармаш, Ессай, INCO, Julia Kushnir, Расна Инна, zhmerinchanka, джива, Віталія Абрам'юк (Івасюк), Luka


Організація з будівництва каркасних будинків | Блог успішної Жінки\nБезперечною перевагою будівництва каркасного будинку є швидкість зведення конструкції, її легкість та економічність. Високі експлуатаційні характеристики будинків з дерев’яного бруса, укладеного в каркас, давно оцінили споживачі в Канаді, США, Японії та Центральній Європі. Будівництво за каркасною технологією можна продовжувати і в зимовий період, не побоюючись морозів та сильної вологості. Конструкція каркаса дуже легка, це дає можливість значно заощадити на дорогому фундаменті та відмовитися від використання вантажопідйомної спецтехніки.\nВартість будівництва квадратного метра каркасного будинку на сьогоднішній день складає в середньому 12-13 тис. рублів. Ціна залежить від складності планування та кількості поверхів.\nСхема будівництва каркасного будинку починається з основи будь-якої будівлі — фундаменту. Спочатку риється траншея під фундамент, і прокладаються комунікації, потім встановлюється опалубка і монтується металевий каркас з арматури, яку або пов’язують обв’язувальним дротом або зварюють електрозварюванням. Готову металеву основу заливають бетоном або цементним розчином і дають сісти.\nНаступним етапом будівництва каркасного будинку є гідроізоляція та зведення каркасу. Важливий момент стосується каналізації, якщо вона проходитиме під підлогою, потрібно заздалегідь розмістити її труби в підпіллі. Після монтажу каналізаційної системи робиться чорнова підлога і при необхідності утеплюється. Потім зводяться самі стіни, залежно від поверховості створюється міжповерхове або горищне перекриття. Потім зводиться дах.\nПотім стіни каркасу обшивають листами з вологостійких матеріалів зовні та теплоізоляційними усередині, попередньо змонтувавши всі комунікації та інженерні системи. Також до оздоблення стін встановлюються вхідні двері та вікна. Для кращої теплоізоляції на зовнішній матеріал можна додатково укласти шар утеплювача та зробити декоративне оздоблення. Тільки після повного зашивання стін слід приступати до встановлення системи опалення та сантехніки.\nЩоб здійснити задумане та відкрити фірму зі збирання каркасних будинків, необхідно не тільки наявність чималих коштів, а й залучення кваліфікованих робітників різних напрямків. Для більш злагодженої роботи та її швидкості дуже важливо мати хваткі організаторські здібності, без яких у будь-якій сфері бізнесу не обійтися.\n[…] Організація з будівництва каркасних будинків […]


Відбулась Першість Гусятинського району з настільного тенісу\nЧетвер, 22 лютого 2018, 09:24 |\nЛюбителі малої ракетки зібрались у Гусятині, аби поборотись за нагороди у першості району з настільного тенісу. Провели захід у неділю, 18 лютого, - повідомляє директор ФСТ «Колос-спорт для всіх» Антон Кузик. Переможці визначались окремо серед чоловіків та жінок, та серед команд. У фіналі, здолавши Михайла Надія, який відповідно посів друге місце, перемогу святкував Роман Іванків. Обидва спортсмени виступали за команду «Копичинці», що була першою і в командному заліку. Третє місце серед чоловіків дісталось Івану Голичу, який в парі з Петром Іванковим виступали за команду «Брати» із села Ст. Нижбірок, що виборола другу сходинку командного заліку. Третє місце серед команд посіла команда «Нижбірок» із села Нижбірок в складі Василя Осадчука та Дмитра Фітькайла.\nДівчата, учасниці змагань, поділили нагороди наступним чином. Перше місце завоювала Ірина Господарик, друге місце виборола Вікторія Гримлюк – обидві студентки Гусятинського коледжу. Третє місце посіла Тетяна Яворська із села Постолівка.\nПереможці та призери нагороджені медалями та грамотами ФСТ «Колос - спорт для всіх». Організатори заходу вдячні адміністрації Гусятинського коледжу Тернопільського національного технічного університету ім. Івана Пулюя за люб’язно надану спортивну базу навчального закладу для проведення змагань.


Реферат: Значення державного боргу в державному бюджеті - BestReferat.ru\nРеферат: Значення державного боргу в державному бюджеті\nНазвание: Значення державного боргу в державному бюджеті\nТип: реферат Добавлен 10:46:21 30 декабря 2008 Похожие работы\nСьогодні основним інструментом, за допомогою якого держава впливає на економіку, є бюджет, бюджетна і податкова системи. Бюджет може сприяти як стабілізації, так і дестабілізації економіки. Бюджет та податкова система, як свідчить практика останніх десяти років, були одними із чинників, які дестабілізували соціально-економічну ситуацію в Україні, і, по суті, гальмували реальну ринкову трансформацію економіки. [6, с.187]\nДержавний бюджет — це фонд фінансових ресурсів, який перебуває у розпорядженні органів виконавчої влади певного рівня й використовується для виконання покладених на них функцій, передбачених конституцією. Державний бюджет України складається з республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів. Сукупність усіх бюджетів, що входять до складу бюджетної системи України, є зведеним бюджетом України. Він використовується для аналізу та визначення засад державного регулювання економічного й соціального розвитку України.\nВищим спеціальним органом фінансового контролю над використанням бюджетних коштів є Лічильна палата, яка в Україні підзвітна Верховній Раді. Вона здійснює експертизу бюджету, контролює його виконання. Важлива роль в системі фінансового контролю належить Казначейству. Організаційно Казначейство - це єдина централізована система, яка включає в себе Головне управління і територіальні органи.\nУ Законі "Про внесення змін до Закону України про Державний бюджет України на 2005 рік" передбачено обсяг доходів 106,1 млрд. грн. і видатків 114,1 млрд. грн., тоді як у бюджеті, затвердженому 24 грудня 2004 року, доходи й видатки становили відповідно 89,1 млрд. грн. і 97,7 млрд. грн. при дефіциті бюджету 8,6 млрд. грн. У державному бюджеті на 2005 рік, в результаті внесених змін, дефіцит становить 6,8%. [10, с.25]\nФактичний бюджет відображає реальні видатки, надходження і дефіцити за певний період. Структурний бюджет відображає, якими мають бути видатки, доходи і дефіцит, якщо економіка функціонує за потенційного обсягу виробництва (визначається дією дискреційних програм, що запроваджені законодавчо). Циклічний бюджет показує вплив ділового циклу на бюджет та вимірює зміни видатків, доходів і дефіциту, які виникають через те, що економіка не працює за потенційного обсягу виробництва, а перебуває у стані піднесення або спаду (визначається дією автоматичних стабілізаторів). Циклічний бюджет є різницею між фактичним і структурним бюджетами. [2, с.188]\n1) збалансований бюджет – видатки бюджету дорівнюють доходам;\n2) дефіцитний бюджет – видатки перевищують постійні доходи бюджету, тобто податки і податкові надходження;\n3)профіцитний бюджет – доходине перевищують нормативні видатки бюджету. Профіцит бюджету затверджується виключно з метою погашення основної суми боргу. [1, с.61]\n– надмірний розмір державного сектору;\n– домінуюча політика державного патерналізму;\n– неефективна структура народного господарства;\n– непослідовність реформ фінансової системи;\n– падіння доходів в умовах кризового стану економіки;\n– зменшення приросту національного доходу;\n– надмірно збільшена видаткова частина бюджету за рахунок дотацій, які надає держава певнимгалузям(енергетика,вугільнапромисловість та інші);\n– непослідовна фінансова політика;\n– зростання внутрішнього і зовнішнього боргу тощо.\nВідношення суми дефіциту до ВВП, виражене у відсотках, називають рівнем дефіцитності бюджету. Якщо такий рівень становить 1—2%, ситуація є терпимою, якщо більший, то підриваються підвалини стабільності економіки.\n1. За формою прояву бюджетний дефіцит поділяється на:\nа) відкритий – це офіційно визнаний дефіцит у законі про бюджет на відповіднийрік;\nб) прихований бюджетний дефіцит виникає в результаті завищення обсягів планових доходів та включення у склад доходів джерел покриття бюджетного дефіциту. [1, с.63]\n– фінансування державними підприємствами надлишкової зайнятості в державному секторі і виплати ними заробітної плати за ставками, вищими від ринкових, за рахунок банківських позик; [13, с.21]\n– накопичення в комерційних банках, що відокремились на початкових стадіях економічних реформ від Центрального банку країни; [13, с.21]\n– окремі операції, пов'язані з державним боргом, а також фінансування Центральним банком збитків від заходів щодо стабілізації обміну курсу валюти, безвідсоткових і пільгових кредитів урядові, рефінансування Центральним банком сільськогосподарських, промислових і житлових програм уряду за пільговими ставками. [13, с.21]\nв) квазіфіскальний. [13, с.24]\nа) вимушений є наслідком скорочення обсягів ВВП і відповідно обмеженості фінансових ресурсів країни. Прикладом вимушеного бюджетного дефіциту є циклічний бюджет ний дефіцит. Циклічний дефіцит бюджету є результатом циклічного падіння виробництва (скорочення національного доходу та обсягу виробництва) внаслідок кон'юнктурних коливань, що призводить до дії автоматичні фіскальні стабілізатори (скорочуються податкові надходження через зменшення ставок оподаткування при прогресивній системі оподаткування та збільшуються соціальні трансферти через зниження життєвого рівня населення);\nб) свідомий виникає внаслідок дискреційної фіскальної політики, яка передбачає цілеспрямовані зміни в розмірі державних витрат, податків і сальдо Державного бюджету. Свідомий бюджетний дефіцит виникає за умов, коли для стимулювання сукупного попиту в період економічного спаду уряд цілеспрямованознижуєставкиоподаткуванняізбільшує державні витрати. Відповідно, в період підйому цілеспрямовано створюється бюджетний надлишок. [1, с.63-64]\n3. За напрямом державного фінансування розрізняють:\nа) активний характеризується спрямуванням коштів на інвестування економіки, що сприяє зростанню ВВП;\nб) пасивний характеризується спрямуванням коштів на покриття поточних видатків (соціальні трансферти, виплата зарплати у бюджетній сфері та інші). [1, с.64]\n4. За терміном дії:\nа) тимчасовий – викликається касовими розривами у виконанні бюджету або непередбачуваними подіями та обставинами;\nб) стійкий – існує в довгостроковому періоді. [13, с.21]\n5. За зв’язком із державним бюджетом:\nа) первинний – це різниця між величиною дефіциту бюджету і виплатою процентів за борг;\nб) операційний — це дефіцит державного бюджету з вирахуванням інфляційної частини відсоткових платежів з обслуговування державного боргу. [13, с.23]\n1. Внутрішні позички. В цьому випадку уряд виходить на внутрішній грошовий ринок, де розміщує свої позички, тобто продає державні цінні папери, і за рахунок виручки від їх реалізації отримує необхідні кошти в борг.\n3. Грошово-кредитна емісія. Це означає, що Національний банк випускає нові гроші, які не забезпечені зростанням товарної маси, і за допомогою певного кредитного механізму фінансує уряд. [12, с.187]\nГрошово-кредитна емісія може застосовуватися лише за умов жорсткого контролю за використанням грошей. Вона виправдана в разі спрямування коштів у інвестиції, що сприяє зростанню ВВП і викликає невисокі темпи інфляції. Використання емісійних коштів на поточні витрати (зарплата, соціальні трансферти та інше) призводить до прискорення інфляції. [1, с.64]\nСт. 15-1. Джерелами фінансування дефіциту бюджетів є державні внутрішні та зовнішні запозичення. [1, с.64]\nСт. 15-2. Запозичення не використовуються для забезпечення фінансовими ресурсами поточних видатків, за винятком випадків, коли це необхідно для збереження загальної економічної рівноваги. [1, с.65]\nГоловні проблеми сучасного бюджетного процесу в Україні:\n– об’єктивне бюджетне планування, яке б забезпечило реальні надходження до бюджету;\n– складання та виконання цільових бюджетних програм;\n– підвищення ефективності та прозорості використання бюджетних коштів;\n– забезпечення дійового бюджетного контролю на кожній стадії бюджетного процесу. [15, с.25]\nДержавний борг називається нагромаджена сума позичених урядом коштів для фінансування дефіцитів. Державний борг – це сума заборгованості держави перед кредиторами. [2, с.194]\nВизначення рівня державного боргу країни є його порівняння з боргом, нагромадженим іншими країнами. Отож державний борг як відсоток ВВП дорівнює у Бельгії 125%, у Греції — 103%, у США — 65%, в Україні — 39%, а в Норвегії — 34%.[8, с.418]\nГоловними причинами створення і збільшення державного боргу є:\n– дискреційна фіскальна політика направлена на зменшення податкового навантаження без відповідного скорочення державних витрат;\n– залучення коштів нерезидентів з метою підтримки стабільності національної валюти;\n– фінансових зобов'язань країни по відношенню до іноземних кредиторів на певну дату – зовнішній державний борг. [2, с.195]\nМонетизований борг, який складається з боргів опосередкованих кредитними стосунками держави з банками. [2, с.195]\nа) з невиконаних державою фінансових зобов'язань, передбачених чинним законодавством (заборгованість по виплаті пенсій, стипендій, допомог, заробітній платі та інших видах соціальних виплат);\nЗовнішній борг складається із зобов'язань держави перед нерезидентами, які виникають внаслідок міжнародних позик або продажу фінансових активів за кордон. [2, с.195]\nТемпи зростання зовнішнього боргу залежать від: а) частки зовнішніх запозичень у загальному обсязі наявного боргу; б) процентної ставки (підвищення ставки процента, потребує збільшення зовнішніх позик). [2, с.195]\nУ короткостроковому періоді витіснення виникає, коли ефективність фіскальної політики внаслідок реакції ринку грошей зменшується. Збільшення структурного дефіциту через зниження податків чи збільшення урядових видатків може призвести до підвищення процентних ставок і відповідно до зменшення інвестицій. Тому ВНП, можливо, і не зростає, а більший структурний дефіцит витіснить інвестиції із сфери виробництва. [2, с.196]\nДовгострокові наслідки державного боргу пов'язані з його впливом на нагромадження капіталу та споживання майбутніх поколінь, тобто на довгострокове економічне зростання. Зростання боргу зменшує виробничі потужності, призначені майбутньому поколінню, отже воно матиме нижчий рівень доходу. [2, с.196]\nЕкономічні наслідки державного боргу: 1) скорочення споживання населенням країни; 2) витіснення приватного капіталу, що обмежує подальше зростання економіки; 3) збільшення податків для обслуговування державного боргу виступає антистимулом економічної активності; 4) перерозподіл доходу на користь власників державних облігацій. [2, с.196]\nУправління державним боргом – це сукупність заходів держави, пов'язаних з вивченням кон'юнктури на ринку позичкових капіталів, випуском нових позик, з виплатою процентів по займам, проведенням конверсій (зміни умов доходності) та консолідацій (зміни строків) займів, визначенням ставок процентів по державному кредиту, а також погашенням раніше випущених позик, строк дії яких скінчився. [2, с.197]\nРефінансування державного боргу – випуск нових позик для того, щоб розрахуватися з власниками облігацій старої позики. [2, с.197]\n· Фіскальна політика – це цілеспрямоване регулювання державних видатків та податкових надходжень для забезпечення макроекономічної стабільності й економічного зростання. Уряд використовує стимулювальну фіскальну політику для подолання спаду і для збільшення реального обсягу виробництва. Вона передбачає збільшення державних видатків, зниження податків або певне поєднання обох заходів. Стримувальну фіскальну політику, яка передбачає зменшення державних видатків, збільшення податків або поєднання обох заходів, уряд використовує для боротьби з інфляцією попиту.\n· Фіскальна політика пов'язана з формуванням державного бюджету; податки і державні видатки – це основні знаряддя фіскальної політики. Податки поділяють на прямі й непрямі. Прямі податки стягуються безпосередньо з індивідів та фірм, а непрямі накладаються на товари і послуги. До податкової системи кожної країни належать: суб'єкти оподаткування (ті, хто сплачує податки); об'єкти оподаткування (прибуток підприємств, заробітна плата, вартість майна, кількість землі тощо); одиниця оподаткування (одиниця виміру об'єкта оподаткування); податкова ставка (величина податку на одиницю оподаткування).\n· Державний бюджет – це зведена відомість доходів та витрат держави, яка являє собою основний фінансовий план держави на поточний рік і має силу закону.\n· Основну увагу при аналізі бюджетних проблем економічна наука приділяє доходам та витратам бюджету, двох основних частин економічного процесу.\n· Вирішальну роль в формуванні бюджету на всіх рівнях виконує податкова система.\n· Податки – обов’язкові платежі, стягуванні державою з фізичних та юридичних осіб.\n· Державні витрати можуть значно перевищувати бюджетні доходи, що створює бюджетний дефіцит і веде до зростання внутрішнього державного боргу.\n· Дефіцит державного бюджету виникає внаслідок надмірних витрат держави на військові цілі, на роздутий апарат чиновників, державних закупівель товарів за підвищеними цінами, тощо.\n· Дефіцит свого бюджету держава покриває за рахунок позики – випуску державних боргових зобов’язань. Інший шлях покриття дефіцитного бюджету – емісія небезпечних кредитних грошей, що веде до значного стрибка інфляції.\n· Заходи щодо зниження бюджетного дефіциту: конверсія, перехід від фінансування до кредитування, ліквідація дотацій стрибковим підприємствам, зниження витрат на управління державою, зміна системи оподаткування, підвищення ролі місцевих бюджетів.\n· Державний борг — це загальна сума нагромадженої заборгованості уряду власникам державних цінних паперів, яка дорівнює сумі дефіцитів за вирахуванням надлишків бюджету. Для оцінки величини боргу найчастіше використовують відносні показники заборгованості – державний борг, виміряний як відсоток ВВП або як відношення суми обслуговування боргу до ВВП. Упродовж повоєнного періоду державний борг у багатьох країнах світу зростав, що спричинялося зниженням податків без відповідного зниження державних видатків, циклічними спадами тощо.\n· Проблеми, які пов’язані із державним боргом:\n- виплати проценту по боргу вимагають підвищення боргів, які підривають дію економічних стимулів;\n- виплати проценту або основної суми боргу іноземцям викликають переведення частини національного продукту за кордон;\n· При виникненні бюджетного дефіциту уряд повинен або додатково друкувати гроші, або позичати в населення. Нагромаджені позичкові суми називають державним боргом.\n3. Василевська Г.В. «Податкова політика у регулюванні економічного зростання». «Фінанси України ». – 2003, № 2. – 39-43 с.\n4. Іголкін І. В. «Податкова реформа як об’єктивна необхідність зміцнення дохідної частини державного бюджету». «Фінанси України ». – 2005, № 8. – 19-24 с.\n6. Михасюк І., Мельниу А. «Державне регулювання економіки». – Київ, 2000. – 570 с.\n7. Отрошко О. В. «Фіскальна політика як засіб стабілізації економіки». «Фінанси України ». – 2005, № 6. – 69-75 с.\n20:53:54 28 ноября 2015\nРаботы, похожие на Реферат: Значення державного боргу в державному бюджеті


СПОСОБИ ВНЕСЕННЯ OSMOCOTE. Статті компанії «Новосад - товари для садівництва»\nПеремішування з субстратом. Внесення Осмокот безпосередньо в субстрат з наступним перемішуванням є простим і ефективним способом внесення. Фактично, це найбільш широко використовуваний метод внесення. Якщо субстрат містить вологу, то після внесення в нього Осмокот повинен бути використаний протягом двох тижнів, щоб уникнути різкого зростання ЄС. Особливо це стосується марок Осмокот з коротким періодом дії. При необхідності, від підвищеної концентрації солей можна позбутися за рахунок промивки субстрату водою.\nВнесення в посадкову лунку. Існують механічні дозатори, що дозволяють внести Осмокот безпосередньо в посадкову лунку при набиванні горщиків субстратом. Для цього способу внесення рекомендується використовувати Osmocote Exact з тривалістю дії більше 3-4 місяців. Внесення безпосередньо в посадкову лунку зменшує розвиток бур'янів і мохів на поверхні субстрату в горщику. Перед посадкою сіянця/саджанця в лунку добриво слід присипати невеликою кількістю субстрату.\nПокращене внесення в горщик. При цьому способі внесення добриво вноситься не в посадкову лунку, а з двох сторін від рослини. В цьому випадку коренева система рослини не вступає в прямий контакт з гранулами добрива. Цей метод слід вибирати при роботі з такими чуттєвими до засоленості ґрунту культурами як самшит, крокус, цикламен, скіммія і вереск, а також в разі прямої посадки неукорінених живців в кінцевий горщик. Для цього способу внесення рекомендується використовувати Osmocote Exact як найнадійнішу марку.\nІнжекторне внесення. Устаткування для внесення гранульованих добрив (інжектор) було спеціально розроблено для вирощування Azalea indica, і надає можливість вносити заздалегідь визначену дозу добрив на поверхню горщика другого року вирощування (якщо не проводиться перевалка в інший горщик) під час механічної обрізки.\nПоверхневе внесення. Осмокот можна вносити поверхнево з допомогою дозувальної трубки (від 1 до 6 г) або мірної ложечки. Поверхневе внесення застосовується в основному для горщиків більшого діаметра, при цьому для отримання хорошого результату полив також повинен здійснюватися зверху. Висипання добрив з горщика (наприклад, при його перекиданні) не є проблемою при використанні Osmocote Topdress (гранули цього добрива мають спеціальне покриття, яке прилипає до поверхні субстрату).\nБажаєте купити Осмокот? Відвідайте наш інтернет-магазин "Новосад" і Ви знайдете широкий вибір даного добрива у рубриках Osmocote 25 кг і Osmocote фасування від 1 кг


Івано-Франківська аграрна товарна біржа | Мета Бізнес центру\nПриватна організація «Бізнес-центр підтримки малого і середнього бізнесу «Вест Бізнес Консалт» (далі за текстом Бізнес-центр) створений з метою задоволення потреб суб’єктів малого та середнього підприємництва, що виникають у процесі організації і провадження підприємницької діяльності. Бізнес-центр об’єднує на підставі добровільного членства його учасників – організації, установи, підприємства усіх форм власності, фізичних осіб – підприємців з метою розвитку їх господарської діяльності.\nВідповідно до статуту предметом діяльності Бізнес – центру є:\n- розвиток та координація господарської діяльності учасників Бізнес – центру без права втручання в їх виробничу й комерційну діяльність,прийняття управлінських рішень, співробітництво з органами влади, міжнародними та іноземними організаціями з питань функціонування суб’єктів малого та середнього підприємства;\n- надання учасникам Бізне-центру інформаційних, консалтингових, маркетингових, юридичних послуг для розвитку, підтримки та зростання їхнього бізнесу на безоплатній основі;\n- представництво та захист інтересів учасників Бізнес-центру в органах державної влади, а також в інших організаціях як в Україні, так і за кордоном;\n- надання методичної допомоги в організації й розвитку діяльності учасників Бізнес-центру;\n- розробка навчальних програм, професійна підготовка та підвищення кваліфікації фахівців учасників Бізнес-центру для провадження своєї бізнесової діяльності;\n- сприяння у створенні умов для виходу учасників Бізнес-центру на закордонні ринки;\n- технічна інформація та освіта учасників Бізнес-центру, а саме:\nа) роз’яснення цілей Бізнес-центру шляхом організації лекцій, дискусій, семінарів і конференцій, виступів у засобах масової інформації, надання консультацій, залучення місцевих і закордонних спеціалістів-консультантів;\nб) розповсюдження досягнень науки, технічних знань, передового досвіду про ефективні технології,\nв) надання методичної допомоги учасникам Бізнес-центру з метою усунення недоліків у роботі та підвищення кваліфікації працівників учасників Бізнес-центру;\nг) інформування громадськості про діяльність Бізнес-центру;\nд) збір, узагальнення та аналітична обробка статистичної інформації;\nе) забезпечення учасників Бізнес центру інформацією, що стосується ринкових тенденцій;\nє) координація спільних досліджень і розробок;\nж) створення умов вільної конкуренції для забезпечення найбільш повної відповідності інтересам споживачів;\nз) розробка і впровадження інвестиційних та інноваційних проектів, бізнес-планів учасників Бізнес-центру, пошук і залучення в інвестиційні та іноземні проекти внутрішніх та закордонних інвесторів;\nи) проведення конференцій, семінарів, виставок учасників Бізнес-центру;\nї) надання правової допомоги учасникам Бізнес-центру;\nй) інформування своїх учасників стосовно законодавства України стосовно діяльності малого та середнього бізнесу та про всі зміни, що вносяться до нього;\n- Бізнес-центр не здійснює самостійно підприємницької діяльності і не укладає будь-яких договорів (контрактів) щодо спільної підприємницької діяльності, не засновує і не виступає співзасновником суб’єктів господарювання, не здійснює контролю або управління;\n- Бізнес-центр не допускає можливості здійснення вирішального впливу на господарську діяльність учасників Бізнес-центру або погодження їх конкурентної поведінки.


Пісня Дакінь - Ґарчен Ратнашрі\nМолитва Притулку Ґарчена Рінпоче\nЗакликання Дощу Благословінь\nЗакликання Майстрів Звіддаля\nСемирядкова молитва Ґуру Рінпоче\nСлавень Імен Манджушрі\nГімн 21 Тарі\nСемигранна молитва захисту в Тарі\nМолитва до Трьох Коренів і Захисників\nМолитва за довголіття Ґарчена Рінпоче\nОсновоположні Практики (Ньондро)\nо сал нам кюн чок ден є ше к’ї рол па / зунґ джюк данґ мей зук кур нґьон сум ду шяр ве/ дрен пе ньїнґ ґі дунґ сел пал ден ґ’ї ла ме /\nЧисте світло, найвище у всіх якостях; гра усвідомлення одвічного; і єдність з’яв і порожнечі; ця трійця – суть, енергія осяйна й їх єднання, – постає у формі Ґуру пречудового. Благослови, мій Ламо, це розпізнавати! Втамуй у серці тугу за тобою!\nде тонґ є ше к’є вар джін ґ’ї ранґ лоб шік / е їнґ шін ту нам дак трьо дрел ґ’ї не луґ /\nЛамо мій коханий – благослови, щоб пробудилося в мені одвічне розпізна́ння блаженства-порожнечі! «Е» символізує істинну природу, безмежний чистий простір, суть ненадуману і невимовну.\nвам їк чю друк ґа мей цен пе ру женґ пей / хлен к’є кха ла чьо пей нал джор ґ’ї ванґ мьо/ лунґ сем у мар тхім пей нґьо друб чік цол данґ /\n«ВАМ» – потенційність співчуття-любові, що в просторі спів-постає спонтанно у вигляді чарі́вної консортки, йоґіні, що має всі ознаки головні і другорядні. Благослови на те, аби енергії й свідомість розчинялись у канал центральний!\nюл чєн ньї шу ца жір ранґ жін ґ’ї нанґ вей / тхаб шє чак ґ’яй зук чанґ па во данґ кхан дро/ жінґ к’є пхо ньяй цоґ к’ї ду ва ла тен не / де чєн ньям ґ’є ґєк пей кал занґ ла джор жік /\nЄ особливі місця сили, їх – двадцять чотири. В них спонтанні прояви – то даки і дакіні як з’яви-му́дри методу і мудрості. Вас, посланців чистих сфер, запрошуємо щиро ми сюди, на цю святкову у́чту! Хай будем гідні ми того, щоб звідати велику насолоду!\nтонґ ньї кха ла дрі пей тінґ дзін ґ’ї ньям ґ’юр / нґо цар ванґ пой жу жін на цоґ су чар вей/ нґак к’є дор джє цун мой сам тен ґ’ї ґа ма / чір нанґ де чєн дрен пей к’йо дрок ла пеб данґ/\nСамадгі витончений танок, мальований у небі порожнечі, проя́вний мов веселка розмаїта – то гожа ваджрова йоґіні, царівна медитації. Веди мене, дакіні, аби всі з’яви, що постають в сприйнятті, трансформувалися у вищу насолоду!\nме джюнґ дор джє тхук пей лам занґ ґі тхар тук / нал джор санґ тхай ду цій ґа тон ла чьо пе / тен йой цул ду нанґ вей тха мал ґ’ї нґьо кун / ге ру ка пал друб пей мьон лам жік жуо/\nАпогей містерії шляху Ваджраяни – це офіра вищого таємного нектару йоґів і йоґінь; із нього – все розмаїття всьо́го. Геруко славний пречудовий – хай я реалізую істинну природу!\nЦе записав Джам’янґ Кх’єнце Ванґпо.\nЗ тибетської мови переклав © Ярослав Литовченко, 2018.\nРедагувала Лама Журавка Дазанґ.


Рослина лілія: як виглядає, зовнішній вигляд, опис та гібридні різновиди\nБагато садівники стають запеклими прихильниками прекрасних лілій, саджаючи на своїй ділянці часом по кілька десятків різноманітних сортів цього прекрасного квітки. Це й не дивно, адже види лілій бувають настільки зовні різними, що здатні задовольнити навіть найвимогливіший смак. Лілія – ??рослина, яке буває різним і за іншими параметрами, наприклад, за часом зацвітання. Цибулинні цвітуть в залежності від ступеня освітленості ділянки землі, глибини висіву, а також виду гібрида.\nРізновиди і особливості рослини\nЯкщо на садовій ділянці виросте ціла колекція різноманітних гібридів, то сумарний проміжок цвітіння посадок починається з останніх днів червня і не припиняється аж до глибокої осені. В цей час сорти починають своє цвітіння, послідовно один одного змінюючи, розпускаючи дивовижний колір і найтонший аромат.\nСорти і види лили діляться на 9 розділів, знаючи особливості яких можна вигідно для краси ділянки і композиційних рішень застосовувати познайомимося з новинками селекції.\nЄ сенс прагнути розшукувати новинки і хвалитися нею перед садівниками по сусідству, адже сукупна сортове кількість цих рослин доходить до 3 000 всіляких найменувань, і якийсь один сорт вже точно вразить когось своєю красою. Втім, більшість квітникарів не дуже добре запам’ятовує, як саме звучить назва кожного сорту лілій, тому називає їх, просто орієнтуючись по тоновой гамі і розділу рослини (виду).\nДо того ж деякі з посадок за рахунок особливих погодних умов (вітер, дощ) можуть кочувати від городу до городу.\nВ першу чергу слід розглянути класифікацію розділів. Їх всього дев’ять. В тому числі:\n(А) – Азіатські. Це самі невибагливі, а тому і найбільш поширені на російських територіях ще з давніх часів. І це неспроста, адже азіатські лілії добре зимують, розпускають невеликі квіточки самих різних відтінків, які розпускаються вже в 1-ій половині літа. Представники такого сорту не володіють практично ніяким запахом, за що їх особливо цінують любителі букетів на обрізку.\n(ЛО) – длінноцветковой або лонгіфлори (Лонгіфлорум). Це найдухмяніші з усіх дев’яти основних розділів.\n(О) – орієнтал або східні гібриди. Ці рослини також мають явно вираженим пахощами. Вони вважаються чудовими з усіх видом, і не дарма. Цвітуть вони в проміжок з останніх чисел серпня і до кінця вересня.\n(Т) – Трубчасті лілії. Найбільш поширений в середній смузі. Ці квіти мають сильний задушливим запахом.\nгібридні види – це різновиди, які вийшли в результаті схрещування між розділами. Вони регулярно поповнюють нові сорти лілій, отримані від вже наявних гібридів та інших благополучних дослідів селекційної роботи. Окремі з них мають змішаними кольорами, за що особливо шановані квітникарями. Крім того, вони також не відрізняються таким яскраво вираженим різким ароматом. Пахощі гібридних лілій більш м’яке.\nНайбільш чисельними визнаються східноазійські (ОА) «живі квіткові модифікації». Це пов’язано з тим, що вчені поки не в силах вивести потрібне число забарвлень. Головна маса зазначеного розділу має яскраві оранжево-червоними квітками з жовтуватою або білою окаемкой.\nА ось до безперечною селекційної удачі абсолютно справедливо зараховують ОТ-гібриди і ЛА-гібриди. У розведенні та утриманні цих розділів присутній певні труднощі.\nЦі прекрасні квіти мають багато шанувальників по всьому світ. Це і не випадково, оскільки виглядають лілії дуже по-різному:\nСорт Аннамарія Дрім належить до азіатській групі. Це середньоросле рослина, висота якого – не вище 60 см. Ця квітка махровий, однотонний, без будь-яких цяток на пелюстках. В середині розташовуються бордові тичинки. Квітконіс відбувається в кількості 7? 9 бутонів.\nКасабланка – це східний вид лілій. Вона належить до високорослим видам. Квіти її великі і білі, висота стебла кожної рослини може доходити до 120 см. Розмір самого квітки досить досягає 25 см, без цяточок. При цвітінні на кожному окремому стеблі одночасно можуть цвісти до 9 суцвіть.\nЕкстраваґанза – це ще 1 представниця східних сортів лілій. Вона характеризується великими і запашними квітками. На білосніжних пелюстках, які покриті яскравими цятками, знаходиться анфіладне рожева смуга.\nСибір – представниця східних різновидів. Це біла квітка, пелюстки у якого гофровані. Рослина відрізняється особливою морозостійкістю і відмінно підходить для вирощування в складних кліматичних умовах.\nЯкість імпортованого в нашу країну гібридного матеріалу постійно збільшується. Все більшою затребуваністю сьогодні відрізняється лілія. Сорти цієї культури виявляються все прекрасніше, а догляд за нею не так трудомісткий, як це може здатися недосвідченому садівникові. Так чому ж окремі шанувальники флори не поспішають вирощувати змішані, азіатські або ж трубчасті сорти? Швидше за все, посадивши одну таку цибулину раз і зазнавши невдачі, вони приймають рішення більше не займатися цим, оскільки справа ця однозначно для особливо талановитих, та й взагалі для обраних.\nНеобхідно запам’ятати одне нехитре правило: розсаджувати посадковий матеріал глибиною до держака лопати, щоб страхувати коріння рослини від вимерзання – глибоке і, на жаль, дуже стійке оману.\nНастільки глибоко саджають лише азіатські сорти, а ОТ-гібриди лілій, трубчасті і длінноцветковой види рекомендується поміщати в грунт на глибину не більше 12? 15 см, як це і позначається в інструкції на упаковках.\nСтійкість помилки пояснюється невикорінних думки про суворих російських зимах. Звичайно, лілія – ??рослина теплолюбна, і морози у нас бувають. Однак таке глибоке занурення в грунт зашкодить квітки набагато більше, ніж самі холоду. До того ж останнім часом їх суворість в районах України значно знижується, тому посадка на 10? 15 сантиметрів показує себе все більш актуальною.\nХвороби орхідей фаленопсис, причина їх появи і лікування


Lords of the fallen Для iPhone cкачати безкоштовно гру лорди занепалих.\nГра Lords of the fallen. Скачати безкоштовно гру лорди занепалих на iPhone, iPad або iPod всього за кілька кліків!\nLords of the fallen (лорди занепалих)\nДля того, щоб скачати Lords of the fallen для iPhone або iPad безкоштовно, ми рекомендуємо вибрати вашу модель мобільного пристрою, і наша система підбере для вас найбільш підходящі файли гри лорди занепалих для iPhone, iPad або iPod. Cкачати Lords of the fallen на телефон або планшет дуже просто: виберіть необхідний файл та натисніть "Скачати" після чого виберіть один із способів скачування!\nОпис гри: Lords of the fallen (лорди занепалих):\nLords of the fallen - хоробрий воїн відправляється в паралельне вимір, щоб не допустити вторгнення демонічних істот в світ людей. Візьміть участь в поєдинках з жахливими лордами зла і їх поплічниками. Долають ворогів за допомогою бойових прийомів і магічних атак. Тренуйте вашого героя і покращуйте навички. Знайдені скрині з коштовностями допоможуть удосконалити броню персонажа.\nВеличезний арсенал ружія\nСкачати гру Lords of the fallen (лорди занепалих) безкоштовно\nCкачати гру Lords of the fallen для iPad безкоштовно. лорди занепалих повна версія.\nВи можете Lords of the fallen скачати на телефон або планшет абсолютно безкоштовно прямо на цьому сайті. Завдяки цій грі ви більше не будете нудьгувати в транспорті, на навчанні або роботі. У лорди занепалих грати одне задоволення! Красива графіка і захоплюючий ігровий процес зможе зайняти вас на довгі години. Без сумніву це одна з кращих ігор на iPad.