автоматична торгівля на ринку Форекс – як зробити послідовну прибуток торгової\nАвтоматична торгівля на ринку Форекс вже викликала такий величезний увагу від численних трейдерів на ринку. Якщо Ви не заперечуєте, запитували, чому і знайти для себе, чому ця автоматична система є більш кращим у порівнянні з іншими існуючими на ринку, ви, безсумнівно, отримаєте єдиний відповідь від трейдерів, які випробували цю систему. Це просто непереборне з наступних причин:\nУ режимі реального часу операцій. Всі операції проводяться в режимі реального часу завдяки автоматичній системі. На відміну від ручної торгівлі Forex яка навряд чи робити цю роботу і може призвести до втрат для трейдера, автоматичної торгівлі на ринку Форекс може відбутися всього за мілісекунду і мають право переміщення за допомогою цієї системи може означати фінансові переваги одержувачу через прибуток, яка може бути заробили. При торгівлі вручну в точній мілісекунд може бути важко, перейшовши автоматична, система може визначити точне мілісекунд для вас, і ваші угоди відбуваються мабуть в реальному часі.\nВи також можете мати набагато більше вільного часу. При ручній торгівлі, можливо, буде потрібно, щоб залишитися замкненим на комп’ютері 24/7, тому що ви повинні постійно стежити за найменшими змінами, які можуть відбутися так, що після встановлення їх особи, проблема може бути усунена, і чим швидше, проблема помічена, тим легше буде вирішено, і які могли б працювати набагато у ваших інтересах. З іншого боку, для того щоб Ви могли побачити проблему, як тільки це відбудеться, вам доведеться бути практично перед комп’ютером, моніторинг торгових, двадцять чотири години на добу, сім днів на тиждень. З автоматичної торгівлі на ринку Форекс, проте, вам не потрібно робити те ж саме. Справді, з автоматичної торгівлі на ринку Форекс, ви можете зробити так багато інших речей, тому що ви отримуєте більше вільного часу.\nДодаткові параметри висилаються, тому диверсифікація велика можливість. З автоматичної торгівлі на ринку Форекс, не потрібно обмежувати себе тільки один варіант. Її функції дозволяють аналізувати дані, які короткострокового характеру, які в ручній торгівлі могли неможливо зробити, тому що він не може виконувати з ручний аналіз короткострокових даних. Але з автоматичної торгівлі іноземною валютою, що має ряд платформ в руки, ви можете не тільки урізноманітнити свій ринок в різних центрах торгівлі на ринку Форекс, ви також прискорити прогнозування від аналізованого короткострокових даних.\nЯк і інші системи, які пропонують зручності своїх кінцевих користувачів, автоматична торгівля на ринку Форекс і його недоліки. Так як вона використовує чеки, коли торгівля відбувається, вона повинна бути співмірна з навколишнім середовищем, і навпаки. Цього важко досягти з автоматизованою системою, тим не менш, можуть бути виправлені з проривом в технології. Отже, щоб повторювати, переваги виборі автоматичного перевершує ручний один.\nPrevious Previous post: 3 речі, щоб розглянути, перш ніж відправити гроші за кордон\nNext Next post: форекс торгові системи генерують величезні багатства для проникливих інвесторів, не могли б Ви бути наступним


Главная База знаний "Allbest" Краеведение и этнография Визволення Проскурова\nпроскуров мобілізація війна гетто\n1. Проскурів в період Великої Вітчизняної війни (червень 1941- 1945 роки)\n1.1 Мобілізація сил трудящих на відсіч ворогові\n1.2 Створення патріотичного підпілля та розгортання боротьби в тилу ворога\n1.3 Проскурівське гетто\n2. Визволення Проскурова від німецько-фашистських окупантів\n2.1 Проскурівсько-Чернівецька наступальна операція\n2.2 Фоторепортажі воєнних років\n2.3 Спогади людей, які приймали участь у визволенні Проскурова\n3. Нащадки - пам'ятають, визволителі - вчать\n3.1 Святкування 70-ти річчя визволення\nМісто Хмельницький має майже 600-річну історію і веде свій родовід від невеличкого поселення Плоскирів або Плоскирівці. Дата заснування міста не відома а от, що стосується першої згадки, то достовірно можна стверджувати про існування Плоскирова (Плоскировець) вже в першій половині ХV століття. Плоскирів (Плоскирівці) виник серед грузьких заплав у місця річки Плоскої до Південного Бугу (тоді річка мала назву Бог). Саме таким місце розташуванням й пояснюється перша назва поселення.\nТривалий час Плоскирів був невеличким пунктом. Так, "Реєстр димів Подільського воєводства 1493р." Повідомляв про наявність в поселенні усього 7 димів, тобто дворів.\nНаступні триста років (1493- 1793рр.) Плоскирів, перебуваючи під польською владою, отримав статус містечка й виконує функції центра плоскирівського староства. З'являються цехи, розвиваються ремесла і торгівля, проводяться ярмарки.\nПід час Визвольної війни українського народу під проводом гетьмана Богдана Хмельницького Плоскирів та його околиці неодноразово опинялися в центрі протидії козацьких та польських військ, й неодноразово зазнавав спустошень.\nПісля приєднання Поділля до Російської імперії , 5 липня 1795 року імператорським указам була утворена Подільська губернія. Один із повітів губернії став називатися Проскурівським, а його центром зазначене місто Проскурів. Саме в цьому імператорському указі вперше зустрічається назва Проскурів. Цікаво, що деякий час дві назви існували одночасно, але з 1801 року остаточно утвердилася нова - Проскурів, яка була співзвучна із словом "проскура" - так українці іменують хлібець, котрий вживається у християнських обрядах.\nУ ХХ столітті не обминули Проскурів трагічні події Першої світової та громадянської війни.\nЗ початку Першої світової війни Проскурів став прифронтовим містом. В цей час тут побувало чимало відомих воєначальників Російської армії, серед яких командуючий 8-ої армії Південно-Західного фронту, видатний полководець, генерал Олексій Брусілов.\nВ перші роки радянської влади Проскурів в1923 році стає окружним центром. Місто поступово розбудовується та стає найбільшим за населенням, військово- стратегічним значенням та помисловим потенціалом у регіоні, а згодом, від березня 1941 року - обласним центром Кам'янець - Подільської області (утворена у 1937 році).\nМирне життя перервала війна - 8 липня 1941 року німецько-фашистські війська окупували Проскурів, який визволили 25 березня 1944 року. Очевидцем визволення Проскурова став видатний англійський письменник Джеймс Олдрідж, який на той час був зарубіжним військовим кореспондентом.\nПісля повоєнної відбудови народного господарства й налагодження мирного життя, із 1950-х років починається розбудова фактично нового міста, яке 16 січня 1954 року було перейменовано у Хмельницький, з відповідним перейменуванням й області. Значно збільшується площа міста, особливо після приєднання приміських сіл Заріччя та Гречани. Виникає ряд заводів всесоюзного значення - трансформаторних підстанцій, "Трактородеталь", радіотехнічний, термопластавтоматів, "Катіон".\nВ 1991 році хмельничани одностайно підтримали проголошення незалежної України, та перейшовши на принципово інші умови господарювання, зуміли зберегти поступальний розвиток міста, переорієнтувавшись на нову економічну модель. Хмельницький став на той час одним з найбільших у Східній Європі торгівельних центрів.\n1. Проскурів в період Великої Вітчизняної війни (червень 1941 -1945 роки)\nВелика Вітчизняна війна 1941- 1945 років була найтяжчим із випробувань, будь-коли пережитих народами нашої Батьківщини. В цій війні вирішувалася доля першої в світі соціалістичної держави, майбутнє всієї світової цивілізації, прогресу і демократії. Німецький фашизм, який розв'язав другу світову війну, ставив за мету встановити своє панування над світом, поневолити та винищити цілі народи,т Радянський Союз став головною силою, яка заступила шлях німецькому фашизму до світового панування.\nНа світанку 22 червня 1941 року фашистська Німеччина, віроломно порушивши договір про ненапад, без оголошення війни напала на нашу країну.\nКомуністична партія підняла весь народ на священну боротьбу із загарбниками. На заклик партії і уряду разом з усім радянським народом піднялися трудящі Хмельниччини.\nВ усьому і скрізь приклад подавали комуністи. У перші дні війни в армію влилося 47 процентів складу обласної, партійної організації. Наслідуючи приклад комуністів, в армію пішли тисячі радянських громадян. Масово записувалися добровольцями жителі Проскурова, Кам'янець -Подільського, а також інших районів.\nЖителька міста Проскурова М.І. Рудківська в своїй заяві про добровільний вступ в армію писала: "Я - домашня господарка, мені 43 роки. Але ж в дні, коли кровожерливий Гітлер напав на нашу священну і недоторкану землю, я не можу сидіти вдома, Хочу віддати своє уміння, що набула на курсах сандружинниць, Як і мій син, лейтенант, допомагатиму Батьківщині трощити гітлерівську зграю ."\nПодії на фронтах розгорталися дуже швидко, тому здійснити повністю евакуацію не вдалося. 30 червня 1941 року Ставка Головного командування, оцінивши обстановку, прийняла рішення відвести війська Південно-Західного і правого крила Південного фронту на рубіж Білокоровичі -Новоград-Волинський - Шепетівка - Проскурів - Кам'янець-Подільський. Однак ворогові вдалося прорвати оборону радянських військ в районі Новоград -Волинського. 8 липня 1941 року було окуповано Проскурів.\nНа загарбаній території гітлерівці встановили жорсткий окупаційний режим. Вони ліквідували наукові, культурно-освітні та медичні заклади, закривали інститути, технікуми, школи, театри, музеї, бібліотеки, лікарні, поліклініки, а натомість їх приміщення перетворювали в казарми, поліцейські дільниці. Промислові підприємства руйнувалися або використовалися для обслуговування гітлерівської армії.\nВажко перерахувати всі ті жахливі злочини, що їх чинили гітлерівці на тимчасово окупованій території області,Проте ні масові розстріли, ні криваві насильства, ні тортури не змогли залякати подолян і вбити віру в перемогу Червоної Армії над фашистськими загарбниками. Разом з усім радянським народом вони чинили опір окупантам, зривали їх заходи, створювали підпільні організації, йшли в партизанські загони і під керівництвом комуністів із зброєю в руках вели нещадну боротьбу проти ворога.\nВажливою складовою частиною величезної організаторскої діяльності партії по мобілізації всіх сил на розгром ворога в роки Великої Вітчизняної війни було утворення патріотичного підпілля і розгортання партизанського руху на окупованій території.\nПідпільні групи у Проскурові, створені з комуністів, комсомольців і безпартійних радянських патріотів, у вересні 1941 року об'єдналися в загальноміську підпільну організацію . Її очолив міський комітет партії, до складу якого ввійшли М. А. Храновський, П. М. Семенюк, Й. І. Селіванов, Ф. В. Назаров та інші. Члени комітету до кінця 1941 року створили підпільні групи на більшості промислових підприємств міста, Меджибізькому, Фельштинському (Гвардійському) , Ярмолиньскому районах і на залізничній станції Коронівці.\nУ жорстоких умовах гітлерівської окупації однією із основних форм масово-політичної роботи серед населення було виготовлення і розповсюдження листівок. Для їх підготовки використовувались матеріали Радінформбюро, а також факти з місцевого життя. Так, Проскурівська підпільна організація спочатку розмножила листівки від руки по 150-200 примірників. Через деякий час її учасники придбали машинку, а потім організували свою друкарню.\nУ червні 1942 року проскурівські підпільники виготовили друкарським способом "Відозву до населення ", яка закликала радянських людей до партизанського боротьби проти окупантів. У відповідь на спроби гітлерівців мобілізувати для рейху робочу силу була розповсюджена листівка під назвою " Лист до матері з німецької неволі" - правдива розповідь про каторжні умови праці і знущання над радянськими людьми у фашистській Німеччині. У жовтні з'явилася третя листівка, яка розкривала звірячу розправу гітлерівців над радянськими людьми і закликала до боротьби з ворогом.\nРозлючені диверсіями радянські патріотів, гітлерівці все робили , щоб загальмувати розвиток підпільного і партизанського руху. У квітні 1943 року гестапівці розгромили підпільний Проскурівський окружний комітет , а в травні загинув його організатор і керівник. Зазнали великих втрат Кам'янець-Подільська, Славутьська, Старокостянтинівська, Шепетівська підпільна організації. Але це не зупинило боротьби проти окупантів, поступово партизанський рух схопив всю область.\nВ червні 1943 року в Проскурові було створено новий підпільний комітет, до якого ввійшли Ф. В.Назаров, Б. Є. Дмитрук , пізніше - О. Ф. Клименко. В. П. Пітик. Комітет встановив зв'язки з уцілілими групами , партизанськими загонами і спрямував їх дії . Створений проскурівськими підпільниками партизанський загін "Народний месник " влився в з'єднання І. Є. Скубка, а новостворені загони О. І. Поліщука та О.Ф. Клименка діяли самостійно аж до приходу Червоної Армії.\n1.3 Проскумрівське гемтто\nПроскумрівське гемтто -- єврейське гетто в період Другої світової війни, створене нацистською Німеччиною 14 грудня 1941 року в місті Проскурові на території СРСР, окупованій нацистами в результаті операції "Барбароса"\nУ територію гетто входили єврейські райони міста, що були загороджені колючим дротом: від Південного Бугу по вулиці Кам'янецькій до вулиці Подільськоі по ній до вулиці Проскурівського підпілля і до Південного Бугу. На сьогодні це -- центральна частина міста.\nПід гетто були відведені єврейські квартали, загороджені колючим дротом в районі вулиці. Набережної (район сучасного центрального продуктового ринку і прилеглої до нього території), канатна фабрика, артіль "Родіна". Одночасно в ньому перебувало 3 тисячі євреїв. Відібрані в євреїв речі зберігалися в будинку трикотажної фабрики по вул. Набережній. Шефом табору був німець Вертке. Охорону здійснювали поліцаї та латиші з собаками. Навколо гетто стояли вишки з автоматниками. Умови утримання євреїв були жахливі, в будинках знаходилася велика кількість людей, спали на землі, харчування було практично відсутнє. Управління громадою гетто здійснювала юденрада. В гетто була створена власна лікарня, де хворим надавалася медична допомога. Щодня із табору направляли групу людей на будівництво та ремонт шосе у Вінницькому напрямку. Розстріляно 81 тис. мирних громадян.\nЄвреїв, які жили в окупованому місті, почали розстрілювати ще з осені 1941 року. Машина смерті запрацювала ще сильніше через рік -- восени 1942 року. Євреїв розстрілювали у два етапи. На початку жовтня розстріляли мешканців гетто, а 30 листопада 1942 року були розстріляні в'язні робітничого єврейського табору та спеціалісти, які там утримувались. Після розстрілу євреїв у Проскурові нацисти взялися за єврейське населення навколишніх сіл. Всього було розстріляно більш ніж 9500 тисяч осіб.\n2. Визволення Проскурова від німецько-фашистьких окупантів\nПроскурів - обласний центр Кам'янець-Подільської області, стратегічно важливий залізничний вузол та головний опорний пункт оборони нацистів - був визволений у ході Проскурівсько-Чернівецької наступальної операції військ 1-го Українського фронту під командуванням маршала Г.Жукова, що проходила у взаємодії з військами 2-го Українського фронту під командуванням маршала І.Конєва. У визволенні Проскурова брали участь частини 1-ї армії А.Гречка, 3-ї танкової армії П.Рибалка, 2-ї повітряної армії С.Красовського.\n23 березня 1944 року було звільнено Летичів, а 24 березня Червона Армія вступила до Меджибіжа. Розпочалися бої на підступах до Проскурова, де особливо відзначились воїни 304 стрілецької дивізії, яким вдалося форсувати річку Бужок, на південному березі якої в районі сіл Аркадіївці та Редвенці утворився широкий плацдарм, з якого воїни дивізії мали розвивати наступ на Проскурів.\nНадвечір 24 березня Проскурів було взято у напівкільце. Почався штурм міста. Зі сходу наступали підрозділи 304-ї стрілецької дивізії підполковника Музикіна. З півночі штурмували місто бійці 51-ї танкової бригади. Разом з підрозділом 304-ї дивізії вони форсували Південний Буг і прорвалися на вулицю Водопровідну, не давши ворогу підірвати водонапірну станцію. З району с. Заріччя наступали полки 127-ї стрілецької дивізії полковника Говорова. Воїни 2-ї повітрянодесантної дивізії, якою командував полковник Чорний, з боєм зайняли с. Ружична. Через нього ворог намагався прорватися на Кам'янець-Подільський, але наш десант відрізав шлях фашистам. Всю ніч тривали вуличні бої і на ранок 25 березня 1944 року місто повністю звільнили від ворога.\nОчевидцем визволення Проскурова був видатний англійський письменник Джеймс Олдрідж, який на той час був зарубіжним військовим кореспондентом. Враження про бої за місто він передав у своєму репортажі.\n30 військових частин і з'єднань, які найбільше відзначилися в боях за місто, отримали почесне найменування "Проскурівських", а 12 інших були нагороджені орденами Червоного Прапора і Богдана Хмельницького. Москва о 21-й годині 25 березня 1944 року салютувала переможцям 12-ма артилерійськими залпами з 124-х гармат.\nПід час визволення Проскурова віддали своє життя 3252 радянських воїни, однак суттєвими були також і втрати противника.\nПід час Проскурівсько-Чернівецької наступальної операції, як згадував маршал Радянського Союзу Жуков, відбулися найжорстокіші танкові бої з часів Курської дуги. Саме в ході цієї операції була оточена і частково знищена 1-ша танкова армія вермахту. У результаті операції радянська армія вийшла у передгір'я Карпат, перерізала основні комунікації противника і розсікла його стратегічний фронт на дві частини. 20 німецьких дивізій втратили понад половину особового складу. Для закриття розриву німецьке командування змушене було перекидати війська із Франції, Німеччини, Румунії, Югославії, а також висунути із Угорщини 1-шу угорську армію.\nПроскурівсько-Чернівецька операція (4 березня 1944 -- 17 квітня 1944) -- наступальна операція радянських військ 1-го Українського фронту у взаємодії з військами 2-го Українського фронту, проведена з метою розгрому основних сил німецької групи армій "Південь" на Правобережній Україні 1944 року. Складова частина Дніпровсько-Карпатської стратегічної наступальної операції на Східному фронті Другої світової війни\nУ результаті Рівненсько-Луцької операції 1944 війська 1-го Українського фронту зайняли вигідний рубіж для удару із сходу у фланг і тил німецьких військ групи армій "Південь".\nНа початок березня 1944 перед 1-м Українським фронтом Маршала Радянського Союзу Г. К. Жуков (13-та, 60-а, 1-а гвардійська, 18-а, 38-я армія, 4-а, 3-а гвардійська і 1-а танкова армія, 2-а повітряна армія) оборонялись 4-а і 1-а танкова армія групи армій "Південь" (з 5 квітня -- "Північна Україна"; генерал-фельдмаршал Е. Машнтейн, з 31 березня генерал-фельдмаршал В. Модель), підтримувані 4-м повітряним флотом.\nЗа задумом радянського командування 1-а, 3-я гвардійські, 60-а загальновійськові та 4-а танкова армія повинні були завдати головний удар встик 1-ї і 4-ї танкових армій противника в напрямку на Чортків, а допоміжний -- лівим крилом фронту: 18-та -- на Хмільник, 38-а -- у фланг уманського угруповання противника. 13-а армія мала забезпечувати наступ ударного угруповання фронту із сходу.\nЛівофлангові 18-а і 38-а армії мали завдати удар на північний захід -- на Кам'янець-Подільський. Після форсування Дністра з ходу вони повинні були наступати на захід і вийти на державний кордон. 13-й\_ і 60-й арміям наказувалося з опануванням кордоном Берестечко, Броди, Городище, Бучач продовжувати наступ на захід з метою звільнення Львова та Перемишля. Для цього належало перегрупування зробити таким чином, щоб посилити праве крило фронту. Прискореному порядку повинна була доукомплектувати 3-я гвардійська танкова армія з метою використання її для звільнення Львова та Перемишля. Одночасно отримав директиву Ставки і 2-й Український фронт. Йому ставилося завдання переслідувати відходили війська противника, не даючи їм можливості організувати оборону по Південному Бугу. Головна угруповання військ фронту повинна була вийти в район Могилів-Подільський, Ямпіль, захопивши переправи на Дністрі.\nЗавдання, поставлені Ставкою, показують, що на другому етапі основна мета операції полягала в розгромі спочатку флангових 1-ої та 4-ої танкових армій противника, а потім і всієї групи армій "Південь" загальним наступом військ 1-го і 2-го Українських фронтів. Видна роль відводилася і лівофлангові арміям 1-го Українського фронту, які повинні були з ходу форсувати Дністер і опанувати Чернівці. На підставі директиви Ставки командувач фронтом віддав приватні накази арміям. Це було 13 березня.\n4 березня1944 перейшли в наступ війська головного угруповання фронту, 5 і 11 березня -- 18-та і 38-а армія. 7-10 березня передові частини танкових з'єднань вийшли на рубіж Тернопіль, Проскурів і перерізали залізну дорогу Львів -- Одеса -- головну комунікацію всього південного крила німецьких військ. Командування німецьких армій групи армій "Південь" ввело в бій великі сили (9 танкових і 6 піхотних дивізій) і зробили ряд контрударів. У сформованій обстановці радянське командування вирішило тимчасово припинити наступ військ на головному напрямку, щоб відбити контрудари противника, підтягти сили і підготувати потужніший удар.\n11 березня Ставка Верховного Головнокомандування уточнила задачу 1-му Українському фронту: головним силам з ходу форсувати річку Дністер, опанувати Чернівці і вийти на державний кордон СРСР, військам лівого крила наступати на Кам'янець-Подільський, а військам правого крила -- на Броди, Львів. До 21 березня 18-та і 38-а армія звільнили Хмільник, Вінницю, Жмеринку і відтіснили розбиті частини 1-ої танкової армії противника до Кам'янець-Подільського, 13-а армія вийшла на підступи до Бродів.\n21 березня війська фронту, відбивши контрудари противника, відновили наступ на головному напрямку, де були (вперше у війні) зосереджені три танкові армії. 23 березня передові частини 1-ої танкової армії звільнили Чортків, 24 березня з ходу форсували річку Дністер, 29 березня -- річку Прут і звільнили Чернівці. 4-а танкова армія, зробивши обхідний маневр із заходу, 26 березня оволоділа Кам'янець-Подільським. 3-я гвардійська танкова армія виходила в район Кам'янець-Подільського із сходу. (28 березня виведена в резерв для укомплектування). 1-а танкова армія противника була відсічена від 4-ої танкової армії, а з виходом правофлангових з'єднань 2-го Українського фронту до Хотина виявилася оточеною на північ від Кам'янця-Подільського.\nОднак недостатня кількість сил, особливо танків, в 1-му Українському фронті не дозволив створити суцільний внутрішній фронт оточення, швидко розчленувати і знищити угруповання супротивника. Ціною важких втрат вороже угруповання (23 дивізії, у тому числі 10 танкових) пробились уздовж лівого берега Дністра до Бучача, де 7 квітня з'єдналися з військами, що наносили контрудар на південь від Львова. Гітлерівське командування перекинуло на правобережну Україну війська з Франції (у тому числі 2-й тк СС), Німеччини, Румунії, Югославії та Угорщині (1-а армія). Відбивши контрудари противника, 17 квітня війська фронту, за наказом Ставки Верховного головнокомандування, перейшли до оборони на рубежі західніше Торчина, Бродів, на схід від Бучача, Станіслава, Надвірної, далі вздовж кордону з Чехословаччиною та Румунією.\nУ результаті Проскурівсько-Чернівецької операції війська 1-го Українського фронту просунулися на західному та південному напрямках на 80-350 км, звільнили значну частину правобережної України і завдали тяжкої поразки 1-ій і 4-ій німецьким танковим арміям (20 дивізій противника втратили 50% свого складу і більшу частину бойової техніки). Вийшовши до передгір'я Карпат і перерізавши основні комунікації противника, радянські війська розсікли його стратегічний фронт на дві частини. Проскурівсько-Чернівецька операція -- одна з найбільших фронтових операцій війни. З'єднанням та частинам які найбільше відзначились було присвоєно почесні назви "Проскурівські", 11 -- "Вінницькі", 16 -"Чернівецькі", 5 -- "Ямпільські", 4 -- "Жмеринські", 2 -- "Чортківські", 1 -- "Заліщицькі".\nПід Проскуровом доля звела двох полководців, Жукова та Манштейна, визнаних кращими стратегами війни. І навряд чи це було простою випадковістю. Ще в січні Хмельниччину почали визволяти війська 1-го Українського фронту, якими командував Микола Ватутін. Але за пару місяців темп наступальних операцій дещо знизився. Тож уже в березні командування фронтом перейшло до Георгія Жукова. Задум був такий: не просто пожвавити наступ радянських військ, а потужно прорвати оборону противника і здійснити грандіозний кидок на південь.\nГенерал-фельдмаршал Манштейн розумів, що цей рубіж є одним із останніх перед виходом до кордонів СРСР. А тому навколо Проскурова сконцентрували понад півтисячі танків, численну артилерію та піхоту. Місто було стратегічно важливим для окупантів, адже тут розташовувалися штаби німецьких армій "Південь" та 1-ї танкової. На 25 складах зберігались стратегічні військові, продовольчі, матеріальні запаси гітлерівців. Тож вони мали намір боронити все це до останнього.\nАле ж і маршал Жуков добре розумів, що у Європу радянські війська повинні увійти потужно і переможно.\nУспішний старт такого походу мав розпочинатись тут, у західних українських областях. Не даремно Жуков пізніше згадуватиме, що саме тут відбулися найжорстокіші танкові бої з часів Курської дуги. Німці захищалися вперто. Два тижні радянські війська не могли прорвати оборону на підступах до Проскурова.\nДва тижні війська у важких боях намагалися зламати німецькі оборонні рубежі на північних підступах до Проскурова. В одному із таких боїв загинув командир авіаційного полку Герой Радянського Союзу полковник Л.Шестаков.\nЗробити це вдалось лише 24 березня, коли 304-а стрілецька дивізія почала стрімку атаку на передмістя Хмельницького Лезневе. Одночасно частини 127-ї дивізії атакували Гречани, а розвідники 2-ї повітрянодесантної дивізії з боєм увірвалися в Ружичну. Так радянським військам вдалося оточити Проскурів і відрізати противнику шляхи відступу.\nАтаки почалися одночасно з різних напрямків. Ворог намагався вирватися з міста. Запеклі бої точилися на вулицях при підтримці артилерії і масованих ударах з повітря. На ранок 25 березня Проскурів був визволений. За це своїми життями заплатили 3252 радянські воїни.\nСильно укріпленим виявився Проскурів. Навколо міста генерал-фельдмаршал Манштейн сконцентрував понад 500 танків, артилерію, піхоту. Проскурів був важливим стратегічним пунктом для німців. Адже в ньому дислокувалися штаби групи гітлерівських армій "Південь" та 1-ої танкової армії. Місто стало центром по забезпеченню армійських підрозділів провіантом, пальним та амуніцією, що зберігалися на 25 складах. Через нього проходила важлива залізнична лінія, яка забезпечувала технікою та провіантом всі південні формування німецької армії. Німці збиралися до останнього утримувати важливий для них у стратегічному відношенні пункт. Ними завбачливо було створено розгалужену систему мінних полів, сконцентровано значну чисельність артилерії та вкопано в землю танки для стрільби прямою наводкою.\n2.3 Спогади людей, які приймали участь у визволені Проскурова\nНинішня весна для Хмельниччини видалась урочистою, бо майже щодня невеличкі села і райцентри, селища і міста святкували ювілейну річницю визволення від фашистських загарбників. Однак у подіях сімдесятирічної давності не було ані святковості, ані особливих урочистостей. З області поволі, з боями, серйозними втратами, важкими випробуваннями витісняли чужинців. Після трьох з половиною років окупації на початку січня 1944-го розпочались бої за її визволення. Для десятків тисяч подолян окупація стала суворим випробуванням. Табори для військовополонених, єврейські гетто, тисячі розстріляних, закатованих, відправлених на роботу до Німеччини... Донині всі, хто пережив ті часи, згадують їх із неприхованим болем.\nЯрмолинчанка Любов Костянтинівна Бернада -- вже одна з небагатьох, кому довелось побачити, як починалась окупація рідної землі. В долі цієї дівчини відобразилась доля всього її покоління: ті люди не вважали себе героями, а просто захищали свою землю. До війни Люба почала працювати в Ярмолинецькій лікарні. Пригадує, як збиралась у неділю разом із подругами піти на танці, а вже в понеділок вісьмох молодих медсестер викликали у військкомат. Того ж дня всі пішки вирушили до Проскурова, де вже почали організовувати воєнні госпіталі. Потім Любу приписали до частини, яка мала розташуватись у Тернополі. Але фашисти дістались туди буквально в лічені дні. Довелось відступати. Із солдатських окопів і госпітальних палат їй, як і мільйонам інших бійців, було видно переважно кров, поранення, смерті... Їм, рядовим війни, важко було осягнути ті масштабні операції, які розроблялись у генштабах обох сторін. А вони, ці операції, були справді грандіозними і вирішували долі мільйонів людей. Як і та, що отримала назву Проскурівсько-Чернівецької. Так розпочалась війна для рядової медсестри. Знадобилися довгі чотири роки, щоб пройти тими ж воєнними дорогами, але вже у зворотному напрямку -- до Проскурова і до Ярмолинців. Та це далеко не повна ціна визволення. В боях практично за кожен великий населений пункт області радянські війська втрачали тисячі солдатів. Подільська земля була рясно полита їхньою кров'ю.\nСьогодні про це згадують учасники тих подій. Але з року в рік їх дедалі менше. В обласному центрі 70-ліття перемоги зустріли лише четверо ветеранів. Серед них -- Марія Кузьмичова, яка брала безпосередню участь у визволенні міста, та троє членів проскурівського підпілля, котрі усіляко допомагали нашим військам наближати перемогу, -- Марія Ченаш, Юхим Нетяга та Анастасія Герасимова.\n3. Нащадки - пам'ятають визволителі - вчать\nЗ нагоди 70-річчя визволення Хмельницького від фашистських загарбників до Меморіалу Слави на проспекті Миру зібралася міська громада: представники громадських об'єднань, депутати, керівники підприємств і установ, профспілок, духовенство, очільники міста, області та Хмельницького району, військовослужбовці, ветерани, школярі та студенти. Хвилиною мовчання вони вшанували пам'ять радянських воїнів, які загинули, визволяючи наше місто від загарбників. Портрети 12 з них, яким було присвоєне звання Героїв Радянського Союзу, були вперше виставлені на території Меморіалу. Скорботна пісня "Степом, степом...", а згодом духовний гімн "Боже великий, єдиний, нам Україну храни" у виконанні міського академічного муніципального хору розпочали урочисту церемонію вшанування загиблих воїнів-визволителів, а також відзначення скорботної і водночас радісної ювілейної дати визволення міста. Численні учасники церемонії поклали до Меморіалу вінки та квіти на знак пам'яті про героїзм у роки Великої Вітчизняної та глибокої, вічної подяки за мирне сьогодення. До 70-ліття визволення Проскурова у міському Будинку культури відбулись урочисті збори з нагоди передачі місту Естафети пам'яті "Перемога у кожному з нас!". Під звуки Державного гімну України до святкової зали були внесені прапори України, міста й ветеранської організації. Почесній президії зборів, яку склали заслужені ветерани Великої Вітчизняної війни та Збройних Сил, представники обласної, міської та районної влади, піднесли подільський коровай. Заступник голови обласної ради Віктор Адамський зачитав учасникам зборів вітальне послання виконуючого обов'язки Президента України Олександра Турчинова з нагоди 70-ліття визволення міста з закликом: "Нехай єднає нас надія на мир і злагоду в Україні, віра у щасливе майбутнє нашої незалежної держави!". Пам'яті загиблим воїнам-визволителям, героям Проскурівського підпілля були присвячені виступи заступника міського голови Григорія Давиденка, представника обласної державної адміністрації Василя Климчука від імені голови ОДА Леоніда Пруса, голів обласної та міської оргaнізацій ветеранів України Володимира Купратого та Гаптульмуніра Садикова. У виступах наголошувалося, що дух героїзму, боротьби з ворогами має бути пронесений молодими поколіннями як дух переможців. Саме цьому має слугувати й Естафета пам'яті "Перемога у кожному з нас!", розпочата на Луганщині, котра нині дійшла до Хмельниччини.\nСимвол цієї естафети -- капсулу зі священною землею братських могил Хмельницького району передали місту його посланці (на фото). Разом з представниками обласного центру Григорієм Давиденком і Гаптульмуніром Садиковим вони підписали акт про передачу Естафети, яка буде продовжена територією нашого краю. На завершення зборів відбувся урочистий концерт кращих виконавців і художніх колективів міста.\nХмельниччани цінують і шанують своїх ветеранів. Сьогодні їхні уроки патріотизму і відданості Батьківщині виявилися вкрай актуальними і потрібними. І подоляни знову доводять, що є гідними синами і доньками країни, такими, якими у роки воєнного лихоліття були їхні діди та прадіди.\nРівно 70 років назад навесні 44 року наше місто було визволено від німецько-фашистських загарбників.\nТоді Проскурів був стратегічно важливим залізничним вузлом і вороги до самого завершення боїв не збиралися віддавати об'єкт. Цими днями вшановували тих, хто віддав життя за визволення рідного міста.\nБіля меморіалу Слави в обласному центрі зібралися ті, хто пам'ятає про подвиг тодішніх солдат навіть через покоління. Сивочолі ветерани разом з дітьми та онуками поклали квіти до підніжжя пам'ятника та хвилиною мовчання вшанували тих, хто обороняв Проскурів.\nБіля меморіалу Слави з нагоди семидесятиліття визволення міста відкрито меморіальну дошку, на якій закарбувалися прізвища тих героїв, хто мужньо боронив рідне місто від фашистів. Близько трьох з половиною тисяч подільських солдат поклали голови у нерівній боротьбі з ворогом.\nВ ці дні естафета пам'яті героїв Великої Вітчизняної Війни проходить по всіх куточках Хмельниччини. Пройшли урочистості і в міському Будинку культури. На жаль, з кожним роком свідків тих страшних подій стає все менше, тож їхні спогади для нащадків є неоціненним скарбом.\nВ цей нелегкий час, коли країна на межі збройного конфлікту, пам'ять про героїв і тих часів, і сучасних вічно буде жити в наших серцях. Головне, щоб їхній неоціненний подвиг не був марний та ми не змарнували той шанс, який здобули такою важкою ціною - кров'ю безстрашних патріотів.\n70 років тому, 25 березня 1944 року, радянські війська, блискуче провівши Проскурівсько-Чернівецьку операцію, звільнили тодішній Проскурів (нині Хмельницький) від фашистських загарбників. Звільняли частини 1-ї гвардійської армії генерал-полковника А.А. Гречка при взаємодії з танкістами 3-ї гвардійської танкової армії генерал-полковника П.С.Рибалка та льотчики 2-ї повітряної армії генерал-полковника С.Я.Красовського.\nВ окупаційній неволі область перебувала два роки та майже дев'ять місяців; з 29 червня 1941 року по 4 квітня 1944 року - 1011 днів і ночей, місто Проскурів - з 8 липня 1941 року по 25 березня 1944року.За час свого кривавого панування у Проскурові фашисти розстріляли і закатували 81 тисячу мирних громадян і військовополонених. У Проскурові боротьбу з фашистами очолював М.А.Храновський. У вересні 1941 року підпільні групи були об'єднані у підпільно-партизанську організацію. Проскурівськими підпільниками було проведено: 589 диверсійних актів, знищено 22 ворожих військових ешелони, 37 танків, 16 літаків, понад 900 гітлерівців, зіпсовано більше 200 паровозів, звільнено від відправки до Німеччини більше 1000 юнаків і дівчат. Визволителі Проскурова зробили гідний внесок у літопис Великої Вітчизняної війни. Той трагічний і водночас героїчний період повною мірою довів велич народу, його незламність та волелюбність, прагнення до свободи на рідній землі. Тридцять військових частин і з'єднань, які найбільше відзначились в боях за місто, отримали почесне найменування "Проскурівські", 12 частин нагороджені орденами Червоного Прапора та Богдана Хмельницького.\nМи повсякчас пам'ятаємо про непоправні втрати і важкі випробування, що випали на долю Хмельничан та воїнів-визволителів. Їх героїчний шлях - це невичерпне джерело нашої сили духу та вірив щасливе майбутнє, і з вдячністю схиляємось перед ними у шані за їх мужність і стійкість.\nБугай Е.М. Из когорты мужественных: сборник очерков и зарисовок / Е.М.Бугай, М.Е.Макухин. - Львов : Каменяр, 1978. - 279 с.\nГордость и слава Подолии : очерки о Героях Советского Союза - уроженцах Хмельницкой области / сост. М.Е.Макухин. - Львов : Каменяр, 1985. - 262 с.\nДоманк А.С. Подвиг доктора Михайлова / А.Доманк, М.Сбойчаков. - М.: Советская Россия, 1971. - 284 с.\nДоманк А.С. Шепетовские подпольщики / А.С.Доманк, М.И.Сбойчаков. - М. : Издательство политической литературы, 1972. - 160 с.\nЄсюнін С. Місто Хмельницький : історія, події, факти / С.Єсюнін. - Хмельницький, 2004. - 112 с.\nЗбережемо пам'ять про подвиг : спогади земляків - учасників Великої Вітчизняної війни у записах їхніх онуків і правнуків. - Хмельницький : Видавництво Сергія Пантюка, 2003. - 140 с.\nМакухин М. Мартовские громы / М.Макухин. - Хмельницкий : Подолие, 1995. - 188 с.\nМачківський М. Пароль "Проскурів": художньо-документальний роман / М.Мачківський. - Хмельницький, 1997. - 542 с.: ілюстр.\nНетяга Е. Патриоты : воспоминания / Е.Нетяга. - Шепетовка, 2012. - 199 с.\nПодвиг їх безсмертний… : біографічний довідник / упоряд. Г.І.Степанець, А.М.Гордова. - Хмельницький, 2010. - 71 с.\nПодоляни в роки Великої Вітчизняної війни (1941-1945рр.) : збірник документів, матеріалів та світлин / упоряд. В.Г.Байдич, О.М.Завальнюк, Ю.В.Олійник, В.В.Галатир. - Кам'янець-Подільський : Аксіома, 2013 - 492 с.\nПроскурівсько-Чернівецька операція - видатна подія другої світової війни : збірник документів і матеріалів. - Хмельницький, 2009. - 385 с.\nСавчук О. Долі фронтові : сторінки з радіокниги / О.Савчук. - Хмельницький : Поділля, 1999. - 139 с.\nСваричевський А. Йшла війна Поділлям : нариси, статті, дослідження / А.Сваричевський. - Хмельницький : Евріка, 2004. - 88 с.\nСлободянюк П.Я. Воєнне лихоліття на Поділлі (1941-1945рр.) : монографія / П.Я.Слободянюк, М.П.Вавринчук, Ю.В.Олійник, П.С.Смоленюк, Ю.В.Телячий. - Кам'янець-Подільський : Медобори, 2006. - 312 с.\nреферат "Визволення Проскурова" скачать\nПам`ятники Кривого Рогу на честь воїнів Великої Вітчизняної війни\nпрезентация [1,3 M], добавлен 07.02.2014\nреферат [748,2 K], добавлен 11.12.2008\nМеморіальні комплекси як об'єкт патріотичного виховання\nПоняття, сутність та значення патріотичного виховання для формування особистості. Умови використання меморіальних комплексів України. Пропозиції щодо туристичних маршрутів по меморіальним комплексам України з метою формування патріотичної свідомості.\nкурсовая работа [594,4 K], добавлен 29.12.2013\nДругие документы, подобные "Визволення Проскурова"


Рецепти успіху в інформаційній війні з Росією: досвід українського посла | PRпортал Украины | новости Украины | ПР-портал\nПро те, що інформаційна війна є важливою складовою протидії Росії, говорилося чимало. Так само багато разів лунала думка, що в ній наша держава занадто часто програє, адже росіяни мають більше грошей, більший штат, більше досвіду тощо.\nТа насправді Україна має також історії успіху на інформфронті. Один з таких прикладів - Хорватія, де Україна домінувала в інформполі, принаймні до 2016 року. Найкращий доказ - те, що російському міністру Лаврову навіть доводилося виправдовуватися за провал посольства РФ у цій країні. За словами російських журналістів, "украинский посол, можно сказать, изнасиловал местные СМИ, еженедельно поливает грязью Россию".\nПро свій досвід та про те, як можна досягти успіху з обмеженими ресурсами, екс-посол України в Хорватії Олександр Левченко розповів у статті для "Європейської правди"\nСучасні міжнародні реалії свідчать: без виграшу в інформаційному полі успіхи в бойових діях не є достатніми. Це не є українською або надновою специфікою – ще в далекому 1991 році американський генерал Джон Шалікашвілі говорив, що "у США не було військової перемоги у Перській затоці, поки про це не повідомила CNN".\nА для повернення окупованого Донбасу та анексованого Криму тим більше важливо просувати українську позицію в світовому інформаційному полі.\nВід початку анексії Криму російська пропаганда розгорнула небачену інформаційну війну, до якої Україна виявилася не готовою. Росії вдалося не лише дезорієнтувати багатьох українських глядачів московського телебачення (яких на той час, на жаль, було чимало), але й вплинути на думки в усьому світі.\nІ йдеться не лише про глядачів Russia Today та Sputnik – був задіяний величезний ресурс в зарубіжних медіа та пул лояльних до Росії закордонних журналістів.\nОсобисто для мене війна з російською пропагандою почалася 27 лютого 2014 року, коли російський спецназ захопив приміщення Верховної ради та Ради міністрів АР Крим. В той час я очолював посольство України в Хорватії.\nСтало зрозумілим, що ми увійшли в нову еру, яка вимагає миттєвого реагування – не чекаючи на вказівки з Києва. Але це розуміння треба було довести до політичного керівництва країн, де я був акредитований, а також до громадськості.\n27 лютого опівдні я вже був у прямому ефірі хорватського інформаційного телеканалу "24 години". Досі пам’ятаю свої слова, які багато хто в Хорватії тоді не зрозумів: "Все, що ви знали про Росію та Путіна – забудьте. Ми входимо в нову епоху відносин з Росією. Якщо перший їхній крок – захоплення приміщень парламенту та уряду, то можете собі уявити, якими будуть наступні російські дії". Тоді ж я зустрівся з представниками усіх парламентських партій та адміністрації президента.\nБагатьом місцевим політикам просто не вірилося, що можлива нахабна російська окупація Криму. І, очевидно, це не було суто хорватською специфікою – млява реакція була й в інших світових столицях.\nСитуація в Криму погіршувалася з кожним днем, ставши хітом для місцевих медіа. Але навіть за такої ситуації на ефіри до телеканалів доводилося пробиватися з боями. Медійники розуміли, що український посол коментуватиме гостро, а російська сторона буде нервово реагувати, звинувачуючи медіа в упередженості.\nРозглянемо ближче країни вибухонебезпечного Балканського півострова – Хорватію та Боснію і Герцеговину. Здавалося, ці держави пройшли важкі випробування війною, пережили військовий напад сусіда, який був їхньою колишньою метрополією, і повинні, як ніхто інший, розуміти Україну, підтримавши нашу державу у важкі моменти боротьби з російською агресією.\nАле реальність – значно складніша.\nНавіть тут посольству доводилося боротися з російською пропагандою на щоденній основі. І оскільки цей напрямок діяльності був визначений у посольстві як пріоритетний, ми мали успіх у цій боротьбі. В Хорватії та БіГ Україні вдалося нейтралізувати і практично перемогти російську пропаганду.\nДо слова, поза зоною досяжності нашого посольства була Сербія, де московський агітпроп буквально танцював на трунах. Весь 2014 та аж до липня 2015 року в Белграді не було нашого посла. Це, звісно, було не єдиною причиною настроїв, які формувалися у Сербії, але вплив цього фактора був справді вагомим...\nТа повернемося до Хорватії.\nПісля того як домінація України у хорватському інформаційному просторі стала повною, Москва призначила до Загреба нового посла. Влітку 2015 року в інтерв’ю російським ЗМІ він заявив, що прибув до Хорватії з дорученням "виправити провальну для РФ іміджеву ситуацію", яка склалася за його попередника.\nНовий російський посол справді активно взявся за справу, задіявши всі наявні фінансові ресурси – представництва "Сбербанку", "Лукойлу", фірми-дочки "Газпрому", московських інвесторів у сфері нерухомості та готельного бізнесу.\nПочалося активне фінансування низки політичних проектів. На парламентських виборах перемогла традиційно впливова правоцентристська партія, яку, як виявилося трохи пізніше, таємно фінансувала російська сторона. Для української тематики в хорватському інформаційному просторі настають вельми тяжкі часи.\nВ місцевих ЗМІ виходить низка позитивних інформаційних матеріалів від журналістів, які співпрацюють з РФ – про важливість Росії як партнера Хорватії, про цікавинки життя росіян. Публікуються матеріали авторства російського посла. Посольство викуповує газетні площі в провідних хорватських ЗМІ. Все це доповнюється культурною дипломатією – візитами відомих піаністів, спортивних команд, театральних колективів.\nІ всі ці контакти супроводжує думка про доцільність зняття з РФ міжнародних санкцій.\nПотужності та фінансування українського та російського посольств є просто незрівнянними, кожен наш захід перекривали кількома російськими. Приміром, на відкриття пам’ятника Шевченку росіяни відповідають будівництвом пам’ятника Гагаріну…\nПри цьому російське посольство в багато разів більше за наше. Більшість його складу фахово володіє хорватською мовою, половина співробітників – представники спецслужб, які в тому числі працювали над інформаційними "вкидами". У нас інформаційною боротьбою займалися аж двоє – посол та його заступник. Спецслужбовці до такої роботи були просто не готові, а знання мови країни перебування у багатьох посольствах України лишається винятком, а не правилом...\nЄдиний ефективний шлях, який лишався – активніше працювати зі ЗМІ, з’являтися в усіх зовнішньополітичних телепередачах.\nТак, це не було просто. Дуже швидко провідні газети почали ухилятися від публікацій статей українського посла – мовляв, їх і без того більше, ніж у всіх керівників дипустанов, акредитованих у Загребі. Заперечити нам нічим, адже це було правдою.\nТоді ми знайшли інший шлях, як потрапити на сторінки ЗМІ.\nУкраїнська дипмісія використовувала право на спростування, адже кожна проплачена стаття російського посольства несла в собі елемент пропаганди, що давало нам шикарну можливість викривати реальні фейкові факти московської агітації. Росіяни це зрозуміли тільки за рік, коли взагалі відмовилися від публікацій із згадуванням українських подій.\nАле цілий рік ми мали можливість на кожну проплачену статтю давати безкоштовно інформаційну відсіч, що призводило практично до гри в одні ворота.\nПосол Левченко (в останньому ряду у капелюсі) у Загребі з групою дітей, що приїхала з України\nДругий російський удар відбувся наприкінці березня 2016 року.\nЦілий тиждень інформаційне поле Хорватії було заповнене новинами, статтями та коментарями про спробу українців обдурити хорватську сторону в ремонті 12 винищувачів МІГ-21. Це було пекельно. До цього часу ми вже пережили декілька масованих інформаційних нападів щодо українського ремонту хорватських літаків, але ми їх успішно відбили. Тепер же нас буквально намагалися переїхати катком.\nДолучилася навіть глава держави, яка заявила, що рішення попереднього уряду про ремонт в Україні межує з національною зрадою... Але ми витримали і цей складний екзамен. Розуміючи усю небезпеку розгорнутої дискредитаційної кампанії, ми почали давати спростування вже на другий день після її початку. Підкреслювали російський слід та явно замовний характер нашого очорнення. Я згадував це постійно, і російське посольство жодного разу не озвалося, просто не наважилося вступити в дебати.\nДля виступів використовував будь-який майданчик. Політичні зустрічі, обговорення теми в прямому ефірі, університетські лекції щодо гібридної війни, постійна спростувальна інформація в інтернет-виданнях.\nЗа перші десять днів вдалося повністю збити антиукраїнські настрої, ще за місяць аргументовано розтрощили всі претензії до України. Підкреслюю, що це відбувалося на щоденній основі протягом півтора місяці.\nПісля цього і з’явилася відома заява кореспондента "Комсомольской правды" під час прес-конференції Лаврова про необхідність працювати російським послам в інформаційному напрямку так, як посол України в Хорватії...\nВже згодом нашу боротьбу з російським втручанням у важливі хорватські справи підтримали журналісти-розслідувачі, що повідомили про корупцію в уряді, а на додаток – про фінансування правлячої партії газпромівською "дочкою". Це була справді скандальна інформація, уряд захитався та впав.\nНа цій хвилі лідером правлячої партії стає проукраїнський євродепутат Андрей Пленкович, який вправно проводить виборчу кампанію, перемагає на дострокових виборах та стає прем’єром Хорватії.\nБоснійський інформаційний фронт\nПісля російської анексії Криму президент Республіки Сербської (РС, складова федерації Боснії і Герцоговини, 49% території БіГ) Милорад Додік заявив, що РС "як і Крим" проведе референдум про вихід зі складу БіГ та приєднання до Сербії.\nНа диво, тоді офіційні представники Сараєва вирішили відмовчатися, як і дипломатичні представництва провідних західних країн. Україна не має повноцінного посольства в БіГ, роботу посла у цій державі традиційно виконує посол в Хорватії, тож мені довелося реагувати...\nІнформаційна робота в БіГ почалася відразу після так званого кримського "референдуму". Тоді нам допомогла місцева українська діаспора (до речі, одна з найстаріших в Європі). Самі місцеві українці щось сказати на захист Криму побоювалися, настільки сильними були проросійські настрої місцевих сербів, але надали приміщення для прес-конференції в головному місті Республіки Сербської, Баня-Луці.\nПотім довга дискусія розгорілася на сторінках Nezavisne novine, провідної газети Республіки Сербської.\nЯ вважаю її успішною – ми своєю аргументацією буквально загнали в кут Додіка. Проте я певний час уникав перебування в РС вночі – життєвий досвід підказував, що так надійніше.\nЗ великою вдячністю згадую тамтешнього бізнесмена Желько Копаня, власника найбільшого в РС медіа-холдингу. Він завжди давав шпальти своїх газет, в тому числі Nezavisne novine, для статей українського посла. Він точно не був в опозиції до тамтешньої влади, але в глибині душі, на відміну від багатьох інших, переживав через події в Україні. У нас з ним склалися тісні людські стосунки, через що російське посольство в Сараєві не могло жодного разу пропихнути свої пропагандистські матеріали без української відповіді в Республіці Сербській, яка була і є головним політичним бастіоном Москви на Балканах.\nАле у серпні 2016 року Желько Копаня – після публікації нашого чергового матеріалу про російську пропаганду – раптово помер...\nВтримати не легше, ніж досягти\nНа початку 2017 року, після 6,5 років на посаді, я завершив роботу послом України в Хорватії та повернувся до Києва. За три місяці після цього відбувся офіційний візит до Хорватії Володимира Гройсмана. Вже тоді його хорватський колега Андрей Пленкович у розмові з українським прем’єром згадав, що російська позиція починає переважати в хорватському інформаційному просторі.\nЦікава деталь: з днем візиту українського прем’єра співпало російське дипломатичне прийняття, і якщо рік тому на ньому було тільки два директора департаментів хорватського МЗС, то цього разу – два віце-прем’єри. Рік тому на Петербурзькому економічному форумі взагалі не було хорватської офіційної делегації, зараз вона була на чолі із заступником голови уряду. А президент Хорватії Колінда Грабар-Кітарович цієї осені відвідала Москву з офіційним візитом – рідкісний випадок для країни-члена НАТО та ЄС.\nСьогодні в інформаційному просторі Хорватії та БіГ повністю домінує російська пропаганда.\nЗгоден, це не найвпливовіші європейські країни, але проблема є спільною для всіх держав – вакуум української інформаційної присутності заповнюється російською.\nНе так давно було схвалене дуже правильне рішення про створення в нашому МЗС департаменту стратегічних комунікацій – підрозділу з координації політичної, інформаційної та іміджевої роботи зовнішньополітичного відомства.\nНині Україні вкрай бракує системності у цьому питанні. Інформаційна боротьба з московською пропагандою в світовому медіа-просторі триватиме ще довго, це – наша реальність на роки. Україна не має дозволяти собі недбалість у цій сфері.\nНа кону – наші національні інтереси на міжнародній арені. Програвши цю війну, ми можемо втратити перемогу і на інших фронтах протидії російській агресії.\nОлександр Левченко, посол України в Хорватії та Боснії і Герцеговині у 2010-2017 роках, "Європейська правда"


Чай карпатський "Чаїдло" | ЇDLO – сушена та сублімована їжа в похід\nЧай карпатський "Чаїдло"\nСклад: листя чорниці, брусниці, малини, ожини, смородини, первоцвіт, чебрець, шипшина, горобина, ялівець. Сбір дбайливо розфасований у 5 фільтр-пакетів для заварювання 1 літра чаю кожен, аби було зручно смакувати чаїдлом з друзями. Зібрано на схилах Українських Карпат. Виготовлено методом сушки натуральних продуктів без використання консервантів та штучних складників.\nЗапах альпійських лугів знайомий кожному, хто бодай раз побував в горах. Навесні він один, влітку інший і ще інший восени. Наш «Карпатський чай» - суміш ароматів та смаків всіх сезонів, яку ти можеш взяти в похід ще й взимку. Це особливий, карпатський, купаж. Ми поєднали разом всі знайомі тобі смаки в один. Поокремо ти впізнаєш і смородину, і малину, чебрець, і чорницю. А це що? Відтінок, що до болю нагадує гори в ранковому тумані. Так, ялівець, смак що супроводжує тебе і на під'йомах, і на спусках. Смак наших гір. Приправлений горобиною і шипшиною, він не лише бадьорить, а й лікує. Будьмо!\nМетод приготування: 1 фільтр-пакет з чаєм покласти в казан, додати 1 літр води, довести до кіпіння та настояти 10 хвилин, за потреби підігріти.


» Інклюзивно-ресурсний центр(ІРЦ) » Протидія булінгу\nПорядок подання та розгляду (з дотриманням конфіденційності) заяв про випадки булінгу (цькування)в КУ «Брусилівський ІРЦ»\nПлан заходів КУ «Брусилівський ІРЦ», спрямованих на запобігання та протидію булінгу (цькуванню) у 2020 році\nНаукові дослідження і досвід постійно підтверджують, що булінг – це серйозна проблема, яка має далекосяжні наслідки для дітей, які причетні, їх родин, ровесників і найближчої громади.\nУ дітей, що є жертвами, або тих, що застосовують булінг проти інших дітей, або й тих, що є водночас жертвами і нападниками булінгу, існує ризик виникнення чисельних емоційних проблем і проблем поведінки і стосунків з людьми. Вони потребуватимуть підтримки дорослих, які б допомогли їм розвинути здорові відношення з людьми не лише у закладах освітиі, але й протягом усього їх подальшого життя.\nБулінг – не просто конфлікт між однолітками, це прояв психологічного чи фізичного насильства, який може лишити по собі слід на довгі роки, вплинувши на усе життя. Щоб не стати жертвою, необхідно, передусім, навчитися захищати себе від потенційних агресорів. Пропонуємо кілька порад, які допоможуть школярам протистояти цькуванню.\n1. Якщо ти відрізняєшся від однолітків, це не привід для цькування!\nПам'ятай, головна причина криється не у тобі, а у самому агресорові. Щаслива людина з адекватною самооцінкою ніколи не буде намагатися самостверджуватись за рахунок інших.\nНасправді, привід для цькування може бути обрано який-завгодно – маленький чи високий зріст, надмірна вага чи навпаки худоба, певні особливості фізичного розвитку, рівень успішності у порівнянні з іншими учнями класу або вік. Тобто, якщо ти хоч чимось відрізняєтеся, для булера це може стати приводом для цькування.\nГоловна мета кривдника – знайти потенційну жертву, якій можна вселити думку про її неповноцінність у порівнянні з агресором.\nТвоє головне завдання – не піддатись на провокацію!\n2. Стався до агресора з жалістю, а не з ненавистю\nПам'ятай, що знущання – це не демонстрація сили, а навпаки, прояв слабкості з боку булера. Агресивна поведінка кривдника завжди обумовлена психологічними причинами:\nособисті комплекси і низька самооцінка, яку булер прагне підвищити за рахунок пригноблення слабших;\nнегативний досвід – ймовірніше, булер сам був жертвою цькування, тому через пережитий страх і відчуття беззахисності він керується принципом «кращий спосіб захисту – напад»;\nнепорозуміння з іншими, через що агресор намагається привернути до себе увагу тими методами, які здаються йому найбільш ефективними.\n3. Не дозволь побачити у тобі потенційну жертву\nЗазвичай, булери обирають її серед тих, кого вважають слабшими або вразливими. Найкоротший шлях до успіху – знайти рису, що є причиною комплексів у потенційної жертви і направити всі сили на цю больову точку. Тож, щоб не стати жертвою агресора, не давай йому можливість побачити твою вразливість.\nНаприклад, якщо потенційна жертва буде бурхливо реагувати на будь-які розмови про свою вагу, то булер буде почувати себе справжнім героєм, відпускаючи злісні жарти на цю тему. А ось якщо особистість сама часто жартує над собою з цього приводу, то це вже не є її болючим місцем, на яке можна вплинути.\n4. Зосередься на своїх перевагах і здолай агресора у власній свідомості!\nМета булера принизити, змусили сумніватися у своїй гідності. Пам'ятай, саме ті якості і риси, через що тебе намагаються цькувати, одночасно роблять тебе особливим. Тож спробуй перетворити свою «інакшість» на унікальність, яка надає тобі переваги над кривдником.\nОсобистість з адекватною самооцінкою і самоповагою має значно більше шансів залишитися поза увагою кривдника. Можливість отримати гідну відсіч завжди лякає булера, бо він і без цього має низьку самооцінку.\n5. Ігноруй кривдника або намагайся відповідати на спроби психологічного нападу влучним жартом.\nМета булера – отримати реакцію. Якщо потенційна жертва починає бурхливо реагувати – нервувати, ображатися або плакати, то вона «на гачку».\nЯкщо є можливість уникнути сварки, зроби вигляд, що тобі байдуже і йди геть. Пам'ятай, це не прояв боягузтва, бо тримати себе у руках частіше значно важче, ніж дати волю емоціям. Якщо ж ти вважаєш за потрібне щось відповісти кривднику, стримуй гнів і злість – говори твердо і дивись в очі співрозмовнику.\n6. Оточи себе союзниками\nМета булера виділити потенційну жертву й по можливості ізолювати її від інших. Це дозволить зробити її безпорадною перед агресором та його прибічниками. Тож намагайся залучитися підтримкою інших, не уникай спілкування з однокласниками, не залишайся на самоті один на один зі своєю проблемою.\nПам'ятай, агресори не схильні цькувати когось, якщо потенційна жертва не наодинці, а у компанії. Група однолітків швидше дасть опір та захистить того, кого кривдники намагаються цькувати.\n7. Якщо тебе цькують, не бійся говорити про це!\nНе думай, що, зіштовхнувшись із проявами булінгу, ти зобов’язаний вирішити цей конфлікт самостійно. Просити поради і допомоги – не ознака слабкості. Тож не соромся обговорювати ситуації цькування з тими людьми, яким ти довіряєш. Разом ви зможете вибудувати правильну лінію поведінки і припинити направлену на тебе агресію.\n8. Не вступай у бійку\nПам'ятай, кривдник тільки і чекає слушного часу, як застосувати силу, тож не піддавайся на провокацію. Якщо до тебе не застосовують фізичну силу, не починай першим. Що агресивніше ти відреагуєш, то матимеш більше шансів опинитися в загрозливій для себе ситуації.\n9. Булінг – злочин, який карається законом!\nПам'ятай, ніхто не має права знущатися над тобою, цькувати, штовхати чи застосовувати фізичну силу. В Україні діє Закон щодо протидії булінгу. Тому, якщо тебе цькують, ти маєш захистити себе, звернувшись разом із батьками до відповідних інстанцій.\nЗгідно закону, передбачена адміністративна відповідальність за цькування у вигляді штрафу або громадських робіт, а саме:\nвчинення булінгу неповнолітніми особами карається штрафом від 850 до 1700 грн або громадськими роботами від 20 до 40 годин;\nповторне вчинення булінгу упродовж року після або групою осіб караються штрафом від 1700 до 3400 грн або громадськими роботами від 40 до 60 годин;\nприховування відомих фактів булінгу керівником освітнього закладу може каратися штрафом від 850 до 1700 грн або призначення виправних робіт на строк до одного місяця з відрахуванням до 20 % заробітку.\nВідповідальність за цькування з боку неповнолітніх булерів несуть батьки або особи, які їх замінюють.\n10. Підтримай тих, кого цькують\nНе залишайся осторонь, якщо став свідком булінгу! Булінг – це кривда, яка може психічно або фізично скалічити людину на все життя. Ти можеш допомогти і завадити цьому – дій відповідно до ситуації, щоб і захистити жертву цькування, і не наразити на небезпеку себе.\nЩО ТАКЕ БУЛІНГ І ЯКИМ ВІН БУВАЄ


Сущенко: Комісія Черкаської облради підтримала придбання лінійного прискорювача для Черкаського онкодиспансеру в лізінг » ПРОВІНЦІЯ - Інформаційно-аналітичне видання\nЯк інформує на фб 1-й заступник голови Черкаської облради Роман Сущенко, щойно завершилося перше спільне засідання комісій щодо детального вивчення питання укладення угоди фінансового лізингу та щодо здійснення державно-приватного партнерства у формі концесії для придбання лінійного прискорювача КНП "Черкаський онкологічний диспансер Черкаської обласної ради".\nКрім голови та членів комісій (створених відповідним розпорядженням голови облради), у засіданні узяли участь також його заступники, представники структурних профільних підрозділів ОДА, апарату облради, обласні депутати (по два від кожної фракції), керівники медичних закладів та журналісти.\nПорядок денний передбачав обговорення чотирьох питань.\nЗокрема, це заслуховування та обговорення доповідей директора Черкаського онкологічного диспансеру Віктора Парамонова про переваги та недоліки існуючих лінійних прискорювачів і додаткового обладнання, етапів і прогнозованих термінів будівництва бункера онкоцентру; доповіді директора департаменту фінансів ОДА Наталі Краченко про можливості придбання прискорювача за бюджетний кошт. Насамкінець, учасники засідання обговорили переваги та недоліки того чи іншого варіанту.\nНагадаю, що фракція "Європейської Солідарності" в Черкаській обласній раді від початку дебатів щодо обрання оптимального шляху для будівництва спеціалізованого бункеру та придбання лінійного прискорювача для онкопацієнтів Черкаського обласного онкодиспансеру неухильно відстоювала позицію розглянути та вивчити обидва напрями. Ми створили умови для проведення всебічного глибокого аналізу і вивчення переваг та недоліків концесії та лізингу.\nПопри маніпуляції та спроби політичного впливу з боку опонентів ми відстояли нашу позицію і переконали наших партнерів по коаліції у Черкаській обласній раді, частину депутатського корпусу під час останньої чергової сесії голосувати за таке консолідоване рішення. Логічним наслідком ухваленого 4 червня 2021 року рішення стало відповідні розпорядження голови Черкаської облради.\nЗа час, що минув, наша команда і я як перший заступник голови Черкаської обласної ради провели ряд консультацій з медичними працівниками, експертами, юристами, банкірами. Ми цікавилися фаховими думками щодо придбання обладнання як в лізинг, так і в концесію, при цьому не відкидали найідеальніший, з точку зору майбутніх боргових зобов'язань, варіант фінансування усього проекту за кошти обласного бюджету.\nПеред початком засідання комісії переважна більшість фахівців підтримала закупівлю дорого обладнання шляхом лізингу. За моїм дорученням фахівці ретельно вивчили економіку цього питання. На основі аналізу доходів і витрат комунального підприємства Черкаський обласний онкодиспансер вони дійшли висновків про доцільність закупівлі лінійного прискорювача у лізинг.\nНа користь цієї моделі свідчать прозора структура закупівлі і використання коштів, мінімізація можливих корупційних ризиків, щорічні асигнування на рівні 52 млн. грн. з боку держави на розвиток підприємства, оплата заробітної плати та надання пакету радіологічних послуг онкохворим, нівелюється ризик впливу валютних коливань на вартість лінійного прискорювача і допоміжного обладнання, створюються можливості для якісного обслуговування та ремонту прискорювачів у процесі тривалої експлуатації, забезпечення витратних матеріалів тощо. Обладнання втановлюватиметься упродовж місяця з моменту укладення угоди та використовуватиметься упродовж терміну погашення зобов'язань, що забезпечить безкоштовне безперервне лікування онкохворих за рахунок фінансування НСЗУ за підвищеним тарифом. Упродовж 3-5 років обладнання стане комунальною власністю, лікарня визначає тип прискорювача, а банк закупить його без проведення тендерної процедури. Очікувні витрати на утримання обладнання становитимуть до 3 млн грн на рік.\nІнший шлях, на думку фахівців, не виглядає настільки привабливим та прозорим.\nВраховуючи наведені аргументи, економічні розрахунки, думки медичних працівників та інтереси громади Черкаської області наша команда схилилася до позитивного рішення на користь придбання лінійного прискорювача в ЧООД для онкохворих пацієнтів на умовах лізингу.\nСвою позицію ми донесли публічно і під час засідання комісії підтримали її голосами. За результатами прямого голосування, нашу думку також підтримали 10 з 11 членів комісії. "За" концесію голосував лише один член комісії, 3 - утрималися, 7 - були "проти". Таким чином, комісія рекомендує розглянути та затвердити це рішення на подальших засіданнях профільних комісій, президії та на черговому пленарному засідання Черкаської облради (у вересні 2021 року).\nНагадаю, що 4.06.2021 року депутати облради виділили 2,5 млн грн на виготовлення проектно-кошторисної документації. 22.06 розпочато процедуру закупівлі на роботи з виготовлення ПКД. 8.07.2021 - відбувся аукціон. Після визначення переможця у кінці липня буде укладено угоду і через 60 діб - виготовлено документи проекту. Після проведення експертизи ПКД буде затверджено (приблизно до 01.10.2021). За словами Віктора Парамонова, в Україні є типові розробки бункеру для лінійних прискорювачів (досвід Миколаєва, Запоріжжя, Житомира та інших обласних центрів), тому ніхто не збирається вигадувати "велосипед", що значно скоротить час. Залишиться лише адаптувати проект до наших умов (пристосувати до існуючих приміщень та будівель, оцінити геологічну ситуацію, приєднатися до енергоживлення, та підвести комунікації, каналізацію, воду тощо). Орієнтована вартість будівництва бункеру коливатиметься в межах 15-20 млн грн. Роботи з його зведення можуть розпочатися уже в листопаді. Термін будівництва у часі триватиме від 6 до 12 місяців. Таким чином, у Черкаського онкодиспансеру є перспективи.\nУчасники засідання також оцінили показники бюджетних надходжень. Спостерігається стала тенденція перевиконання обласного бюджету (від 10%), що створює підстави для оптимізму. Зважаючи на цю тенденцію комісії запропонували не відкидати варант придбання обладнання за кошти обласних, районних та міського бюджетів шляхом проведення відкритих торгів. У такому випадку придбані прискорювачів одразу стають частиною комунальної власності, послуга для онкохворих стає безкоштовною, обладнання утримуватиметься за рахунок "радіологічного пакету" НСЗУ.\nРазом з тим, ми продовжуємо вивчення усіх трьох моделей, європейського досвіду, можливостей та відповідних умов чинного законодавства для ухвалення остаточного рішення і проведення перемовин з нашими політичними партнерами та переконання опонентів на основі принципів прозорості і найбільшої користі для громади Черкаської області.


Клімкін висунув ультиматум Європі - ЗНАЙ ЮА\nКлімкін висунув ультиматум Європі: "Його вбила не тільки Росія, його вбили ви"\nЯкий існує зв'язок між санкціями проти РФ у Раді Європи і Мінськом\n13 травня, 20:12\nЯкщо Рада Європи піде на поводу у деяких її членів і прийме рішення про зниження санкційного тиску на Росію, це "вб'є" мінський процес. Про це заявив міністр закордонних справ України Павло Клімкін, передає LIGA.net.\n"Якщо ви підете туди, куди хотіли йти кілька країн, я в той же день вийду і скажу, що у нас Мінська немає. І вбили його не тільки з Москви, але і ви його послідовно вбиваєте", - попередив міністр.\nТакож Він пояснив, яка існує зв'язок між санкціями проти РФ в Раді Європи і Мінськом.\n"Всі розуміють, що після того, як Росія почала видавати паспорти, буде якийсь крок, який буде розглядатися, як крок назустріч Росії, вся логіка того, що досі робили, валиться", - заявив він.\nНа переконання Клімкіна, відповідь ЄС на видачу паспортів РФ жителям Донбасу не повинна обмежуватися персональними санкціями.\n"Європейський союз розуміє, що на цей раз якимись формальними, персональними санкціями нічого не повинно закінчитися. Тому що це буде те, що у нас називають зрада. Якщо ще 10, 20, 50 осіб поставимо під санкції - це буде відповідь", - переконаний глава МЗС.\n"Повинна бути системна відповідь. На жаль, поки що є різні думки, але добре, що ми почали рухатися до такої відповіді", - висловив надію Клімкін.\nМіністр додав, що Україна напрацьовує комплекс відповідних заходів через рішення Росії роздавати свої паспорти громадянам України, що мешкають у тимчасово окупованому Донбасі.\nНагадаємо, що Європа не буде запроваджувати нові санкції проти Росії через їх вирішення роздавати паспорти жителям Донбасу. Про це повідомили міністри закордонних справ держав-членів ЄС.\nЯк повідомляв портал Знай.uа, лідери европейских держав схвалили Спільну декларацію щодо подальшого функціонування союзу.\nТакож портал Знай.uа писав, що сфокусованість українського уряду на парламентських виборах восени не дозволить Україні вчасно виконати умови Міжнародного валютного фонду і отримати транш за програмою stand-by в цьому році.\nТеги: Павло Клімкін Росія заміна паспортів Рада Європи санкції ЄС\nМешканців Донбасу, які отримали паспорти РФ, позбавлять пенсій і соцвиплат


Фільм про Маріуполь, знятий одеситами, завоював приз у Чехії - Одесская Жизнь\nФільм про Маріуполь, знятий одеситами, завоював приз у Чехії\nЄвропейський глядач високо оцінив фільм Одеської кіностудії “Чому я живий”. Його визнали найкращою драмою на фестивалі Prague International Film Awards.\nПро це повідомила прес-служба Одеської міської ради.\nПрем’єра фільму відбулася у 2021 році на Одеському міжнародному кінофестивалі. Торік у листопаді стрічка вийшла у національний прокат.\nПоставив фільм режисер-класик українського кінематографу Віллен Новак. Події фільму відбуваються у Маріуполі напередодні та під час німецько-фашистської окупації України: доноси, колабораціонізм, мародерство, терор, розстріли євреїв – все це довелося пережити героям та залишитись справжніми людьми.\nСтрічка отримала високу оцінку українського глядача. Мер Одеси Геннадій Труханов вручив режисеру Віллену Новаку муніципальну премію “Культурна столиця”.\nПодії фільму «Чому я живий» також припали до душі європейському глядачеві. Фільм особливо актуальний сьогодні, коли Маріуполь знову переживає окупацію.\nСтрічка отримала премію в номінації “Найкраща драма” фестивалю Prague International Film Awards , що відбувся у Празі 21-22 квітня 2022 року.\n«Одеське Життя» вже повідомляло, що одеська стрічка візьме участь у кінофестивалі у Празі.\nРаніше кінокартина «Чому я живий» визнана найкращим повнометражним фільмом кінофестивалів Future of Film Awards у Північній Македонії та Europe Film Festival у Великій Британії.\nОдеське кіно перемогло на фестивалі в Індії\nРежисеру Одеської кіностудії вручили орден


Електронні пенсії та деградація альтернативної енергетики: чергове зібрання комісії Житомирської ОДА : 26:05:2021 - 20 хвилин Житомир\nЕлектронні пенсії та деградація альтернативної енергетики: чергове зібрання комісії Житомирської ОДА\nУ Житомирській ОДА 20 травня відбулася комісія з питань соціально-економічного розвитку регіону, інвестиційної діяльності, середнього і малого бізнесу, будівництва, транспорту та зв’язку, у ході якої депутати підтримали низку важливих питань.\nЗокрема, обговорили програму розвитку дорожньої інфраструктури та ремонту й утримання автомобільних доріг, програму стимулювання населення, програму підвищення енергоефективності, програму реформування водопровідно-каналізаційного господарства, програму щодо забезпечення житлом педагогічних, медичних працівників, учасників АТО та членів їхніх сімей, а також програму розвитку індустріальних парків.\nТакож пролунало декілька звернень. Вони стосувалися нововведень щодо пенсій, зокрема отримання виплат на пластикові карти, та проблем альтернативної енергетики.\nДепутат Житомирської обласної ради Сергій Крамаренко пояснив, що у зв’язку із нововведеннями пенсії нараховуватимуть на карту, а не доставлятимуть листоношою, як раніше, і це – проблема для села: «Кабмін прийняв постанови, якими кардинально змінюється система доставки пенсій та соціальної допомоги у сільській місцевості. Замість листоноши, який щомісяця приносить пенсію в села, пенсіонерам видадуть картки, на які щомісяця надходитиме пенсія чи інші виплати. У мене питання: а що вони робитимуть з тими картками у наших українських селах? Де немає банкоматів, де немає терміналів… Це створить значні незручності для наших пенсіонерів. Тож я звертаюся до депутатів із проханням об’єднатися навколо цього питання».\nКрім цього, обговорили питання альтернативної енергетики. Як зазначив керівник з питань зв’язків з органами влади ТОВ «ТЕСЛА ЕНЕРГО» Олег Зарудін, таким товариствам необхідні податкові канікули, в іншому разі розвиток альтернативної енергетики буде припинено: «Для того, щоб реалізувати проєкт альтернативної енергетики, обов’язковою умовою є наявність земельної ділянки. Після того, як скасували та унеможливили будівництво сонячних електростанцій, з 2021 року єдиним інструментом для того, щоб збудувати сонячну електростанцію, залишається аукціон. Проте такі аукціони майже не проводять. Останній проводили 2 роки тому».\nФахівець додає, що відсутність аукціону та висока вартість земельних ділянок унеможливлюють розвиток альтернативної енергетики.\n«Нам треба платити найвищу ціну за землі енергетики, а з іншого боку – не впроваджують інструмент для того, щоб використати цю земельну ділянку за призначенням. Ми три роки поспіль просимо підтримати товариства альтернативної енергетики та встановили податкові канікули для них. Якщо ми не зробимо цього, розвиток альтернативної енергетики буде припинено», – пояснює Олег Зарудін.\nРозгляд цих питань буде винесено на четверту сесію обласної ради 8 скликання 27 травня 2021 року.\nЖитомирські міські легенди та перекази про містичне. Частина сьома Житомир в Instagram: «живі» та щирі фото "Житомирводоканал" промиє водопровідні мережі Спалах COVID-19 в обласній лікарні Житомира: захворіли 16 медиків


2-кімнатна подобово в Ровно, вул. Олени Теліги, 21а. Ціна: от 680 грн.  |Doba.ua\n2-кімнатна квартира подобово в Рівному. вул. Олени Теліги, 21а — 1001060295\nВід 680 грн.ID 1001060295\n2-кімнатна квартира подобово в Рівному. вул. Олени Теліги, 21а\nПодобово та погодинно затишна 2-кімнатна квартира з сучасним євроремонтом. Квартира знаходиться в новобудові, вул. Теліги 21а, 5 хвилин від центру, район пивзаводу та Дубенської. Поруч нічний клуб Лагуна. Зовсім близько розташовані Екватор та Епіцентр. В будинку на 1 поверсі великий супермаркет та салон краси. Поруч зупинка транспорту та платна автостоянка. Є ресторани та кафе.\nКвартира з євроремонтом в сучасному стилі, нові меблі. Дуже простора квартира, площа 80 м.кв. Кімнати окремі, окремий санвузол. Є два балкони. Великий 2-спальний диван у вітальні, у спальні велике 2-спальне ліжко з ортопедичним матрацом. Також є додаткове спальне місце. Доставляємо при потребі матрац. Є автономне опалення, гаряча вода та опалення цілодобово, у ванній кімнаті є пральна машина. Є кондиціонер. В наявності вся необхідна побутова техніка для кухні - є мікрохвильова піч, плита та духовка, холодильник та весь посуд. Є телевізор, цифрове ТБ, Wi-Fi. Зручний комп'ютерний стіл. Дуже зручна та простора гардеробна кімната, праска та прасувальна дошка. Чиста постільна білизна та рушники.\nВартість від 650 до 700 грн за добу, в залежності від кількості людей та комплектів постільної білизни.\nВидаємо всі необхідні звітні документи та квитанції.\nНомер об'єкта: 1001060295\nОновлено: 10.12.2019 01:20:03Виктория На Doba.ua з: 28.05.2012,Всі квартири цього власника


Великий «гриль» для тренування пожежних Нетішин | perspekt.org.ua\nВеликий «гриль» для тренування пожежних\nУ Хмельницькому місцеві вогнеборці сконструювали першу в Україні вогневу споруду для моделювання динамік небезпечних факторів пожежі. Вже відбулися випробування нового тренажера.\nЗа словами начальника головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області Бориса Болібруха, тепло-димокамеру створювали за європейськими стандартами та методиками підготовки пожежників із застосуванням передових технологій визначення температурних режимів. Тренажер складається з контейнерів модульного типу, які підприємство “Мотор-Січ” використовує для виготовлення теплогенеруючих установок.\nВогнева споруда у середині має свої лабіринти, а також техніку, яка фіксує температурні режими та передає на комп’ютер з відповідною програмою.\n- У цій камері відтворюється пожежа у замкнутому просторі, як у житлових квартирах, - роз’яснює Борис Болібрух,- камера виготовлена за кошти Навчально-методичного центру. Ще повністю наш проект не закінчений, але на нього уже витрачено 100 тисяч гривень. Ми хочемо удосконалити систему підготовки пожежників, щоб температура у замкненому просторі досягала майже 500 градусів за Цельсієм. Вогнева споруда моделювання динаміки небезпечних факторів пожежі є першим подібним тренажером для вогнеборців в Україні, як і розроблена до неї методика. Якщо ж їх затвердить Державна служба з надзвичайних ситуацій, то на досвіді хмельничан навчатимуться усі пожежники країни. Основне призначення даного тренажера – вивчення динаміки небезпечних факторів пожежі для того, щоб рятувальники, які проводять гасіння, вміли маніпулювати легкими продуктами згорання та температурою. У цій камері пожежники зможуть побачити як на початкових стадіях розгоряється вогнище. Також вивчається вплив небезпечних факторів та яким чином можна їх зменшити.\nРозробкою хмельницьких колег зацікавились вогнеборці, які опікуються безпекою Хмельницької АЕС.\n- Для тренування особового складу ми маємо димокамеру, - розповідає начальник 3-го ДПРЗ, полковник служби цивільного захисту Іван Козійчук, - яку для підготовки вогнеборців використовували й підрозділи Хмельницького. Тепер новий тренажер стане і для нас в пригоді, бо ж опікуємось безпекою важливого стратегічного об’єкта.\nХмельницькі пожежники успішно провели перші випробування, під час яких були використані захисні костюми, які витримують температуру до 800 градусів за Цельсієм.\nФото з архіву головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області


Музика новорічна: плейліст на Новий рік 2018 | Телеканал СТБ\nМузика на Новий рік 2018: незвичайний плейліст\nПеред новорічними святами звідусіль лунають “Jingle bells”, “Let it snow”, “All I want for Christmas” та “Last Christmas”. Так, ця музика на Новий рік просто чудова, але все ж таки вона вже всім набридла. Так за допомогою яких пісень ми зможемо створити новорічний настрій і здивувати друзів на вечірці? Ми підготували для вас святковий плейліст, де зібрана музика на Новий рік 2018. Це композиції абсолютно різних жанрів, завдяки яким ніхто не буде нудьгувати!\nМузика на Новий рік 2018:\nСкрябин — З Новим Роком і Рождеством


Детальніше... Додати коментар Перегляди: 2037\nСереда, 12 жовтня 2011, 15:45\nВперше засвітившись ще в червні смартфон Doubleplay південнокорейського гіганта LG Electronics незабаром заповнить полиці роздрібних магазинів. В даний час в Мережі з'явилися зображення, які свідчать про те, що новинка також відома під ім'ям Flip II, може похвалитися двома дисплеями і вийде під егідою оператора стільникового зв'язку T-Mobile. Новинка оснащена 3-дюймовим сенсорним дисплеєм основним який працює при розширенні 480 x 320 точок і висувною клавіатурою QWERTY. Також слід відзначити 5-мегапіксельну камеру зі світлодіодним спалахом. У продажі смартфон LG Doubleplay з'явиться 2 листопада, його вартість за умови укладення контракту з T-Mobile складе 150 доларів.\nДетальніше... Додати коментар Перегляди: 2836\nВівторок, 11 жовтня 2011, 18:22\nПредставники Nokia спростували інформацію про те, що оновлення Symbian Belle з'явиться 26 жовтня.\n«Як ви знаєте, ми ніколи не називаємо заздалегідь ніяких дат початку оновлення програмного забезпечення. Плюс до всього, зараз ми зайняті тим, щоб принести Symbian Anna нашим клієнтам у США, Канаді та Австралії. Symbian Belle, звичайно, з'явиться. Але це, безумовно, відбудеться не 26 жовтня, як стверджують деякі блоги », - повідомили представники Nokia.\nСторінка 470 з 516


«Рівень чорного» вийшов у прокат: чим український претендент на «Оскара» чіпляє за живе - Останні та актуальні новини України та світу, новини дня онлайн - Україна Молода\nГоловна > Культура > «Рівень чорного» вийшов у прокат: чим український претендент на «Оскара» чіпляє за живе\n«Рівень чорного». (Фото з сайта kinoafisha.ua.)\nСтрічка цьогоріч отримала премію Міжнародної федерації кінопреси (FIPRESCI) як кращий український повнометражний фільм на Одеському кінофестивалі.\nНаприкінці серпня Український оскарівський комітет обрав її претендентом від країни на премію «Оскар» у номінації «Найкращий фільм іноземною мовою».\nУ стрічці показують фотографа Костю, який живе, кожного дня роблячи дві речі: фотографує щасливі обличчя на чиїхось весіллях та приховує власне обличчя, на якому дедалі чіткіше проступає малюнок розчарування й самотності.\nКості п’ятдесят років; у нього є робота, стосунки, які приносять хіба що фізичне задоволення, та й врешті закінчуються; а також паралізований батько і пухнастий кіт.\nЧіпляє стрічка тим, як уперто чоловік бореться з сірістю свого повсякдення.\nВперто займаючись скелелазінням у власному домі, спускаючись до підвалу на мотузці та врешті танцюючи нестримний, надто дивний танець на свій день народження, він ніби заявляє про себе як про людину, а не додаток до фотоапарата.\nФільм «Рівень чорного» зроблений настільки реалістично, що в якийсь момент хочеться закричати: коли розумієш, що це відбувається навколо кожен день, адже все більше людей відчувають себе самотніми.\nРеалістичність виражена не лише в сюжеті, а й у декораціях та навіть татуюванні на руці дівчини у весільній сукні.\nГрає весільного фотографа Костю не професійний актор, а фотограф по життю Костянтин Мохнач. Його подругу — акторка Катерина Молчанова, відома за фільмом «Моя бабуся Фані Каплан».\nПро акторську роботу Костянтина для «України молодої» режисер фільму Валентин Васянович каже: «Хотів спершу зняти документальний фільм про Костю. Насправді на середині знімального процесу зрозумів: так, фільм буде. Костя виявився найкращим актором: дослухався до режисера і виконував усе чiтко з першого разу».\nВалентин Васянович розповідає, що назва «Рівень чорного» походить від такого самого відомого оператора технічного терміну.\n«Він є у кожній камері. Тіні можна або провалити через цю точку, або підняти і зробити видимою з фактурою — і тоді для глядача це перестане бути похмурою, траурною історією».\nОсновні кольори фільму — чорний, білий та тілесний.\nЗа словами голови Держкіно Пилипа Іллєнка, фільм не має аналогів у вітчизняному кіно і є вдалою лабораторною роботою.\nА продюсер фільму Денис Іванов жартує: «На фільм мають піти не лише дорослі, а й молодь. Чому? Бо там є секс, весілля, що показує великий бюджет, і котики».


Життєві принципи привабливих жінок – Вар'ят\nІноді дивишся на себе в дзеркало і мимоволі замислюєшся: «От начебто красива, доглянута і підтягнута, а натовпи шанувальників шикуються чомусь за тією, яка далека від ідеалу». Чому так відбувається? Чому, на перший погляд, непримітні жінки користуються особливою популярністю у протилежної статі? Якими життєвими принципами та настановами користується приваблива жінка?\n10 принципів привабливих жінок\n1. Вона любить себе\nГоловний секрет привабливих жінок – це безумовна любов до себе. Так, вони, напевно, розуміють, що у них неідеальна зовнішність, але це не заважає їм любити себе чистою та щирою любов’ю. Поки жінка не прийме своєї зовнішності, їй складно буде привернути до себе підвищену увагу чоловіків.\n2. Вона любить людей\nХоч як це дивно, але жінки, які ставляться з любов’ю до оточуючих, завжди привабливі, особливо для сильної статі. Це як ефект бумерангу: що віддаєш, те й отримуєш у відповідь.\n3. Вона завжди захоплена\nЖінка цікава чоловікам тоді, коли в неї палають очі. Вона може отримувати насолоду від своєї роботи чи хобі. Або, можливо, її захоплює спілкування та знайомство з людьми. В її очах завжди видно азарт і потяг.\n4. Вона знає собі ціну\nПриваблива для чоловіків жінка завжди вирізняється своєю манерою поведінки. Вона йде по життю з високо піднятою головою, при цьому в ній немає жодної краплі манерності та зарозумілості.\n5. Вона здорова\nТака правда життя – чоловіки завжди віддають перевагу тим жінкам, які сповнені здоров’я, енергії та сил. І це не дивно. Кожен хоче бачити поруч із собою активного та життєрадісного партнера.\n6. Вона життєрадісна\nЩе один секрет привабливих жінок – це любов до свого життя. Така жінка випромінює енергію та оптимізм, до неї тягнуться оточуючі, як до джерела світла. Вона заряджає чоловіків позитивом та життєрадісністю.\n7. Вона любить доглядати за собою\nПриваблива жінка з особливим трепетом ставиться до свого зовнішнього вигляду. Їй подобається відвідувати салони краси та робити домашні процедури для догляду за обличчям. Крім того, вона із задоволенням займається вдосконаленням свого тіла за допомогою спорту та правильного харчування.\n8. Вона тішить себе\nПривабливу для чоловіків жінку завжди відрізняє її періодичне бажання тішити себе. Вона ніколи не відмовляється від подарунків і сама із задоволенням витрачає великі гроші на себе кохану. Від неї навряд чи почуєш: «Ну що ви, це занадто дорого для мене». Вона завжди з вдячністю приймає те, що їй подають.\n9. Вона самодостатня\nЩе один секрет привабливих жінок полягає в тому, що вони ніколи не прив’язуються до людей. У них настільки цікаве і насичене життя, що вони завжди знаходять чим себе зайняти, на відміну від тих, хто судомно стежить за кожним рухом чоловіків і не дає їм зробити зайвого кроку убік.\n10. Вона не до кінця розкривається\nЖінка, яка знає, як привернути увагу чоловіків, ніколи не поспішає розкривати свою душу. Вона стримана і загадкова, трохи незрозуміла оточуючим, але водночас цікава. Вона вміє інтригувати і залишати по собі приємний шлейф післясмаку.


Книги для жінок про чоловіків - тільки правда ! - Wanna\nАвтор Носова Наталія Від 19/03/2020 Останнє оновлення 19/03/2020\nОй, дівчата! Ця добірка тільки для вас. Справжня знахідка, а не книги. Як прочитаєте всю цю літературу, то наївність одразу зникне, а появиться здоровий глузд та повага до себе. Бо наші книги для тих жінок, які хочуть зрозуміти чоловічу логіку. А книга – то ідеальніший порадник, аніж ваша подруга.\n«Ви нічого не знаєте про чоловіків» Стів Харві\n1 «Ви нічого не знаєте про чоловіків» Стів Харві\n2 «Сила твоєї кішечки» Кара Кінг\n3 «Її тіло та інші сторони» Кармен Марія Мачадо\n4 «Чоловіки на моїй канапі» Бренді Енглер\n5 «Ви просто йому не подобаєтесь: вся правда про чоловіків» Ліз Туччилло, Грег Берендт\nЯк же часто нам здається, що чоловіки звалилися на землю з іншої невідомої планети. А мова їхнього кохання така ж незрозуміла нам, як і ричання скаженого зомбі. Однак автор бестселеру «Діяти як жінка, думати як чоловік», Стів Харві, стане нашим посередником у цьому нелегкому спілкуванні.\n«Ви нічого не знаєте про чоловіків» – його друга книга, присвячена вивченню психології стосунків. У ній Харві розкриває всі таємниці світу сильної статі та розповідає про ті бажання і потреби чоловіків, про які вони самі дуже рідко говорять. Нарешті жінки зможуть дізнатися, що чекати від мужчин різного віку та чого вони чекають від жінок. Зрозуміють, як віднайти гармонію в сімейних стосунках та як обережно дізнаватись всю правду у свого партнера без зайвого тиску.\nАвтор розкриває секрет – чому чоловіки іноді так довго не освідчуються. Автор закликає нас ніколи не фантазувати, нічого не додумувати й не шукати глибокого сенсу в чоловічих вчинках, адже, насправді, вони набагато простіші, аніж ми собі понавигадували.\n«Сила твоєї кішечки» Кара Кінг\nЗаінтриговані назвою? І недарма. Це відверта та провокаційна книга про те, як важливо любити себе і зберігати самоповагу у відносинах з чоловіками. Колишня телерадіоведуча Кара Кінг розповідає про 12 потужних сил, якими володіє абсолютно кожна жінка. Крок за кроком авторка навчає дівчат правильно керувати ними, аби отримувати від стосунків все, що лише забажаємо. Так, книги для жінок бувають і такі.\nХочеш, щоб чоловіки мріяли про тебе і всіляко добивались твоєї уваги? Прагнеш дізнатись, як швидко лікувати сердечні рани та більше не розчаровуватися? Жадаєш отримати обручку і щасливий шлюб? Щоб досягти цього, зовсім не обов’язково продавати душу дияволу. Потрібно лише відчути в собі величезний потенціал жіночої сили й випустити нарешті свою внутрішню богиню у світ.\n«Її тіло та інші сторони» Кармен Марія Мачадо\nНабридли шаблонні психологічні жіночі книжки? Ловіть наступну рекомендацію. «Її тіло та інші сторони» – збірка восьми історій американської письменниці Кармен Марії Мачадо, що висвітлює тему прихованих сторін жіночності, зрілості та самого жіночого тіла. Серед героїнь книги – і слухняна дружина, і зухвала дочка постачальниці дитячих суконь, і жінка, що вирішує зробити операцію по зменшенню шлунку, аби полюбити себе, і письменниця-початківець, і дівчина, яка пережила психологічну травму й почала чути думки інших.\nОднак найцікавіше та неочікуване – це жанр збірки. Щоб описати ці відверті історії жіночого досвіду, авторка користується літературними методами горору, наукової фантастики, гумористичної прози та магічного реалізму. Сімейні драми та внутрішні переживання жінок вона змальовує сюрреалістично, тому межа між дійсністю і вигадкою стає зовсім невидимою. Оповідь в більшості історій ведеться від першої особи, містить цікавий підбір слів, влучні характеристики та іноді нечіткий сюжет, що надає книзі ще більшої магічності. Повірте, теми сексуальності, краси, материнства, фізичного і психологічного насильства ще ніколи не розкривались так нетривіально.\n«Чоловіки на моїй канапі» Бренді Енглер\nМолода психологиня Бренді відкриває свою приватну практику в Нью-Йорку і починає неочікувано захопливу подорож у світ чоловічих думок. І те, що вона дізнається, докорінно змінює її уявлення про романтичні стосунки. В цій книзі авторка подає історії своїх пацієнтів чоловічої статі і їхніми вустами дає нам відповіді на одвічні питання.\nЩо мотивує чоловіків?\nЧому вони вчиняють так, а не інакше?\nЧи дійсно ми такі різні, як це повсякчас здається?\nТут не лише про секс і сімейні проблеми, а насамперед про психологію кохання та чесні взаємовідносини з собою. Книга написана у формі діалогу, тому легко читається і створює ефект присутності в бесіді психолога та пацієнта. Ми можемо спостерігати різні типи чоловіків, аналізувати їхню поведінку та співвідносити їх з тими, кого зустрічали в реальному житті. Психологиня також відкриває нам свій власний досвід стосунків, часом обурюється, ніяковіє чи бентежиться, але завжди лишається щирою. Отож, мерщій бери до рук цю книгу – попереду багато сюрпризів.\n«Ви просто йому не подобаєтесь: вся правда про чоловіків» Ліз Туччилло, Грег Берендт\nВсі жінки іноді люблять гратися в експертів чоловічої психології. Збирають з подругами справжнісінький консиліум і ґрунтовно роз’яснюють собі та одна одній, чому кавалери поводяться як мудаки. Цілий день не телефонує, хоч і обіцяв? Зайнятий, звична річ. Не запрошує на друге побачення? Ти йому дуже сподобалась і він злякався цих нових потужних почуттів. Не поспішає відкриватись і впускати тебе у своє життя? В минулому хтось напевне розбив йому серце, так. І цей фестиваль виправдань може продовжуватись безкінечно. Але хтось таки має розкрити нам жорстоку правду.\n«Ви просто йому не подобаєтесь» – отверезила вже навіть сама назва книги. Простими словами та з гумором (адже один з авторів – відомий американський комік), наводячи вельми знайомі нам життєві приклади Грег Берендт та Ліз Туччилло хочуть донести до нас кілька дійсно важливих речей. Вони переконують, що не варто витрачати свій час на неоднозначні стосунки, годувати себе марними надіями та постійно шукати виправдань негідним чоловічим вчинкам. Потрібно лише прийняти одну істину: ви можете просто комусь не підходити. Це справжня книга-ляпас, яка змусить вас по-іншому подивитись на ваші відносини.\nСподіваємося, що ці книги – для жінок, відкритих до нового досвіду та справжнього кохання. І, до речі, коли прочитаєте всю цю літературу, не забудьте передивитися старий добрий фільм «Обіцяти – не означає одружитися». Так, щоб остаточно закріпити прочитане.\n(4 голосів, середній: 4,25 з 5)


Далекобійники: Як українська красуня підкорює європейські дороги (відео)\nвівторок, 12 березень 2019, 6:08\nБагато хто думає, що робота на магістральному тягачі - це чисто чоловіча професія. Однак на європейських дорогах - це вже давно не так.\nДівчата водять багатотонні фури. І одна з них - українська далекобійниця Олена Дровняк, передають Патріоти України з посиланням на АвтоЦентр.\nОлена Дровняк вирішила поділитися враженнями від свого самого першого рейсу, в який вона вирушила одна, вночі, по німецькій автостраді А3. Маршрут був недовгим - близько 400 км, однак емоцій приніс чимало. Дівчина всю дорогу міцно стискала кермо. Тому, коли сильно захотілося пити, то дістати пляшку з кишені в двері виявилося цілою проблемою.\nЦе зараз Олена без проблем відкриває холодильник на ходу, чистить мандарини і їсть горішки. А тоді прибрати одну руку з керма виявилося нереально важко.\nТакож дівчина згадує, як зробила перший обгін на трасі. Попереду їхав автопоїзд, тягач з цистерною, швидкість десь 70 км/год, і Олена вирішила його зробити. Коли вона порівнялася з ним, то у неї виникло відчуття, що інший водій теж додав газ. Але це був просто страх високої швидкості. Далекобійник навіть їй допоміг, моргнувши фарами, щоб вона не боялася і швидше завершила маневр.\nОсь так українська дівчина Олена Дровняк, яка, без сумніву, є найкрасивішою дальнобійницею в світі, підкорює дороги.


Ковель - офіційний сайт міста - У Ковелі переглянули тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення\nУ Ковелі переглянули тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення\nНа засіданні виконавчого комітету встановлені нові тарифи на централізовані послуги з водопостачання та водовідведення.\nЯк зазначила провідний економіст управлінням водопровідно-каналізаційного господарства «Ковельводоканал» Лариса Тарасова, метою встановлення тарифів є приведення їх у відповідність до діючого законодавства та до економічно обгрунтованого рівня. Крім того, стрімко підвищуються ціни на електроенергію, паливно-мастильні матеріали, матеріальні ресурси.\nЗ урахуванням цих чинників вартість послуг з водопостачання зросте у Ковелі на 3 грн 08 коп. і становитиме 15 грн 41 коп. (було – 12 грн 32 коп.), водовідведення – на 4 грн 36 коп. і становитиме 22 грн 75 коп. (було 18 грн 40 коп.).\nЗа словами начальника «Ковельводоканалу» Юрія Рибачка, не виключено, що підприємство невдовзі знову буде звертатися до виконкому із проханням відкоригувати тарифи, які прийнято сьогодні, через заявлене невпинне зростання в державі ціни на енергоресурси.\nНові тарифи будуть введені в дію з 1 січня 2022 року.\nМіський голова Ігор Чайка поінформував членів виконкому, що кілька будинків, які питною водою забезпечує „Рівненська дистанція водопостачання” ПАТ „Укрзалізниця”, уже переходять на обслуговування “Ковельводоканалу”. Кошти на необхідні роботи були виділені з міського бюджету. І тепер мешканці кількох багатоповерхівок споживатимуть більш якісну і значно дешевшу воду.\n25 листопада - 15 сесія міської ради\nКоронавірус. Ковель: інформація станом на 11 листопада


Прямі влучення знищили 3 будинки окупанти вночі обстріляли Миколаїв та область, є постраждалі - 24 Канал\n24 Канал Новини України Прямі влучення знищили 3 будинки: окупанти вночі обстріляли Миколаїв та область, є постраждалі\nПрямі влучення знищили 3 будинки: окупанти вночі обстріляли Миколаїв та область, є постраждалі\n15:05, 22 травня Читать новость на русском\nОкупанти вночі обстріляли Миколаївщину / obozrevatel.com / Ілюстративне фото\nРосійські окупанти вночі атакували Миколаївщину. Через ворожі обстріли постраждали щонайменше 5 людей.\nУнаслідок прямих влучень 3 будинки згоріли. Про це 24 каналу повідомили джерела в Миколаївській ОВА.\nЗауважте Росіяни мінують мости і дороги, якими жителі Херсонщини хочуть виїхати з окупованих територій\nНаслідки обстрілів Миколаївщини\nУночі під ворожим вогнем опинилася Широківська громада області. Саме там російські снаряди влучили в будинки. На щастя, жертв та постраждалих немає.\nВдень, вночі та навіть зараз російські окупанти обстрілюють Березнегуватську громаду. Інформації щодо пошкоджень та потерпілих поки що немає.\nКрім того, уночі також обстріляли Миколаїв. Унаслідок ворожої атаки 5 людей постраждали. Інформацію щодо інших наслідків обстрілів з'ясовують.\nПопередня атака на Миколаїв\nУдень 21 травня російські окупанти вдруге завдали удару по базі будівельної компанії. Внаслідок ворожої атаки загорілася невелика заправна станція – звідти йшов густий чорний дим. Крім того, знищені багато будівельних матеріалів, а також – пошкоджена автівка.\nВперше окупанти атакували будівельну базу ще в березні.\nЗа даними Генерального штабу Збройних Сил України, станом на 88-ий день війни наступальних дій на Півдні нашої держави не зафіксовано.\nНа Новопавлівському та Запорізькому напрямках російські окупанти намагаються закріпитися на вже зайнятих позиціях. Крім того, загарбники обстрілюють інфраструктуру регіону та позиції наших захисників та захисниць.\nУночі окупанти завдали ракетного удару по цивільній інфраструктурі одного із сіл на Вільнянщині в Запорізькій області. За попередніми даними є постраждалі.\nНа Південнобузькому напрямку активних бойових дій окупанти не ведуть. Свої зусилля вони зосередили на обладнання позицій та утриманні зайнятих рубежів. Крім того, росіяни обстрілюють позиції наших воїнів з мінометів та ствольної артилерії. Також російські окупанти ведуть повітряну розвідку та розгортають сили протиповітряної оборони.\nОперативне командування "Південь" повідомило про ліквідацію 29 окупантів, самохідної артилерійської установки "Мста-С", а також танка Т-72Б3. Крім того, наші воїни накрили контрольно-спостережний пункт окупантів.\nБільше актуальної інформації про ситуацію на всіх напрямках фронту станом на 22 травня ви можете переглянути у карті бойових дій.\nДо теми – наслідки влучання у базу будівельної компанії у Миколаєві: дивіться відео\nТаку ж кількість, яка є у Росії, – мільярдер Бренсон закликав терміново передати Україні зброю