Нова дитина: підготовка інших дітей - PreTeens - 2022\nПідготовка до дитини: як почуваються діти\nЯкщо у вас є нова дитина, інші ваші діти можуть бути схвильовані. Але їм доведеться навчитися ділитися вашою любов’ю та увагою з новою дитиною. Це може бути великим кроком, особливо якщо ваші діти ще малюки. Вони можуть відчути, що їх відштовхують від уваги.\nМайже всі діти потребують коригування, коли до сім’ї приєднується нова дитина. Але позитивні стосунки між братами з часом розвинуться - як правило, до того часу, коли новонародженій дитині виповниться приблизно 14 місяців.\nКоли розповісти дітям про нового малюка\nЯкщо ви готуєтесь до дитини, то коли і скільки ви розповісте своїм дітям про нову дитину, залежить від вас. Ваші дитячі віки також зіграють свою роль.\nЦе може бути добре ввести ідею про нову дитину досить на початку вагітності, можливо мінімум за три-чотири місяці до народження дитини. Ви можете спробувати поговорити про немовлят взагалі, а потім поговорити про свою нову дитину.\nМалюки не дуже розуміють час, тому коли ви пояснюєте дитині, що приходить нова дитина, спробуйте пов’язати це зі знайомою подією. Можна сказати, що нова дитина приїде незабаром після дня народження спеціальної людини.\nДітям старшого віку можуть захотіти подробиці про те, звідки з’явилася дитина, як потрапила в животик мами та як вона вийде. Коли мова йде про розмови з дітьми про секс, найкращі прості, вікові пояснення найкращі. Існує багато книг про вагітність та пологи, які можуть допомогти.\nПідготовка інших дітей до нової дитини: поради\nПерш ніж народитися ваша нова дитина, ви можете допомогти іншим дітям відчути позитив щодо нового члена сім'ї. Вони потребують підготовки, спілкування та багато розуміння.\nЯкщо ви зможете зробити це позитивним та захоплюючим часом, ваша дитина, швидше за все, відчує, що зміна стосується всіх в сім'ї, а не лише нової дитини. Ось кілька ідей, які допоможуть вам зробити це:\nПрочитайте дітям розповіді про немовлят. Подивіться на фотографії та поговоріть про те, як росте ваша родина.\nПокажіть їм фотографії себе, коли вони були зовсім маленькими.\nНехай вони торкнуться маминого животика, щоб відчути, як нова дитина рухається і брикається всередину. Ви навіть можете дозволити їм слухати серцебиття дитини під час відвідування лікаря чи акушерки.\nЗалучіть їх до практичної справи по підготовці до нової дитини. Нехай вони допоможуть вам підготуватися додому, придбати дитячі речі та прикрасити.\nПоговоріть з дітьми про те, що вони найбільше чекають, коли прийде нова дитина.\nЯкщо ваші діти переживають за нову дитину, поговоріть з ними про їхні турботи та заспокойте їх. Подаруйте їм багато любові і обіймів, і зосередьтеся на позитиві - наприклад, у них буде новий брат або сестра, які люблять.\nЦе також гарна ідея дайте дитині уявлення про те, що таке мати нову дитину в сім'ї:\nПо можливості провести деякий час з друзями та їх новонародженими. Ваші діти побачать, що нові діти дуже сплячі та потребують великої турботи - вони не миттєві товариші!\nДайте дітям знати, що дитина буде окремою маленькою людиною, зі своїми потребами.\nЗаохочуйте дитину до спілкування та гри з іншими дітьми. Це допомагає вашій дитині розвинути соціальні навички, щоб мати добрі стосунки з новим братом і сестрами. Можливо, ви можете приєднатись до ігрової групи або домовитись про розширені члени сім'ї - як дітей, так і дорослих - провести час із дитиною.\nЯкщо ваша дитина готова пройти підготовку до туалету або переїхати у велику ліжко, добре почати вносити ці зміни задовго до народження дитини або залишити ці зміни до цього.\nПід час перебування у лікарні\nОсь декілька ідей, які допоможуть вашим дітям почуватись добре, якщо мама буде відсутня на пологах у лікарні:\nНехай ваші діти знають, хто буде доглядати за ними під час перебування мами у лікарні. Якщо вони не знають добре вихователів, їм знадобиться час, щоб звикнути до ідеї.\nРоздрукуйте кілька сімейних фотографій для своїх інших дітей, щоб тримати їх біля ліжка, поки мама відсутня.\nДомовтеся про те, щоб дитячі процедури залишилися максимально однаковими. Це допоможе їм відчути себе більш захищеними.\nПід час перебування в лікарні підтримуйте зв’язок з іншими дітьми. Якщо мамі та дитині добре, приділяйте час відвідуванню інших дітей.\nЗробіть, щоб ваші діти відчували себе особливими та коханими під час відвідування. Розкажіть своїм дітям, як раді ви їх бачити.\nКоли дитина приходить додому\nЦі ідеї можуть допомогти вам керувати справами, коли ваша нова дитина вперше прийде додому:\nЗапевняйте дітей (особливо малюків) великим люблячим обіймом перед тим, як вперше представити нову дитину.\nЯкщо сім’я та друзі приносять подарунки для нової дитини, запропонуйте вони також принести щось маленьке для інших ваших дітей. У вас також може бути невеликий подарунок - приготуйте його від нової дитини старшим дітям. Маленьким дітям, можливо, захочеться придбати маленьку ляльку, щоб у них з’явилася «дитина».\nПоради щодо того, як вдало почати стосунки між братами, ви можете прочитати більше про те, як допомогти малюкам та дошкільнятам пристосуватися до нової дитини та допомогти дітям старшого віку та підлітків пристосуватися до нового малюка.\nCopyright 2022 \_ Нова дитина: підготовка інших дітей...


Фурнітура являє собою спектр різноманітних деталей, основне завдання яких - забезпечити належне функціонування віконних і дверних конструкцій. Мова йде про функції відкриття-закриття, передбаченого в конструкції повороту і фіксації в заданому положенні.\nЩо стосується віконної фурнітури, то вона являє собою основні елементи сучасних металопластикових вікон. Чим якісніше і надійніше фурнітура, тим довше буде служити вікно, тим довше воно буде виконувати свої функції і буде безпечним і легким у використанні. Якісна фурнітура забезпечує комфорт використання вікна, плавність рухів і легкість виконуваних маневрів з вікном. Із застосуванням фурнітури можливо регулювати інтенсивність провітрювання приміщення, в якому встановлено вікно. Фурнітура дозволяє утримувати стулку вікна в положенні, яке ви їй задаєте, а також запобігає можливість того, що через протяг вікно закриється.\nДля забезпечення нормальної роботи двері використовується дверна фурнітура. Мова йде про кріплення для дверей, а також інструментах, що забезпечують відкриття і закриття дверей. Примітно, що дверна фурнітура володіє також естетичним ефектом - за допомогою деяких елементів двері може виглядати незвично і мати ексклюзивний дизайн. Серед дверної фурнітури слід назвати наступні елементи - це дверні ручки і замки, доводчики, направляючі, петлі і кріпильні механізми, а також різні дверні аксесуари.\nДверна фурнітура є зручною і безпечною в тому випадку, якщо вона підходить до конкретної двері. Також існує необхідність того, що фурнітура повинна зовні підходити до дизайну дверей і обстановці приміщення в цілому.\nБудь фурнітура повинна відрізнятися особливою надійністю і довго служити. Варто відзначити, що вона також повинна бути міцною і бути стійкою до корозії. Стандарти якості фурнітури передбачають забезпечення тривалого часу роботи, а це - кілька десятків тисяч циклів відкриття-закриття. Елементи фурнітури виготовляються з високоякісної нержавіючої сталі, покритої захисними гальванопокриття, і в деяких випадку - спеціальним лаком. Все це в комплексі забезпечує високу опірність корозії і ефективність безперебійної роботи віконної або дверної конструкції. Всі зазначені характеристики забезпечують високу якість і гарантію з боку виробника з приводу того, що фурнітура буде служити протягом зазначеного строку експлуатації, а можливо, і трохи довше.\nВіконна ручка підвищеної безпеки – Hoppe Secustik.\nПропонуємо вам новинку на ринку віконної продукції - протизламна віконна ручка німецької компанії Hoppe Secustik.\nЇї основна особливість полягає в тому, що в ручку Hoppe Secustik інтегровано систему захисту від проникнення зловмисників.\nКоли ви повертаєте ручку Hoppe Secustik в різні положення, механізм ручки видає характерні клацання, подібні клацаннях які видає механізм банківського сейфа при відкритті або закриття. Це механізм блокування ручки з клацанням займає своє становище. У ручку Hoppe вбудований механізм, який при спробах відкрити вікно зовні викруткою або іншим інструментом блокує ручку і не дає їй відкритися.\nВіконна ручка випускається трьох кольорів, білий, срібний, коричневий.


В перетягуванні канату козятинчани стали другими : 08:09:2019 - kazatin.com\nВ перетягуванні канату козятинчани стали другими\nЯк пройшли фінальні змагання Обласних літніх сільських спортивних ігор Вінниччини з командних видів спорту.\nКоманда Козятинського району посіла друге місце з перетягування канату. У заключному поєдинку поступилась атлетам Браїлова із Жмеринського району.\nЗа інформацією Спортивної Козятинщини, до складу нашої команди ввійшли Іван Юхимчук, Іван Боршуляк, Сергій Присяжнюк, Олексій Дерелюк, Микола Собчук- усі із с.Махнівка та Руслан Гумінський із с.Пиковця. Вітаємо!\nПро результати фінального матчу за 1-2 місце між командами Козятинського та Тиврівського районів з малого футболу повідомимо пізніше.


Український бізнес в умовах деофшоризації - : деловой новостной сайт Дело Украина\nЭкономика 16 января 2019 в 16:00\nАліна Мацюк фінансовий менеджер EBS\nОфшори та низькоподаткові юрисдикції є основним інструментом оптимізації податків та виведення капіталу для українського бізнесу. Чому ж офшори такі привабливі для українського бізнесу?\nСвітова спільнота (найперше уряди і банки) активно вимагають податкової прозорості від бізнесу, кінцевою метою якої має бути сплата податків в реальній країні виникнення доходів, що повертатиме в національні бюджети сотні мільярдів доларів США щорічно.\nЕфективно досягти цієї мети можливо, тільки якщо всі країни будуть діяти разом за спільним планом. Офшори та низькоподаткові юрисдикції є основним інструментом оптимізації податків та виведення капіталу для українського бізнесу, який входить в ТОП-15 країн з активним відтоком капіталу в податкові гавані.\nПовністю відмовитись від офшорів неможливо, оскільки їх використовують також в багатьох законних цілях, але зрештою мати контроль над ними під силу кожній державі. Україна чітко розуміє, що в кінцевому результаті глобальна деофшоризація не омине жодну країну, тому з 1 січня 2017 року взяла на себе зобов'язання імплементувати мінімальний стандарт дій BEPS (Base Erosion and Profit Shifting). Таким чином Україна показала готовність інтеграції в світову економіку з дотриманням міжнародних стандартів.\nЦей крок мав суттєво підвищити інвестиційну привабливість України, якби прийняття зобов'язання було не лише формальним на словах, адже більшість ініціатив досі залишається на рівні сухих нерозглянутих проектів. Тобто по факту наразі деофшоризація в Україні більше схожа на імітацію боротьби, яка дозволяє поки що не потрапити до "Чорних списків" європейської спільноти, але ніяк не повертає виведені з країни податки та не вибудовує партнерські та довірчі стосунки з бізнесом.\nЧому ж офшори такі привабливі для українського бізнесу? В світовій економіці основна мета їх застосування — оптимізація податків. В реаліях же українського бізнесу існує набагато більше причин використання податкових гаваней в своїй діяльності, і зниження податкового навантаження часто зовсім не головна мета.\nПопулярність офшорів зумовлена також тим, що забезпечує бізнесу конфіденційність володіння та захист права власності (на трасти та фонди переводять головні активи), в тому числі це додатковий захист від рейдерських атак. В умовах тотальної недовіри бізнесу до судової системи України і відсутності з боку держави реальних судових реформ бізнесу нічого не залишається, крім отримання доступу до цивілізованого міжнародного судового захисту своїх інтересів через компанії в іноземних юрисдикціях. В Україні досить низький рівень захисту інвестицій, в той час як, наприклад, Люксембург є другою країною по ринку інвестицій після США і, крім чіткого захисту інвестицій на законному рівні, також надає ряд пільг для інвестиційних компаній. Інші ж хочуть вести бізнес під захистом британського судового законодавства, що стимулює реєструвати компанії у відповідній країні.\nТакож важливою причиною використання бізнесом офшорів є жорстке валютне законодавство в Україні. Одна лише реформа з лібералізації валютного законодавства значно б зменшила проблему відтоку капіталу за кордон. Адже в порівнянні з багатьма європейськими юрисдикціями в Україні діють відносно невисокі податкові ставки, тому стабільність і адекватність валютного регулювання сама по собі зменшила б потребу бізнесу в використанні офшорів. Якщо подивитися на поточні валютні обмеження, то перелік здається безкінечним. 180-денний граничний термін розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів створює багато додаткового головного болю бізнесу. Право банків визнавати багато операцій "підозрілими" і блокувати розрахунки також не спрощує життя бізнесу.\nОбов'язковий продаж 50% валютної виручки примусово знецінює доходи, адже рівень інфляції гривні відчутний, в той час як тримати гривню на депозитах в теперішніх умовах, на жаль, не завжди вигідно та надійно. Для ФОП в Україні дефакто діє 100% продаж валютної виручки. Оскільки в момент надходження виручки на рахунок ФОП автоматично продається 50% надходження. Залишок же 50% валютної виручки ФОП не може перерахувати на свій особистий рахунок фізичної особи в валюті, по факту він має право перераховувати лише гривню на свій особистий рахунок, відповідно йому доведеться продати валюту, щоб скористатися прибутком. Зняття готівки з власних рахунків в іноземній валюті також заборонене. Це "тимчасове" обмеження було введено НБУ в дію в 2016 році, та на жаль, немає нічого більш постійного, ніж тимчасове, поки що це обмеження досі діє.\nДля досягнення податкової прозорості і відмови бізнесу від офшорів уряд і бізнес мають діяти разом на вигідних для обох сторін умовах. Адже Україна, яка дотримується міжнародних вимог та діє в рамках законодавства світової спільноти, буде потужним магнітом для інвестицій, що вигідно бізнесу, і відповідно зростання економіки і добробуту країни в цілому, що забезпечить досягнення мети держави. Уряд нарешті має зрозуміти, що одними лише жорсткими обмеженнями ефективного результату в цьому напрямку не досягти, оскільки бізнес завжди креативний і намагається йти на крок попереду законодавства, і не побачивши комплексного підходу до майбутніх змін, і за відсутності підтримки з боку держави після початку деофшоризації обрав шлях створення іще складніших структур бізнесу з усуненням із структури "чорних юрисдикцій". Тобто бізнес поки що зайняв позицію "захисту", а не співпраці, що досить логічно і аргументовано в умовах відсутності чіткої картини майбутніх змін з боку держави.\nВідповідно, основним завданням держави має бути створення таких умов функціонування бізнесу, щоб у нього не виникало потреби і бажання виводити капітал з країни, а не просто заборонити офшори. Водночас бізнес також має чітко розуміти свою роль в глобальних процесах детінізації економіки.\nСтворення довіри до держави може бути досягнуто шляхом запровадження добровільної Програми розкриття інформації. Це, насамперед, амністія капіталів — разове декларування доходів/активів, з яких не сплачені податки за нульовою або пільговою ставкою, і подальше узаконення активу. Надзвичайно важливим в цьому процесі має бути отримання гарантованого нерозголошення і захисту репутації від подальшого переслідування (кримінального і т. п.). Тобто нульове декларування і гарантована конфіденційність мають йти нерозривно в цьому процесі, щоб забезпечити ефективність.\nТакож одним з методів деофшоризації є посилення контролю над трансферним ціноутворенням. З 2013 року в Україні діють правила ТЦУ, які весь час удосконалюються та дозволяють стягувати з великих компаній податки, які "втекли" з України. Спочатку запровадження ТЦУ спровокувало хвилю паніки в українському бізнесі, але по факту за 2015-2016 роки було проведено лише 9 перевірок, в 2017 — 23 перевірки, що дозволило бізнесу розслабитися і заспокоїтися. Але команда контролюючих органів ТЦУ постійно навчається, удосконалює практичний досвід і поступово набирає обертів в кількості перевірок. Тому насправді майбутні перевірки і донарахування — лише питання часу, відповідно, не можна втрачати тонус, адже бізнес має бути готовий обґрунтовувати свої ціни та надати документацію на запит контролюючого органу.\nНаступним алгоритмом з протидії зловживанням офшорами є впровадження правил оподаткування контрольованих іноземних компаній (КІК). Цей інструмент автоматично позбавить сенсу застосування багатьох стандартних офшорних схем, адже його суть полягає в оподаткуванні прибутку по ставкам України з усіх іноземних компаній, в яких резидент України є засновником.\nФормальний обов'язок надати інформацію про наявні КІК покладений на резидента України. Але щоб КІК дійсно якісно запрацював, державі необхідна база даних для звірки інформації, для створення якої, насамперед, потрібно щоб запрацював автоматичний обмін інформацією між країнами, який також досить поступово і нешвидко наповнюватиме базу даних, якою в подальшому зможуть користуватися. Обмін інформацією має включати в себе надання відомостей про кінцевих бенефіціарів компанії, доходи та суми залишку грошових коштів на банківських рахунках. Наразі у податкових органів України відсутній доступ до банківської інформації, що можна назвати справедливим. Адже для того щоб бізнес відчував себе захищеним, держава, отримуючи доступ до банківської інформації, зі свого боку має гарантувати компаніям захист конфіденційної інформації від несанкціонованого доступу і відповідно мати потужне програмне забезпечення для реалізації цього обов'язку. Поки що КІК та автоматичний обмін інформацією це лише законопроекти, які не є чинними і вимагають значних доопрацювань та підготовки потужної технічної бази для їх реалізації. Варто зауважити, що впровадження автоматичного обміну і створення бази даних кінцевих бенефіціарів призведе до втрати актуальності створення трастів, які були створені, щоб приховати кінцевих власників.\nЯкщо український уряд поки що не робить різких рухів в напрямку деофшоризації і може дозволити собі тимчасово займати пасивну позицію в цьому питанні, то український бізнес вже активно стикається з обмеженнями BEPS законодавства як мінімум з боку іноземних банків, які займають досить активну позицію і функцію контролю дотримання міжнародних стандартів. Так, клієнти європейських банків (український бізнес в іноземних юрисдикціях) активно отримують запити на проходження процедури KYC, що включає в себе розкриття інформації банкам щодо кінцевих власників бізнесу, розмірів їхніх статків та джерела походження накопичених у власності активів і капіталу.\nІ головне, бізнес має довести банку реальну економічну потребу ведення бізнесу в закордонних юрисдикціях та реальність ведення бізнесу в відповідній країні. Для цього у компанії має бути не лише юридична адреса і номінальний директор, але і фізичний офіс, працівники (резиденти відповідної країни), компанія має надавати аудиторську або управлінську звітність, інформація веб-сайту компанії має збігатися з інформацією, наданою банку, перевіряється репутація власників, їх резидентство (резиденти певних країн автоматично вважаються "резидентами з підвищеним ризиком"), резюме власника має відображати, що отримана освіта відповідає з його реальній діяльності.\nЯкщо банк присвоїть клієнту статус "підвищений ризик", бізнесу доведеться пройти поглиблений комплаєнс і надати додаткові документи, пояснення або пройти інтерв'ю на вимогу банку. Все це, відповідно, відчутно збільшує вартість адміністрування і утримання таких компаній. Якщо бізнес отримає відмову у відкритті чи подальшому обслуговуванні рахунку, змінити рішення банку неможливо. Залишається лише намагатися відкривати рахунки в інших банках, або відкрити рахунок поза межами ЄС, в країнах, які поки що не потрапили до "чорного списку", наприклад, в Індії, Новій Зеландії, Сингапурі та ін. Класичним офшорам стає все важче відкрити рахунок, крім того, банки відмовляються проводити платежі від клієнтів на рахунки в офшорах, таким чином поступово унеможливлюючи подальше функціонування таких структур. Підсумовуючи, можна сказати, що особливо тепер, банк — це партнер, якого бізнес має поважати, відповідати на всі запити вчасно і повноцінно, інакше закриття рахунку може призвести до вимушеної ліквідації компанії у відповідній юрисдикції.\nЧаста, іноді кардинальна зміна законодавства змушує український бізнес постійно бути в тонусі, вчить швидко пристосовуватись до нового регулювання та в буквальному сенсі виживати у вирі змін, але бізнес очікує від державного регулятора своєчасного внесення змін у законодавство для передбачення ризиків, реакцій та ефективного бізнес-планування.\nАВТОР: Аліна Мацюк


Ветцель - Енциклопедія TechTrend\nВетцель, А такожРейт і Ван Діквизначали вміст іонівРЬ2 в сильно розбавлених ліках, Страффорда, Уйетт і Кершоутакож визначали вміст свинцю в ліках, а крім того, і в органічних сполуках.\n?Уланд і Ветцель вважають, що в рослин так званого кислотного типу (наприклад, ревінь) і щавлева і яблучна кислоти утворюються скоріше внаслідок дезамінування амінокислот, ніж при окисленні вуглеводів.\nРРозділ перероблений і доповнений на основі глави ВетцельК.\nПідготовлена ??фашистами операція Нептун повинна була, за їх задумом, повністю покінчити з нашим плацдармом. Спеціально для цього створювалася ударна група військ Ветцель чисельністю до 27 тисяч осіб, діяти їй належало за підтримки 1200 літаків,сотень гармат і мінометів.\nЗгідно з розрахунками Кюля, межа допустимого вмісту вільної вапна визначається лінією, що з'єднує фігуративні точки трьохкальцієвого силікату і гіпотетичного двукальціевого алюмінату на діаграмі кремнезем-глинозем - окис кальцію (див. D. Ця лінія в літературі по цементу часто називається прикордонної лінією Ветцель.\nВодоструминні насоси Встцслм (в і Оствальда (J. Насос Шпренге-ля (. Водоструминні насоси можуть створювати не лише вакуум, але і надлишковий тиск. Пристрій насоса Ветцель досить просте. Вода надходить у насос через трубку /і сопло 3 і разом з засмоктується через трубку 2 повітрям викидається через отвори грушоподібної розширення дифузора 4 зануреного у воду, і видаляється через сифон 6 а повітря виходить через бічну трубку 5 до приладу, де потрібно створити надлишковий тиск.\nВ попередньому розділі було відзначено, що пряма участь яблучної і лимонної кислот у фотосинтезі сукулентів є можливим, але жодним чином не доведеним. Ще менш ясний зв'язок перетворення яблучної і лимонної кислот з фотосинтезом у несуккулентов. побуті згадувалося, щоРУланд і Ветцельпояснюють кислотоутворення у рослин, що містять оксалати, дезамінування амінокислот, а не окисленням або зброджуванням вуглеводів.\nВін зробив висновок, що поверхнева адсорбція є основним фактором у механізмі інгібування росту кристалів. Отцукі і Ветцель, опублікуваливідомості про адсорбцію фосфату мимовільно осаджувати карбонатом кальцію в пом'якшене озерній воді.\nХоча адіабатичні калориметри досить чутливі для дослідження цих відмінностей і навіть менш точні скануючі калориметри здатні виявити цей вплив структури на теплоємність, тим не менш систематичного дослідження цієї проблеми не було проведено. Вельми різна структура досягається при орієнтаційної витяжці поліетилену. Спостерігалося збільшення теплосодержания невпорядкованих областей орієнтованого полімеру і відхилення теплоємності від значень, отриманих для вільно Закристалізований полімеру. Більш детальний аналіз був обмежений недостатністю структурних даних. Необхідно розглянути також вплив хімічної структури, як, наприклад, зміни молекулярної ваги і розгалуженості. Хельвеге, Кнапп і Ветцель (1962) вивчили теплоємність 12 зразків з молекулярною вагою від 6 - Ю4 до ИО6 і не знайшли ніякої певної кореляції.\nГоловна » Технічна енциклопедія. Том 1 » В » Ветцель


Як розтирати горілкою |ЯкПросто\nЦілющі властивості вогненної води давно відомі на Русі і широко використовувалися нашими предками для лікування різних хвороб. Горілка і донині не втратила своєї популярності як лікувальний засіб і використовується для розтирань, компресів і приготування настоянок.\nЯкщо людина сильно промок під час дощу або тривалого перебування на вулиці в морозну погоду, він може дуже сильно застудитися. Застуда позбавляє організм захисних сил і дає «зелену вулицю» багатьом захворюванням. Тому для запобігання серйозних захворювань рекомендується розтерти людини горілкою.\nНайкраще для розтирань зігріваючих підходить перцівка. Горілку наливають на тіло людини і починають швидкими круговими рухами втирати її в шкіру промерзлого. Така процедура різко розширює судини та стимулює сильний приплив крові, що призводить до швидкого зігрівання постраждалого.\nГорілка з успіхом застосовується не тільки для зігрівання, але і для зниження дуже високої температури тіла. При спеці правильно розтирати горілкою хворого потрібно так: в долоні набирають горілку і обтирають тіло людини круговими рухами, а в область селезінки і печінки кладуть загорнутий у тканину чи рушник пакет з льодом. Випаровується з поверхні тіла спирт швидко знизить температуру тіла хворого.\nЩоб приготувати перцівку, потрібно в 0,5 л горілки покласти 1-2 стручки гіркого червоного перцю і поставити настоюватися у темне місце як мінімум на добу. Корисно не тільки розтирати хворого перцівкою, а й приймати її всередину по 50 г тричі на день. Так можна не тільки вилікуватися, а й запобігти хворобі в самому її початку.\nКорисні при простудних захворюваннях та горілчані компреси. На застуженние органи кладуть ганчірку, змочену в розчині (1 частина горілки на 2 частини води). Зверху накладають утеплюючий шар (можна вату) і фіксують компрес пов’язкою. Залишають його на всю ніч. Добре допомагає такий компрес при ангіні, коли його роблять на хворе горло.


Список необхідних речей для відпочинку взимку у Буковелі\n» Articles » Going to the ski resort!\nЗбираємося на лижний курорт!\nЯкщо ви вирішили відправитися у відпустку і присвятити свої вільні дні спуску із засніжених вершин гір, тоді потрібно уважно пакувати свої валізи, щоб не забути важливі речі. Що взяти на лижний курорт? Речей повинно бути не дуже багато, щоб не сковувати свої рухи і не ускладнювати відпочинок важким багажем. Тому потрібно брати виключно те, що стане в нагоді на курорті суворою зимою. Представлена добірка дозволить максимально ефективно зібрати валізу для відпочинку.\nЩо брати з собою на лижний курорт?\nУ будь-якій поїздці є список обов'язкових речей, які потрібно брати з собою. Це засоби гігієни, гроші, зарядки, документи і аптечка. Це повинно бути безпосередньо під рукою, навіть якщо місце відпочинку перебувати в 200 км від будинку. А ось що брати з собою на лижний курорт, зараз розглянемо:\n1. Екіпіровку. Сюди входить спеціальний гірськолижний костюм, який має високий рівень водонепроникності і відведення вологи. Черевики і лижі для катання можна взяти в прокаті. Купувати і тягнути з собою їх не обов'язково, якщо тільки відпочинок в горах не є улюбленим хобі;\n2. Термобілизна. Якщо є можливість, то краще запастися кількома футболками з довгим рукавом і кальсонами. Це дозволить краще зберігати тепло, і відчувати себе комфортно навіть проводячи на вулиці цілий день;\n3. Одяг. Який одяг брати на лижний курорт? Звичайно ж, теплу! Це і светри, і джинси з начосом. Все, в чому можна відчувати себе комфортно. Якщо є бажання сходити в ресторан або кафе, то можна взяти з собою і ошатний одяг, але вона також повинна бути теплою - плаття з ангори або флісові толстовки. Важливо пам'ятати, що на такому відпочинку найголовніше здоров'я, а не гарний зовнішній вигляд\nНу а якщо мається на увазі відпочинок в карпатах з басейном то купальники також не будуть зайвими;\n4. Шкарпетки. Це повинні бути товсті і високі махрові вироби, які призначені саме для гірських лиж;\n5. Рукавички, шапка і шарф. Все повинно бути максимально теплим, ідеально, якщо шапка має windstopper;\n6. Окуляри, гірськолижна маска. Думаєте, в горах не потрібні сонцезахисні окуляри? Зовсім не так. Адже через сонця гори, сніг і небо - все зливається. А це впливає на правильний і безпечний спуск з гір. Саме окуляри дозволяють правильно сконцентруватися і подолати гору легко.\nТепер ясно, які речі брати на лижний курорт, щоб отримати неймовірне задоволення від сміливого активного зимового відпочинку!


ПАМ’ЯТНІ ДАТИ З ЛІТОПИСУ ДОНБАСУ - Мои статьи - Каталог статей - Кременная онлайн\nПАМ’ЯТНІ ДАТИ З ЛІТОПИСУ ДОНБАСУ\nЗгідно з указом Катерини II від 1795 року "Про створення ливарного заводу в Донецькому повіті при річці Лугані та про започаткування ломки знайденого в тому краю кам’яного вугілля", було розпочато будівництво Луганського ливарного заводу (у зв’язку з цим 1795 рік і вважається початком заснування Луганська), а в Лисичому Буєраці (теперішній Лисичанськ) була закладена перша шахта Донбасу для забезпечення потреб заводу у вугіллі. Створення Луганського ливарного заводу дало значний поштовх для подальшого вивчення підземних надр Донбасу, відіграло позитивну роль у справі виявлення нових вугільних та рудних родовищ, бо в обов’язки працюючих на заводі гірничих інженерів і технічного персоналу входило геологічне обстеження Донецького краю. Допитливими дослідниками показали себе випускники Санкт-Петербурзького гірничого кадетського корпусу сини пристава Луганського заводу Олександр та Микола Першини, брати Михайло та Олександр Анісімови.\nВлітку 1826 року Микола Першин, обстежуючи місцевість по річці Красній, знайшов у Кремінній кам’яне вугілля.\nДиректор Луганського заводу І.В.Ільїн, оглянувши зразки знайденого Першиним вугілля, зробив висновок: "Це вугілля якістю своєю не поступається кеннельському, а родовище його обіцяє багате джерело цієї копалини". Кеннельське вугілля з Англії вважалося на той час одним з найкращих.\nОлександр Анісімов, детально вивчивши вугільні пласти по річці Красній, встановив, що вони є продовженням пластів, які йдуть від сіл Верхнє та Привілля.\nВидобуток вугілля в Кремінній почався тільки у 80-х роках XIX століття, і займалися цією справою селяни, котрим належало 4 копальні. До речі, хочу навести цікавий факт: за новими даними, використовувати кремінське вугілля почали ще понад 1000 років тому древні болгари, племена яких мешкали на території краю.\nУ 1895 році почала видавати вугілля на-гора перша велика шахта Кремінної - Кремінська копальня. Влаштована вона була на землях в кількості 12950 десятин, орендованих від селян Ново-Глухова (Кремінної) на строк до 1926 року з річною платою 2000 карбованців. Копальня входила до складу Олексіївського гірничо-промислового товариства, головою якого був відомий банкір і промисловик Олексій Кирилович Алчевський.\nШахта розробляла пласт у 1,25 аршина (0,88 метра) товщиною і глибиною 43 сажені (91 метр). Здобуте шахтою полум’яне вугілля цінувалося на ринку винятково за величиною шматків, але при гуркотінні воно давало дуже багато дріб’язку, який не мав збуту. Внаслідок цього, а також того, що відстань між шахтою і залізничною станцією дорівнювала 3 версти і підвозка вугілля обходилася дорого, шахта завжди несла збитки. Для зниження собівартості вугілля правлінням Олексіївського товариства планувалося підведення під’їзного залізничного путі до шахти, а також спорудження брикетної фабрики для використання вугільного дріб’язку. Досліди по брикетуванню кремінського вугілля провадилися в Німеччині на заводі "Міхтерман і Кремер". Але плани по розвитку Кремінської копальні не збулися в зв'язку з економічною кризою, яка охопила Росію на початку XX століття.\nІнтенсивна розробка вугілля в Кремінній відновилася за часів Радянської влади, коли були збудовані шахти "Кремінна-Східна" та "Західна".\nКатегория: Мои статьи | Добавил: Professor (21.07.2010)


Мовалгин таблетки по 7.5 мг №10: инструкция по применению | Tabletki.ua\nтаблетки по 15 мг №1012034\nМовалгин таблетки по 7.5 мг №10\nдопоміжні речовини: целюлоза мікрокристалічна, крохмаль прежелатинізований, лактоза безводна, кремнію діоксид колоїдний безводний, натрію цитрат, крохмаль кукурудзяний, магнію стеарат.\nтаблетки по 7,5 мг: жовтого або світло-жовтого кольору, круглі, плоскі, зі скошеною кромкою, без оболонки, з рискою та відтиском «7,5» над рискою і «М» під рискою з одного боку і гладкі з відтиском логотипу «Р» з іншого;\nтаблетки по 15 мг: жовтого або світло-жовтого кольору, круглі, плоскі, зі скошеною кромкою, без оболонки, з рискою та відтиском «15» над рискою і «М» під рискою з одного боку і гладкі з відтиском логотипу «Р» з іншого.\nМОВАЛГІН – це нестероїдний протизапальний лікарський засіб (НПЗП) класу єнолієвої кислоти, що має протизапальний, аналгетичний та антипіретичний ефекти.\nМелоксикам виявив високу протизапальну активність на всіх стандартних моделях запалення. Як і щодо інших НПЗП, його точний механізм дії залишається невідомим. Однак є властивість, спільна для всіх НПЗП (включаючи мелоксикам): пригнічення біосинтезу простагландинів, які є медіаторами запалення.\nАбсорбція. Мелоксикам добре абсорбується зі шлунково-кишкового тракту при пероральному застосуванні, абсолютна біодоступність препарату становить 90 % (капсули). Таблетки, суспензія для перорального застосування та капсули показали біоеквівалентність. Після разового застосування мелоксикаму максимальна концентрація в плазмі крові досягається протягом 5–6 годин для твердих пероральних форм (капсули і таблетки).\nПри багаторазовому прийомі стабільна концентрація досягається на 3–5 добу. Прийом 1 раз на добу призводить до середньої концентрації в плазмі крові з відносно малими коливаннями піків: у межах 0,4–1,0 мкг/мл для 7,5 мг та 0,8–2,0 мкг/мл для 15 мг відповідно (Cmin і Сmax у стабільному стані відповідно). Середня концентрація мелоксикаму в плазмі крові в стабільному стані досягається протягом 5–6 годин для таблеток, капсул та суспензії для перорального застосування.\nРозподіл. Мелоксикам значною мірою зв’язується з білками плазми, головним чином з альбуміном (99 %). Мелоксикам проникає в синовіальну рідину, концентрація в якій уполовину менша, ніж у плазмі крові. Об’єм розподілу низький, у середньому 11 л після внутрішньо-м’язового або внутрішньовенного застосування; індивідуальні відхилення в межах 7–20 %. Об’єм розподілу після застосування багаторазових пероральних доз мелоксикаму (від 7,5 до 15 мг) становить 16 л з коефіцієнтом відхилення в межах від 11 до 32 %.\nВ сечі було ідентифіковано чотири різних метаболіти мелоксикаму, які є фармакодинамічно неактивними. Основний метаболіт 5’-карбоксимелоксикам (60 % дози) формується шляхом окиснення проміжного метаболіту 5’-гідроксиметилмелоксикаму, що також виділяється меншою мірою (9 % дози). Дослідження in vitro припускають, що CYP 2C9 відіграє важливу роль у процесі метаболізму, тоді як ізоензими CYP ЗА4 сприяють меншою мірою. Активність пероксидази у пацієнтів, можливо, відповідальна за два інших метаболіти, які становлять 16 % та 4 % призначеної дози.\nЕлімінація. Виводиться мелоксикам в основному у формі метаболітів у рівних частинах з сечею та калом. Менше 5 % добової дози виділяється у незміненому стані з калом, незначна кількість виділяється з сечею. Період напіввиведення змінюється від 13 до 25 годин після перорального, внутрішньом’язового та внутрішньовенного застосування. Плазмовий кліренс становить близько 7–12 мл/хв після разової пероральної дози, внутрішньовенного або ректального застосування.\nПацієнти з печінковою/нирковою недостатністю. Печінкова та ниркова недостатність від легкого до помірного ступеня суттєво не впливає на фармакокінетику мелоксикаму. Пацієнти з помірним ступенем ниркової недостатності мали значно вищий загальний кліренс. Знижене зв’язування з білками плазми крові спостерігалося у пацієнтів з термінальною нирковою недостатністю. При термінальній нирковій недостатності збільшення об’єму розподілу може призвести до збільшення концентрації вільного мелоксикаму. Не слід перевищувати добову дозу 7,5 мг (див. розділ «Спосіб застосування та дози»).\nПацієнти літнього віку. У пацієнтів літнього віку чоловічої статі середні фармакокінетичні параметри подібні до таких у молодих добровольців чоловічої статі. У пацієнтів літнього віку жіночої статі значення AUC вищі, а період напіввиведення довший порівняно з такими у молодих добровольців обох статей. Середній кліренс плазми у рівноважному стані у пацієнтів літнього віку був трохи нижчий, ніж у молодих добровольців.\nшлунково-кишкова кровотеча або перфорація, пов’язана з терапією НПЗП, в анамнезі;\nактивна або рецидивна пептична виразка/кровотеча в анамнезі (два або більше окремих підтверджених випадки виразки або кровотечі);\nлікування преопераційного болю при коронарному шунтуванні.\nДеякі лікарські засоби або терапевтичні групи можуть сприяти гіперкаліємії: калієві солі, калійзберігаючі діуретики, інгібітори ангіотензинперетворювального ферменту (АПФ), антагоністи рецепторів ангіотензину II, нестероїдні протизапальні препарати, низькомолекулярні або нефракціоновані гепарини, циклоспорин, такролімус і триметоприм.\nІнші нестероїдні протизапальні препарати (НПЗП) та ацетилсаліцилова кислота. Не рекомендується комбінація з іншими НПЗП (див. розділ «Особливості застосування»), включаючи ацетилсаліцилову кислоту в протизапальних дозах: ≥ 500 мг разова доза або ≥ 3 г загальна добова доза.\nВ інших випадках застосування гепарину потрібна обережність через підвищений ризик кровотеч. Необхідний ретельний контроль МНВ (міжнародного нормалізованого відношення), якщо доведена неможливість уникнення такої комбінації.\nДіуретики, інгібітори АПФ та антагоністи ангіотензину ІІ. НПЗП можуть знижувати ефект діуретиків та інших антигіпертензивних лікарських засобів. У деяких пацієнтів з порушенням функції нирок (наприклад у пацієнтів з дегідратацією або пацієнтів літнього віку з порушенням функції нирок) одночасне застосування інгібіторів АПФ або антагоністів ангіотензину ІІ та лікарських засобів, що пригнічують циклооксигеназу, може призвести до подальшого погіршення функції нирок, включаючи гостру ниркову недостатність, що зазвичай є оборотною. Тому комбінацію слід застосовувати з обережністю, особливо пацієнтам літнього віку. Пацієнтам необхідно отримувати адекватну кількість рідини, а також слід контролювати ниркову функцію після початку сумісної терапії та періодично надалі (див. розділ «Особливості застосування»).\nВнутрішньоматкові засоби контрацепції. НПЗП знижують ефективність внутрішньоматкових протизаплідних засобів. Повідомлялося про зниження ефективності внутрішньоматкових засобів контрацепції при застосуванні НПЗП, але це потребує подальшого підтвердження.\nСупутнє застосування мелоксикаму і деферазироксу може підвищити ризик шлунково-кишкових побічних реакцій. Слід виявляти обережність при комбінуванні цих лікарських засобів.\nЛітій. Є дані, що НПЗП підвищують концентрацію літію у плазмі крові (внаслідок зниження ниркової екскреції літію), що може досягти токсичних величин. Одночасне застосування літію та НПЗП не рекомендовано (див. розділ «Особливості застосування»). Якщо комбінована терапія необхідна, слід ретельно контролювати вміст літію у плазмі крові на початку лікування, при підборі дози та припиненні лікування мелоксикамом.\nМетотрексат. НПЗП можуть зменшувати тубулярну секрецію метотрексату, тим самим підвищуючи концентрацію його у плазмі крові. З цієї причини не рекомендується супутньо застосовувати НПЗП пацієнтам, які приймають високу дозу метотрексату (понад 15 мг/тиждень) (див. розділ «Особливості застосування»). Ризик взаємодії НПЗП і метотрексату слід враховувати також при низькій дозі метотрексату, зокрема якщо у пацієнта порушена функція нирок. Коли потрібне комбіноване лікування, необхідно контролювати показники аналізу крові та функції нирок. Слід дотримуватися обережності, якщо прийом НПЗП і метотрексату триває 3 дні поспіль, оскільки плазмовий рівень метотрексату може підвищитись та посилити токсичність. Хоча фармакокінетика метотрексату (15 мг/тиждень) не зазнала впливу супутнього лікування мелоксикамом, слід вважати, що гематологічна токсичність метотрексату може зростати при лікуванні НПЗП (див. інформацію вище, а також розділ «Побічні реакції»).\nПеметрексед. При супутньому застосуванні мелоксикаму з пеметрекседом пацієнтам з легкою та помірною нирковою недостатністю (кліренс креатиніну від 45 до 79 мл/хв) прийом мелоксикаму слід призупинити на 5 днів до введення пеметрекседу, в день введення і на 2 дні після введення. Якщо комбінація мелоксикаму з пеметрекседом необхідна, пацієнтів слід ретельно контролювати, особливо щодо появи мієлосупресії та шлунково-кишкових побічних реакцій. Пацієнтам з тяжкою нирковою недостатністю (кліренс креатиніну нижче 45 мл/хв) супутнє застосування мелоксикаму з пеметрекседом не рекомендується.\nУ пацієнтів з нормальною функцією нирок (кліренс креатиніну ≥ 80 мл/хв), дози 15 мг мелоксикаму можуть зменшити елімінацію пеметрекседу, а отже, збільшити частоту побічних реакцій, пов’язаних з пеметрекседом. Таким чином, слід виявляти обережність при призначенні 15 мг мелоксикаму одночасно з пеметрекседом пацієнтам з нормальною функцією нирок (кліренс креатиніну ≥ 80 мл / хв).\nХолестирамін. Холестирамін прискорює виведення мелоксикаму внаслідок порушення внутрішньопечінкової циркуляції, тому кліренс мелоксикаму підвищується на 50 %, а період напіввиведення знижується до 13±3 години. Ця взаємодія є клінічно значущою.\nПобічні реакції можна мінімізувати шляхом застосування найменшої ефективної дози протягом найкоротшого проміжку часу, достатнього для контролю симптомів (див. розділ «Спосіб застосування та дози» та інформацію щодо шлунково-кишкових та серцево-судинних ризиків нижче).\nЗа відсутності покращення після декількох днів застосування препарату слід повторно оцінити призначення лікування.\nСлід звернути увагу на езофагіт, гастрит та/або пептичну виразку в анамнезі і забезпечити їх повне вилікування перед початком терапії мелоксикамом. Слід спостерігати за пацієнтом через можливий прояв рецидиву у хворих, які лікувалися мелоксикамом, та хворих з такими випадками в анамнезі.\nРизик шлунково-кишкової кровотечі, виразки або перфорації вищий при підвищенні дози НПЗП у пацієнтів з виразкою в анамнезі, особливо ускладненою кровотечею або перфорацією (див. розділ «Протипоказання»), та у пацієнтів літнього віку. Таким пацієнтам слід починати лікування з найменшої ефективної дози. Для таких пацієнтів може бути доцільною комбінована терапія із захисними лікарськими засобами (такими як місопростол або інгібітори протонної помпи). Це стосується також пацієнтів, які потребують сумісного застосування низької дози аспірину або інших лікарських засобів, що підвищують шлунково-кишкові ризики (див. інформацію нижче та розділ «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»).\nСлід виявляти обережність відносно пацієнтів, які одночасно застосовують лікарські засоби, що підвищують ризик виразки або кровотечі, зокрема гепарин, як радикальну терапію або в геріатричній практиці, антикоагулянти, такі як варфарин, або інші нестероїдні протизапальні лікарські засоби, включаючи ацетилсаліцилову кислоту в протизапальних дозах (≥ 500 мг разова доза або ≥ 3 г загальна добова доза) (див. розділ «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»).\nДо 15 % пацієнтів, які застосовують НПЗП (включаючи МОВАЛГІН), можуть мати підвищені значення одного або більше печінкових тестів. Такі лабораторні відхилення можуть прогресувати, можуть залишатися незмінними або бути тимчасовими при продовженні лікування. Помітні підвищення АЛТ або АСТ (приблизно у три та більше разів вище норми) спостерігалися у 1 % пацієнтів під час клінічних випробувань з НПЗП. Додатково повідомлялося про рідкісні випадки тяжкої печінкової реакції, включаючи жовтяницю та блискавичний летальний гепатит, некроз печінки та печінкову недостатність, в тому числі з летальним наслідком.\nЯкщо є підозра на печінкову дисфункцію або спостерігалися відхилення печінкових тестів, потрібно оцінити стан пацієнта на наявність симптомів більш тяжкої печінкової недостатності впродовж терапії МОВАЛГІНОМ. Якщо симптоми свідчать про розвиток печінкових захворювань або якщо спостерігаються системні прояви захворювання (наприклад еозинофілія, висипання та інші), то застосування МОВАЛГІНУ слід припинити.\nЩодо пацієнтів із факторами ризику рекомендується клінічне спостереження за артеріальним тиском на початку терапії, особливо на початку курсу лікування мелоксикамом.\nДані досліджень та епідеміологічні дані дають можливість припустити, що застосування деяких НПЗП (особливо у високих дозах та при тривалому лікуванні) пов’язане з підвищенням ризику судинних тромботичних явищ (наприклад інфаркту міокарда або інсульту). Недостатньо даних для виключення такого ризику при застосуванні мелоксикаму.\nПацієнтам з неконтрольованою артеріальною гіпертензією, застійною серцевою недостатністю, встановленою ішемічною хворобою серця, периферійним артеріальним захворюванням та/або цереброваскулярним захворюванням слід призначати терапію мелоксикамом лише після ретельного аналізу. Подібний аналіз необхідний до початку довготривалого лікування пацієнтів з факторами ризику серцево-судинних захворювань (таких як артеріальна гіпертензія, гіперліпідемія, цукровий діабет, паління).\nНПЗП збільшують ризик серйозних серцево-судинних тромботичних ускладнень, інфаркту міокарда та інсульту, які можуть мати летальний наслідок. Збільшення ризику пов’язано з тривалістю застосування. Пацієнти із серцево-судинними захворюваннями мають підвищений ризик таких ускладнень.\nПовідомляли про небезпечні для життя тяжкі ураження шкіри: синдром Стівенса–Джонсона та токсичний епідермальний некроліз – при застосуванні мелоксикаму. Пацієнти повинні бути проінформовані про симптоми тяжких уражень і уважно стежити за реакціями шкіри. Найбільший ризик виникнення синдрому Стівенса–Джонсона або токсичного епідермального некролізу існує протягом перших тижнів лікування. Якщо у пацієнта присутні ознаки синдрому Стівенса–Джонсона або токсичного епідермального некролізу (наприклад шкірний висип, що прогресує, часто з пухирцями або ураженням слизової оболонки), потрібно припинити лікування мелоксикамом. Важливо якнайшвидше діагностувати і припинити застосування будь-яких препаратів, що можуть спричинити тяжкі ураження шкіри: синдром Стівенса–Джонсона або токсичний епідермальний некроліз. З цим пов’язаний кращий прогноз при тяжких ураженнях шкіри. Якщо у пацієнта виявили синдром Стівенса–Джонсона або токсичний епідермальний некроліз при прийомі мелоксикаму, застосування препарату слід припинити і не відновлювати будь–коли у майбутньому.\nЯк і при застосуванні інших НПЗП, анафілактичні реакції можуть спостерігатися у пацієнтів без відомої реакції на МОВАЛГІН. МОВАЛГІН не слід застосовувати пацієнтам з аспіриновою тріадою. Цей симптоматичний комплекс зустрічається у пацієнтів з астмою, у яких спостерігалися риніти, з назальними поліпами або без них, або проявлявся тяжкий, потенційно летальний бронхоспазм після застосування аспірину чи інших НПЗП. Слід вжити заходів невідкладної допомоги при виявленні анафілактоїдної реакції.\nЯк і при лікуванні більшістю НПЗП, спостерігалися поодинокі випадки підвищення рівня трансаміназ у сироватці крові, підвищення рівня білірубіну в сироватці крові або інших параметрів функції печінки, підвищення креатиніну в сироватці крові та азоту сечовини крові, інші відхилення лабораторних показників. У більшості випадків ці відхилення були незначні і мали тимчасовий характер. При значних або стійких відхиленнях застосування мелоксикаму слід припинити та провести контрольні тести.\nтяжкий ступінь печінкової дисфункції (сироватковий альбумін < 25 г/л або ≥ 10 за класифікацією Чайлда – П’ю).\nНПЗП можуть посилити затримку натрію, калію та води і вплинути на натрійуретичні ефекти діуретиків. Крім того, можливе зниження антигіпертензивного ефекту гіпотензивних лікарських засобів (див. розділ «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»). Як результат у чутливих пацієнтів можуть посилюватись набряк, серцева недостатність або артеріальна гіпертензія. Тому для пацієнтів із такими ризиками рекомендується проведення клінічного моніторингу (див. розділи «Спосіб застосування та дози» та «Протипоказання»).\nГіперкаліємії може сприяти цукровий діабет або одночасне застосування лікарських засобів, що підвищують каліємію (див. розділ «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»). У таких випадках потрібно регулярно контролювати рівні калію.\nПобічні реакції гірше переносять пацієнти літнього віку, слабкі або ослаблені хворі, які потребують ретельного нагляду. Як і при лікуванні іншими НПЗП, потрібно бути обережними щодо хворих літнього віку, в яких більш імовірне зниження функції нирок, печінки та серця. Пацієнти літнього віку мають вищу частоту виникнення побічних реакцій на НПЗП, особливо шлунково-кишкових кровотеч та перфорацій, що можуть бути летальними (див. розділ «Спосіб застосування та дози»).\nЗастосування мелоксикаму може негативно впливати на репродуктивну функцію і не рекомендований жінкам, які хочуть завагітніти. Тому для жінок, які планують вагітність або проходять обстеження з приводу безпліддя, може бути доцільним припинення прийому мелоксикаму (див. розділ «Застосування у період вагітності або годування груддю»).\nДо складу таблеток МОВАЛГІН по 7,5 мг та 15 мг входить лактоза, тому цей препарат не рекомендується приймати пацієнтам з рідкісною вродженою непереносимістю галактози, дефіцитом лактази або порушенням всмоктування глюкози чи галактози.\nФармакологічна дія МОВАЛГІНУ щодо зменшення гарячки та запалення може ускладнити діагностику при підозрюваному неінфекційному больовому стані.\nМОВАЛГІН не може бути замісником кортикостероїдів при лікуванні кортикостероїдної недостатності.\nАнемія може спостерігатися у пацієнтів, які отримують НПЗП, включаючи МОВАЛГІН. Це може бути пов’язано із затримкою рідини, шлунково-кишковою кровотечею невідомого походження або макроскопічною, впливом на еритропоез. При довготривалому лікуванні НПЗП, включаючи МОВАЛГІН, у пацієнтів слід контролювати гемоглобін або гемокрит, якщо наявні симптоми анемії.\nНПЗП гальмують агрегацію тромбоцитів та можуть подовжити час кровотечі у деяких пацієнтів. На відміну від аспірину, їх вплив на функцію тромбоцитів кількісно менший, короткочасний та оборотний. Слід ретельно контролювати стан пацієнтів, які приймають МОВАЛГІН і у яких можливі побічні впливи на функції тромбоцитів, зокрема розлади згортання крові, та пацієнтів, які отримують антикоагулянти.\nЗастосування пацієнтам з астмою.\nПацієнти з астмою можуть мати аспіринчутливу астму. Застосування аспірину пацієнтам з аспірин-чутливою астмою асоційоване з тяжким бронхоспазмом, який може бути летальним. З огляду на перехресну реакцію, включаючи бронхоспазм, між аспірином та іншими НПЗП МОВАЛГІН не слід застосовувати пацієнтам, чутливим до аспірину, та слід обережно призначати пацієнтам з астмою.\nФертильність. Мелоксикам, як і інші лікарські засоби, що інгібують синтез циклооксигенази/простагландину, може негативно впливати на репродуктивну функцію і не рекомендований жінкам, які хочуть завагітніти. Тому для жінок, які планують вагітність або проходять обстеження з приводу безпліддя, може бути доцільним припинення застосування мелоксикаму.\nПід час І та ІІ триместру вагітності мелоксикам не слід застосовувати, за винятком нагальної потреби. У жінок, які намагаються завагітніти, або у І та ІІ триместрах вагітності дози та тривалість лікування мелоксикамом повинні бути щонайменшими.\nУ ході ІІІ триместру вагітності всі інгібітори синтезу простагландинів створюють для плода ризик:\nРизики в останні терміни вагітності для матері та новонародженого:\nподовження часу кровотечі, протиагрегаційного ефекту навіть при дуже низьких дозах;\nМелоксикам протипоказаний під час ІІІ триместру вагітності.\nГодування груддю. Хоча конкретних даних щодо Мовалгіну немає, про НПЗП відомо, що вони можуть проникати в грудне молоко. Тому застосування не рекомендовано жінкам, які годують груддю.\nЗагальну добову кількість лікарського засобу слід застосовувати за один прийом, запиваючи водою або іншою рідиною, під час прийому їжі.\nПобічні реакції можна мінімізувати шляхом застосування найменшої ефективної дози протягом найкоротшого проміжку часу, достатнього для контролю симптомів (див. розділ «Особливості застосування»). Слід періодично оцінювати потребу пацієнта в симптоматичному полегшенні та відповідь на лікування.\nРевматоїдний артрит, анкілозивний спондиліт\nТакож див. розділ «Особливі категорії пацієнтів» нижче.\nЗалежно від терапевтичного ефекту дозу можна зменшити до 7,5 мг/добу (1 таблетка 7,5 мг або половина таблетки 15 мг).\nРекомендована доза для довготривалого лікування ревматоїдного артриту та анкілозивного спондиліту для пацієнтів літнього віку становить 7,5 мг на добу. Пацієнтам з підвищеним ризиком розвитку побічних реакцій слід починати лікування з 7,5 мг на добу (див. розділ «Особливості застосування»).\nДля пацієнтів із тяжкою нирковою недостатністю, які знаходяться на діалізі, доза не повинна перевищувати 7,5 мг на день. Пацієнтам із легкою та середньою нирковою недостатністю (а саме пацієнтам із кліренсом креатиніну вище 25 мл/хв) зниження дози не потрібне (щодо пацієнтів з тяжкою нирковою недостатністю без застосування діалізу див. розділ «Протипоказання»).\nМОВАЛГІН, таблетки по 7,5 мг та 15 мг, протипоказаний дітям віком до 16 років (див. розділ «Протипоказання»)\nСимптоми гострого передозування НПЗП зазвичай обмежуються летаргією, сонливістю, нудотою, блюванням та епігастральним болем, які в цілому є оборотними при підтримувальній терапії. Може виникнути шлунково-кишкова кровотеча. Тяжке отруєння може призвести до артеріальної гіпертензії, гострої ниркової недостатності, дисфункції печінки, пригнічення дихання, коми, судом, серцево-судинної недостатності та зупинки серця. Повідомлялося про анафілактоїдні реакції при терапевтичному застосуванні НПЗП, що також може спостерігатися при передозуванні.\nПри передозуванні НПЗП пацієнтам рекомендовано симптоматичні та підтримувальні заходи. Дослідження показали прискорення виведення мелоксикаму шляхом прийому 4 пероральних доз холестираміну 3 рази на добу.\nДані досліджень та епідеміологічні дані дають можливість припустити, що застосування деяких НПЗП (особливо у високих дозах та при тривалому лікуванні) пов’язане з підвищеним ризиком виникнення судинних тромботичних явищ (наприклад інфаркту міокарда або інсульту) (див. розділ «Особливості застосування»).\nБільшість побічних ефектів шлунково-кишкового походження. Можливі пептична виразка, перфорація або шлунково-кишкова кровотеча, іноді летальна, особливо у пацієнтів літнього віку (див. розділ «Особливості застосування»). Після застосування спостерігалися нудота, блювання, діарея, метеоризм, запор, диспепсія, абдомінальний біль, мелена, блювання кров’ю, виразковий стоматит, загострення коліту та хвороби Крона (див. розділ «Особливості застосування»). З меншою частотою спостерігався гастрит.\nПовідомляли про тяжкі ураження шкіри: синдром Стівенса–Джонсона та токсичний епідермальний некроліз (див. розділ «Особливості застосування»).\nЗ боку системи крові та лімфатичної системи: анемія; відхилення показників аналізу крові від норми (включаючи зміну кількості лейкоцитів), лейкопенія, тромбоцитопенія, випадки агранулоцитозу (див. «Окремі серйозні та/або часті побічні реакції»).\nРозлади з боку гепатобіліарної системи: порушення показників функції печінки (наприклад підвищення трансаміназ або білірубіну), гепатит, жовтяниця, печінкова недостатність.\nЗ боку шкіри і підшкірної клітковини: ангіоневротичний набряк, свербіж, висипання, синдром Стівенса – Джонсона, токсичний епідермальний некроліз, кропив’янка, бульозний дерматит, мультиформна еритема, реакції фоточутливості, ексфоліативний дерматит.\nЗагальні розлади та реакції у місці введення: набряк, включаючи набряк нижніх кінцівок, грипоподібні симптоми.\nЗ боку опорно-рухової системи: артралгія, біль у спині, симптоми, пов’язані з суглобами.\nДуже рідко повідомлялося про випадки агранулоцитозу у пацієнтів, які лікувалися мелоксикамом та іншими потенційно мієлотоксичними лікарськими засобами (див. розділ «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»).\nПобічні реакції, які не спостерігалися під час застосування препарату, але є характерними для інших сполук класу.\nОрганічне ниркове ураження, що, ймовірно, призводить до гострої ниркової недостатності: дуже рідко повідомлялося про випадки інтерстиціального нефриту, гострого тубулярного некрозу, нефротичного синдрому та папілярного некрозу (див. розділ «Особливості застосування»).\nПо 10 таблеток у блістерах; по 1 блістеру в картонній коробці.\nФармасайнс Інк./Pharmascience Inc.\nРегистрация UA/6870/01/01 от 04.04.2018 (приказ 614 (2))\nФармгруппа Нестероїдні протизапальні препарати та протиревматичні засоби.\nИнструкция по применению Мовалгин, утвержденная производителем, представлена исключительно с ознакомительной целью и не является поводом для самолечения.\nТолько ваш лечащий врач может принять решение о необходимости применения Мовалгин, назначении схем лечения и дозировок, а также обсудить совместимость Мовалгин с применяемыми вами лекарствами, разъяснить побочные действия и противопоказания.\nГде купить Мовалгин?\nПоказать все аптеки, где есть Мовалгин


Цена розн.:2950 грн.\nЦена опт:1475 грн.\nЦена розн.:1076 грн.\nЦена розн.:1450 грн.\nЦена розн.:1000 грн.\nЦена розн.:1110 грн.\nЦена розн.:650 грн.\nЦена розн.:726 грн.\nЦена опт:363 грн.\nЦена розн.:2126 грн.\nЦена опт:1063 грн.\nЦена розн.:1050 грн.\nЦена розн.:1376 грн.\nЦена опт:688 грн.\nЦена розн.:926 грн.\nЦена опт:463 грн.


Василь Овсієнко: Повернення :: 21.helsinki.org.ua\nОтож 1989 року родини загиблих затіяли тривалі перетрактації зі владою, щоб процедура відбулася згідно з законом. Громадськість збирала гроші. Під кінець літа 1989 року окреслилися конкретні терміни: привезти під 3 – 4 вересня. Це дні смерти Василя Стуса (1985) і Юрія Литвина (1984; Олекса Тихий помер 5 чи 6 травня 1984 року). До групи, що мала вирушати на Урал, добрі люди вписали й мене як колишнього їхнього співв’язня. То була незабутня поїздка... Через декілька днів після повернення з Уралу, 9 вересня, я попросив свого недавнього співкамерника Михайла Гориня, який головував другого дня на Установчому з’їзді Народного Руху України за перебудову, щоб поза чергою випустив мене на трибуну, і я виступив із таким повідомлення (звичайно, сказав я коротше, але текст був написаний):\n«Оце, добрі люди, у руках у мене ключі від тюремних камер, із яких політв’язнів, у тому числі й мене, вивезено було менше двох років тому. Це ключі від камер так званого «учреждения ВС-389/36» у селі Кучино Чусовського району Пермської області – колонії особливого режиму для «особливо небезпечних державних злочинців», «особливо небезпечних рецидивістів», таких, як присутні тут, на з’їзді, Михайло Горинь, Левко Лук’яненко, Микола Горбаль, Іван Сокульський, Іван Кандиба і я...\nЦе ключі від камер тієї самої «установи», де були доведені до смертельного стану відомі правозахисники, члени Української громадської групи сприяння виконання гельсінкських угод Олекса Тихий, Юрій Литвин і Валерій Марченко, які померли по в’язничних лікарнях у 1984 році. Оцей ключ номер три, можливо, від карцеру № 3, в якому помер унаслідок голодівки та від холоду видатний поет сучасної України Василь Стус.\nЗгідно з «найгуманнішими в світі» радянськими законами, останки померлого в’язня не віддають родині для поховання на батьківщині, доки не закінчиться трив (термін) ув’язнення. Отже, хто зі в’язнів вижив – той уже вдома, а хто помер, той понині під арештом. Олекса Тихий – на кладовищі «Северное» в Пермі, Юрій Литвин і Василь Стус – у селі Борисово, коло Кучино, під стовпчиками з номерами 7 і 9. Тільки тіло Валерія Марченка великій подвижниці, матері Ніні Михайлівні, вдалося вирвати з неволі та поховати у рідному селі Барахти під Києвом.\nМи закупили квитки на літак, замовили цинкові домовини, зафрахтували транспорт. Але за три дні до виїзду надійшла телеграма від начальника відділу комунального господарства Чусовського району Казанцева, що перепоховання заборонено «у зв’язку з погіршенням санітарно-епідемічної обстановки в районі».\nУсе ж таки на Урал виїхала знімальна група новостворюваної кіностудії «Галфільм» на чолі з режисером Станіславом Чернілевським, яка працює над повнометражним фільмом про Василя Стуса. Із нею поїхав і я. Проведено унікальні зйомки на могилах Стуса і Литвина, у приміщенні колишньої нашої в’язниці, в тому числі в карцері, де помер Стус. Ми вчасно приїхали, бо «тюрма народів», за чутками, ближчим часом має бути переобладнана на корівник.\nЧернілевського, не все й потрапило в кадр. Ось, наприклад, таке. Незадовго до нашої поїздки я одержав від колишнього співкамерника Марта Ніклуса з Естонії його нарис «Экскурсия в прошлое» – про одвідини Кучино у вересні 1988 року (він там бував зі знімальної групою естонського телебачення і в травні 1989). Март, зокрема, пише, що брат нашого начальника особливого відділку майора Долматова, Степан Олександрович, похований у сусідньому селі Борисово за декілька кроків від могили Стуса та інших політв’язнів, а сам Долматов захворів на рак і поїхав до Москви лікуватися. Його попередник, майор Журавков, помер за днів десять після Стуса і похований у Пермі.\nУ кутку кладовища в Борисово ми знайшли під стовпчиком № 7 поховання Юрія Литвина, під № 8 – Ішхана Мкртчяна, під № 9 – Василя Стуса. Я знайшов могилу не тільки брата, а й самого нашого начальника Долматова. Вона через одну від братової, четверта від Стусової, в тому ж ряду. Я став шукати її тому, що побачив під тином порівняно свіжі вінки з написами: «Дорогому Александру Григорьевичу от сотрудников учреждения ВС-389/37», «...от семьи Максиных». 37-ма політзона була в селі Половинка, тепер там, мабуть, сидять кримінальники, бо політичні залишилися тільки в 35-й, у посьолку Центральному. Але ж Максін – наш останній начальник режиму! Може, його перевели туди ж. Схоже, «Александр Григорьевич» – хтось із «наших». Я не знав імені та по-батькові Долматова, але здогадався, що то він, і став шукати могилу. Вмурована в пам’ятник фотокартка не залишала сумніву. І напис:\n«Увечері 15 листопада 1989 року з Києва до Пермі вилетіла літаком експедиція, щоб перевезти на батьківщину тлінні рештки українських патріотів Олекси Тихого, Юрія Литвина та Василя Стуса, закатованих у «таборі смерти» ВС-389/36, що в селі Кучино Чусовського району. До групи входили син Стуса – Дмитро, син Тихого – Володимир, заступник голови Всеукраїнського товариства репресованих, член Української Гельсінкської спілки Василь Ґурдзан, який представляв інтереси матері Литвина, режисер кіностудії «Галфільм» Станіслав Чернілевський, оператори Богдан Підгірний та Валерій Павлов, звукооператор Сергій Вачі, літератор і бард Олег Покальчук та колишній в’язень Кучино, голова Житомирської філії УГС Василь Овсієнко. Із Москви приїхав другий син Тихого – Микола. Директор фільму «Василь Стус. Тернова дорога» (така була первісна назва) поет Володимир Шовкотишний виїхав на Урал ще 7 листопада, маючи листи до місцевої влади від Спілки письменників України та СП СРСР, від Спілки кінематоґрафістів України, від її голови, народного депутата СРСР Михайла Бєлікова.\nНа час приїзду основної ґрупи домовини та дерев’яні ящики для їх транспортування не були виготовлені, бо майстрам якісь підполковник та капітан міліції «порадили» не поспішати...\nВолодимирові Шовкошитному перед тим довелося обходити безліч установ, у тому числі райвідділ КҐБ, очолюваний нині Ченцовим Володимиром Івановичем, який «працював» каґебістом у нашому таборі з кінця 1981 до кінця 1984 року і є одним з винуватців загибелі наших політв’язнів. Ченцов сказав, що його відомство не тільки не перешкоджає, але й сприяє нашій справі. Насправді нам допомагала тільки громадськість, влада лише шкодила. Робилося все, щоб ґрупа не встигла на зворотній рейс і не повернулася в суботу, бо ж на неділю 19 листопада в Києві мали зібратися люди. Допомагали нам пермський журналіст, поет Юрій Бєліков (він родом із Чусового), редактор ґазети «Чусовской рабочий» Юрій Одеських, директор Чусовської друкарні Александр Міхайлов, журналісти Микола Ґусєв і Марина Черних. Саме друкарня надала нам свій автобус, ваговоз та інструмент, бо в держави (у комунгоспу) ми змогли взяти лише декілька заступів і лопат. Водій ваговозу з друкарні Валерій Сидоров ніч проти 17-го провів у машині, щоб з нею нічого не сталося, наступної ночі не спав зовсім. Але це не допомогло...\nНарешті коло 19-ї години приїздить машина з домовинами. Нам полегшало на душі, а влада прикро здивована (міліціонер, оперативник, представник санепідемстанції Дивдін, комунгоспу – Казанцев). Шовкошитний розповідає, що насилу вдалося умовити майстрів у Пермі, щоб докінчили хоч дві домовини, що були розпочаті, та дерев’яні ящики до них. Усе це з доплатою, звичайно. А брати Тихі подалися на якийсь завод, де їм обіцяли дати майстра і матеріял. Із Пермі ваговоз вирушив уранці, але на виїзді з міста його зупинила автоінспекція, стала перевіряти справність. Певна річ, люфт керма виявися завеликим, їхати не можна. Водій і Шовкошитний пішли до будки ДАІ правдатися, але їм там оголосили, що є підозра, ніби вони… збили хлопчика. Треба їхати до райвідділу міліції, що на протилежнім кінці міста. Та коли водій Сидоров і Шовкошитний вийшли з будки ДАІ, то з жахом побачили, що їхня машина осідає на праві колеса. (Згодом у кожному колесі виявили по дві однакові пробоїни, причому всі збоку). Було одне запасне колесо, його поставили спереду, пробиті – до заднього моста в середину, а цілі – з боків. (Про це детально оповідає Володимир Шовкошитний у книжчині «Герої народжуються на могилах героїв», вид-во «Український пріоритет», 2012;\nПоїхали до райвідділу. Тільки о 14-й годині за місцевим часом (о 12-й за московським) їх відпустили, вибачившись. (Згодом з’ясувалося, що саме в цей час київський міськвиконком під тиском громадськості виніс рішення про перепоховання на Байковому, а не на Лісовому кладовищі. Отже, оголошено було «відбій» затримуванню). Машина не могла їхати швидше 40 км на годину, а то якихось 200 км...\nПершою близько 19-ї години підняли Стусову домовину. Зняли віко. Тіло не накрите. Усе чорне: обличчя, зеківський одяг, подушка під головою, стружки в домовині. Тіло нетлінне, всохле, лише носовий хрящ запав, але нема сумніву, що це Стус. Треба зауважити, що ми допускали такі сумніви. Дмитро глянув і сказав: «Це тато». Стягнув шапочку з голови, закрив нею своє обличчя і скрушно відвернувся). Ефект чорноти підсилює темрява та штучне освітлення. Голова повернута трохи вліво. Як перекласти тіло в цинкову домовину? Зламали бокову стінку з думкою пересунути його. Пробуємо, але бачимо, що тіло розламається. Тоді накриваємо його міцною тканиною (Шовкошитний подбав), щільно притискуємо і перекидаємо домовину. Кладемо тіло на дошки, накриваємо другим шматком тканини зі спини, беремо щільно багатьма руками обидва шматки і, як у мішку, кладемо вже в цинкову домовину горілиць. Працюємо в ґумових рукавичках і марлевих пов’язках. Якогось особливого запаху не чути, тільки ніби цвіль. (Памיятаючи версію про можливе вбивство В. Стуса нарами по голові, я придивився, але не запримітив на голові ніяких пошкоджень. Шовкошитний же каже, що бачив таке пошкодження). Та, власне, ця процедура відбувалася в такому напруженні, що нам було не до огляду. Я не схильний до містифікацій, але учасник ексґумації поет Юрій Бєліков показував знімок Стуса екстрасенсу. Той сказав: «Цей чоловік убитий ударом по голові».\nДовершивши це, з якоюсь полегкістю взялися за порожні домовини. Склали їх, опустили в ями. Звичай велить укинути туди й вірьовки. Засипали, зробили горбочки, поправили могилу Ішхана Мкртчяна, що поміж Стусовою та Литвиновою. Відірвали зі стовпців бляшані номери 7 і 9, сокирою відкололи собі від стовпців скалок. До речі, таблички на Литвиновому стовпчику № 7, яку привезла мати і яку ми ще бачили 31 серпня, вже не було. Поставили свічки на всі одинадцять могил в’язнів, дві з яких оце спорожніли, і так відійшли. (У жовтні 2000 року на конференції в Кучино я дізнався від Давида Алавердяна, що вірмени на чолі з його тестем, колишнім кучинським вיязнем Ашотом Навасардяном, забрали тлінні рештки Ішхана Мкртчяна ще в лютому 1989 року, нікого не питаючи! І привезли через усю Імперію Зла в рідну Вірменію. Давид показав відеофільм про це: хурделиця, а вони копають...).\nВолодимир та Микола розповідають, що з великими труднощами їм удалося 17-го пообіді домогтися дозволу на ексґумацію тіла батька, який був похований на кладовищі «Северное» в Пермі, та на виготовлення домовини і ящика. Але майстер, який мав їх робити, не з’явися. Хтось сказав їм, що його побито. Вранці 18-го брати прийшли до майстерні, де був матеріял та інструмент, сказали комусь там, що в них є майстер. Але нема ключа від майстерні. Тоді вони підважили двері, влізли в майстерню і взялися за роботу самі, хоча звичай забороняє рідним це робити. Добре, що Микола мав якісь елементарні уявлення про цю справу. Тільки під кінець роботи прийшов помічник трунаря Ігор і допоміг їм. Поспішили на кладовище. Мусили ще раз нехтувати звичай – разом із гробарем розбили надгробок, викопали і переклали рештки батька в цинкову домовину, помчали назад до майстерні, де Ігор залютував її, – і оце сюди. Ми сповістили в Київ, що все гаразд, вилітаємо.\n...Виїхала машина з опущеними бортами, на ній домовини. Злетіла вдова Валентина і впала на гріб мужа. Михайло Горинь сказав слово про мучеників, подякував нам поіменно за тяжкий труд. Корогви, свічки, молебень, високі голоси відчайно б’ються у нічне небо, гуркочуть літаки. Висока печальна урочистість. А ми, забуті, ніби вже й непотрібні нікому, шукаємо машину, щоб завезти свою апаратуру до Києва, вантажимо її – тим часом ескорт від’їхав.\n...Враз ослонилася дорога, що при самій урвалася меті


СТУДЕНТСЬКІ ПРОФСПІЛКИ МІСТА НАНЕСЛИ УДАР, ЯК ЗАПРОПОНОВАНО НОВЕ ПРАВИЛО, ГОВОРИТЬ ПРО ТЕ, ЩО СТУДЕНТИ НЕ ЗНАХОДЯТЬСЯ В СЕРЕДНЬОМУ - SCIENCEINSIDER - 2020\nСтудентські профспілки міста нанесли удар, як запропоноване нове правило, говорить, що студенти не є "працівниками"\nАспіранти Колумбійського університету страйкували у 2018 році після того, як університет відмовився визнати їхній союз.\nAP Photo / Бебето Меттьюз\nАвтор: Кеті ЛангінSep. 20, 2019, 16:45\nАспіранти не є "працівниками", які мають право на об'єднання, відповідно до правила, запропонованого сьогодні Національною радою з трудових відносин (NLRB), агенцією, на яку покладено обов'язок виконувати законодавство про працю США. Якщо це буде застосовано, це правило зірвало б недавню хвилю зусиль про об'єднання студентів студентів у приватних університетах США. НЛРБ буде приймати публічний коментар до оголошення протягом 60 днів.\nНЛРБ традиційно приймає подібні рішення у кожному конкретному випадку, а не за допомогою норм, - зазначає Різа Лібервіц, професор закону про працю та зайнятість в Університеті Корнелла та генеральний радник Американської асоціації професорів університету. "Але нинішня НЛРБ має велику більшість членів правління, які дуже консервативні; … [Це] показало себе надзвичайно політичним і цілком зосередженим на всезагальному прецеденті, який розширив права працівників на об'єднання ».\nПоштовх до профспілок аспірантів сигналізує про глибокий структурний зсув в наукових колах\nНаслідки об'єднання аспірантів\nУ 2016 році НЛРБ вирішив, що студентів університету Колумбії, які отримують компенсацію за викладання та дослідження, можна вважати працівниками, які мають право на об'єднання. До цього, проте, у 2004 році колегія ухвалила, що студенти університету Браун не мають права на об'єднання, скасовуючи постанову 2000 року, що студенти Нью-Йоркського університету (Нью-Йоркський університет) можуть об'єднатись. Попереду і тому, що членів НЛРБ призначає адміністрація президента. Профспілкові рішення приймалися за президентів-демократів Білла Клінтона та Барака Обами; рішення про антисоюз Браун було прийнято при президенті республіканців Джорджа Буша.\nСуть аргументу зводиться до того, чи є викладання та дослідження, які проводять аспіранти, форма навчання, яка є частиною їхньої освіти, або якщо вони "працюють" для своїх університетів і тому кваліфікуються для того, щоб вважатись працівниками. У резюме про амікус, подане напередодні рішення Колумбії, дев'ять найпрестижніших університетів країни стверджували, що «асистентами-випускниками є студенти, стосунки яких з університетом є в першу чергу академічними, а не економічними». "Що ти можеш бути як працівником, так і студентом - що такий подвійний статус може співіснувати". (НЛРБ не має юрисдикції над державними університетами, де студенти вищих навчальних закладів широко визнані працівниками, яким дозволено утворювати спілки в держави, які дозволяють колективні переговори державними службовцями.)\nПісля рішення Колумбії аспіранти мобілізувались до створення профспілок у Колумбії та інших провідних приватних установах. Студенти 12 університетів - включаючи Гарвардський університет, Браунський університет, Єльський університет та Чиказький університети - провели голоси, які висловились за об'єднання, і чотири спілки уклали договори зі своїми установами. Представники профспілки наполягають на кращій оплаті праці, пільгах та захисті своїх працівників, а в деяких випадках вони закликають до офіційної сторонньої процедури для розгляду скарг на сексуальні домагання та дискримінацію.\nНезрозуміло, як запропоноване правило НЛРБ вплине на переговори, які зараз тривають. "Наш університет погодився добросовісно торгуватися після того, як ми виграли вибори", - каже Енні Венц, кандидат наук. студент епідеміології в університеті Браун. "Якщо вони вирішать припинити це робити, я б засмутився, але ми будемо працювати над тим, щоб дотримуватися Брауна до цієї угоди".\nІснує прецедент, коли університети приходять до столу переговорів у періоди, коли НЛРБ постановив, що студенти не вважаються працівниками. За три роки до прийняття рішення Колумбії, Нью-Йоркський університет добровільно визнав право студентів вищих навчальних закладів на об'єднання та розпочав переговори про контракти, хоча рішення Брауна означало, що цього не потрібно робити.\nАле для студентів цього класу цей шлях завжди був легким. Після того, як асистенти випускників Колумбії проголосували за уніфікацію. У результаті голосування 1602 по 623 р. Університет відмовився приїжджати до переговорного столу більше 2 років, лише погодившись це зробити після того, як асистенти випускників продовжували страйк на тиждень. Переговори про контракти тривають.\nУ Чиказькому університеті адміністратори намагалися заблокувати профспілкове голосування у 2017 році, аргументуючи регіональну колегію НЛРБ, що випускники асистентів викладання та наукових досліджень не є справді працівниками. НЛРБ виступила на сторону аспірантів, що дозволило проголосувати, і в жовтні того ж року вони проголосували за об'єднання.\nОднак відтоді університет відмовляється визнати профспілку або прийти до столу переговорів. Університет вважає, що постанову NLRB в Колумбії було прийнято неправильно, написав прес-секретаря університету, який вказав на електронний лист-провокатор Даніеля Дірмеєра, надісланого громаді кампусу у червні: Студенти-студенти - студенти, в першу чергу. Вони приходять до університету, щоб навчатись, щоб навчити майбутні покоління студентів та зробити оригінальний внесок у обрані ними галузі знань.\nСтуденти, такі як Клаудіо Гонзлес, доктор наук. студент з математики в Університеті Чикаго в штаті Іллінойс, який виконує функції співавтора спілки, розчарований. Це вся суть у нас [об'єднання] полягає в тому, що у нас є дуже матеріальні, дуже негайні потреби, які не задовольняються, він каже, що додається, що це місце покладається на нашу працю.\nGonz les та його однокурсники відбивались у прогулянках, покликаних адміністраторів добровільно визнати свій союз. Але в 2018 році вони вирішили відкликати свою петицію з НЛРБ, яка вимагає офіційної профспілкової сертифікації, побоюючись, що правління знову оновиться призначеннями, зробленими президентом Дональдом Трампом. Буде використовувати петицію як можливість випустити антиз'єднання рішення. Аспіранти Єльського університету, Бостонського коледжу та Університету Пенсільванії одночасно відкликали свої клопотання, що залишило в НЛРБ іншого вибору, крім процесу нормотворчості, щоб скасувати рішення Колумбії .\nЦе незвично для НЛРБ таким чином використовувати нормотворчість. Конгрес має повноваження визначати, хто є і чи не вважається працівником за трудовим законодавством США, зазначає Вільям Герберт, виконавчий директор Національного центру вивчення колективних переговорів у вищій освіті та професіях мисливця. Коледж, що входить до системи міського університету Нью-Йорка. Це правило, схоже, узурпує ту прерогативу конгресу, що він говорить. Неминуче буде судовий процес.


Ольга Аксьонова взяла участь у семінарі ЕА з жіночого лідерства\nСереда, 04 липня 2018, 15:40\n42 учасниці з 33 країн континенту зібралися наприкінці червня у Брюсселі, щоб взяти участь у семінарі з жіночого лідерства. Захід був організований Європейською атлетикою (ЕА), а серед учасниць була українка, керівник департаменту розвитку ФЛАУ Ольга Аксьонова.\nПрограма семінару тривала три дні. Відкрив її віце-президент ЕА Жан Грасіа, після чого слово передали жінкам, які займають керівні посади в легкоатлетичних структурах і академічних колах. Серед них голова жіночого комітету ІААФ Естер Фіттке, колишня віце-президент Федерації легкої атлетики Німеччини Дагмар Фрайтаг, член Ради ІААФ Сільвія Барлаг і член спільноти молодих лідерів ЕА Катрін Хайєрс.\n«Подібні семінари дуже важливі, адже питання гендерної рівності на сьогодні одне з найактуальніших. У ФЛАУ йому приділяють багато уваги, внесли відповідні зміни до Статуту, створили комісію, тож інформація, яку обговорювали у Бельгії, була для нас дуже корисною, - розповідає Ольга Аксьонова. – Про те, як реалізовується політика гендерної рівності у тих чи інших організаціях, ми говорили не лише безпосередньо під час самого семінару, а і в паузах.\nВ ЄА є ідея створити програму менторингу – допомагати жінкам, які прагнуть реалізовувати ті чи інші проекти для розвитку своїх федерацій. Такий собі win-win: особистісний розвиток і внесок у розвиток легкої атлетики своєї країни. У 2016 році я брала участь у GlobalSportsMentoringProgamу США, на прикладі чого ми з Сільвією Барлаг і Жаном Грасіа обговорили потенційні шляхи запровадження цих ідей у життя.\nУ Брюсселі також поспілкувалася з Хелен Делані з ІААФ. З нею обговорили участь представниць української легкоатлетичної спільноти у семінарах з жіночого лідерства ІААФ та роль IAAF Gender Task Force в імплементації гендерних підходів у роботу керівних органів як ІААФ загалом, так і національних федерацій зокрема.\nКрім того на семінарі обговорювали втілення у життя конституційних змін, які були прийняті під час жовтневого Конгресу ЕА у Вільнюсі».


«Джерела яскравих перемог». Своє 50-річчя відзначив "зразковий" ансамбль танцю «Юнги» (балетмейстер Елла Акманова, керівник підготовчої групи Тетяна Котенко).\n12 травня у концертному залі Обласного палацу культури відзначав своє 50-річчя «зразковий» ансамбль танцю «Юнги» (балетмейстер Елла Акманова, керівник підготовчої групи Тетяна Котенко).\nДо свого ювілею він дійшов з вагомими творчими здобутками і глядачі, які прийшли на зустріч зі своїми улюбленцями, мали чудову нагоду переконатися у цьому.\nАнсамбль танцю «Юнги» створив Олександр Мирошниченко. У 80-х роках минулого століття з колективом працював Олександр Шевляков, з 1992 року - керівником колективу була заслужений працівник культури України Ольга Дорошина, а з 2002-го - Елла Акманова.\nПриємно, що Олександр Мирошниченко та Ольга Дорошина були присутні на урочистостях. Вдячні вихованці колективу вручили їм букети квітів та засвідчили любов та повагу не одного поління юнгівців.\nВ.о. голови облдержадміністрації Бонь В.В. щиро привітав ансамбль та вручив Почесну грамоту, а депутат обласної ради Ташлик Г.В. - відзнаку обласної ради «За заслуги перед Миколаївщиною» Акмановій Е.О.\nДо привітань приєдналися помічник народного депутата України Бориса Козиря Алла Потьомкіна, начальник управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради Любаров Ю. Й., директор Миколаївського коледжу культури і мистецтв, кандидат культурології Мицик С. В., голова обласного осередку Національної хореографічної спілки України, заслужений працівник культури України, доцент кафедри хореографії Миколаївської філії Київського національного університету культури і мистецтв Мерлянов М.В., професор кафедри хореографії Миколаївської філії Київського національного університету культури і мистецтв Мерлянова О.А. та інші гості.\nДиректор Обласного палацу культури, заслужений працівник культури України Добкіна М.М. теж привітала «Юнг» та підкреслила, що великого значення має тісна співпраця з батьками, які є правою рукою у всіх справах. Вони не тільки активно підтримують діяльність ансамблю, але й беруть участь у реалізації хореографічних постановок та органічно доповнюють виступи юних танцюристів на сцені. Марія Миколаївна повідомила про те, що Палац виділив кошти на придбання нових сценічних костюмів «Юнгам».\nВелика увага з боку посадовців та громадськості свідчить про високий авторитет та популярність цього колективу.\nТак, зразковий ансамбль танцю «Юнги» став справжньою школою естетичного виховання для дітей та підлітків. Це численний і згуртований колектив з великими творчими планами і можливостями.\nНині у колективі понад 100 дітей віком від 4 до 16 років оволодівають танцювальними навичками.\n«Юнги» завжди відрізнялися високою культурою виконання, артистизмом, бездоганною технікою, сценічною культурою, ансамблевою злагодженістю, гарними сценічними костюмами.\nУ репертуарі ансамблю високопрофесійні хореографічні композиції як у народному плані, так і оригінальні постановки у сучасному стилі.\nЗразковий ансамбль танцю «Юнги» - переможець обласних, всеукраїнських та міжнародних конкурсів та фестивалів. Сьогодні немає потреби їх перелічувати, але на кожному із них наш ансамбль був фаворитом конкурсних програм і окрасою будь-якого гала-концерту.\nБагато колишніх учнів працюють танцюристами у професійних колективах України, Німеччини, Великобританії, Росії, США. Деякі з них є керівниками хореографічних ансамблів.\nЗа 50 творчих років тисячі дітей навчилися розуміти прекрасний світ танцю, пластики, руху, музики.\nУ майбутньому вихованці колективу оберуть різні професії, але палка любов до танцю залишиться у їхніх серцях назавжди. І тільки найталановитіші, найбільш віддані будуть служити Терпсихорі усе своє життя.\nТож побажаємо вихованцям зразкового ансамблю танцю «Юнги»та їх керівникам Акмановій Е.О. та Котенко Т.А., подальших творчих успіхів!


Шкарпетки-следка (24 фото): як краще носити різні види - iXi\nШкарпетки-следка (24 фото): як краще носити різні види\nШкарпетки-следка – популярна і деколи просто необхідна річ в гардеробі. Цей аксесуар цілком здатний замінити звичайні шкарпетки, якщо потрібно приховати. Наприклад, следка часто вдягають з босоніжками або іншої відкритої взуттям. Вони допомагають не натерти ноги.\nСледка – капронові шкарпетки, які надіваються на стопу. Такі шкарпетки повинні бути у кожної жінки, оскільки вони:\nЗнижують незручність від носіння нової взуття.\nДопомагають уникнути виникнення мозолів і натоптишів.\nТакож шкарпетки-сліди часто використовують в магазинах взуття для того, щоб покупці могли без проблем приміряти вподобану їм взуття, так як на босу ногу досить важко надіти туфлі. Крім того, следка служать захистом від можливості отримати інфекцію.\nУ продажу можна знайти різні моделі следков. Найпопулярнішими вважаються капронові. Вони бувають різного кольору, в тому числі і тілесного, щоб шкарпетки були непомітні під взуттям. За бажанням можна підібрати кольорову модель з цікавим принтом, якщо ви хочете підкреслити вашу індивідуальність.\nМереживні следочки також користуються популярністю. Модель з тонкого мережива виглядає дуже жіночно і здатна прикрасити будь-який образ. Шкарпетки з мережива – єдиний варіант, який допускається для носіння з відкритою взуттям, так як в цьому випадку шкарпетки-сліди носять більше декоративну функцію.\nУ зимовий період актуальні в’язані шкарпетки-следка. Такі моделі з теплою пряжі просто необхідні людям, які часто застуджуються і у яких є проблеми з ногами. Також така модель підійде і для будинку замість домашніх капців. В’язані следка надзвичайно зручні для носіння і зберігають тепло ваших ніжок.\nСітчасті тонкі прозорі сліди з глибоким вирізом відмінний варіант для закритої літнього взуття, наприклад, туфлі або балетки. Завдяки покриттю з бавовни ноги не будуть ковзати. Також бавовна запобігти сповзанню взуття під час ходьби, а м’яка тканина шкарпеток з дезодоруючим ефектом дозволяє шкірі ніг дихати.\nШкарпетки-сліди з низькою посадкою носять, якщо необхідно створити ефект босих ніг. Вони будуть ідеально виглядати з модними зараз лоферами і мокасинами. Следка не будуть помітні під взуттям, а бавовна в складі допоможе прибрати зайву вологу.\nЯкщо ви любите туфлі з відкритим носком, до них краще підібрати спеціальну модель следков без мису з тонкого матеріалу і силіконом на п’яті. Завдяки цьому ваші туфлі не будуть сповзати під час ходьби і будуть сухими, навіть якщо буде дуже жарко.\nЯкщо ви віддаєте перевагу кросівки, то для такого взуття є спеціальні шкарпетки-следка. Вони ідеально підходять для занять спортом. Спеціальний матеріал, з якого зроблені шкарпетки, збереже ваші ніжки сухими і запобіжить поява неприємного запаху.


Три дні тому повернулась з Польщі: у селі на Самбірщині сусіди знайшли мертву жінку | Львівська мануфактура новин\nТри дні тому повернулась з Польщі: у селі на Самбірщині сусіди знайшли мертву жінку\n21 Липня, 20:21\nСьогодні вранці у селі Грозьова Стрілківської громади в одному з будинків виявили померлу жінку. Зазвичай, перебуваючи у селі, та вранці заходила до сусідів на каву. Сьогодні ж її не було. Коли заглянули до помешкання жінки, побачили, що вона вже мертва.\nПриїжджаючи до села, 61-річна жінка мешкала у батьківському домі. Раніше тут проживав також її рідний брат. Після його смерті будинок здебільшого пустував. Прописана померла у Дрогобичі. У селі LMN розповіли, що кілька днів тому жінка повернулась з Польщі.\nВикликати поліцейських та розшукувати родичів довелось старості села Василю Грицаку. У той день він якраз працював у Грозьові – одному з сіл, що належать до його старостинського округу. Причину смерті з’ясовуватимуть судмедексперти.


У macOS Big Sur виявлено, що Face ID надійде незабаром на Mac | Я з Mac\nУ коді macOS Big Sur виявлено, що Face ID незабаром надійде на Mac\nЗдається, що в коді бета-версій macOS Big Sur були помічені посилання на Face ID. Це означає, що наступні Mac (ми припускаємо, що вони вже ARM) матимуть розблокування розпізнавання обличчя. Правда полягає в тому, що Apple зайняла багато часу, щоб впровадити це на Mac.\nЦе дуже зручна система для користувача і дуже безпечна, що Apple вперше представила її на iPhone X ще в листопаді 2017 року і яку вона продовжує підтримувати до поточних iPhone. Тож ми можемо нарешті запустити наш Mac трьома способами: ввівши пароль за допомогою Apple Watch і, сподіваємось, за допомогою Ідентифікатор особи.\nЯк виявлено в коді бета-версії macOS Big Sur, майбутні Mac Вони зможуть мати логін, не вводячи пароль і не носячи Apple Watch на зап’ясті. Їх можна розблокувати за допомогою ідентифікатора обличчя, як це робимо на своїх айфонах від iPhone X і далі.\nФункції, виявлені з такими іменами, як "PearlCamera", "FaceDetect" та "BioCapture"\nДодавання системи камер TrueDepth та Face ID до Mac буде найбільш логічним, якщо врахувати хороші результати, які ця система має у iPhone і iPad Pro. Посилання на Face ID знайдено в останній бета-версії Big Sur, включаючи код розширення для підтримки функції з назвою "Перлова камера".\n"Перлина" - це кодова назва, яку Apple завжди використовувала для Face ID та системи камер TrueDepth, оскільки ця функція була вперше випущена на iPhone X три роки тому. Також є посилання з назвами «FaceDetect"Y"BioCapture»У межах розширення ці назви, безумовно, пропонують функцію камери TrueDepth для Mac.\nХоча сказано реалізація Це здається дуже логічно та фізично можливим завдяки великим екранам Mac і MacBooks, невідомо, чи буде наступний Mac, який компанія запускає, мати Face ID. Поки що чуток про це не з’явилося. Ми побачимо.\nПовний шлях до статті: Я з Mac » Apple » Чутки » У коді macOS Big Sur виявлено, що Face ID незабаром надійде на Mac\nПроцесори TSMC, фони Big Sur реальних фотографій та багато іншого. Найкраще за тиждень на сторінці Я від Mac\nПісля успіху "Хорта" Apple хоче придбати ще "блокбастер" фільмів


Сьогодні в Луцьку — дві музичні лекції - Район Луцьк\nЕлемент картини «Вітовт Великий на конгресі в Луцьку». Йонас Мацкявічус, 1934\nУ Луцьку відбудуться публічні лекції тему музики часів з'їзду європейських монархів 1429 році.\nЗахід відбудеться в рамках відзначення 590-ї річниці З'їзду європейських монархів 19 травня в Центрі туристичної інформації та послуг, —\nЗаплановані дві просвітницькі лекції: о 14:00 - «Музика та музиканти на з'їзді монархів у Луцьку в 1429 році (реконструкція)», о 15:00 ‒ «Музичне повсякдення Волині (середина XVI – початок XVII століть)».\nЯк відомо, в 1429 році у Луцьку відбувся з’їзд європейських монархів, головна ціль якого полягала у тому, аби литовський князь Вітовт міг коронуватися і, таким чином, отримати повний суверенітет для своєї держави. Про участь музикантів у з’їзді збереглося лише одне писемне свідчення, проте, за допомогою інших джерел можна реконструювати і музичний інструментарій, і тип виконуваної музики, а також кількісний та національний склад музикантів. Луцький з’їзд був організований слугами князя Вітовта і тому логічно припустити, що у ньому брали участь і музиканти литовського князя.\nВся наявна інформація про його музикантів походить із двох джерел – рахунків польського короля Владислава ІІ Яґайла та з видаткової книги міста Марієнбург, столиці Тевтонського Ордену. Незважаючи на те, що за період з 1399 до 1427 року змінилося п’ять Великих Магістрів, музичні контакти між Литовським князівством та Тевтонським Орденом не переривалися. Відбувався активний обмін музикантами, князівське подружжя слухало німецьких музикантів у Марієнбурзі, а княжна отримувала у подарунок сучасні рідкісні музичні інструменти. У з’їзді брав участь ще один правитель з династії Гедеміновичів – кузен князя Вітовта, польський король Владислав ІІ Яґайло. Відомості про його музикантів з великою мірою упевненості можна екстраполювати і на придворних музикантів князя Вітовта. Окрім того, що польський король також народився і виховувався у Литві, він ще й привіз до Кракова власних музикантів, переважна більшість з яких були руського походження.\nЗ огляду на це, доцільно припустити, що і князю Вітовту служили руські музиканти. Лектор - Іван Кузьмінський, кандидат мистецтвознавства, викладач Національної музичної академії України ім. П. І. Чайковського. МУЗИЧНЕ ПОВСЯКДЕННЯ ВОЛИНІ (СЕРЕДИНА XVI – ПОЧАТОК XVII СТОЛІТЬ) Ця доповідь є плодом співпраці фахових музиколога та історика – Владислава Безпалько. Відсутність дослідження такого роду давало підстави для появи різних міфів, зокрема про бідність музичної культури автохтонного населення Волині. На противагу усталеним міфам, масив зібраних історичних джерел переконливо свідчить, що на Волині у цей час вирувало повноцінне музичне життя. Хоча наявні документи не здатні відтворити повної картини, проте відкривають типові та специфічні сюжети з музичного повсякдення. Стає відомо про існування в містах, містечках та селищах десятків професійних музикантів, які мусили сплачувати податки центральній владі.\nЦікаво, що музиканти не були організовані у спеціальні професійні цехи, чи братства, як це відбувалося у XVII-XVIII століттях. Окрім професійних музикантів з історичних джерел дізнаємося про католицьких органістів, військових музикантів та канторів-іудеїв. Про десятків музикантів стає відомо з їхніх прізвиськ, які надавалася за професійною ознакою. Ще одним результатом проведеного дослідження стало виокремлення різних назв для позначення професійних музикантів, а також суміжних професій. Окремим пластом у дослідженні музичного повсякдення виступають музичні інструменти, які належали не професійним музикантам. Їхніми власниками були селяни та міщани, пани та слуги, зем’янин та панська дитина.\nСеред цих інструментів найчастіше зустрічалася кобза, при чому часто зазначалося її турецьке походження. Кілька разів згадуються лютні. До рідкісних випадків слід зарахувати наявність дорогої італійської скрипки. У випадках із трубами та дудами маємо справу виключно із професійними музикантами та слугами. По одному разу маємо справу із дримбою (варганом) та бубном (барабаном). Обов’язковою частиною музичного повсякдення були танці, про що збереглося кілька свідчень. Вони стосуються переважно шляхетського середовища.\nЦілковито несподіваним результатом дослідження стало виявлення групи документів, які засвідчують існування на Волині волоченого обряду, який відбувався одразу після Великодня, хоча раніше укорінилася думка, що він був властивий виключно білорусам. Характерними атрибутами обряду були лялькові вистави, які влаштовувалися пересічними мешканцями і супроводжувалися під музичний акомпанемент.\nЧитайте також: Хотілося, щоб Луцьк ставав логістичним центром туризму області, — Катерина Теліпська\nТеги: #Туризм, #Луцьк, #Історія


Главная/Онкологія/Колір сечі може виявитися сигналом про розвиток раку підшлункової залози\n0 284 Час читання менше хвилини\nНаявність певного кольору сечі є одним із попереджувальних знаків, на які потрібно звернути увагу. Британські онкологи констатують, що «апельсинова сеча» може бути ознакою дуже небезпечного захворювання — раку підшлункової залози.\nСимптоми раку підшлункової залози зазвичай не проявляються на ранніх стадіях захворювання, хоча, як і для всіх видів раку, його розпізнавання на як можна більш ранній стадії підвищує шанси людини на виживання. Одним з перших помітних симптомів раку підшлункової залози є біль в спині або животі (особливо та, яка проявляється в положенні лежачи або після їжі), відзначають фахівці.\nАле не всі симптоми з’являються в області навколо підшлункової залози.\n«Колір сечі людини також може бути показником раку підшлункової залози. Зокрема, такою ознакою є апельсиновий відтінок сечі, наслідок того, що жовчний проток почав переносити жовч з печінки в дванадцятипалу кишку», — розповіли експерти в публікації Express.\nДане порушення, за словами медиків, виникає із-за зростання пухлини.\nІнші симптоми раку підшлункової залози включають в себе:\nзміни у випорожненнях (чергування проносу і запору),\nлихоманка і тремтіння,\nдиспепсія (рецидивуючий відчуття болю чи дискомфорту у верхньому відділі живота).\nзгустки крові в калі.\nТакож, додали фахівці, сигналом того, що у людини розвивається рак підшлункової залози, можуть стати симптоми діабету або жовтяниці.\nЯк біомедицина перемагає рак


Купити Жіночі Легінси Adidas Soccer AJ8647, Club Sale інтернет магазин спортивного взуття\nПро насКонтактиПовернення товаруНовиниНова колекціяСтатті Інтернет магазин ClubSale › Жінкам › Легінси › Adidas › Soccer › Жіночі Легінси Adidas Soccer, Артикул AJ8647\nПередзвони мені Опис Adidas SoccerЖіночі легінси Adidas SOCCER AJ8647. Модель займе гідне місце у Вашому спортивному гардеробі. Адже унікальний дизайн в стилі «ламана клітина», стане яскравим акцентом у Вашому новому образі. Але виконання моделі також заслуговує Вашої уваги. По-перше, матеріал зроблений з 89% поліестер / 11% еластан. Тому він міцний і досить еластичний, що підійде для вправ на розтяжку. По-друге, легінси мають прилеглий крій. За рахунок чого кожен Ваш рух стане легким і впевненим. А еластичний пояс забезпечить зручну посадку. Все це робить легінси практичними і універсальними.\nЖіночі Легінси Adidas AJ8647\nІнтернет магазин спортивного взуття і одягу рекомендує Жіночі Легінси Adidas AJ4596\n2290 грн2080 грн\nЖіночі Легінси Adidas AJ9366