Україна – Литва: Маліновському немає рівних, рішення Шевченка себе виправдали – оцінки збірній за впевнену перемогу - Футбол 24\n12 жовтня 15:01 12349 Читать на русском\nУкраїна – Литва: оцінки футболістів і тренера\nЗбірна України обіграла Литву з рахунком 2:0 у сьомому турі кваліфікації на Євро-2020. "Футбол 24" оцінює роботу футболістів і тренерського штабу в цьому матчі. Максимальний бал – 10. Враховуємо рівень суперника, який в офіційних матчах не перемагає 3 роки.\nМав зовсім мало роботи. Литва лічені рази доправляла м'яч у наш штрафний майданчик, а в площину воріт Пятова полетів лише один удар. Андрій з ним впорався без проблем. Перший пас від голкіпера захисникам зазвичай був точним.\nАктивно допомагав попереду, візуально 70% часу провів на чужій половині. Збірна України на правому фланзі більше комбінувала, а Болбат намагався підігрувати Зінченку та Ярмоленку – переважно підготовчими передачами поперек і назад. Регулярно приміряв роль "фальшивого" фулбека, розташовуючись у півфланзі. Бракувало взаєморозуміння з партнерами та швидкості прийняття рішень. Фактично кожне повернення на власну половину завершувалося підбиранням – в підсумку в Сергія таких 10.\nМикола більшість часу також оборонявся контролем м'яча. В основному стерильним – Литва сиділа глибоко, тому класний перший пас Матвієнка для розбивання пресингу не знадобився. В умовах примітивної атаки Литви примудрився "наварити" у власних володіннях, коли затягнув з передачею та не зумів нормально винести м'яч зі штрафного.\nДещо несподівано з'явився у старті та сповна використав свій шанс від тренерського штабу. Чудово підключався в атаку: 3 передачі під удар, 3 успішні спроби дриблінгу, розкішні шанси для Мораєса та Зінченка. Закрив собою весь лівий фланг, поки Марлос перші пів години гасав по всьому полю. Після виходу Коноплянки знайшов спільну мову і з ним. Проти Едуарда грав найгостріший футболіст суперників Новіковас, але фулбек Брюгге впорався майже зі всіма труднощами при обороні, виконавши 5 вдалих підкатів та вигравши 14 з 19 єдиноборств. Наприкінці зустрічі Соболь підпсував враження – двічі необачно зіграв на перехопленні та "привіз" єдиний удар по наших воротах.\nТрадиційно був у тіні. Литва зовсім не думала про атаку, тому роль Тараса у грі збірної не впадала в око. І навіть заміна Степаненка на Сидорчука ніяк не вплинула на хід матчу. Цікаво було, як хавбек Шахтаря при позиційних атаках України розташовувався вище за інших центрхавів для миттєвого вступання у відбір, коли балти отримували м'яч. Гості лише у 16% вибігали в наступ через центр – це заслуга трьох півзахисників. Прогрес Тараса у роботі з м'ячем, помітний на клубному рівні, вчора не проявився.\nВтримав хороший рівень гри, був одним з моторів "синьо-жовтої" машини, декілька разів грамотно змінював вектор атак точними діагоналями, але діяв примітивніше, ніж зазвичай. Вчора Зінченко не виділявся на фоні партнерів, не думав на порядок швидше і виглядав радше як у Манчестер Сіті, ніж у збірній України. Гостро вривався у чужий штрафний майданчик, однак змарнував феєричний шанс довести рахунок до розгромного. Така оцінка через встановлену самим Олександром планку – чекали від нього більшого проти закритої Литви.\nГерой матчу, з великим відривом найкращий гравець на полі. Завдяки індивідуальним навичкам на техніці, швидкості та відчутті моменту створив перший гол, а потім хорошим ударом зі штрафного у дальню "дев'ятку" оформив дубль. Окрім цього, відповідав за контроль м'яча (найбільш залучений у гру футболіст – понад 100 пасів) та передачі з глибини за спину литовській обороні у штрафний майданчик. Водночас відмінно відпрацював без м'яча: 7 відборів, 14 підбирань, 76% виграних дуелей – найкращий у матчі за цими показниками.\nВдруге поспіль не виглядав повноцінним елементом збірної України проти Литви. Андрій через травму на рік випав з прогресуючої команди Шевченка, відтак йому важко зараз знаходити з партнерами ігрові зв'язки, розуміти їх з пів слова. Віддав забагато неточних передач, перетримував м'яч і не міг показати свій дриблінг. Ярмоленко зараз демонструє відмінний футбол у складі Вест Хема, але там він використовує вільні зони, а не копирсає суперника, який всім складом сидить біля воріт. Якщо оцінювати Ярмолу окремо від команди – було нормально. Міг створити фірмовий шедевр ударом у дальній кут (поперечина) і заробив результативний стандарт.\nСаме його переміщення по всьому фронту атаки дали змогу "возити" гостей на старті зустрічі. Допомагав з просуванням м'яча, перевантажував необхідні зони, підтримував справа Ярмоленка, тримав контакт з Соболем. Марлос створив дві гольові можливості: ідеально подав з кутового на самотнього Степаненка та відкинув п'ятою під удар Зінченку. А ключова корисна дія натуралізованого бразильця – агресивний пресинг на 29-й хвилині, коли він змусив Клімавічюса панічно вибити в аут і започаткувати нашу першу результативну атаку. Втратив у ефективності, коли Україна збавила оберти.\nВиправдав свою появу в старті відсотків на 60, хоча й не був достатньо залучений у комбінаційну гру. У вирішальному епізоді виступив зразково – віддав тонкий асист п'ятою Маліновському. Однак при атаках часто розташовувався не в тому місці, деколи дублював рух партнерів і не атакував ближню стійку. Чимало передач у штрафний майданчик в розрахунку на Мораєса не знайшли адресата.\nЗ'явився на полі на 65-й хвилині, відразу після Коноплянки, однак був менш помітним. Незграбно пробив по воротах після незручної передачі Коно, відкинув під складний удар Зінченку – цими моментами важко було розпорядитися краще. Втім, від Циганкова хочеться більше сміливих рішень у збірній.\nРішення головного тренера щодо складу в більшості себе виправдали. Соболь відмінно закрив лівий фланг, Мораєс віддав найголовніший і найкрасивіший пас у матчі, Марлос у ролі вільного художника подарував яскравий старт зустрічі. Головна претензія до Андрія Шевченка в тому, що він сказав своїм футболістам увімкнути енергоощадний режим занадто рано – при "слизькому" рахунку 1:0. Не розв'язані й глобальні проблеми зі статикою окремих виконавців при позиційних атаках, щільну оборону проривали завдяки індивідуальній майстерності. Бажання ранніми замінами поберегти Марлоса, Ярмоленка та Степаненка на Португалію зрозуміле – зараз дуже важливо побачити рівень нашої збірної на фоні топ-опонента, коли питання виходу на чемпіонат Європи фактично вирішене.\nУкраїна Збірна України Євро-2020 Головне Андрій Шевченко Сергій Сидорчук Андрій Ярмоленко Микола Матвієнко Сергій Болбат Статті Андрій Пятов Олександр Зінченко Тарас Степаненко Марлос Жуніор Мораєс Руслан Маліновський Євген Коноплянка Сергій Кривцов Едуард Соболь Віктор Циганков Роман Саврій Україна - Литва\nЗбірна України — 21:412774 Україна – Естонія: післяматчевий коментар Андрія Шевченка\nЄвро-2020 — 20:591272 Туреччина та Франція вийшли на Євро-2020\nЗбірна України — 20:5013716 Україна вимучила перемогу над Естонією на останніх секундах матчу – Безусу допоміг екс-гравець Карпат\nУкраїна — 22:50722 Максимов очолить Ворсклу, – ЗМІ\nІспанія — 20:032046 Наставник Вальядоліда розповів, коли Лунін отримає шанс в основі\nЗбірна України — 22:231593 Україна – Естонія: післяматчева прес-конференція Андрія Шевченка\nУкраїна — 22:50 722\nЗбірна України — 22:23 1593\nЗбірна України — 21:41 2774\nЄвро-2020 — 20:59 1272\nЗбірна України — 20:50 13716\nЗбірна України — 20:55 39544\nУкраїна — 15:55 23387\nЄвро-2020 — 09:00 21577\nЗбірна України — 12:16 16499


Третій курс хіміотерапії - Allsearch\nдодому Різне Це цікаво Третій курс хіміотерапії\nУ третій курс хімії я увійшла вже лиса, з катетером з іншого боку шиї і бадьоріше, ніж раніше. Мені здавалося, що це буде тривати нескінченно. Кінець хімії десь далеко, за горизонтом. І щоб якось скрасити час очікування, я почала складати список речей, які зроблю, коли вилікуюся. З’ясувалося, що для щастя мені не вистачає зовсім не складних речей. Наприклад, гуляти по вулицях і фотографувати все підряд, або сходити в кафе-морозиво. Мені було легше від думки, що я все це зроблю, коли випишуся. Іноді долали думки про те, що я буду робити з роботою, коли випишуся, адже з веб-дизайном я твердо вирішила зав’язати. Але я гнала від себе ці думки, справедливо розсудивши, що потім буде видно.\nВиявляється, деякі пацієнти лежать в цій лікарні з восьмим або навіть десятим курсом хімії. Я про це дізналася, поспілкувавшись з людьми на майстер-класах, які влаштовуються волонтерами. Одній дівчині зробили сім курсів хімії, і тільки восьмий вирішили зробити посиленим. У мене все чотири курсу були посилені. Я не допускала думки, що мені будуть робити п’яту хімію. Була твердо впевнена, що вистачить чотирьох. Тим більше, я вже відчувала себе краще, кульгала вже набагато менше. І лікарі говорили, що у мене хороші результати.\nОдного разу чоловік прийшов до мене близько 9 вечора. Йому і мамі був виписаний цілодобовий пропуск в лікарню, тому що у нього була така можливість. Він працював до 7-8 вечора, і не міг приходити раніше в робочі дні. І ось, в цей раз ми пішли з ним гуляти по коридорах. Потім сіли відпочити в холі. І раптом побачили якусь метушню, всі лікарі мого відділення бігають туди-сюди, нас навіть не помічають. Ми зрозуміли, що щось сталося з якимось пацієнтом. І я подумала: яка відповідальність у лікарів цілодобово за життя стількох людей! Одна справа, коли моєму чоловікові-програмісту доводиться затримуватися на роботі, бо щось з сайтом не те. І інша справа, коли люди затримуються, тому що якщо вони зараз підуть додому, людина може померти. На наступний день я дізналася, що якійсь жінці стало погано, але їй допомогли.\nТретя хімія хімія була найлегшою з усіх. Навіть стоматиту майже не було. Лейкоцити все ж впали нижче плінтуса, але в цілому самопочуття було краще, ніж після першого та другого курсу.\nМені захотілося пограти на гітарі і поспівати. Чоловіка не пустили в лікарню з гітарою, тим більше, в робочий день, тому він приніс укулеле. Як я скучила за цього заняття! Ми взагалі-то зазвичай співаємо голосно, але у мене голос став слабким, а чоловік намагався співати тихіше. І все одно, мабуть, вийшло голосно. Забавно було спостерігати, як санітарки підглядають у скляну двері палати. Як гра на укулеле піднімає настрій! Співати я втомилася навіть раніше, ніж встигли захворіти пальці з незвички. Чоловік ще раз 5 влаштовував мені укулелетерапию.\nДо цього часу майже всі мої знайомі дізналися з соцмереж, що у мене лімфома. Я вже була не проти спілкування, і до мене почали приходити іноді гості. Деякі з них були вічно зайнятими людьми. З однією подругою року 2 не могла побачитися, а на лікарню вона змогла виділити час, за що я їй вдячна. Колишній колега, з яким я майже не спілкувалася, прийшов і виявився дуже цікавим співрозмовником. Ми обидва здивувалися, скільки знайшлося спільних тем для розмови. Ось так лімфома може зближувати людей.\nНе буду детально описувати отходняк від хімії. Нічого нового не сталося, все було так само, як в попередні рази, але легше, менше боліло.\nЗа 3 дні до нової хімії мені знову дозволили гуляти. Приїжджали подруги мене вигулювати. Я за них хапалася т. к. ноги ледве тримали. Кожного разу ми гуляли все довше і довше. Заходили за кут будинку, а там якісь господарські споруди, сміттєвий бак. Я дивилася на все це в цілковитому захваті: які красиві різнокольорові будинки! Який зелений бак! Робітники ходять з нормальними здоровими особами та без білих халатів! Коли у мене закінчувалися сили, ми сиділи на лавках. Деякі пацієнти виходили на вулицю з крапельницями, на яких висить хімія, і курили! Це було просто неймовірно. Якщо вони не хочуть одужати, то навіщо лікуються? Навіщо лежать у лікарні, витрачають час лікарів, займають місце, яке могли б зайняти пацієнти, які хочуть жити, на відміну від них?\nДуже хотілося помалювати не по фотографіях, а з натури. З вікна палати був не дуже гарний вигляд, а види в коридорі вже все намалювала. Під час прогулянок я намагалася зрозуміти, з яких вікон вид краще. Потім знаходила в лікарні ці вікна і малювала. Іноді було складно пройти велику відстань по лікарні т. к. я втомлювалася, ще й тягнути в одній руці штатив з крапельницями, а в іншій нести малювання. Але воно того варте.\nОдна медсестра скинула мені фотографії з краєвидами її рідних місць і попросила що-небудь намалювати. А я вирішила повчитися малювати аквареллю. Зробила в магазині для художників замовлення, попросила чоловіка піти його отримати і принести мені. В цьому замовленні була в тому числі і акварельний папір розміру приблизно 30х40 див. Як не дивно, роботи вийшли гарними. Я намалювала близько 10 штук. Це були перші мої роботи аквареллю, якими я задоволена. Одну з них подарувала медсестрі.\nЯ відкрила для себе гру Симсы. До хвороби я її не любила, бо вона вбиває час. А в лікарні полюбила саме з цієї причини. Хороший спосіб забути про все і піти з головою в гру. А коли я з неї вынырну, пройде ще пара годин, а значить, я стану ще ближче до одужання.\nпопередня статтяМединський відповів на заклик Шнурова розігнати Мінкультури\nнаступна статтяЗнамениті фотомоделі в дитинстві\nЄ багато автомобілів з відмінною прохідністю, але навіть вони далеко не завжди здатні впоратися з цим бездоріжжям. Зараз мова піде якраз про один такий...


У окупованому Криму чоловік хотів підпалити військкомат: спробу зафіксували камери | Рівне Медіа\nУ окупованому Криму чоловік хотів підпалити військкомат: спробу зафіксували камери\n30 травня 2022, 18:25\nУ Криму камери відеоспостереження зафіксували, як чоловік хотів підпалити військкомат.\nПро це повідомляє "Укрінформ" з покликанням на телеграм-канал “Крымский ветер”.\nІнцидент стався у Сімферополі.\n“Чоловік прийшов до військового комісаріату Сімферопольського району на вулиці Сельвінського вночі. З собою взяв «коктейль Молотова» і кинув у вікно, але невдало - пляшка розбилася об ґрати”, - йдеться у повідомленні.\nПісля невдалої спроби чоловік втік - наразі його розшукують правоохоронці.


Referat.me / Транспорт / Технічне обслуговування та ремонт ходової частини колісних екскаваторів\nНазвание: Технічне обслуговування та ремонт ходової частини колісних екскаваторів\nСкачать файл: referat.me-336229.docx\nКраткое описание работы: Призначення та технічні характеристики та маневреність екскаватора, його склад, будова і робота. Остов трактора і застосування напрямних і ведучих коліс з пневматичними шинами у ролі колісного рушія. Ремонт маточин і дисків, пневматичних шин і камер.\nТема: ТО та ремонт ходової частини колісних екскаваторів\n1. Призначення екскаватора\n3. Склад, будова і робота екскаватора\n5. Колісний рушій\n6. Ремонт маточин і дисків\n7. Ремонт пневматичних шин і камер\nЕкскаватор ЭО-2621А призначений для механізації земляних і навантажувальних робіт. Він оснащується одночасно екскаваторним і бульдозерним устаткуванням. Може працювати зі зворотною або прямою лопатою, бульдозером, грейфером, крановою підвіскою, зворотною лопатою зі зміщеною віссю копання, ковшем підвищеної місткості й вилами. При роботі з екскаваторним устаткуванням бульдозерний відвал не демонтується, тому що, крім свого основного призначення, він забезпечує стійкість екскаватора.\nТип екскаватора - одноковшовий універсальний неповноповоротний на пневмоколісному ходу\nНомінальна потужність двигуна, квт (л. с.) - 44+3 (60+5 )\nШвидкість пересування, м/с (км/ч) - 0,58-5,3(2,1-19,0)\nДовжина в транспортному положенні, м - 6,48±0,1\nШирина, м - 2,2±0,05\nВисота в транспортному положенні, м, не більше - 3,8\nБаза екскаватора, м - 2,45\nКолія передніх коліс, м - 1,46+0,1\nКолія задніх коліс, м - 1,55+0,1\nТиск у шннах передніх коліс, Мпа (кгс/см2 ) - 0,17—0,18 (1,7-1,8)\nТиск у шинах задніх коліс, МПа (кгс/см2) - 0,19—0 2 (1,9-2,0)\nКут повороту робочого устаткування (у плані), рад (…°) - 2,8-0,14 (160-8 )\nРобочий тиск у гідросистемі, МПа (кгс/см2) - 10+0.5 й 7,5+0.5 (100+5 й 75+5 )\nНомінальна місткість бака робочої жидкости, дм3 - 100\nКонструктивна маса, кг - 5600+ 150\nРобоча маса, кг - 5850±150\n3. Будова екскаватора\nЕкскаватор монтується на базі колісного трактора 4 (Рис. 1.), до якого кріпляться обв'язувальна рама 17 і дишель бульдозера, призначені для розвантаження остова трактора й навішення робочого устаткування. В обв'язувальній рамі установлена поворотна колонка 14 з ланцюговим механізмом повороту. Для підвищення стійкості екскаватора в роботі до рами прикріплені опорні башмаки 13 із приводом від гідроциліндрів 15.\nРис. 1. Загальний вигляд екскаватора\nОстов — це несуча частина трактора, до якої кріпляться всі його агрегати і яка приймає на себе всі діючі на трактор зусилля. За конструкцією остов може бути напіврамним або рамним. Напіврамний остов колісного трактора (рис. 2 б) — це об'єднана конструкція окремих корпусів трансмісії і балок напіврами. Складається з литого корпусу (або корпусів), в якому розміщені механізми трансмісії (коробка передач, головна передача і диференціал) і двох брусів, з'єднаних в передній частині поперечним брусом. Поздовжні та поперечний бруси утворюють напівраму, на якій кріпиться двигун, радіатор, передня вісь або передній ведучий міст. Напіврамний остов застосовується на універсально-просапних тракторах ЮМЗ, МТЗ та інших. Рамний остов колісного трактора (рис. 2., а) являє собою клепану або зварну раму із стального прокату, на якій кріпляться всі агрегати. Складається з двох напіврам, з'єднаних шарнірно, а між собою — подвійним шарніром, що дозволяє напіврамам повертатися підносно одна одної в горизонтальній площині на ±30°, у вертикальній — на ±18°. Вертикальний шарнір призначений для повороту трактора шляхом "зламу" двох напіврам, а горизонтальний.— для пристосування ходової частини до рельєфу дороги, завдяки чому рама не навантажується крутними зусиллями при русі трактора по нерівній дорозі. До напіврам кріпляться ведучі мости. Рамний остов застосовується на тракторах типу Т-150К, ХТЗ-121, ХТЗ-16132, ХТЗ-16333, К-700. Рамний остов застосовується на тракторах типу Т-150, ХТЗ-150-03, ХТЗ-153Б, ХТЗ-181, ХТЗ-201, Т-4А.\nРис. 2. Ходова частина і остов колісних тракторів:\nа — ходова частина і остов трактора загального призначення;\nб — остов просапного трактора; 1 — підвіска; 2 — передній міст; 3 — остов; 4, 7 — задні і передні колеса; 5 — задній міст; 6 — подвійний шарнір; 8 — передня балка; 9 — поздовжня балка (лонжерон); 10 — корпус зчеплення; 11 —корпус коробки передач; 12 — корпус заднього моста\nКолісний рушій служить для перекочування трактора. У ролі рушія у колісних тракторів застосовують напрямні і ведучі колеса з пневматичними шинами. Такі колеса добре амортизують поштовхи та удари, чим забезпечують можливість підвищення швидкості руху трактора. Пневматичні шини, маючи значні розміри і невеликий внутрішній тиск, деформуються, внаслідок чого їх опорна поверхня збільшується. Це поліпшує зчеплення коліс з грунтом і зменшує їх буксування. Навантаження на задні і передні колеса більшості тракторів, за винятком Т-150К і К-700, розподіляється нерівномірно. Задні колеса сприймають 70...75%, передні колеса — 30...25% загальної ваги трактора.\nДля зменшення витрат потужності на перекочування задні колеса, за винятком коліс тракторів типу Т-150К і К-700, мають більші діаметри і ширину, ніж передні. Внаслідок цього тиск на ґрунт зменшується, прохідність трактора поліпшується, зменшуються витрати потужності на самоперекочування, а відповідно зростає тягова потужність трактора.\nРис. 3. Колеса трактора\nа — ведуче колесо трактора МТЗ-80;\nб — ведене (напрямне) колесо;\n1 — піввісь; 2 — черв'як; 3 — вкладиш;\n4 — вантаж; 5 — покришка; 6 — камера;\n7 — обід; 8 — маточина; 9 — диск;\n10 — регулювальна гайка; 11 — вентиль\nКолеса, на які через трансмісію передається крутний момент від колінчастого вала двигуна, називаються ведучими (рис. 3, а). Колеса, за допомогою яких змінюють напрямок руху трактора, називають напрямними (рис. 3, б). У тракторів Т-40А, МТЗ-82, ЮМЗ-8280, Т-150К, К-700 напрямні колеса, змінюючи напрям руху трактора, одночасно і ведучі. Такі трактори мають підвищену прохідність. Для зручності класифікації колісних тракторів за ходовою частиною прийнято колісну формулу, яка складається з двох цифр, з'єднаних між собою буквою К. Перша цифра означає загальне число коліс трактора, друга — число ведучих коліс. Універсальні — це просапні трактори з чотирма колесами, з яких 2 — ведучі (позначається 4К2), а якщо у такого трактора всі колеса ведучі, то позначення буде 4К4. Передній міст трактора залежно від призначення може мати різні конструкції. Найбільше розповсюдження мають мости з регулюючою колією коліс, які встановлюються на універсально-просапних тракторах. Такий міст складається із трубчастої балки 1 (рис. 4) і двох поворотних кулаків 2, в яких розміщено осі 3 поворотних цапф 4. Трубчаста балка шарнірно з'єднана з вушками переднього бруса остова трактора. Щоб збільшити стійкість трактора при його русі і полегшити керування ним, колеса встановлюють не перпендикулярно до опорної площини, а під певними кутами:\nРис. 4. Передня вісь трактора\nа- вид спереду; б — вид зверху; 1 — трубчаста балка;\n2 — поворотні кулаки; 3 — осі; 4 — поворотні цапфи\nа — кут, який утворює розвал коліс (1,5...4°), необхідній для появи осьової сили Р, яка притискує маточину колеса до внутрішнього підшипника та розвантажує зовнішній підшипник переднього колеса і гайку його кріплення від осьових зусиль;\nb — кут поперечного нахилу осі цапфи (0...60 ) разом з кутом а зменшують відстань X між продовженням осі 3 цапфи і точкою дотику коліс з ґрунтом, що полегшує поворот колеса. Наявність кута |3 при повороті коліс в той чи інший бік зумовлює деяке підняття передньої осі трактора. При цьому, під дією сили тяжіння трактора, колеса прагнуть повернутися в початкове положення;\nу — кут поздовжнього нахилу цапфи (3...120 ). Таке розміщення осі збільшує стійкість коліс при прямолінійному русі трактора.\nНа передніх і задніх колесах тракторів різних марок застосовуються пневматичні шини, які відрізняються розмірами та внутрішнім тиском.\nНа бічній поверхні кожної покришки позначено основні розміри; товарний знак, або назву заводу-виготівника; модель покришки; серійний номер.\nОсновні розміри покришки мають метричне або дюймове позначення. Наприклад: 72-665; 15,5К-38; 16,911-30. Перша цифра — ширина профілю шини, мм або дюйм; друга — посадочний діаметр шини, обід колеса, в мм або дюймах; К — умовний знак шини з радіальним напрямом ниток корду. Серійний номер шини має скорочене позначення заводу-виготівника, місяць і рік виготовлення та номер покришки.\nНаприклад, Д 10 03974320 розшифровується так: Д — Дніпропетровський шинний завод, 10 — жовтень, 03 — рік виготовлення покришки, потім — номер покришки. На боковинах покришок тракторних шин додатково вказується число шарів корду, знак напряму обертання, найбільше допустиме навантаження на шину, допустимий мінімальний і максимальний внутрішній тиск.\nПневматичні шини складаються з двох частин — покришки і камери.\nПокришка (рис. 5.) складається із каркаса 1, подушкового шару (брекера) 2, протектора 3, двох бортів 4, дротяних кілець 5.\nКаркас—основна частина покришки. Його виготовляють з кількох шарів міцного корду—особливого виду тканини із кручених ниток бавовни, віскози, капрону. У шинах які називають діагональними, нитки корду лежать під кутом одна до одної (рис. 5, б), а в радіальних шинах—паралельно (рис. 5, в). Число шарів корду в каркасі від 4 до 18 залежить від навантаження, на яке розраховується пневматична шина. Подушковий шар (брекер) 2 з гуми або гумового корду захищає каркас від поштовхів і ударів. Протектор 3 призначений для зчеплення покришки з дорогою. Гума протектора міцна і стійка до стирання.\nДля кращого зчеплення з ґрунтом на поверхні протектора ведучих коліс виготовлено грунтозачепи.\nРис. 5. Пневматична шина\nа — загальний вигляд; б — розріз діагональної шини; в — розріз радіальної, шини; г — вентиль; д — тиск повітря в шинах; 1 — каркас; 2 — подушковнй шар (брекер); 3 — протектор; 4 — борт; 5 — дротяні кільця; 6 — ковпачок вентиля; 7—золотник; І—нормальний тиск; II—підвищений тиск; III—знижений тиск\nБорти 4 — жорсткі частини покришки, призначені для закріплення покришки на ободі колеса. Камера — це замкнута кільцева трубка з еластичної гуми товщиною 1,5.5 мм, залежно від розмірів покришки. Через вентиль, встановлений в камері, накачують (випускають) стиснуте повітря. Вентиль (рис. 5, г) складається з корпуса і золотника 7, зверху закривається ковпачком 6. Від тиску повітря в пневматичній шині залежить її довговічність. Підпружна дія пневматичної шини залежить від навантаження на неї і внутрішнього тиску повітря. Нормальний тиск — це тиск, рекомендований заводом-виготівником, забезпечує найвигіднішу деформацію шини в період роботи трактора, зменшує руйнування ниток каркасу і забезпечує добре зчеплення колеса з ґрунтом (рис. 5, д). Від підвищення тиску шина стає чутливішою до ударів і порізів на перешкодах, прискорює процес утомленості каркасу, що призводить до його передчасного розриву. При цьому погіршується зчеплення колеса з ґрунтом. Знижений тиск збільшує підпружність і деформацію шини і каркас швидко виходить з ладу, зчеплення з дорогою на твердому ґрунті погіршується. Тому, залежно від виду роботи трактора і його марки, необхідно змінювати і величину внутрішнього тиску в шинах. Підвіска з'єднує остов з колесами і пом'якшує поштовхи і удари, що виникають під час руху трактора, а також застосовується для підвищення плавності руху. Незалежна підвіска не має жорсткого зв'язку осей коліс з балкою передньої осі, тому основну силу поштовхів сприймають колеса, а не остов трактора. Пружні пристрої, пом'якшуючи поштовхи і удари, які сприймаються колесами трактора, складаються з листових ресор або амортизаційних пружин. Листова ресора 6 (рис. 6, а) виготовлена з пружних вигнутих стальних листів різних розмірів. Кінці ресори встановлюють в гумові подушки, закріплені в кронштейнах 3, приклепаних до рами трактора. Ресора за допомогою підкладок 5 і хомутів 1 закріплена до корпусу переднього моста. Хід ресори при поштовхах обмежується гумовим буфером 2. Для покращення плавності ходу трактора на підвіску переднього мосту тракторів Т-150 і К-700 встановлюють телескопічні гідравлічні амортизатори двосторонньої дії 4, які "гасять" коливання ресор при наїзді колеса на перешкоду. Їх робота заснована на тому, що при відносних переміщеннях підресорених і непідресорених мас трактора масло в амортизаторі перетікає з однієї його порожнини в іншу через невеликі отвори, внаслідок чого створюється опір, який поглинає енергію коливальних рухів. На тракторах МТЗ-80, МТЗ-82 в кронштейнах наконечників передньої осі діють циліндричні амортизаційні пружини (рис. 6, б), які внизу спираються в упорні кулькові підшипники 9, а зверху — в стінки наконечників. Для зменшення ударного навантаження при повному стискуванні пружини на вісь цапфи надівають гумовий буфер або тарілчасту пружину 10. В конструкції незалежної підвіски тракторів Т-40А встановлюють дві циліндричні пружини (рис. 6, в).\nРис. 6. Передня підвіска колісного трактора\nа — з листовою ресорою; б — з циліндричною пружиною; в — з двома циліндричними пружинами; 1 — хомут; 2 — буфер; 3 — кронштейн: 4 — амортизатор; 5 — підкладка; 6 — листова ресора; 7 — подушка; 8 — пружини; 9 — підшипник; 10 — тарілчаста пружина\nОсновні дефекти: погнутість, тріщини і злом, спрацювання отворів кріплення маточин і дисків та посадочних отворів під підшипники.\nВідновлення коліс. Маточини напрямних і ведучих коліс тракторів з тріщинами і зломами замінюють новими. При ослабленні посадки болтів отвори розвертають під збільшений розмір болтів. Посадочні місця під підшипники і сальники в маточинах передніх коліс тракторів відновлюють вставлянням втулок.\nДиски коліс тракторів із зломами і тріщинами вибраковують. Допускається не більше двох тріщин між отвором під маточину і несу-міжними отворами під болти. Такі тріщини заварюють і шов зачи- ; щають. Погнуті диски вирівнюють. Ослаблення заклепок не допускається. Ослаблені заклепки зрубують, отвори розвертають і ставлять нові заклепки. Тріщини у зварних швах дисків зачищають і заварюють.\nУ спрацьованих отворах під шпильки дисків коліс автомобілів обварюють і обробляють кромки і фаски. У випадку злому, який охоплює один і більше суміжних шпилькових отворів, пошкоджені місця вирізують, не виходячи за межі площини диска, по вирізу підганяють вставку і обварюють її. Зломи завширшки до 10 мм заварюють безвставки. Після заварювання зовнішню і внутрішню поверхні диска обробляють врівень з непошкодженими ділянками. Розточують центральний отвір і знімають фаску на його зовнішніх і внутрішніх кромках. Свердлять і зенкують обварені отвори під нормальний розмір.\nРемонт шин. Для пневматичних шин характерні такі дефекти: стирання і відшарування протектора й боковий, прориви і розшарування ниток каркаса, розрив осердя борта.\nОсновна причина передчасного виходу із ладу шин — потрапляння на них нафтопродуктів, експлуатація з підвищеним або зниженим проти нормального тиском у шинах, перевантаження шин і неправильне або несвоєчасне встановлення та регулювання передніх коліс, а також грубе порушення правил зберігання машин без розвантаження шин.\nРемонт покришок. Під час ремонту покришок пневматичних шин виконуються такі основні операції: дефектація покришок (на придатні для відновлення і непридатні), сушіння, вирізування пошкоджених місць, зовнішнє та внутрішнє шорсткування, промазування (просочування) покришок і ремонтних матеріалів клеєм і сушіння, укладання й вулканізація ремонтних матеріалів, перевірка та обробка відремонтованих ділянок.\nДля покришок автомобілів встановлено два види ремонту: місцевий і відновний накладанням нового протектора. На місцевий ремонт приймають покришки з проколами, пошкодженнями покривної гуми: не більше одного наскрізного пошкодження розміром до 100 мм для легкових автомобілів і не більше одного внутрішнього або зовнішнього пошкодження каркаса на глибину до двох шарів корду.\nМісцевий ремонт покришок може проводитися в будь-яких майстернях, оснащених необхідним обладнанням і матеріалом для ремонту місцевих пошкоджень.\nНа відновний ремонт у спеціалізовані підприємства відправляють покришки із стертим протектором і місцевими пошкодженнями або без них.\nВибраковують покришки з розшарованим каркасом, порваними всередині каркаса або гнилими нитками корду, просочені нафтопродуктами, з набуханням гуми і витягнутими бортами, із зломом або оголенням металевого осердя борта, з двома і більше наскрізними пошкодженнями каркаса, а також покришки коліс тракторів із стертим протектором більш як на 80%.\nДля ремонту шин застосовують прогумовані тканини — корд і чефер, спеціальні сорти гуми — протекторну, прошаровану, камерну, клеєву, манжети (вирізують з вибракуваних покришок), латки (із старих камер протекторів), гумовий клей і бензин.\nСушіння і підготовка до вулканізації. Перед ремонтом покришки миють теплою водою в мийних машинах або у ваннах волосяними жорсткими щітками-скребками і сушать у сушильних шафах або на вішалках над вулканізаційним обладнанням при температурі 40...60°С протягом 2 год. Потім всі пошкоджені шари гуми і нитки каркаса ви різують. Залежно від розмірів і характеру пошкодження покришки застосовують різні способи вирізування.\nЗовнішнім конусом вирізують зовнішнє пошкодження по протектору або боковині, внутрішнім конусом — наскрізне пошкодження з внутрішнього боку на глибину двох шарів каркаса до 150 мм, зустрічним конусом—наскрізне пошкодження від 100 до 150 мм; рамкою вирізують покришки легкових автомобілів, щоб зберегти товщину і масу відремонтованої ділянки. Ножі під час роботи змочують водою. Після нарізування пошкоджених місць контролюють вологість покришки у місці ремонту індикатором (рис.7). Допустима вологість становить 3:..6%. При потребі покришки сушать при температурі 70...80°С протягом 24 год.\nРис. 7. Індикатор ИШП-2\n1 — голки-електроди; 2 - різьбовий кінець; 3 — ковпачок;\n4 — неонові лампочки; 5 — вимикач; 6 — рукоятка.\nЗовнішнє і внутрішнє шорсткування поверхонь надає обтічної форми підготовленим до ремонту ділянкам і сприяє проникненню клею. Шорсткування виконують за допомогою електродвигуна з гнучким шлангом, на кінці якого встановлені фігурні рашпілі (рис.8.) або абразивні круги. Шорсткування проводять до утворення матової поверхні без слідів обрізування.\nПоверхні змащують гумовим клеєм двічі: рідкий клей з концентрацією 1 : 8 втирають жорсткою щіточкою з м'якого волосу. Навулканізовані (сирі) ремонтні матеріали змазують один раз клеєм з концентрацією 1 : 8 без втирання. Промазані поверхні сушать після накладання кожного шару при температурі 25...35°С протягом 40...50 хв у приміщенні, захищеному від пилу. Ремонтні матеріали вкладають у певній послідовності. Гумою завтовшки 2 мм перекривають краї отвору на 10...15 мм, накладають манжету або пластир і старанно прикочують роликом. Кількість шарів у манжеті повинна відповідати кількості шарів каркаса ремонтованої покришки (але не більше десяти). Напрям ниток] пластира або манжети збігається з напрямом ниток першого шару каркаса покришки. На краї манжети або пластира накладають стрічку прошарованої гуми завтовшки 0,5...1 мм, яка перекриває краї на 10...15 мм. Заглиблення з боку протектора заповнюють шарами невулканізованої прожекторної гуми. Схему закривання наскрізного пошкодження покришки показано на рис. 9.\nРис. 8. Комплект шорсткувального інструменту\nВулканізацію проводять для створення міцного монолітного з'єднання накладених матеріалів з ремонтованою покришкою. До вулка нізації сира гума (тканина) містить каучук (натуральний або синтетичний), вулканізатор (частіше сірку) і добавки. Сірка і каучук у сирій гумі хімічно не зв'язані. Процес вулканізації полягає в обпресовуванні (стисканні) ремонтних матеріалів, промазаних гумовим клеєм, у нагріванні їх і витримуванні при температурі 143...145°С від 50 до 160 хв. Для вулканізації покришок з наскрізними і зовнішніми пошкодженнями застосовують мульду (рис. 10, а), а для покришок з внутрішніми пошкодженнями — сектор (рис. 10, б). Обпресовують і нагрівають вулканізовані ділянки за допомогою пароповітряних або електроповітряних варильних мішків та електро-макжет. У процесі вулканізації сірка вступає в реакцію з каучуком гумових матеріалів і ремонтованих виробів, міцно з'єднуючи їх. Після вулканізації сира гума й тканина робляться міцними, еластичними, тепло- масло- і бензостійкими. Важливо, щоб у процесі вулканізації усі шари нагрівалися одночасно і рівномірно. Спочатку вулканізують внутрішні шари покришки на секторі вулканізаційного апарата, потім зовнішні на плиті. При цьому використовують різні підкладки і пристрої для обпресовування, залежно від місця і профілю покришки. Після вулканізації пошкодженого місця всі нерівності зрізують ножем і зачищають наждачним кругом. При відновленні способом накладання нового протектора з покришок видаляють залишки старого протектора, обробляють віднов лювану поверхню порошками, наносять клей, накладають протекторну гуму і вулканізують у кільцевому вулканізаторі під тиском 2,0... ...2,5 МПа, застосовуючи холодну воду як пресуючий агент.\nРис. 9. Схема закривання наскрізного пошкодження покришки; 1 — протектор; 2 — подушковий шар; 3 — каркас; 4 — манжета; 5 і 6 — прошарова гума; 7 — протекторна гума; 8 - прошарова гума завтовшки 2 мм\nРис. 10. Апарати для вулканізації покришок: а — мульда; б — сектор\nАвтомобільні покришки, відновлені накладанням нового протектора, мають стандартний рисунок з високою якістю вулканізації. Пробіг покришок після ремонту досягає 25 тис. км.\nЯкість вулканізації визначають по міцності гуми, яку вимірюють спеціальним твердоміром. Спотворення форми покришки, відшарування ремонтного матеріалу в зовнішніх і внутрішніх частинах, неповна вулканізація, складки й потовщення на внутрішній поверхні покришки не допускаються.\nВідремонтовані покришки балансують на спеціальних верстатах БЛБ-1. Зрівноважують покришку, приклеюючи шматки листової спеціальної гуми завтовшки 2 мм на внутрішню бігову частину покришки.\nРемонт камер. Основні дефекти камер: проколи, розриви і пошкодження вентиля. Визначають пошкодження зовнішнім оглядом, а ,] при потребі наповнюють камеру повітрям до тиску 0,03...0,05 МПа і занурюють у воду. Поява бульбашок вказує на місце пошкодження.\nПошкоджене місце камери з рівними краями обрізують до утворення овальної форми. Поверхню камери обробляють шарошками на площі, яка виходить за краї пошкодження на 25...35 мм. З утильної камери або сирого ремонтного матеріалу вирізують латку розміром, що перекриває краї пошкодженого місця на 20...30 мм, і також обробляють її шарошкою. Як правило, пошкодження розміром до 30 мм. ремонтують сирою камерною гумою, а розміром понад 30 мм — латками з утильних камер.\nПоверхню камери і латки з камери двічі змазують клеєм концентрацією 1 :8 і висушують після кожного промазування протягом 25...30 хв при температурі 30...40°С. Сиру гуму змазують один ' раз.\nПеред накладанням латки на кромках пошкодження накладають смужку сирої прошарованої гуми завтовшки 0,9 мм і завширшки 10 мм. Потім накладають латку, прикочують роликом і вулканізують протягом 20...30 хв. Вентиль з пошкодженою різьбою, зламаним корпусом або відірваний від гумової п'ятки замінюють новим. Видаливши вентиль з камери, це місце заклеюють, як при звичайному пошкодженні, а новий вентиль встановлюють на новому місці. Відремонтовану камеру перевіряють на герметичність. Зберігання гуми. При зберіганні покришок, камер, а також різних ремонтних матеріалів дотримуються певних правил. Приміщення, де їх зберігають, захищають від сонячних променів і яскравого світла. Найкраще гума зберігається при температурі Ю...20С С і відносній вологості повітря 50...60%. Гуму вкладають на дерев'яних стелажах, покришки зберігають у вертикальному положенні (окремо відремонтовані і пошкоджені). Гуму, що використовується для ремонту, перекладають прокладками з целофану або міткалю. Стелажі розміщують не ближче як за один метр від опалювальних приладів. Одночасно з гумою не можна зберігати паливо, мастильні матеріали і хімікати. Розбирання і складання шин. У невеликих майстернях колгоспів і радгоспів шини встановлюють на диски і знімають монтажними лопатками або спеціальними пристроями. Перед зняттям шин викручують золотник, спускають з камери повітря і проштовхують вентиль камери всередину покришки. Використовуючи ломик пристрою із стояком та ланцюг з гаком, відривають борти покришки від обода. Відтиснувши обидва борти у заглиблення обода, колесо встановлюють на підставку пристрою і закріплюють. Якщо немає жорстко закріпленої на підлозі підставки, колесо кладуть опуклою стороною диска догори і до диска прикручують спеціальний упор, на якому кріплять важіль для зняття та встановлення покришок. З обох сторін вентиля на відстані 10... 12 см монтажними лопатками або пристроями борт покришки перетягують через обід колеса і, переставляючи ломик по ланцюгу, виводять весь зовнішній борт і виймають камеру. Перед встановленням камери обід колеса посипають тальком. Камеру злегка накачують повітрям і зі сторони, протилежної вентилю, починають заводити борт покришки за край обода. Заправляючи борт, треба стежити, щоб камера не защемлялася між бортом та ободом і не захоплювалася монтажними лопатками. Вентиль вставляють в обід колеса так, щоб вісь корпуса була перпендикулярна до ребра сідла обода. Складене колесо накачують до потрібного тиску. На великих і спеціалізованих ремонтних підприємствах розбирають і складають шини, використовуючи стаціонарні механізовані стенди. Часто такі стенди проектують і виготовляють своїми силами. Відремонтовані і складені колеса балансують на спеціальних стендах для статичного і динамічного балансування. Регулювання підшипників коліс. Неправильне регулювання підшипників напрямних коліс підвищує спрацювання їх та утруднює керування трактором. Посадочні місця під втулки вала осьової, цапфи або цапфи наплавляють і обробляють під нормальний розмір. Спрацьовані отвори під штирі та штифти розвертають під збільшений розмір і виготовляють нові штирі та штифти. Посадочні місця під підшипники поворотних цапф відновлюють насталюванням або нанесенням полімерного еластомеру. Спрацьовані шліци поворотних цапф або валів осьових цапф наплавляють, плазмовим струменем чи вібродуговим наплавлюванням, проточують, і нарізують нові. Можна замість шліцьового з'єднання поворотних, важелів з цапфами вставляти шпонку. Погнуті поворотні важелі вирівнюють, а важелі з тріщинами вибраковують.\n2. Головчук А.Ф. Експлуатація та ремонт сільськогосподарської техніки: Підручник 1: Трактори.-336с.\n6. Пусенкова И.С. Экскаватор одноковшовый с ковшом 0.25м3 на тракторе "Белорусь" ЮМЗ-6АЛ/АМ гидравлический ЭО-2621А. Издательство "Реклама". Киев-103 ., 55 с.


Плов у мікрохвильовці - рецепт з фото покроково, як приготувати\nПлов у мікрохвильовці – рецепт з фото покроково, як приготувати\nМікрохвильова піч зараз є майже в кожному будинку. Люди найчастіше користуються цим приладом, щоб просто розігрівати їжу. А адже в ній зручно ще й готувати! Наприклад, за допомогою мікрохвильової печі можна зробити дуже смачний плов. І він вийде майже таким, як у казані. До речі, в якості посуду для СВЧ-печі можна використовувати горщики, це зручно і красиво. Також застосовують спеціальну скляну чашу з високими краями.\nМ’ясо вибирайте на свій смак. Хочете, щоб плов був пожирніше – додайте свинину або баранину, для більш пісного або дієтичного страви – курку або яловичину, а можна обійтися і без м’яса, приготувавши вегетаріанський гарнір.\nНе бійтеся експериментувати зі зручною кухонною технікою. В сучасних мікрохвильових печах популярних брендів – Панасонік, Скарлет, Редмонд, Поларіс і будь-яких інших, можна приготувати яке завгодно блюдо, відмінно заощадивши час.\nЦе цікаво: виробники СВЧ-печей намагаються максимально збільшити комфортність їх кулінарного застосування. Так, наприклад, якщо ви побачите на приладі значок “T. D. S.”, то він означає, що техніка підтримує функцію тривимірного розподілу мікрохвиль (або є С. Т. Р.), що дозволяє прогрівати продукт рівномірно у всіх його точках і сприяє високій якості і швидкості приготування страви. Першим таке нововведення запропонував бренд “Самсунг”.\nЯкщо ви ніколи раніше не робили плов в мікрохвильовці, то можете користуватися нашими фото покрокового приготування цієї страви і відео інструкцією.\nДля даного прикладу бажано використовувати прилад потужністю від 750 Вт.\nКалорії: 259.1 ккал\nВуглеводи: 16.9 р\nПопередньо рис замочуємо у воді на 20 хвилин (крім пропареного).\nСвинину добре промиваємо та нарізаємо невеликими шматочками. Перекладаємо м’ясо в скляну форму, додаємо на дно трохи рослинного масла і готуємо в мікрохвильовці 5 хвилин при потужності 1000 Вт.\nОчищаємо овочі від шкірки. Моркву нарізаємо крупною соломкою. Ріпчасту цибулю ріжемо на дрібні кубики.\nДодаємо до м’яса і тушкуємо все разом 4 хвилини при потужності 800 Вт у відкритому вигляді.\nЗливаємо з рису рідину і перекладаємо його до м’яса. Додаємо сіль, спеції і зубчики часнику. Заливаємо все інгредієнти водою.\nБлюдо ставимо в МІКРОХВИЛЬОВУ піч на 20 хвилин при потужності 1000 Вт, наполовину прикривши харчовою плівкою.\nЧерез 20 хвилин накриваємо кришкою або плівкою і відправляємо варити плов ще на 5 хвилин. Потужність краще зменшити до 800-900 Вт.\nНе відкриваючи дверцята, залишимо ще на чверть години блюдо всередині приладу – пропариваться. У нас вийшов дуже смачний розсипчастий плов!\nПорада: рис для приготування в мікрохвильовій печі можна брати будь – й білий і коричневий. Але зручніше використовувати довгозернистий пропарений – тоді плов гарантовано вийде розсипчастим. При цьому зерна злаку можна навіть не промивати, адже вони вже оброблені. Це теж економія часу.\nГотувати в сучасних мікрохвильових печах одне задоволення, тому що це в 2-3 рази швидше, ніж на плиті, страва не пригорає і зберігає апетитний зовнішній вигляд. Що стосується передбачуваного шкоди від випромінювання мікрохвильових печей, то його не більше, ніж від газової печі. А користь, навпаки, безсумнівна, тому що продукти не піддаються сильному обжарюванні і не виділяють при цьому канцерогенні речовини. Та й для людини випромінювання від СВЧ-печей не шкідливо, тому що прилад захищений спеціальним склом з сіточкою. Так що готуйте з радістю за новим рецептом і дивуйте своїх близьких!\nЧитайте також: Плов з куркою в скороварці - рецепт з фото, як приготувати в редмонд, мулинекс


Давньоруська берестяна грамота загрожує прокляттям | Курйози | OBOZREVATEL\nДавньоруська берестяна грамота загрожує прокляттям\nРосійським археологам вдалося прочитати текст берестяної грамоти, знайденої на розкопках у Великому Новгороді. Грамота виявилася фрагментом кришки від короба. Його власник написав на бересті своє ім'я і попередження, яке на сучасну російську мову можна було б перекласти як "не чіпай короб і не намагайся його вкрасти у мене, а то прокляну".\nГграмота була виявлена ??археологами четвертого липня на розкопках у Великому Новгороді при дослідженні культурних шарів XII століття.\nПерша в археологічному сезоні цього року береста стала 957 за рахунком грамотою, знайденою на розкопках у Великому Новгороді з 1951 року.\nКрім грамоти на Троїцькому розкопі археологи зробили чимало інших примітних знахідок, по всій видимості, що відносяться до XII століття. У їх числі - два срібні динарії, наконечник бойової піки, фрагмент залізної кольчуги, невеликий янтарний перстень і долото.\nЗараз на розкопі в історичному центрі Великого Новгорода під керівництвом учених працюють студенти з Москви і Брянська, із США, а також новгородські старшокласники. Очікується, що пізніше до розкопок підключаться студенти з Санкт-Петербурга.\nУ серпні у Великому Новгороді паралельно з дослідженнями у Новгородського кремля проводитимуться роботи на археологічній розкопці на вулиці Посольській.


« Загалом за рахунок підтримки держави та спільної роботи з органами місцевого самоврядування на реконструкцію дорожніх та соціальних об’єктів Житомирщини у 2018 році плануємо використати до 2 млрд грн. На будівництво та реконструкцію об’єктів 228 млн грн нам дає Державний фонд регіонального розвитку, місцеві бюджети співфінансують 30% вартості проектів. Разом це вже майже 300 млн грн на проекти, які будуть реалізовані за програмою ДФРР. Серед наймасштабніших проектів 2018 року – реконструкція Центру реабілітації учасників АТО, вартість якого складає близько 28 млн грн, завершення робіт на стадіоні «Полісся». Також плануємо відкрити 5 нових садочків, добудувати 3 школи. Як бачите, в першу чергу ми відновлюємо соціальні об’єкти, які важливі для місцевих громад та області », – зазначив Ігор Гундич.\n« Житомирській області на розбудову сільських амбулаторій з державного бюджету передбачено майже 190 млн грн. Ця програма розрахована на 2018-2019 рр. Цього року ми плануємо побудувати нових 10 амбулаторій, загалом за 2 роки – 35 медичних сільських центрів на 1-2 лікаря. І ще плануємо зробити реконструкцію у 8-9 амбулаторіях. Також за ці кошти планується закупити обладнання та автомобілі для сільських амбулаторій », – підкреслив голова ОДА.\nЗа словами Ігоря Гундича, ще близько 1,5 млрд грн передбачено на ремонт доріг у 2018 році: « Із дорожнього фону держава виділяє Житомирській області 617 млн грн, із коштів митного експерименту у нас вже є 116 млн грн. На дорогу Н-03 Чернівці-Житомир виділено 300 млн грн і на Службу автомобільних доріг ще 630 млн грн. Разом це близько 1,5 млрд грн на будівництво та реконструкцію доріг державного та місцевого значення ».


Використання функцій в Python\nСубота, 12 січня 2013 16:00\nФункції — шматки програми, які можна неодноразово використовувати. Вони дають тобі змогу надати ім’я для блоку інструкцій і тоді ти зможеш виконувати цей іменований блок коду будь-де і будь-коли в твоїй програмі. Для цього потрібно буде просто вказати ім’я функції. Це називається викликом функції. Ми вже використали багато вбудованих функцій, таких як len і range.\nКонцепція функцій є напевно найбільш важливим будівельним блоком будь-якої не тривіальної програми (в будь-якій мові програмування), тож ми розглянемо різні аспекти функцій в цьому розділі.\nЗасоби керування логікою (умовна інструкція if, цикли while,for) в Python\nСереда, 26 грудня 2012 18:29\nУ програмах, що ми писали до цього часу завжди була послідовність інструкцій, яку Python чистосердечно виконував саме в тому порядку в якому вони з’являлися в тексті програми. Що якщо ти хочеш змінити послідовність роботи програми? Наприклад, ти хочеш щоб програма приймала певні рішення і робила різні речі в залежності від ситуації. Наприклад, виводила "Добрий ранок" чи "Добрий вечір" в залежності від часу доби. Як ти вже мабуть здогадався цього можна досягти, використовуючи інструкції керування потоком виконання програми. В Python існує три таких інструкції — if, while, for.\nОператори і вирази в Python\nНеділя, 02 грудня 2012 17:00\nБільшість інструкцій (логічні рядки) у твоїй програмі будуть містити вирази. Простим прикладом виразу є вираз 2 + 3. Вираз можна розділити на оператори(дії) і операнди(сталі чи змінні, над якими виконуються дії).\nОператори функціонально призначені робити щось(виконувати дії над чимось) та представлені символами такими як + або спеціальними ключовими словами. Операторам потрібні якісь дані для того, щоб мати можливість над чимось працювати. Такі дані називаються операндами. У цьому випадку числа 2 і 3 є операндами.


Сукні для роботи, весна 2017 - Salfetki\nдодому Краса та Стиль Мода Сукні для роботи, весна 2017\nСукні для роботи, весна 2017\nСукні для роботи повинні створювати зібраний, підтягнутий образ, який говорить про вашу діловитості і готовності добре працювати. Разом з тим, жоден роботодавець не вимагає від підлеглої бути «синім панчохою». Погодьтеся, зануди, які не бажають нічого знати, крім своєї роботи, не прикрашають офіс.\nУ той же час в робочій обстановці не повинно бути вульгарності і надмірної сексуальності. Тут потрібно дотримуватися баланс між діловитістю і жіночністю.\nСукні для роботи, представлені нижче, як не можна краще відповідають цим вимогам. Так, ми часто носимо на роботу брюки, піджаки. Але, все-таки, це елементи чоловічого гардероба, створюють відповідний образ. Якщо його не розбавити більш жіночними деталями, він може виглядати занадто сухо і неженственно.\nА ось сукні – це якраз те, що треба. Особливо, навесні і влітку, коли погодні умови дозволяють, нарешті, повісити штани в шафу і замінити їх спідницями і сукнями.\nУ цьому сезоні дуже популярний чорний колір. У модному асортименті є багато чорних речей: брюки, спідниці, куртки, сукні. Ну що ж, це добре. По-перше, чорні речі практичні, вони немаркі. Ще один плюс: вони додають стрункості.\nЩоб такі речі не виглядали занадто суворо, додайте в них жіночні деталі, наприклад, невеликі прикраси, доречні для роботи, привабливі шарфики і т. п.\nНижче ви бачите чорне плаття модного крою, з трохи завищеною лінією талії і присобранной спідницею, закладеної невеликими складками. Такий крій комплиментарен для більшості фігур. Скромний круглий виріз і укорочена довжина створюють приємний жіночний образ, який виглядає цілком по-діловому.\nКрім чорного, популярні темні відтінки синього кольору. Наприклад, такі, як у цього сукні з розкльошеною спідницею. Воно прикрашене білої бейко, що нагадує про актуальний зараз морському стилі.\nТут лінія талії теж злегка завищена. Спідниця закладена чотирма глибокими зустрічними складками.\nДля роботи добре підходять сукні скромних фасонів, тим не менш, мають свою родзинку. Наприклад, як ця блакитна модель класичного сорочкового покрою. Комір застебнутий доверху, на грудях кишені з клапанами, застібка захована під планку, зав’язується пояс продернут в куліску, боки закруглені, як це роблять на чоловічих сорочках.\nЦя модель відповідає вимогам, що висуваються до одягу для роботи. Вона скромна, охайна і в той же час стильний і жіночна.\nЩе один приклад скромного, стильного, модного плаття. Воно зшите з напівпрозорої сірої меланжевої тканини, тому має чохол (підкладку). Деталі: комір-стійка, застібка зверху донизу на дрібні гудзики, зав’язується пояс.\nПоєднання гранично скромного фасону і провокаційно просвічує тканини створює незвичайний ефект. В результаті ми бачимо жіночний і в теж час ділової образ.\nМодель простого класичного прилеглого фасону. Її родзинку становить комбінація меланжевих тканин різних відтінків сірого кольору. Триколірний втачной пояс надає цій сукні елемент спортивності. Відмінна модель для ділового життя.\nЩе один класичний крій. Шарм цього сукні надає насичений світло-синій колір. Невеликий круглий виріз, рукава три чверті (зараз дуже модні!), тонкий шкіряний ремінець чорного кольору – всі ці нюанси створюють бездоганний діловий імідж.\nЄ сукні, в яких жіночність посилюється ще більше. При цьому загальний образ залишається в рамках офісного етикету.\nПодивіться на світло-сіре трикотажне плаття зі злегка присобранной спідницею, трикутним вирізом і рукавами три чверті. Воно буде гарним вибором для весняно-літнього сезону. Воно легке, нежарке і в той же час абсолютно коректне.\nСпідниці завжди надають шарм і жіночність. Тут ви бачите актуальний тренд – рукави завдовжки три чверті. Для роботи це дуже зручно.\nпопередня статтяАстрологічний прогноз на тиждень з 17.09 по 24.09\nнаступна статтяСвяткові коктейлі\nФітнес ZUU: хороша фізична форма, імітуючи тварин\nNIVEA бажає Вам гарної весни!.\nНесподіваний поворот: заокеанські таблоїди повідомили, що Леді Гага переїхала до Бредлі...\nДопоможуть в кар’єрі: 7 захоплюючих книг про бізнес від успішних людей


Новини за сьогодні, 29 березня 2020, (06:56)\nLinkedIn Pinterest Втрачений Ужгород Втрачений Ужгород: історія замкового Гермеса (Фото) access_time09.08.2019 15:51chat_bubble_outlineЗалишити коментар Усі, хто бували в Ужгородському замку, звісно, бачили у дворі чавунну скульптуру Гермеса – оголеного юнака, який сидить, відпочиваючи, на камені. Історія цієї скульптури оповита численними легендами і неточностями, часто можна почути, як екскурсоводи у різних варіаціях розповідають про Гермесові відпиляні руки або про те, що з круглого отвору на його голові стирчала труба грубки. Навіть з місцем виготовлення скульптури виникла плутанина: одні кажуть, що її відлили на знаменитому фрідєшівському заводі біля Мукачева, інші – що у Тур’їх Реметах. То що з цього правда, а що – вигадки?\nПровідний науковий співробітник відділу науково-методичної та експозиційної роботи Закарпатського обласного краєзнавчого музею ім. Т.Легоцького Михайло Джахман провів пошукову роботу, намагаючись повністю відтворити історію цієї чавунної скульптури-грубки. Перша загадка полягала у тому, як і коли скульптура потрапила до ужгородського замку. Михайло Джахман уважно опрацював усі інвентарні книги музею і виявив дивну річ: в жодній із них немає навіть рядка про Гермеса. «У перші роки роботи краєзнавчого музею (тобто в другій половині 40-х) сюди приносили і привозили дуже багато старожитностей, тож часто їхні описи в інвентарних книгах були занадто скупі, – розповідає пан Михайло. – У деяких записах значиться, звідки привезли річ або від кого її отримали в дар, інколи є датування речі, буває взагалі лише одне слово. Та у випадку з Гермесом мені поки не вдалося знайти жодної інформації. Припускаю, що його доправили у замок у розібраному і дуже поганому стані, через це й не інвентаризували. Мабуть, він деякий час зберігався десь у підвалі, аж поки працівники не взялися за реставрацію. Тож якось так Гермес і випав із загального обліку».\nЩе одна неточність пов’язана із місцем виготовлення скульптури. Історик Йосип Кобаль у книжці «Ужгород відомий і невідомий» зазначив, що Гермеса, ймовірно, виготовили на фрідєшівському залізоплавильному заводі біля Мукачева. Слово «ймовірно» у книзі свідчить про те, що Йосип Кобаль припускає, що цю мистецьку річ могли виготовити такі відомі фрідєшівські скульптори, як Балінт Віллашек або Ондраш Шоссел. Тож саме про фрідєшівське походження Гермеса нині можна найчастіше почути від екскурсоводів та прочитати в інтернеті. Натомість інформація ця помилкова, бо Гермеса, як виявилося, виготовили на маленькій ливарні у селі Тур’ї Ремети на Перечинщині.\nДоказів цьому є кілька, і першою підказкою став машинописний текст краєзнавця Петра Сови, котрий стояв у витоків заснування краєзнавчого музею і деякий час у повоєнні роки там директорував. У 1972 році Петро Сова написав російською мовою дуже цікаву працю «Ужгородський замок», у якій описував тодішній стан замку, його будівель, стін, музейних фондів тощо. І от саме в цій праці є кілька абзаців, присвячених Гермесу. «Трохи правіше за огорожею в тіні парку знаходиться чавунна скульптура, яка зображує в сидячому вигляді античного божка Гермеса з крильцями на ногах. Як відомо, Гермес (у римлян – Меркурій) був покровителем мандрівників, торговців та… крадіїв. Поєднання, мабуть, не випадкове… Скульптура є повторенням (копією) витвору знаменитого Лісіппа – грецького скульптора IV століття до н.е., відомою під назвою «Відпочиваючий Гермес», бронзова копія якого була знайдена на розкопках у Геркуланумі, засипаному під час виверження у 79 році до н.е. Везувієм. На скульптурі знаходиться відмітка «Ужгород», незважаючи на те, що вона була привезена у 1948 році з Тур’я Ремети, де в минулому столітті ще працював, як уже було сказано, у свій час відомий на всій Дунайській низовині ливарний завод, де вона, без усякого сумніву, була відлита», – зазначав Петро Сова.\nРимська копія твору грецького скульптора Лісіппа\nТаким чином з його праці вдалося з’ясувати, що Гермес у замку опинився у 1948-му і був відлитий у Тур’їх Реметах. А де ж та помітка «Ужгород», про яку згадував Сова? Світло на цю загадку проливає світлина, розміщена в книзі «Figurális kályha. Forrás: Sabján Tibor, L. Kiss Katalin, Lengyel Károly: Öntöttvas kályhák, TERC kiadó, Budapest, 2006». Угорські дослідники фігурних грубок, беручи за приклад нашого Гермеса, у книзі зазначають, що такого роду мистецьких речей виготовляли дуже мало, вони потребували великої майстерності скульптора та ливарів. Скульптура нагрівалася через топку, майстерно заховану під фігурою. А виготовили її, за даними авторів видання, близько 1880 року в Тур’я Реметі, хоча на грубці є надпис «Unghvár». На жаль, у доступному в інтернеті описі цієї книжки не зазначено, де саме зберігається Гермес з ілюстрації. Але з першого погляду зрозуміло, що він копія нашого замкового, щоправда значно кращої якості.\n«Ця ілюстрація для нас дуже важлива, – веде далі Михайло Джахман. – Вона дає нам змогу побачити Гермеса у всій його красі. На ній чітко можна розгледіти нижні елементи грубки. У нашому варіанті ми цього зробити не можемо, бо вже приблизно з 70-х років наш Гермес частково «захований» у кам’яну основу. Якщо її розібрати, то цілком можливо ми теж побачимо те маркування зі словом «Unghvár», про яке йдеться в описі Петра Сови та угорських дослідників. Але поки таких робіт ми проводити не планували, тож залишається лише гадати, наскільки цілою збереглася нижня частина нашої грубки».\nА як щодо якості? Чому Гермес на фото з угорської книжки виглядає дивовижно реалістичним, має «промальований» кожен м’яз на спині, а наш є набагато грубішим? На це запитання, виявляється, є дуже проста відповідь: ливарні форми, виготовлені скульптором, могли використовуватися кілька разів – відповідно наш Гермес мусив мати кілька копій. Перші відлиті у формі вироби виходили дуже тонкими, точно повторювали усі деталі. Вони вважалися найціннішими, а значить і найдорожчими. А от вже четверта-п’ята копія була куди грубішою. Мабуть, фото для книжки зробили саме з такого першого виробу, а наш Гермес був уже грубою копією, яка свого часу не продалася, так і залишившись на території ливарного заводу. Можливо, її використовували, як взірець для потенційних клієнтів, котрі відвідували підприємство.\nТе, що наш Гермес мав кілька копій, підтверджує інший працівник краєзнавчого музею – завідувачка відділу історії та краєзнавства Валерія Русин. Посилаючись на статтю 1989 року, яку написав угорський дослідник Ласло Пустої (Pusztai László), Валерія Іванівна розповіла, що наразі відомо про п’ять копій Гермеса: один знаходиться на подвір’ї музею в угорському місті Вашарошнамень, другий – у музеї Отто Германа в угорському Мішкольці, третій і четвертий – на подвір’ї відомої будапештської ливарні Чепель, а п’ятий – у нас. Дослідник Ласло Пустої визначив і ім’я автора Гермеса. Працюючи з документами відомого угорського скульптора Лорінца Дунайського (Dunaiszky L?rinc), він знайшов записи про те, що у 1832 році скульптор виготовив для ливарні у Тур’ї Реметі фігуру сидячого Гермеса. Цікаво, що таке маленьке підприємство у ті роки звернулося з замовленням до одного з найвідоміших скульпторів Угорщини, заплативши йому за роботу 250 форинтів. При цьому Гермес став однією з останніх робіт майстра, оскільки вже на початку наступного, 1833 року, 48-річний Лорінц Дунайський помер.\nЧому ж ливарня у Тур’їх Реметах використовувала на своїх виробах назву «Unghvár»? Михайло Джахман припускає, що це було зроблено у, так би мовити, рекламних цілях, оскільки про малесеньку гірську Тур’ю Ремету (так історично називалося село) в австро-угорські часи ніхто не знав, а от Унґвар був хоч і невеличким, однак історично відомим містом. До речі, ливарню у селі відкрили ще 1802 року.\nСпершу там на гаморі – водяній кузні виробляли сільськогосподарське приладдя, згодом почали відливати також підсвічники, грубки, надмогильні пам’ятники високої мистецької якості. На старому реметинському цвинтарі біля Свято-Михайлівської церкви, що височіє на пагорбі над селом, дотепер можна побачити чудові взірці художнього литва. Є серед поховань і прикрашена чавунною стелою могила директора ливарного заводу Фердінанда Гланцера, котрий помер у грудні 1848 року. На ній написано, що Гланцер керував заводом 30 років, на час же смерті йому було всього 52. Саме цей період – початок та середина XIX століття – були часом розквіту реметинської ливарні, принаймні саме тоді там працював скульптор В. Кінне (W.Kinne), який створив у 1842 році статую Геракла, що також стоїть нині на подвір’ї ужгородського замку. Як бачимо, мало тоді можливість підприємство залучати до роботи і таких відомих скульпторів, як Лорінц Дунайський. Однак з невідомих причин ливарний завод у Тур’я Реметі припинив роботу в 1871-му.\nСкульптура Гермеса на території жеребчинця, фото з архіву родини Й.Похилого\nСільський голова Тур’їх Ремет Михайло Біган розповів, що після того, як ливарню закрили, на її місці заснували кінний завод, який місцеві називали жеребчинцем. Невідомо, чи тоді залишилися на території жеребчинця ще якісь витвори реметинських майстрів, але те, що на клумбі перед будинком директора кінного заводу «сидів» Гермес – доконаний факт. У чехословацькі часи директором жеребчинця був чех на ім’я Йозеф Похилий, онучка котрого Яна на початку 2000-х відвідала Тур’ї Ремети. Жінка показала дослідникам історії села цікаві фото з альбому її дідуся, на двох з яких добре видно і Гермеса, який тоді виконував роль не грубки, а паркової скульптури. Після Другої світової війни жеребчинець закрили, а Гермеса перевезли до ужгородського замку.\nЯк це було – невідомо, як і те, за яких обставин Гермес втратив дві важливі частини: руку та маківку. Михайло Джахман каже, що дірка в голові Гермеса зовсім не є отвором для труби, як багато хто думає. Насправді скульптуру відливали частинами: окремо тулуб з головою, окремо – руки та ноги, окремо – «камінь», на якому відпочиває Гермес. Отвір у голові був технологічним, його мала прикривати спеціальна кришка. Такий самий отвір у голові має і сусід Гермеса – замковий Геракл, однак його закрили під час реставрації.\n«Відлити таку грубку в ті часи було дуже важко, – розповідає Михайло Джахман. – Але ще важче було підігнати усі частини скульптури, аби вони міцно з’єднувалися між собою. Це була справді ексклюзивна дизайнерська річ. Грубку вмуровували у стіну так, щоб, скажімо, сам Гермес знаходився у вітальні, а топка – в іншому приміщенні, де її розпалювали. На старих світлинах видно, що у Тур’їх Реметах скульптура Гермеса стояла цілою, чому ж до нас потрапила у такому вигляді – незрозуміло. Частини скульптури, ймовірно, під час часткової реставрації приварили, та зробили це доволі грубо. Права рука Гермеса у фондах музею збереглася (вона відламалася на початку 2000-х), а от лівої руки немає, як загубилася за нез’ясованих обставин і маківка скульптури. Її, до слова, дуже потрібно відновити, бо через отвір всередину скульптури потрапляють дощ та сніг, псуючи її».\nЩе одне фото реметинського Гермеса у чехословацькі часи\nЯк бачимо, скарби Закарпатського краєзнавчого музею приховують ще багато таємниць. Можливо, колись ми таки дізнаємося, як і хто привіз грубку до ужгородського замку і де поділася Гермесова ліва рука. А поки просто можна прийти на подвір’я замку і подивитися на це творіння реметинських ливарів ще раз – аби зрозуміти скільки праці й таланту було вкладено у цей прекрасний витвір мистецтва.


Штаб ООС занижує кількість обстрілів на 30-80%, - волонтери "Інформнапалм" - портал новин LB.ua\nГоловна — Суспільство — Війна — 15 серпня 2019, 19:16\nДані спостерігачів СММ ОБСЄ істотно відрізняються від офіційної статистики.\nНавіть у ті дні "хлібного перемир'я", коли ООС повідомляла про повну тишу на лінії розмежування, спостерігачі ОБСЄ фіксували від двох до шести обстрілів.\nЗа період з 28 липня по 4 серпня в штабі ООС подали дані про обстріли бойовиків на 32% менші, ніж СММ ОБСЄ. За третій тиждень "перемир'я" у період з 5 по 11 серпня українські військові знову подали статистику, яка на 31% відрізнялася від даних ОБСЄ.\n"Таке тривале заниження даних про обстріли виглядає як бажання видати бажане "перемир'я" за дійсне", - зазначили волонтери InformNapalm. У спільноті підготували інфографіку щодо обстрілів на Донбасі від ОБСЄ та ООС.\nКоректувальник обстрілу Маріуполя виходить на свободу за "законом Савченко"\nНагадаємо, "хлібне перемир'я" було оголошено 21 липня безстроково. Протягом першого тижня, за даними штабу ООС, бойовики здійснили лише 3 обстріли, потім кількість порушень режиму тиші почала поступово збільшуватися.\nТемы: статистика, обстріли, бойові дії на сході України


Huawei P50 Pocket став доступним для покупців у Європі\nГоловна › Huawei › Huawei P50 Pocket став доступним для покупців у Європі\nHuawei представила P50 Pocket на зовнішньому ринку, попередньо запустивши продажі на внутрішньому минулого місяця\nКомпанія Huawei представила в Європі моделі P50 Pocket та P50 Pocket Premium Edition.\nВартість розкладного смартфона починається від €1299, що на €250 дорожче, ніж Samsung Galaxy Z Flip 3 в базовій комплектації.\nОбидві моделі P50 Pocket оснащені процесорами Snapdragon 888 4G, основними дисплеями 120 Гц та операційною системою EMUI 12, яку Huawei нещодавно почала впроваджувати по всьому світу на моделях серій P40, Mate 30 та Mate 40.\nВ основній камері встановлені модулі на 40МП, 13МП та 32МП. Зокрема, P50 Pocket оснащений акумулятором ємністю 4000 мАч і підтримує швидку зарядку 40 Вт.\nУ Huawei не передбачили підтримку бездротової зарядки, проте вбудували сканер відбитків пальців в кнопку живлення пристрою.\nВерсія P50 Pocket Premium доступна в золотистому та білому кольорі для глобальної аудиторії, тоді як чорна версія залишилася доступною на китайському ринку.\nФункція платежів через NFC буде реалізована у смартфонах китайського виробника за допомогою додатку для консолідації карт Curve. Повідомляється, що користувачі Huawei в Європі тепер можуть завантажити Curve Pay, щоб почати здійснювати мобільні платежі.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Цифрові автомобільні NFC-ключі тепер доступні в смартфонах Huawei\nЗа матеріалами сайту: www.notebookcheck.net


У Польщі засудили священника за образу українців (відео) - Релігійна правда\nСуд Вроцлава оголосив вирок у справі колишнього католицького священника Яцека Мендляра. Служителя засудили до 1 року виправних робіт за звинуваченням у публічному розпалюванні релігійної та етнічної ненависті. Про це повідомляє 24 канал з посиланням на inPoland. На День Незалежності Польщі, 11 листопада 2017 року, у Вроцлаві відбувся так званий “Марш патріотів”. Тоді Мендляр виступив на спеціально …\nСуд Вроцлава оголосив вирок у справі колишнього католицького священника Яцека Мендляра. Служителя засудили до 1 року виправних робіт за звинуваченням у публічному розпалюванні релігійної та етнічної ненависті.\nПро це повідомляє 24 канал з посиланням на inPoland.\nНа День Незалежності Польщі, 11 листопада 2017 року, у Вроцлаві відбувся так званий “Марш патріотів”. Тоді Мендляр виступив на спеціально встановленій сцені, де під виглядом призову до патріотизму образив відразу два народи – українців та євреїв.\nСвященник публічно вигукував вислови, покликані вселити полякам презирство і ненависть до євреїв та українців, приписуючи народам агресію, закликав учасників маршу до війни проти представників згаданих етносів. Зокрема, Мендляр підбурював натовп повторювати гасло “Польща – антибандерівська!”.\nПольський суд вирішив не карати священника максимально жорстким рішенням – Яцека Мендляра засудили до 1 року обмеження волі 13 вересня 2021 року, таки визнавши чоловіка винним.\nТепер колишній представник польського духовенства замість церковних служб протягом року відбуватиме виправні роботи – по 30 годин на місяць. Крім цього, священнику виписали штраф у розмірі 180 злотих.


0382151_3AB3F_tyutyunnik_g_m_tvori - Стр 22\n<< < 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 Следующая > < Предыдущая Стр 22 из 58 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 > >>\nпошпигувало голками в щоки й крізь одяг, чіпляло вологу лоскотну павутину на лоб, на вуха, на щоки, а плечі холодила роса. Добре самому серед дерев! Тиша, ніхто не турчить про свої клопоти, ніхто не муляє очей, і Санько подумав, що добре було б вивчитися десь на лісника та в лісі й жити.\nЗа сосною, біля самого кладовища, на піщаному горбі, ще донедавна стояла хата старого Хвиля-бондаря, а тепер зосталася сама піч, що біліла ночами, як примара: перебрався Xвиль до сина в район, а хату продав «на знос». Голий став тепер, закуток між сосною і кладовищем, Раніше тут було тільки й чуєш: стук та стук, стук та стук,\n— удосвіта, в обід, вечорами при місяці — Хвиль діжки робить. А в неділю, дивись, правлять Хвилі возиком у город на базар один-два білих липових кадібці. Тільки торкни їх пальцем — гудуть, як кобзи...\nА Хвилиха возик іззаду підпихає.\nБа ні. Є хтось на колишньому дворищі хвилівському, бо пилка, чути, чиргикає. Мабуть, не все ще дерево перевіз і покупець. Сосна рідшає, більшають у ній просвітки, вже й і хрести на кладовищі видно і Хвилеву грушу — ні свійську, ні дичку, але щороку однаково родючу. Гнилички на ній родять круглі, м’які, мов віск, і солодким кваском пахнуть. Чи то ж то виріс хоч один гурт хлопчиків у селі, які б з трепетом у сердечках не ждали, коли на Хвилевій груші пожовкнуть гнилички? Навіть ті, у чиїх батьків були добрі садки, гороб’ячими зграями налітали вночі з кладовища на Хвилеву грушу.\n«Невже грушу?!» Так і є.\n—Боже поможи,— похмуро зронив Санько, обмацуючи очима худі Хвилеві плечі, що ворушилися над пилкою—вона: вже по долоню увійшла в грушу.\n—Здоров, синок.— Хвиль довго-довго дивився вгору на Санька. Впізнавав.\n—Пиляю, синок. Чи не Санько, бува, Одарчин?\n—Пиляю,— зітхнув Хвиль і сидів нерухомо, обхопивши тремтячими пальцями гострі коліна.\n—А не шкода?\n—Шкода,— мирно одказав Хвиль,— та що поробиш, як треба.\n—Навіщо — треба?\n—На хрест бабі, сину. Вмерла моя баба. Ти її знав? Ага. Так нема вже баби Мотрі. То оце думка, їй з окоренка зроблю, а собі з верхняка, щоб, як одбуду на цьому світі, не завдавати людям мороки.— І засміявся голенькими яснами. Син то каже: давайте, тату, я в сільгосптехніці залізний мамі зроблю, а я не хочу. Куди ж воно — з труби? Труба тільки гуде, порожня...\nІ знову взявся за пилку. Чирги чирги...— бризкають з груші жовтогарячі крапельки тирси. Хвиль уже не розгинав спини, і Санько помалу рушив від нього на кладовище, де серед старих, почорнілих біліє один майже новий хрест — над Саньковою матір’ю. Вони стоять\nупарі — материн і батьків хрести, тільки батьків уже зчорнів, а мамин ще не встиг.\nСанько знімає картуз і стоїть так, утупившись очима в рушники, якими перев’язано хрести: злиняли обидва на весняних дощах, пожолобились на сонці, і вітерець їх не ворушить.\nПісля материної смерті (Санька через її хворобу й до війська, не забрали) минуло чотири місяці, тому й хрест над нею ще не встиг узятися сірим туском, і Санько ще не вжився в самотину,а щодня, йдучи з роботи, уявляв собі, що ось увійде він у хату, а на столі, на чистій скатертині біла тепла гора під рушником (хліба мати напекла), а в хаті чисто заметено, і курявичка з долівки ще кружляє-вилискує проти сонця у вікна... І од цього видіння часто бувало так, що він брався рукою за клямку, забувши, що двері засунено і треба іти у хлів по ключ. Батько теж не забувався, але він був… далі, Інколи він приходив у хату, здебільшого звечора, приходив не сам, а лише його кашель та, шепеляве посвистування в грудях, наче близько десь билася під льодом бистра вода. Батько вернувся з війни кривий і поранений у груди; Так він і в колгоспі робив, то вагарем, то сторожем, так і помер — кривий і поранений. А мати, як тепер часто здається Санькові, наче й не хворіла, а всихала із року в рік, як усихає старенька вишня: одна гілка цвіте, друга тільки листя дрібне викидає, третя — німа... Потім, коли її ховали, Санько, вперше і востаннє цілуючи материні руки, відчув губами, що вони сухі...\nГробки були-чисті: позатої неділі Санько обібрав на них кожну бур’янину. І люди зійшлися тоді всім селом. Усяк до свого. Тож прибране кладовище було, як світлиця — чисте і в рушниках. Санько теж виніс вузол з пирогами — сусідка, баба Шкабурка спекла — і з лавочним вином та горілкою. Люди приймали з його рук повні чарки, брали гарячі ще пироги, і так з пирогом в одній руці, з чаркою в\nдругій, примовляли: «Хай же, сину, твоїм татові й мамі земля пухом, а пам’ять нічна». Проте співчувати, глянувши в Санькові очі, ніхто не наважувався.\nПівники, півники... Скільки пам’ятає себе Санько, вони щовесни сходили біля хати під вікнами, росли наввипередки, заглядали в шибки синіми дзьобиками й синіми гребінчиками. І щовесни були такі ранки, коли мати входила знадвору до хати з такими простими й радісними словами: «Зацвіли, сину, наші півники».\nСанько глянув на сонце. Воно показувало, що незабаром уже треба й на роботу,— годувати Петька-бугая та везти молоко на молочарню,— надів картуз і пішов з кладовища.\n— Трах-тах-тах, трах-тах-тах...— Великодний укривав п’ятий свій хлів.\nЙти мені далеко. Одначе не біда. Зато набачуся і начуюся. Бачитиму стежки і протопти весняні, що, мов гілля від стовбура,\nпростягатимуться від дороги у всі боки — до сіл, хуторів, до Дніпра та видолинків при ньому, де рибалки ріжуть ліщинові вудлища на вудки, діти скубуть квасець на борщ, а молодь шукає конвалії або ж бузок, найповніший побіля давніх печищ на кручах і поміж кручами.\nДалі я зіб’юся з дороги. Або в ліву руку заберу, або в праву. І якщо й не радітиму тій пригоді, то й не печалитимуся за турботою: куди ж оце тепер іти? Все кругом засипає або спить, а мені непереливки, треба виблуджуватися — лягати грудьми на теплу ще зо дня землю і довго дивитися при самій траві в далечінь. Коли зір мій вигостриться, звикне до припізнилих нічних випарів над видолинками, тоді я знову побачу крайнебо між кручами і знову піду.\n— Як гармоністові на весіллі: і награється досхочу, і причастують. А сторожування, то законна, сказати б, моя робота, як усім,— Так він каже.\nДядька Їгоря я люблю, хоч і не знаю. Навіть ім’я, його не знаю. Це вже я сам вигадав: Їгор. Бо всі Їгори, які тільки є, видаються мені людьми розумними й лагідними. Можна б, звісно, розпитати в нього, яке життя прожив, та не хочеться в’язнути до людини, мовчазної і роботящої — соромно, так само, як пити воду а чужого колодязя, не спитавши дозволу в господаря, як стати і послухати, про що шепочуться молодята в саду.\nТуман тоді стояв такий густий, що крийма вкрив і: землю, і Дніпро. Я йшов незнайомою дорогою, не бачачи її, вдалину, навмання йшов. Назустріч мені виринув із туману дядько з в’язкою нових кошиків за плечима, сивими бровами з-під старенького сукняного картуза, великими руками, схожими на ковальські молоти, і хлоп’ячими ніжноблакитними очима.\n—Тут є якась стежка до шляху навпростець? — спитав я, привітавшись.\nДядько скинув в’язку розмальованих у червоне й зелене кошиків, зняв картуза і, втерши долонею змокріле чоло та сиву негусту чуприну, знову надів його. Аж тоді сказав:\n—А як швидко треба, ге ж?\n—Треба,— сказав, я.\n—Стежки нема, а прослідок, як придивишся, знайдеш.\n—Кошики — на базарі купили?\n—Нащо мені стільки кошиків? Наплів, обмалював і — «купи, то продам!». Додому несу, бо в топтанці, моїй уже ніде складати. Там, біля загороди, топтанка моя.\n—Ну, спасибі ж вам,— сказав я.\n—Та не спасибі, а піддай, в’язку,— одмовив дядько, і, коли в’язка була вже в нього на плечах, усміхнувся,— Колись казано: Боже поможи. А зараз: отак і кажи, тільки й сам поможи. Ну, бувай.\n—Прослідком іди, не забув?\nНі, дядьку. І досі не забув.\nУ бабусі Марфи — дні сестри-однолітки: груша і копанка. Копанку викопав і грушу посадив ще перший дружина її Улас, який загинув аж у ту «германську» війну.\n«Якби не можна, то навіщо б я тоді отуто жила!» Вона хутенько підвелася, поклала шитво на траву і клубочком\nпокотилася до хати по кухлик («Зараз кухлика винесу»). Вона була дуже згорблена, мовби нахилилася колись до грядки цибулину висмикнути та й уже не випросталася.\nКоли я тяг воду, цеберка спершу глухо стукнулася боком об грушки, що плавали у воді, аж тоді набралася; а коли пив з дерев’яного кухлика, бабуся сказала так лагіднесенько, так не нарошне вимовляючи слова:\n«Доброго здоров’я пивши. Та в таку годину йти — хіба не підіб’єшся, як сонце аж колеться гарячим»,— і дивилася на мене знизу, з-під своєї згорбленості, і усміхалася мудро, як усміхаються лише старенькі та діти.\nРазом з водою я витяг з копанки і дві грушки. «Самі, чи що, падають у воду?» — спитав я.\n«А так, як замолоду,— сказала вона, не розхиляючись над шитвом.— Отам, як було мені сімдесят чи вже без одного не сімдесят п’ять, погано бачила, так погано, що очечки покійний сусіда мій Терешко, хай царствує, купив був, як їздив до Києва. А тепер бачу як дівка!» — Бабуся Марфа засміялася тихенько, затишно і закивала головою над червоними хрестиками в манишці.\n«Скільки ж вам, мамо, зараз?» «Та як по-моєму, то без одного сто. А якби хто грамотніший\nприкинув, то, може, й сто з гачечком набралося б. Давно живу, забула вже й відколи. Аже! Трьох чоловіків своїх любеньких пережила. Скоро-скоренько і я до них піду. Піду, походжу, всіх трьох провідаю».\n«А которого... найдужче б хотілося побачити?» «Усіх, сину. А зостануся коло останнього. До першого піду, то ще й\nне впізнає — молодесенький же! Навіщо, скаже, ти мені, бабо, здалася, іди собі геть! — Бабуся Марфа засміялася, аж чолом шитва дотулилася.— Другому до ніжок уклонилась би... Він тут недалеко лежить, у Гребенях. Під берегом, сердешного, знайшли пробитого наскрізь... Це як друга війна була. Я сама його й поховала... Третій мені пара, хоч теж молодший уже за мене. Кував у кузні. Вийдеш, було з хати і чуєш його молоточок... Уже й не дуже годився до роботи, а кував. Тоді погано йому, погано йому враз зробилося... Переказали\nмені люди, біжу до кузні, а його вже й назустріч везуть... Біля нього ляжу. Він упізнає, посунеться...»\n«Собі вишиваєте чи людям?» «Собі я вже все вишила, моя дитино. Людям. Хай носять та\nзгадують бабу...» Падають навколо бабусі жовті грушки з груші: гуп-гуп, гуп-гуп\nм’яко в траву. Гарячі. Вона відкладає шитво, збирає їх і кидає в копанку, а червоні хрестики на сорочці сяють, сміються сонцеві, густі та дрібні.\n...Цвіте при зорях бабусина Марфина груша, чорніє зеленим мохом солом’яний дах на низенькій хатині, а у вікнах поночі... Я стою проти похилених воріт, і дивлюся у двір, і слухаю так пильно, що тільки серце своє чую. Невже пішла бабуся Марфа?..\nІ раптом: токо-токо-токо! — півень у хлівці за грушею,— токотоко!..\nНіхто ніколи не бачив старого на базарі зі своїм рукотворінням. Наробивши кварт із претонесеньких клепок і о двох плетених обручах та з дивовижними дужками, схожими на вуженят,— голівка в кухоль зазирає, наче води просить,— та кілька десятків ложок (малих — для дітей, більших — для батьків, ополоників — для куховарок), Терешко\nрозкладав усе те добро на лавочці біля криниці і йшов у повітку різати далі або до Дніпра шукати приблудного дерева.\nТрапиться перехожий від села до села а чи до містечка, нап’ється води з криниці, перепочине на лавочці, вибере найлюбішу кварту чи ложок з десяток, яких треба, і, поклавши купкою дрібні гроші, білі або жовті або мішаницю з тих і тих, іде собі далі.\nТерешко вже давно пішов і стоїть тепер сухим берестом оно на кручі, де крайнебо з місяцем та зорею. Стоїть сивий — обсипалася кора з береста, то вночі він сивіє проти неба — і тримає в руках білу кварту пам’яті.\n—Та й піймали щось? — питаюся.\n—Дещицю,— одказав рибалка: — Двох лящуків та оцю дошку. Він усміхнувся і знову став дивитися на Дніпро.\n—Далеко ж вам до села з такою ношею?\n—Ні. Мо’, з кілометр, а мо’, й того не буде.\n—Чого ж солдат не в селі, а тут стоїть?\n—І тут село. Тільки хат немає. Як позбивало у війну з круч, то ніхто на старому місці вже й не селився. Видно нас тут з усіх боків. Того і посунулися Далі, глибше у вибалок... Я, правда, не дуже пам’ятаю, мати розказувала, як їх сюди позвозили — Він глянув на солдата.— Цілий день возили підводами де старіші мужики. А надвечір поминали. Вперше після війни. Отуто, де оце ми з вами, люди рядочками одне проти одного сиділи... Голова промову сказав — пам’ятник тоді дерев’яний був, не цей,— роздали всім по пирогу, борщу по мисці, каші… Їдять люди і плачуть над ложками... А ми, дітлашня, теж принишкли, сьорбаємо тільки: чого ті люди плачуть? Було...\n—А там понаносило паводком! — по-хлоп’ячому захоплено вигукнув рибалка.— Усякого добра — купи. Той корч на лисицю схожий, той дубчик на чаплю на одній позі, а один пень з корінням — на бісяку стоголового! І в кожної голови роги, баньки, патли — глянути страшно!..\n—Ба як вишмульгало хвилею та на косах об піски — і стругати не треба. Тільки води набралася дуже, важка, сушити треба.\n—Навіщо ж вона вам, що силкувалися з нею на отаку кручу?\n—А на гойдалку дітям. У мене їх аж четверо і якраз такі, що дай погойдатися. Почепив одну колиску під яблунею — не миряться, те собі пхається першим, те собі. Спробуй утишкай. То зроблю тепер гуртову, на всіх четверо!\n—Устиме... ти вп’єть картоплю товсто чистиш?\n—А тобі що — крізь комин видно? — усміхався Устим двома верхніми зубами, тому що більше їх у нього не було.\n—Та я ж чую, що в цеберку бухкає, наче кавунячі скибки,— вистогнувала Оляна і знову заходжувалася позіхати, довго, зі стражденною насолодою в голосі.\n—Чи ти бачив отаке... причепилося,— дивувалась.— І що воно ото\nзлюдиною зробиться? Ах-ха-ха-ха-а-а... Тьху! Чи то вмирати мені вже?..\nІ вмовкала. І довго лежала нишком, наслухаючи, що скаже Устим. Устим нічого не сказав. Тільки обчищена картоплина у чавунчик з\nУже років три, як Устимові не спиться. То ревматизм розбудить, то сон поганий. Не оте плетиво з видінь і реальності, що всім сниться і Устимові теж, доки молодий був, снилося, а якісь викрійки з того, що пережив. Бачити його не хотілося, то вставав, одягався і йшов поратися по господарству: виводив козу в леваду і припинав, рубав дрова, витягав з колодязя ніким іще не початої після ночі води (ще, дивись, і зоря або місяця старого скибочка зблисне у цеберці, як висаджує її на цямрину), а коли все те було зроблено, розпалював у печі. Не задля того щоб догодити Оляні — про це Устим навіть не думав ніколи,— просто він любив усяку досвітню роботу.\nУстим справді читав щодня. Найчастіше то були підручники для п’ятого класу, що зосталися від синового вчення: географія, природознавство, історія... Навіть арифметику Устим читав, не все, правда, а задачки. Сяде біля столу, складе руки по-учнівськи і чітко,


похідною цієї функції. Це витрати на останню за часом виготовлення одиницю продукції. Показник граничних витрат використовується при аналізі доцільності зміни обсягу виробництва продукції.\nЗмінні витрати - це витрати, загальна сума яких за певний час залежить від обсягу виготовленої продукції. В свою чергу їх можна розділити на пропорційні та непропорційні.\nНепропорційні витрати поділяються на прогресуючі та дегресуючі. Прогресуючі витрати зростають більшою мірою, ніж обсяг виробництва Kп›1. Вони виникають тоді, коли збільшення обсягу виробництва вимагає більших витрат на одиницю продукції. Це, наприклад, витрати на відрядно-прогресивну оплату праці, додаткові рекламні та торгові витрати та інші. Дегресуючі витрати зростають менше, ніж обсяг виробництва Кп < 1. До них належать витрати на експлуатацію машин і обладнання, його ремонт.\nНа малюнку 1.1. графічно показана динаміка загальних постійних витрат і змінних. Динаміка витрат на одиницю продукції, виходячи з наведеної закономірності. Так, змінні пропорційні витрати на одиницю продукції залишаються на одному рівні незалежно від обсягу виробництва. На графіку їх лінія буде паралельна осі абсцис.\nПостійні витрати знижуються на одиницю продукції із зростанням її обсягу по параболічній кривій. Для дегресуючих витрат залишається та ж динаміка, тільки різкіше виражена.\nУ Типовому положенні з планування, обліку і калькулювання собівартості продукції у промисловості витрат також ототожнюються з собівартістю "Собівартість промислової продукції (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємства утворюють виробничу собівартість, а витрати на виробництво і збут - повну собівартість продукції.\nЗокрема, К.Маркс пов'язував дослідження затрат з намаганням дослідити особливості експлуатації найманої праці, які відображаються у вартості ї, зрозуміло, в затратах. Затрати праці він тлумачить як затрати суспільства.\nЗатрати виробництва менші за суспільні витрати на неоплачену додаткову працю, яка є джерелом прибутку. Відповідно до економічної теорії К.Маркса прибуток знаходиться за межами затрат.\nНа відмінну від К.Маркса сучасні західні економісти включають прибуток підприємства в затрати, розцінюючи його як плату за ризик. В їхній теорії затрати виробництва, які включають в себе нормальний середній прибуток, називаються економічними затратами.\nІснує дуже складна класифікація витрат. Згідно Типовому положенню № 473 витрати на виробництво класифікуються за такими ознаками, які подані в таблиці 1.1.\nПершу ознаку класифікації витрат (за місцем виникнення) також тлумачать, як поділ затрат за належністю їх до виду діяльності.\nВ економічній практиці види виробничої діяльності поділяються на: основну, допоміжну і непромислове господарство\nДо основного виробництва належать цехи, дільниці, що беруть безпосередньо участь у виготовленні продукції.\nДопоміжне (підсобне) виробництво призначене для обслуговування цехів основного виробництва: виконання робіт по ремонту основних засобів, забезпечення інструментами, запасними частинами для ремонту устаткування, різними видами енергії (холодом, парою), тарою, транспортними та іншими послугами.\n1. За центрами відповідальності (місцем виникнення витрат)\tВитрати виробництва, цеху, дільниці, технологічного переділу, служби\n2. За видами продукції, робіт, послуг\tВитрати на вироби, типові представники виробів, групи однорідних виробів, одноразові замовлення, валову, товарну, реалізовану продукцію\n3. За єдністю складу витрат\tОдноелементні, комплексні\n4. За видами витрат\tВитрати за економічними елементами та за статтями калькуляції\n5. За способами перенесення вартості на продукцію\tВитрати прямі і непрямі\n6. За ступенем випливу обсягу виробництва на рівень витрат\tВитрати змінні, постійні\n7. За календарними періодами\tВитрати поточні, довгострокові, одноразові\n8. За доцільністю витрачання\tВитрати продуктивні, непродуктивні\n9. За визначенням відношення до собівартості продукції\tВитрати на продукцію, витрати періоду\nДо нього належать ремонтні цехи, експериментальні, енергетичні, тарні, транспортні, компресорні підрозділи.\nДо непромислового господарства належать: не заводський транспорт, житлово-комунальне господарство та культурно-побутові підрозділи, які беруть участь у виробництві продукції.\nУсі витрати на виробництво включаються до собівартості окремих видів продукції, робіт і послуг ( у тому числі окремих виробів, виготовлених за індивідуальними замовленнями), груп однорідних виробів, типових представників виробів, напівфабрикатів [26:110].\nЗа єдністю складу витрати поділяються на одно елементі та комплексні. Одно елементі - складаються з одного елементу витрат, комплексні - з кількох економічних елементів.\nЗа видами витрат класифікуються за економічними елементами та за статтями калькуляції.\nПід економічним елементами витрат розуміють сукупність економічно однорідних витрат в грошовому виразі за їх видами. На малюнку 1.2. подана класифікація витрат за економічними елементами.\nКласифікація витрат на виробництво за елементами дає змогу відповісти на запитання, що витрачено на виробництво продукції [25:516].\nТака класифікація витрат використовується з метою:\n-\tвизначення розміру оподаткованого прибутку;\n-\tвизначення суми національного доходу;\n-\tпланування витрат (складання кошторисів);\n-\tрозрахунку різних економічних показників (матеріаломісткості, трудомісткості).\nКласифікація витрат за елементами не дає відповіді на запитання на яку конкретну мету зроблені витрати. Тому ця класифікація хоч і має значення в економічній роботі, вона повинна доповнюватись класифікацією витрат за статтями калькуляції.\nСтатті калькуляції показують, як формуються витрати для визначення собівартості продукції - одні витрати показуються за їх видами (елементами), інші за комплексними статтями (включають декілька елементів). При цьому один елемент витрат може бути присутнім у кількох статтях калькуляції. Групування затрат за статтями калькуляції подано на рисунку 1.3.\nУ деяких галузях відхилення від наведеної системи групування затрат у розрізі статей калькуляції значне.\nНа відмінну від класифікації витрат за економічними елементами класифікація за статтями калькуляції більш складна.\nКожна з статей носить комплексний характер (за виключенням основна та додаткова заробітна плата).\nНавіть стаття "Сировина та матеріали" включає в себе крім елемента "матеріали" і інші елементи (заробітна плата за розвантажувальні роботи,витрати пов'язані з


Під прикриттям творчої майстерні міськрада надала землю на березі Дніпра, на якій знаходиться кафе » Медиагруппа Адвокат-Консалтинг - официальный сайт\nПід прикриттям творчої майстерні міськрада надала землю на березі Дніпра, на якій знаходиться кафе\nЗапорізька міськрада передала в оренду 0,07 га землі на причалі Набережній під розміщення творчої майстерні. Фактично ж на цьому місці знаходиться кафе «Бора-Бора» і зносити його не поспішають. Про написав «Запорізький центр розслідувань».\nЗаступник голови земельної комісії Василь Полюсов, коментуючи, як могли віддати землю для розташування творчої майстерні, хоча зараз там кафе, зазначив: «Там у них є договір про те, що «Бора-Бора» зносить свої будови. Всі МАФи повністю, вони здають паспорта прив’язки, їх там 5 штук, здається. Це зазначено в рішенні сесії. Вони приносили, показували гарантійні листи, що все буде прибрано та приведено в порядок. Таким чином, дай Бог щоб так і йшло, всі ці «генделики» зникали».\n«З коментаря ми дізналися, що можна «склеїти» разом кілька паспортів прив’язки на тимчасові споруди і під таким прикриттям років п’ять спокійно тримати кафе на самому березі Дніпра в людному місці. Пошук в реєстрі майна опосередковано підтвердив описану схему – ніякої нерухомості на ділянці з кадастровим номером 2310100000: 05: 019: 0163 не було оформлено», – написали журналісти.\nВ пункті 4.14 рішення зазначено «у місячний термін після прийняття даного рішення звільнити ділянку від тимчасових споруд та внести відповідні зміни до Комплексної схеми розташування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Запоріжжя». Рішення було прийнято ще в кінці квітня, а за станом на сьогодні «Бора-Бора» працює в звичайному режимі.\nТак само, при землевідведення чиновники зробили вигляд, що повірили новим орендарям з їх планами на «творчу майстерню». Такий крок можна пояснити тим, що громадські організації мають преференції при отриманні землі в оренду, і влада може не проводити конкурс або аукціон на право оренди.\nЩе влітку 2018 р. мерія дозволила громадській організації «Культурне джерело» розробити землевпорядні документи для розміщення творчої майстерні. «Культурне джерело» претендувало на ділянку досить давно, ще з 2015 р., коли одне з кафе на причалі Набережній згоріло.\nЗасновники «Культурного джерела» пов’язані не з творчістю, а з ресторанним бізнесом. Йдеться про Андрія Волинця, Максима Рябка і Дамен Джухайна Салех. Волинець ще керує ТОВ «Венеція Спа», ПП «Рибальська М.В.» і ПП «Рамзі», кінцевий бенефіціар якої Альжабер Рамзі, власник ресторану «Зірка Сходу».\nРазом з колишнім власником «Бора-Бора» Андрієм Івановим Рамзі займався готелем «Венеція» і кафе на Набережній. Але приблизно у 2013 році вони посварилися, і у 2015 р. за ділянку, про яку йде мова, у них і почався конфлікт. А в 2016 Іванову спалили машину, в чому він підозрював свого колишнього партнера Рамзі. Номінальним власником причалу значиться давній партнер Іванова Євген Фомін, який зараз безуспішно намагається оскаржити процес передачі ділянки «Джерелу».\nПро затвердження комплексної схеми розташування тимчасових споруд для прова ...


У Тернополі покажуть «Портрет солдата» : 10:04:2017 - 20 хвилин Тернопіль\nУ Тернополі покажуть «Портрет солдата»\nВідкриття виставки фоторобіт журналістки та фотографа Віки Ясинської «Портрет солдата» відбудеться 15 квітня о 14.00 у приміщенні Українського народного дому «Перемога» (бульвар Шевченка,27).\nФотографії мають напівдокументальний характер: портрети поєднані з цитатами воїнів, у яких відображені їхні думки, мотиви, переживання та військовий досвід. «Портрет солдата» — це фотографії чоловіків, котрі добровільно або за призовом стали учасниками бойових дій на сході України. Протягом останнього року автор записувала історії війни з уст її учасників.\nНа виставці представлять портрети лише деяких захисників нашої країни. Це спроба познайомити суспільство з людьми, які не залишилися байдужими до подій на сході і ризикували своїм життям, керуючись власними переконаннями.\nПісля презентації у столиці в березні цього року, виставка мандрує найбільшими містами України, а також рідними містечками та селами бійців – героїв виставки. У Тернополі експозиція триватиме з 15 квітня до 15 травня 2017 року.\nафіша виставка Український дім "Перемога"


Купить Стіл дитячий трапеція регульований по висоті з деревоподібним декором, цена 595.00 грн. Звоните, +38 (097) 374 89 67. ЦИКАДА\nСтіл дитячий трапеція регульований по висоті з деревоподібним декором\nСтіл для творчості, дитячий, регульований по висоті Розміри стільниці: 1040х450, 1180х510Каркас: Сталева труба 20×20 ммПідстава: ДСП товщиною 16 мм, торцованная ПВХ 0,6 ммПокриття каркаса: Порошкова фарбаСтіл для дитячих... Читати далі...\nСтіл дитячий напівкруглий регульований по висоті з кольоровим декором\nСтіл для творчості, дитячий, регульований по висоті\nСтіл для дитячих садків трапеція регульований по висоті призначений для дитячого саду і дошкільних установ.\nСтіл трапеція регульований по висоті для дитячого саду і дошкільних установ має чотирикутну форму стільниці, що дозволяє ставити кілька столів поруч, комбінуючи різні варіанти розташування. Каркас виготовлений з металевої труби квадратного перетину 20х20 мм і товщиною стінки не менше 1 мм, пофарбований чорною порошковою фарбою стійкою. При бажанні, можна пофарбувати каркас столу в будь-який інший колір по розкладці RAL.\nТеги: Стіл дитячий трапеція регульований по висоті з деревоподібним декором, 1342-6913, Столи для дитячих садочків


Кваліфікаційні вимоги - Глазурувальник 4-го розряду\nПрофесійно-технічна освіта. Підвищення кваліфікації. Стаж роботи за професією глазурувальника 3 розряду не менше 1 року.\nЗнає та застосовує у діяльності: технологію та технологічний режим глазурування кондитерських виробів різних видів на агрегатах і машинах; вимоги до глазурі та готових виробів; норми витрат глазурі залежно від виду глазурованих виробів; будову глазурувального агрегату, правила його експлуатації; правила регулювання швидкості транспортерів і роботи механізмів.\nВеде процес глазурування різних кондитерських виробів на агрегатах і машинах різних систем. Готує обладнання до роботи, перевіряє рух транспортера, глазурувального механізму й охолоджувальних пристроїв. Темперує глазур і завантажує глазурувальні машини. Пускає та зупиняє живильні насоси. Стежить за в'язкістю глазурі. Регулює швидкість руху розподільного, сітчастого та охолоджувального транспортера. Регулює повітроподавальний механізм для одержання шару шоколадної глазурі визначеної товщини та з хвилеподібною поверхнею виробів. Визначає відсоток глазурі в цукерках відповідно до встановлених стандартів.