Найголовніші причини ІПСШ - МОЄ ЗДОРОВ'Я\nНайголовніші причини ІПСШ\nІПСШ розшифровується як інфекції з статевим шляхом передачі. Так що основні причини зараження ІПСШ очевидні кожному. Цими інфекціями заражаються в більшості випадків під час сексу. Однак існують і інші причини ІПСШ. Тому що шляхів передачі у цих захворювань кілька, нехай і зустрічаються більшість з них рідше, ніж статевий.\nОбговоримо основні причини, які б зараженню ІПСШ. Також поговоримо про можливості передачі цих інфекцій при різних видах сексу і за допомогою інших механізмів, не пов’язаних зі статевими контактами.\nПрофілактика причин зараження ІПСШ\nКуди звернутися для лікування і профілактики ІПСШ?\nШляхи зараження ІПСШ\nГрупи ризику ІПСШ\nРизик зараження ІПСШ при різних інфекціях\nРизик зараження ІПСШ з презервативом\nРизик зараження ІПСШ орально\nРизик зараження ІПСШ анально\nЛаски руками: ризик ІПСШ\nОсновні причини зараження ІПСШ — це незахищені статеві контакти. Всі без винятку венеричні інфекції передаються під час сексу. Саме з цієї причини вони мають відповідну назву. Причому, не тільки вагінальний статевий контакт може привести до зараження. Можлива передача інфекції при оральному або анальному сексі. Іноді навіть петтінг стає причиною появи ІПСШ.\nКрім того, багато інфекцій передаються іншими способами. Вертикальний шлях зараження характерний для багатьох вірусних і деяких бактеріальних захворювань. Інфекція передається від матері до дитини. При цьому можливі різні механізми зараження:\nчерез систему кровообігу мати-плацента;\nпід час проходження дитини через родові шляхи матері (у такий спосіб часто передаються бактеріальні ІПСШ з локалізацією запалення в структурах урогенітального тракту);\nв процесі грудного вигодовування (так передається ВІЛ, тому що концентрація вірусу в грудному молоці може бути високою).\nРизик ІПСШ у дитини, який народжується від хворої матері, досить високий. Тому часто жінка отримує лікування в період вагітності, щоб не допустити передачі інфекції.\nУ деяких випадках захворювання виліковується повністю, і тоді зараження дитини стає неможливим. Це більшою мірою відноситься до бактеріальних інфекцій. В інших випадках відбувається лише пригнічення життєдіяльності збудника і зменшення його кількості в організмі матері. Тоді ризик передачі ІПСШ хоч і присутній, але значно знижується. Ще одним шляхом поширення венеричних інфекцій є парентеральний. Він реалізується при попаданні збудника безпосередньо в кров пацієнта. Найчастіше таким способом передається:\nвірусні гепатити В і С.\nМеханізми зараження можуть бути різними. В основному це:\nздійснення внутрішньовенних або внутрішньом’язових ін’єкцій шприцами, які вже використовувалися іншою людиною (носієм інфекції) — найчастіше даний механізм передачі інфекції реалізується при наркоманії;\nпереливання крові (зазвичай кров донорів ретельно перевіряється, тому зараження таким способом стає можливим хіба що в умовах воєнного часу);\nвикористання компонентів крові (інтерферони, еритроцитарна маса, імуноглобуліни і т.д.);\nнадання медичної допомоги або проведення хірургічної операції пацієнту, який страждає інфекцією (так заражаються медичні працівники).\nКрім того, багато захворювань передаються контактно-побутовим шляхом. Найчастіше це вірусні інфекції — герпес, папіломавірус, контагіозний молюск, вірус Епштейна-Барр і т.д. Зрідка при тісному побутовому контакті можна заразитися сифілісом, гонореєю, хламідіозом.\nОсновні причини, які б зараженню ІПСШ, це незахищені статеві контакти. Якщо у людини один партнер, то ймовірність захворіти мінімальна. Якщо їх більше п’яти, ризик підхопити інфекцію різко зростає. Причому, не в 5 разів, пропорційно числу партнерів, а набагато більше. Тому що якщо у людини тільки один партнер, з високою ймовірністю він настільки ж консервативний. І не має сторонніх статевих контактів (або, принаймні, їх не багато).\nЯкщо ж у нього 5 партнерів та більше, з високою ймовірністю кожен з них настільки ж нерозбірливий в статевих зв’язках. У цьому випадку ризик інфекцій значно зростає. Причому, часто такі люди можуть підхопити відразу кілька ІПСШ.\nВ останні роки поєднані інфекції діагностуються навіть частіше, ніж моноинфекции (викликані одним збудником). За даними різних авторів мікст-інфекції в структурі ІПСШ складають до 60-80%. Відповідно, тільки 20-40% хворих мають лише одного збудника.\nУ групи ризику по венеричних захворювань (ЗПСШ) входять такі люди:\nмолодий вік (пік статевої активності зазвичай до 30 років, після створення сім’ї число статевих партнерів зменшується);\nу жінок — аборти в анамнезі;\nнетрадиційна сексуальна орієнтація (збільшує ризик в першу чергу ВІЛ);\nнизький соціальний і економічний статус;\nнаркоманія — тому що багато венеричні інфекції передаються парентеральним шляхом;\nмедичні працівники, діяльність яких передбачає контакт з кров’ю — з тієї ж причини;\nалкоголізм — тому що з високою ймовірністю люди, які зловживають спиртним, нерозбірливі в зв’язках і не користуються презервативами.\nМінімальний ризик інфекцій мають сімейні люди від 30 до 50 років. Після цього спостерігається ще один пік захворюваності. Він сильніше виражений в західних країнах.\nЗбільшення захворюваності після 50 років пов’язано з тим, що багато хто до цього часу розлучаються і змінюють статевих партнерів. Крім того, відпадає необхідність у використанні презервативів, так як у жінок згасає менструальна функція. Але презерватив захищає не тільки від вагітності. Він також служить надійним фактором захисту від венеричних захворювань. Тому зневага засобами бар’єрної контрацепції веде до зростання захворюваності ЗПСШ.\nЩе однією причиною є зменшення кількості фізіологічних виділень статевих органів. Вони служать природним захистом від венеричних інфекцій, зменшуючи ризик зараження. Після згасання статевої функції часто спостерігається дисбіоз піхви. Кислотність середовища зміщується в лужний бік, що зменшує її бактерицидну дію.\nВ ідеалі, щоб не заразитися ІПСШ, потрібно не вступати в статеві зв’язки з хворою людиною. Але так як дізнатися, що він хворий, практично неможливо (симптоми часто відсутні або залишаються непоміченими), кожен статевий акт — це ризик.\nЯкий він, цей ризик, залежить від інфекції, на яку страждає партнер.\nВірогідність зараження бактеріальних і вірусних ІПСШ при одному статевому контакті значно відрізняється.\nТак, для ВІЛ при вагінальному сексі ймовірність передачі інфекції становить близько 1%.\nУ той же час для папіломавірусної інфекції ризик зараження досягає 80%.\nСтатистика для деяких інших інфекцій:\nгонорея — 50% при одноразовому сексі;\nмікоплазмоз — 35%;\nстатевий герпес — 20%;\nсифіліс — 90%;\nхламідіоз — 50%.\nАле це наведені середні цифри.\nВони значно відрізняються у різних пацієнтів.\nТому що ймовірність передачі інфекційного захворювання залежить не тільки від виду збудника.\nРизик зараження ІПСШ в порівнянні у чоловіків і жінок різний.\nВ середньому у жінок він вище в 2-3 рази, що пов’язано з особливостями будови сечостатевих органів.\nУ них більш широка уретра.\nКрім того, вхідними воротами також може бути піхву, що підвищує ймовірність інфікування.\nРизик інфікування також залежить від:\nстадії інфекції у її носія;\nстану імунітету (ризик зараження ІПСШ при ВІЛ вищий);\nвиду статевого контакту, його тривалості і т.д.\nТому не варто вважати відсотки — краще по можливості виключити будь-які фактори ризику ІПСШ, щоб зберегти своє здоров’я.\nПрезерватив, якщо він якісний і використовується правильно, захищає від статевих інфекцій з імовірністю, близькою до 100%. Тим не менш, є нюанси.\nРизик зараження ІПСШ, якщо порвався презерватив, такий же, як якщо б пара займалася сексом взагалі без контрацепції. Крім того, він може зісковзнути з статевого члена. Цьому сприяє:\nнеправильне використання контрацептиву (наприклад, нанесення лубриканта на статевий член перед тим як надіти презерватив);\nпослаблення ерекції в процесі статевого контакту (спостерігається при перевтомі, стресі і інших психологічних факторах);\nпокупка презерватива більшого розміру, ніж це необхідно.\nЩе однією помилкою, яка призводить до зараження при використанні презерватива, є переконаність в тому, що інфекції передаються тільки при вагінальному контакті. Це не так. Тому презерватив можна знімати навіть для того, щоб зайнятися, наприклад, оральним сексом.\nНе всі, але деякі ІПСШ передаються через оральний секс. Це можуть бути інфекції вірусні або бактеріальні. Віруси, що передаються при генітальний-оральним контакті:\nДеякі люди бояться, що можуть таким способом заразитися ВІЛ. Але боятися нічого. Цей вірус дійсно міститься в слині, але концентрація його в цій біологічної рідини дуже низька. Тому при оральному сексі ВІЛ не передається. Зате людина може заразитися бактеріальними ІПСШ. Це може бути:\nГонококи і хламідії здатні викликати фарингіт. При зараження сифілісом на місці вхідних воріт інфекції з’являється шанкр-амигдалит. Надалі відбувається дисемінація захворювання і воно протікає так само, як після передачі статевим шляхом.\nДеякі ІПСШ здатні передаватися при анальному статевому контакті. Згодом вони можуть викликати як локальні запальні процеси (проктит), так і генералізовані інфекції.\nПроктит можуть викликати гонорея або хламідіоз.\nПри герпесі морфологічні елементи (зазвичай бульбашки) можуть локалізуватися в області прямої кишки і анальних складок.\nКрім того, інфікування ВПЛ при анальному сексі нерідко призводить до появи кондилом в прямій кишці або біля неї. Ризик передачі деяких захворювань в 10 і більше разів вище при анальному статевому контакті, ніж при вагінальному. До числа таких патологій відносяться вірусні гепатити та ВІЛ.\nЧасто пацієнти запитують, чи можуть ласки геніталій руками привести до зараження. У деяких випадках це можливо. Інфікування відбувається, якщо руки контактують зі статевими органами партнера, а потім — своїми. Або навпаки, в залежності від того, хто є джерелом інфекції.\nЯкщо ви чіпали геніталії партнера, а потім пішли і вимили руки, це однозначно не закінчитися зараженням. Тому що долоні не можуть бути вхідними воротами інфекції. Ними можуть стати тільки слизові оболонки.\nАле часто буває так, що людина чіпає статеві органи партнера, а потім — свої власні. Тоді він дійсно може заразитися ІПСШ. Тому що біологічна рідина, що містить бактерії або віруси, потрапляє на геніталії. Вона контактує з уретрою або піхвою, що може спровокувати зараження.\nКрім того, таким способом можна підхопити гонококовий або хламідійний кон’юнктивіт. Людина часто торкається руками до своїх очей. Якщо після дотику до геніталій партнера руки не були вимиті, зберігається ризик занесення бактеріальної інфекції. Вона супроводжується запаленням очей: їх почервонінням, нагноєнням, світлобоязню. Часто для лікування кон’юнктивіту, викликаного ІПСШ, потрібні більш високі дози антибіотиків або більш тривалий курс, ніж при більш звичних урогенітальних формах цих інфекцій.\nЗаходи, метою яких є недопущення розвитку ІПСШ, називаються первинною профілактикою. Вони спрямовані на виключення контакту збудника зі статевими органами.\nВсі заходи профілактики поділяються на масові і індивідуальні. До числа масових профілактичних заходів відноситься:\nінформування людей про способи і шляхи передачі статевих інфекцій (плакати в медичних установах, лекції в школі і т.д.);\nінформування про небезпеку венеричних захворювань з метою підвищення мотивації людей до дотримання заходів профілактики;\nвакцинація населення проти вірусного гепатиту В, папіломавірусу онкогенних типів (не входить в обов’язковий календар щеплень, але може бути виконана за власні кошти).\nКращим індивідуальним засобом захисту від венеричних захворювань є презерватив. Він здатний запобігти передачі інфекцій в переважній більшості випадків. Крім того, до числа профілактичних заходів відносяться:\nзменшення числа статевих партнерів;\nвикористання презерватива не тільки при вагінальному статевому акті, але і при будь-якому іншому (оральному, анальному);\nв разі наркоманії — використовувати для ін’єкцій наркотичних речовин тільки стерильні голки;\nне робити татуювання або інші інвазивні процедури (пірсинг і т.д.) у сумнівних фахівців;\nне використовувати з іншими людьми спільні предмети гігієни (мило, рушники, бритвені верстати) і не носити чуже натільну білизну.\nДля недопущення розвитку статевої інфекції у дитини потрібно своєчасне лікування ІПСШ у матері під час вагітності або до її настання. Деякі захворювання запобігають за допомогою кесаревого розтину. Крім того, при ВІЛ не слід годувати дитину грудним молоком.\nУ нашій клініці надається повний спектр послуг по боротьбі з венеричними захворюваннями. У нас працюють хороші венерологи, урологи, гінекологи, здатні надати адекватну медичну допомогу будь-якому пацієнту. Тут можна:\nпровести екстрену профілактику ЗПСШ в разі незахищеного статевого контакту з потенційним або встановленим носієм інфекції;\nпровести планову профілактику деяких ЗПСШ за допомогою вакцинації;\nобстежитися на статеві інфекції (у нас можна здати будь-які аналізи, які дозволяють діагностувати венеричні захворювання за кілька годин);\nв разі зараження — вилікувати венеричні хвороби швидко, безболісно і анонімно;\nпровести контрольну діагностику після курсу терапії для підтвердження вилікування.\nВід лікаря ви отримаєте всю інформацію, що стосується причин і факторів ризику ІПСШ. Він також проінформує вас, як не заразитися венеричними інфекціями.\nПри підозрі на ІПСШ звертайтеся до грамотним венерологам.


"Світязька дача" знаходиться у мальовничому сосновому лісі, на березі озера Світязь (300 м до озера). Поруч пансіонат "Шацькі озера" з автовокзалом, ринком, магазинами та облаштованим пляжем.\nДругий поверх: 2 спальні кімнати (односпальне ліжко, розкладне крісло, телевізор з супутниковим ТБ, двоспальне ліжко, кондиціонер).\nВолинська обл., Шацький р-н., с.Світязь, ур. Гушово, провулок Хутірський


25-27 квітня вперше, факультет ветеринарної медицини ПДАТУ приймав у себе учасників II етапу Всеукраїнської студентської олімпіади зі спеціальності “Ветеринарна медицина”. До Кам’янця-Подільського приїхали студенти та викладачі з дев’яти вишів України. Команди студентів представляли: Національний університет біоресурсів та природокористування України, Білоцерківський національний університет, Житомирський агро-екологічний університет, Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій ім.С.З. Гжицького, Дніпропетровський державний аграрно-екологічний університет, Харківську державну зооветеринарну академію, Сумський національний аграрний університет, Полтавську національну аграрну академію, Одеський державний аграрний університет і, звичайно, Подільський державний аграрно-технічний університет.\nОлімпіада проходить у два етапи. Перший етап відбувся у кожному вищому навчальному закладі, на факультеті – визначили переможців із семи клінічних “олімпійських” дисциплін. Другий етап Всеукраїнської олімпіади відбувається у ВНЗ, визначений Міністерством освіти та науки України вищу, куди й приїздять кращі студенти кожного факультет. Цього року така почесна місія випала факультету ветеринарної медицини ПДАТУ. Згідно міністерських правил кожний профільний вищий заклад освіти проводить олімпіаду 3 роки підряд.\nОлімпіада у ПДАТУ, відповідно до правил, складалася з двох частин: теоретичної й практичної. 25 квітня студенти змагалися між собою у теоретичній частині, а 26 – доводили на тваринах свою професійність із практичних лікувальних навичок.\nУ нелегкій боротьбі перше місце посіла команда Подільського державного аграрно-технічного університету. Два других місця вибороли команди Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім.С.З. Гжицького та Сумського національного аграрного університету. Третє місце посіли студенти з Національного університету біоресурсів та природокористування України, Білоцерківського національного університету та Дніпропетровського державного аграрно-екологічного університету.\nВарто відзначити ґрунтовну теоретичну обізнаність та цілковиту практичну підготовку кожного учасника.\nВітаємо всіх з гідними результатами. Бажаємо подальших звершень та нових досягнень!


Новини Львова: У Стрию виявили три нелегальні точки продажу піротехніки\nУ Стрию виявили три нелегальні точки продажу піротехніки\nсереда 04 січня, 2012 15:42\nУ Стрию на міському ринку працівники міліції, що проводили рейд, натрапили на палатку із салютами, повідомили у СЗГ ГУ МВС України у Львівській області.\nДівчина, що стояла за прилавком палатки, свою причетність до незаконної торгівлі заперечувала. Запевняла, її лише попросили приглянути за товаром. А про те, що продавати петарди на ринках заборонено, - взагалі вперше чує.\nЗгодом, і справді прийшов реалізатор салютів та петард. Його попросили зібрати всі хлопавки та проїхати до міськвідділку. А поки продавець пакував до коробок піротехніку, до палатки підходило все більше і більше покупців. Воно й не дивно, багато хто звик зустрічати свята з вогником.\nПроте, зрозумівши, що ледь не стали жертвами недобросовісного підприємця, відмовлялись відсумнівної покупки.\nКоли весь товар упакували до коробок, продавець разом із працівниками міліції вирушив до міськвідділку. Там уже чекали на протоколи ще кілька порушників. Того дня працівники міліції натрапили на три точки незаконного продажу піротехніки. Всі хлопавки та салюти у ділків вилучили і згодом знищать.\nА на продавців-порушників чекатиме штраф – від шістдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.


Квитки на потяги в Україні продаватимуть по вагонах - Укрaїнa - TCH.ua\n"Укрзалізниця" запроваджує нові правила продажу квитків\nУкрaїнa 7 жовтня 2011, 07:34\n"Укрзалізниця" запроваджує нові правила - вагони не будуть їздити напівпорожніми, але постане проблема "нижньої полиці".\nЗ 1 листопада "Укрзалізниця" запроваджує новий порядок продажу квитків на потяг. Квитки в інший вагон не можна буде купити, поки не заповниться попередній.\nЯк пояснили в "Укрзалізниці", поки в поїзді в одному вагоні даного типу (СВ, купе, плацкарт) не залишаться не проданими 8 місць і менше, купити квиток до наступного вагона не буде можливим.\nНововведення стосується тільки потягів внутрішнього сполучення, на міжнародні рейси квитки продаватимуть, як і раніше, пише "Сегодня".\nУ результаті потяги не будуть ходити напівпорожніми, як іноді трапляється зараз. "Зайві" вагони відчеплять і використовуватимуть на тих напрямках, де вагонів не вистачає (технічно в потязі може бути до 22-х вагонів).\nІ навпаки, якщо, припустимо, в потязі "Київ-Харків" відчепили два вагони через недостатню завантаженість, а потім він приїхав до Харкова і виявилося, що продані квитки в усі вагони, то два покладених по штату вагона причеплять.\nЗа словами начальника головного пасажирського управління "УЗ" Олександра Іванька, пілотний проект (з 9 вересня так продають квитки на один поїзд на кожній з шести залізниць) засвідчив: вагонів потрібно менше (на 1-2 на склад).\nЗалізничники визнають проблему "нижньої полиці", але кажуть, що краще додати вивільнені вагони там, де їх не вистачає, щоб могли виїхати якомога більше пасажирів.


Twin Peaks  review | N! думок\nПолітичні сни\tThe Ship of Relations\nAndrii Lundiak\tвідносини, емоції, психологія, сни\tвідгук, страхи, фільм\tLeave a comment\nЗдається то були часи якраз після отримання незалежності Україною. Фільм-серіал Twin Peaks вийшов в 1991-му році. З дослідження минулого в інтернеті, зрозумів, що фільм вийшов в 1993му на українських каналах.\nВ 1993 році … українці упиваються культовим серіалом Твін Пікс, який саме вийшов на екрани.\nМені тоді було в районі 11-ти років.\nЗагалом враження від перегляду фільму на той момент було якесь часткове, обрізане, не повне. Це цілком зрозуміло – в таких роках не бачиш всієї картини життя. Тож все що я пам’ятаю про “Твін Пікс” це якась містика, щось страшне, і саме головне що запам’яталось це та магічна кімната з червоним і чорним кольором. Був якийсь і страх звичайно, я вже точно не пам’ятаю.\nТа ось як тільки я відчув смак англійської мови, зрозумів що в певній мірі я залежний і одержимий на перегляді фільмів тільки оригінальною мовою, я зразу ж згадав про Твін Пікс. Це не перший фільм який я переглядаю на англ мові, не подумайте. Та проте, поставлена мною задача в повній мірі себе виправдала. Власне я хотів переглянути фільм з точки зору мови, щоб відчути всю суть фільму, і заодно почути англ мову.\nОтож я скачав фільм, і на протязі пару тижнів переглянув всі серії. Правда останні серії я дивився з 11 вечора суботи до 8 ранку неділі.\nOfftop: Для мене це звичний режим. Я колись так The Big Bang Theory переглянув останній сезон 🙂 Тому що мене не відпускає бажання як найшвидше переглянути все , вже і зараз. І мені дуже шкода, коли рано встаєш і тобі треба йти на роботу, а ти хочеш ще додивитись. тому я такий нетерплячий, і не шкодую нічого щоб додивитись.\nВисновок №1: Я не пам’ятаю сюжету, тільки відчуття страху та не зрозумілості. Я НІЧОГО не пам’ятаю з минулого. Я вже сумніваюсь, чи дивився я в ті буремні 90-ті роки весь серіал, чи тільки останню серію на ТВ.\nВисновок №2: Мова англійська нормальна, 95-98% зрозуміло. Нових слів нема, а якщо і були то по контексту я зрозумів. Слово “goom” я не знав, але зрозумів по інтонації 🙂\nТак бив мовити – завдання виконано.\nАле враховуючи специфіку власних думок, специфіку блогу, який я завів для себе, специфіку сприйняття світу коли ти старший, в мене виник ряд нових думок, тез, які прийшли до мене в процесі перегляду фільму.\nНа моє здивування постановка фільму виявилась для мене тепер в певній мірі смішною, з елементами тролінгу, який крізь страшний сюжет, вбивства все таки можна побачити. Це звичайно не фільм жахів, але певні елементи є. Девід Лінч таки ще той троль тоді був, і таки поміж рядками він спробував додати елементи сатири.\nТакож видно, що сценарій спеціально розгортався в закручених обставинах. Відчуття – що багато історій просто звязані бо інакше то буде не цікаво. Так би мовити – яскравий приклад, як людина може вигадувати фантастичні речі, для того щоб розважати інших людей, розважати їхні думки, їхні страхи, їхні емоції в порівнянні з власним життям.\nРечі, які завжди привертають увагу в кінематографі, всі поєднались в одному серіалі: Добро і Зло, Любов і Ненависть, Любов і Пристрасть, Дружба, Гроші, Вбивство, Обман, Правда, Бізнес, Наркотики, Молодь, Школа, Сни, Емоції, Магія, Потойбіччя, Память, Минуле, Чоловіки і Жінки, Сатиричне і Серйозне і навіть Девід Духовний та тема UFO :). Правда варто добавити, що “добрі поняття” (добро, любов, Бог, дружба показуються тут в певній мірі пафосно, чи з погляду сатири. Це точно не оповідання про те як Добро перемагає Зло.\nОкремого пункту думаю варті теми про любов та відносини. Вони в цьому фільмі показані трохи смішно і пафосно, або так, що дають розуміння, що все це не важливо, і всім цим можна нехтувати. Можливо це цинізм, а можливо щось інше. Особисто я думаю, що таким чином ми можемо побачити реальність життя – без “обгорток”, без “ілюзій”.\nЗ сучасного погляду на режисуру, видно певні провтики, або нестикування. Наприклад як по сюжету той Псих переніс з лісу того Великого Пішака, коли потім виносили пішака біля 5 людей. І таких прикладів в сценарії пару найдеться. Я завжди такі речі бачу. Але й розумію, що вони для загальної тематики філму можуть для глядача НЕ грати важливої ролі. Для мене ж це ознака, що все таки це фільм 🙂 І не більше.\nІ все ж таки, крізь фільм прослідковуються більш глибокі, як на мою думку, речі з життя людей на планеті Земля. Перш за все, я не критик, і не маю інформації, що автор фільму задумував показати, але я пишу своє враження. І як я бачу основною лінією тут є:\nГоміцид – бажання людини вбивати інших людей. Чому це виникає в людях. Чим вони керуються. Чи керуються вони дійсно самим собою, чи керує людьми щось чи хтось. І саме цікаве для мене, як виявилось в кінці фільму, це зв’язок з страхом.\nКримінальні психологи думаю тут більше б добавили. Але я добавлю тільки своє.\nЯкраз в останніх серіях все починає складатись в один пазл.\nКрім зовнішніх чинників (гроші, бізнес, наркотики, бажання перемогти) на людей впливають внутрішні чинники (відчуття неповноцінності, відчуття недостатності уваги, відчуття непотрібності, відчуття першості, слави, сили, внутрішніх переконань). І весь це мікс чинників перекривається страхом людини (уявіть собі інгредієнти для салату Олівє, то якраз майонез – і є страх, і як він працює).\nСаме страх, по сюжету фільму, і є відкриваючим каталізатором до потойбічного, паралельного світу, де на людина поводить себе по іншому.\nАле стоп 🙂 це ж фільм 🙂\nДавайте будемо реалістами. І я дуже тішуся, що якраз після перегляду серіалу мені випала нагоду переглянути відео (знову згрішив, на англ мові :)) з TEDxTalks 🙂 в тему про страхи : “What fear Can teach us?” by Karen Thompson Walker. Ось головна, як на мою думку, цитата:\n“What if we thought of fear as an amazing act of the imagination, something that can be as profound and insightful as storytelling itself?”\n“А якщо страх, це дивовижний процес нашої уяви, щось таке, що може бути настільки глибоке і проникливе як власне процес розказування казкових історій, вигадок”.\nАвтор розмови, дає приклад нам про людей, які потерпіли аварію корабля, і були змушені довгий час плисти на малих лотках, і вибирати з 3 зол якесь зло що найлегше для них. Вони так боялись канібалізму на найближчому острові, що забули про те, що вони можуть померти від голоду, пливучи ще далі. А ще гірше – потерпіти від власного канібалізму в лотках.\nЦе я все до того наводжу, що:\nЛюди, ми в полоні своїх страхів, своїх історії, яких ми ж самі і боїмось.\nДалеко не треба ходити. Думаю в кожного найдеться хтось, хто хвилюється поз-за хвороб. В таких людей завжди вимальовується в голові найстрашніше. Людина так боїться смерті, що сама собі на біологічному рівні робить проблеми в циклічному режимі. Здається ніби релігійні всі люди, вірять в Рай та в краще майбутнє, але побороти власні страхи нема сил.\nЗагальний висновок для мене\nКрізь мій блог, дуже багато тем ідуть, які зачіпають тему дуалізму в житті – Добро і Зло і всі інші пари.\nВсе більше я стаю переконаний, що саме це є головна тема нашого життя на планеті. Відколи мій блог існує, і в чернетці маю тему про дуалізм. Але я постійно відчуваю, що в мене мало ще даних на підтвердження моїх догадок.\nВисновок над висновками\nНе створюймо своїх страхів, своїх історій, щоб потім героїчно з ними боротись. Не треба відмазуватись, і перекладати відповідальність на Бога чи Диявола. Люди – самі по собі потужний інструмент, нічого більшого не треба для усвідомлення сили.\nPS. Якщо б так хтось захотів переглянути, ось на англ. мові торент. Якість нормальна.\nPS2. В останній серії 2го сезону, головна героїня дає обіцянку детективу побачитись за 25 років. Чи був це випадок, чи спеціальний задум, але ось і ось пишуть, що цілком можливе продовження Твін Піксу.


Кахля стінна кутова, поч. XVII ст. » НІАЗ Кам`янець\nНІАЗ » Віртуальна виставка Музейна скарбниця » Кахля стінна кутова, поч. XVII ст.\nАвтор: admin2 Опубліковано: 11-01-2022\nЧерепок червоноглиняний, частково вкритий зеленою поливою, зсередини закіптюжений. Кахля орнаментована, має 2 лицьові пластини. Одна з пластин частково ціла, інша відбита повністю, залишився лише фрагмент рамки. Румпа з одного боку вціліла повністю, ближче до краю незначно вигнута назовні. Румпа під кутом 45 градусів кріпиться до зовнішньої рамки кахлі. Край румпи загнутий назовні. Кахля надбита. Зовні оздоблена високою ступінчастою рамкою. Всередині рамки орнамент у вигляді овальних елементів, між якими круглі рельєфні виступи. В середині овали заповнені круглими рельєфними точками. На лицьовій пластині рельєфне зображення грифона. По краях лицьової пластини ступінчаста рамка з округлим валиком посередині. Зображення грифона з широко відкритим дзьобом. З дзьоба висунуто довгий тонкий язик. Хвіст піднятий вгору, вигнутий S-подібно. Із зовнішнього краю хвоста зазубрини. Тулуб гладкий. Шия і голова оздоблені «пір’ям» у вигляді дугоподібних та рівних косих заглиблень. На межі шиї та тулубу показано крило з сімома перами. Лапи з чотирма дрібними пазурами.\n10,8 х10,8 см\nШирина рамки – 4,4 см\nВисота рамки – 2,0 см\nВисота рельєфу – 0,1-0,7 см\nТовщина румпи – 0,9 см\nТовщина лицьової пластини – 0,9 см


Головна :: ХСО "Парк-рейс"\n11:00 Урочисте відкритя Урочисте відкриття старту\n11:10 група 15, 10, 9, 8, 7, 6, 5, 4,3,2,1 Старт з інтервалом у 1 хвилини!\n11:30 група 4,3,2,1 Фініш\n11:40 група 5,6,7,8 Фініш\n11:50 група 9,10,15 Фініш\n12:00 група 12,11,13,14 Старт з інтервалом у 2 хвилини!\n13:15 група 11, 12, 13, 14 Фініш\n13:45 усі Нагородження\n14:00 усі Урочисте заверщення захожу\n0 HOREVOI DANYLO (Херсон) 6 . Юнаки байк від 14 до 15 років\n0 Вадим Кравченко (Николаев) 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років\n0 МАКСИМ Вертиков 2 . Хлопці байк до 11 років\n0 Борис Падалка (Одеса) 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років\n0 Богдан Шабуняєв (Top Bikes Team | Херсон) 8 . Чоловіки байк від 16 до 17 років\n1 Софія Баленко (Херсон) 1 . Дівчата байк до 11 років\n2 Виктор Шульга (Николаев) 13 . Чоловіки байк від 40 до 49 років\n3 Александр Шилкин (Компашка | Парк рейс) 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років\n4 Ірина Шевченко (Мелітополь) 9 . Жінки байк від 18 до 35 років\n5 Иван Путило 4 . Хлопці байк від 12 до 13 років\n6 Артур Вялих (Херсон) 2 . Хлопці байк до 11 років\n9 . Жінки байк від 18 до 35 років\n8 Марія Чаус (Херсон) 1 . Дівчата байк до 11 років\n9 Марія Франковська (Херсон) 10 . Жінки байк від 36 років\n10 Ваня Крюков (2 | Херсон) 8 . Чоловіки байк від 16 до 17 років\n11 Олена Новик (Херсон) 10 . Жінки байк від 36 років\n12 Ярослав Ситнік (- | Україна. місто Херсон) 8 . Чоловіки байк від 16 до 17 років\n13 Станислав Базыляк (Николаев) 8 . Чоловіки байк від 16 до 17 років\n14 Женя Комар (Николаев) 8 . Чоловіки байк від 16 до 17 років\n15 Евгений Бунчак (Каховка) 11 . Чоловіки байк від 18 до 29 років\n16 Артем Бардачов (Херсон) 11 . Чоловіки байк від 18 до 29 років\n17 Дмитро Шаповаленко 11 . Чоловіки байк від 18 до 29 років\n18 Дмитро Михалик (Херсон) 11 . Чоловіки байк від 18 до 29 років\n19 Ян Любаров 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років\n20 Сергій Шевченко 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років\n21 Олександр Гутянко (Миколаїв) 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років\n22 Вячеслав Лемех (Николаев) 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років\n23 Вадим Кравченко (Niko Ryders | Миколаїв) 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років\n24 Олексій Мелентьєв (Херсон) 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років\n25 Игорь Ольховенко (Bike Garage | Херсон) 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років\n26 Олександр Загуменний 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років\n27 Александр Миронюк 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років\n28 Данило Денисенко (Septem Crossfit | Миколаїв) 11 . Чоловіки байк від 18 до 29 років\n29 Владислав Ковтун 4 . Хлопці байк від 12 до 13 років\n30 Андрей Юрлов (Николаев) 13 . Чоловіки байк від 40 до 49 років\n31 Дмитро Рильський (- | Мелітополь) 13 . Чоловіки байк від 40 до 49 років\n32 Дмитро Татаровський (Херсон | Херсон) 6 . Юнаки байк від 14 до 15 років\n33 Анатолій Конанов (Херсон) 14 . Чоловіки байк від 50 до 59 років\n34 Денис Прокопчук (VeloCity Kherson | Херсон) 11 . Чоловіки байк від 18 до 29 років\n50 Игорь Кручинин (Николаев) 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років\n65 Олександр Кравченко (digicom cycling team | Миколаїв) 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років\n75 Михайло Колос (kherson cycling team | Херсон) 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років\n77 Василь Блюммер (Херсон) 13 . Чоловіки байк від 40 до 49 років\n79 Сашко (Hohol) Карпенко (УЦ "ФЕНИКС" | Херсон) 13 . Чоловіки байк від 40 до 49 років\n289 Евгений Алейников (Мелитополь) 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років\n342 Виталий Абрамов (Николаев) 14 . Чоловіки байк від 50 до 59 років\n780 Константин Бугаев (Digicom | Херсон) 12 . Чоловіки байк від 30 до 39 років


Брускетта з помідорами і моцарелою: рецепти з фото\nІноді виникає бажання приготувати що-небудь незвичайне, але в той же час незвичайно смачне, легке і, що найголовніше, швидке. І якщо такі популярні бутерброди з ковбасою та сиром порядком набридли, рекомендуємо приготувати брускетту з помідорами і моцарелою. Що це за страва, як правильно його готувати — ви дізнаєтеся з поданого нижче матеріалу.\nНайрізноманітніші бутерброди готуються по всьому світу, Італія не стала винятком. Сьогодні ми хочемо розповісти, як приготувати надзвичайно смачний і ніжний італійський бутерброд, який називають брускеттой. Помідори і сир моцарелла — основні інгредієнти класичного рецепту. Але крім цього існує величезна кількість самих різноманітних начинок.\nСлово «брускетта» походить від стародавнього романського — bruscare, що означає «запікати на вугіллі». Суть таких бутербродів полягає в тому, що для їх приготування використовують обсмажений без масла (на деку або на грилі) скибку білого хліба, поверх якого розкладається начинка.\nВ італійській кухні для брускетта з помідорами і моцарелою, як втім, і для інших, найчастіше використовують традиційний національний хліб — чіабату, але якщо такого немає, то підійде свіжий білий хліб. Відмінним варіантом стане і французький багет. Скибочки хліба обсмажуються і ще в теплому вигляді натираються часником, змащуються найкращим оливковою олією. Це є основою брускетта. Томати слід вибирати стиглі, але не переспілі. Для того щоб зняти з них шкірку, помідори слід спочатку обшпарити окропом. Надзвичайно смачні бутерброди виходять з сиром моцарелла. Брускетта з помідорами відмінно доповнять оливки, базилік або інша зелень.\nІталійські бутерброди гарячі\nСмачна закуска, приготована за цим рецептом, дасть відчуття легкої ситості. Приготувати її можна на сніданок або в якості перекусу, щоб взяти з собою. Для рецепту брускети з моцарелою і помідорами нам потрібні такі компоненти:\nУ невелику ємність укладаємо довільно нарізані помідори, часник, спеції, часник, цибулю, перемішуємо і ставимо в прохолодне місце. Французький багет розрізаємо по діагоналі на 12 скибочок і обсмажуємо в духовці при температурі 190°C не більше 5 хвилин. Після цього знижуємо температуру 70°C. На обсмажені шматочки викладаємо рівним шаром томатну суміш, зверху кладемо тонко нарізані скибочки моцарели. Ставимо в духовку на 2 хвилини, щоб сир трошки розплавився. Гарячі бутерброди відразу ж подаємо на стіл.\nЧиабатная брускетта з солодкими томатами\nРекомендуємо приготувати надзвичайно смачну брускетту з помідорами, базиліком і моцарелою. Покрокове приготування.\nВід чіабатти вздовж відрізаємо четверту частину (приблизно 100 г) і злегка обсмажуємо на грилі з обох сторін.\n150 г рожевого солодкого помідори наріжемо довгастими шматочками.\nРівно така ж кількість часточок нарізаємо з сиру моцарелла.\nНа обсмажені шматочки, чергуючи, викладаємо скибочки помідор і моцарелли.\nПоливаємо соусом песто (30 мл), а потім і бальзамічним кремом (30 г), посипаємо зверху крупною морською сіллю і ароматним, свіжомеленим перцем.\nІталійський бутерброд прикрашаємо листям зеленого базиліка.\nБрускетта з в’яленими помідорами і моцарелою\nЦя італійська закуска являє собою підсмажений шматочок хліба з начинкою, вона може бути будь-якою. Точну кількість інгредієнтів в цьому рецепті ми вказувати не будемо — вона залежить від складу сім’ї або кількість гостей. Для нашого варіанту підійдуть наступні компоненти:\nШматочки багета обсмажуємо без масла в духовці або на грилі, дуже важливо їх не пересушити. Гарячі скибочки збризкуємо оливковою олією, після того як вони трохи охолонуть, рясно змащуємо їх песто. В’ялені томати (їх можна приготувати в домашніх умовах) нарізаємо тонкими смужками і укладаємо зверху. Моцарелу руками рвемо на шматочки і викладаємо на томати. Не намагайтеся робити дану процедуру занадто акуратно, навпаки, кошлаті шматочки моцарели виглядають красиво і оригінально. Готовий бутерброд присаливаем і збризкує смачним оливковою олією. Сервірувальну тарілку можна прикрасити невеликими листочками базиліка.\nРічна брускетта з овочами-гриль\nСьогодні ми хочемо вам розповісти про те, як зробити смачну, хрустку, соковиту брускетту з моцарелою, помідорами та іншими овочами, приготованими на грилі. З даної кількості інгредієнтів ми зможемо приготувати вісім порцій. Нам буде потрібно:\n480 г італійського хліба чіабатта;\n12 м (2 зуб.) часнику;\n250 г салату;\n280 г моцарели.\n800 г цукіні;\nпо 200 г баклажанів і солодкого перцю;\n380 г томатів;\n85 мл оливки. масла;\nЧіабатту слід підсушити будь-яким способом і натерти часником. Моцарелу нарізаємо тонкими скибочками, салатні листя промиваємо. Всі перераховані обсмажуємо овочі на грилі. Розкладаємо їх на шматочки чіабатти разом з моцарелою.\nОвочі готують наступним чином: спочатку всі їх необхідно промити і обсушити. Перець слід розділити вздовж на 8 частин, обов’язково видалити серцевину. Помідори, баклажани, цукіні нарізаємо кружечками, посипаємо спеціями і скроплюємо оливковою олією. Обсмажуємо овочі на грилі з двох сторін, викладаємо на тарілку, злегка поливаємо лимонним соком і залишилися олією.\nЧахохбілі з курки: рецепт приготування, вибір продуктів, особливості грузинської кухні


Ми знову-таки втручаємося в ту частину, за яку відповідає доля, - Толкачов про клонування. Ua24.pro — Українські новини щодня чесно і оперативно 24/7\nМи знову-таки втручаємося в ту частину, за яку відповідає доля, - Толкачов про клонування\nУкраїнські новини | 5 липня, 16:17\nУ програмі Мирослави Бобровської «А як насправді?» сучасний український мислитель, громадський діяч, філософ, футуролог, юрист Олексій Толкачов розповів про експерименти щодо клонування та штучного запліднення.\nТолкачов дотримується думки, що світ – дуальний і будь-яке виробництво нового вимагає синергії дуальностей. «Люди вже прийшли до штучного запліднення, але люди прийшли і до клонування», - зазначає він. Тим не менш, клонування експерт вважає тією сферою, що належить не людині, а Богу, який створює і підтримує життя.\nЗагалом він вважає, що людина вирішила взяти на себе забагато і такі експерименти – це надто. Водночас Толкачов стверджує, що людський інтерес і можливості не знають меж. «Цілком ймовірно, може створити навіть нову форму життя генетично модифіковану, досконалу, красиву», - припускає філософ.\nУ цьому ж контексті він міркує над природою оргазму. Як каже Толкачов, якщо при заплідненні яйцеклітини жінка відчуває оргазм, то дитина матиме частину божественної душі. «І тоді це вже не просто фізичний процес, як намагаються вчені розкласти, а відбувається щось більше», - зазначає експерт.\nТакож футуролог припускає, що жодного кохання в майбутньому вже не буде і модель дитини можна буде створити буквально за всіма параметрами: генетичні відхилення, колір волосся та очей, фізичні задатки, зріст, імунітет. Тобто йдеться, пояснює він, вже про генетичне моделювання та можливість втрутитися в генокод, конструювати за завдання.\nТим не менш, Толкачов вважає, що це неправильно і людина не повинна контролювати цю сферу. «Таким чином ми знову-таки втручаємося в ту частину, за яку відповідає доля», - підкреслює він.\nЯк повідомляє мислитель, ці дослідження поки заборонені, але світ знає випадки порушення. Зокрема, він говорить про народжених клонованих дітей у Китаї і додає, що проти вчених за це порушили кримінальні справи. «У перспективі – так, ми можемо повністю дітонародження перетворити на конвеєр з інститутами, з 3D-моделями, де кожен зможе собі вибирати», - підсумовує Толкачов.\nНагадуємо, Толкачов розповів, до чого призведуть в майбутньому іграшки для дорослих.\nРаніше Знай.uа повідомляв про те, що Толкачов заявив, що сплеск гормонів у дітей відбувається доволі рано.


Лихоманка неясного генезу. Алгоритм діагностичного пошуку в клініці внутрішніх хвороб. Тактика ведення пацієнтів. - Flebosclinic\nДодому Госпітальна терапія Лихоманка неясного генезу. Алгоритм діагностичного пошуку в клініці внутрішніх хвороб. Тактика ведення...\nЛихоманка неясного генезу\nОскільки лихоманка є універсальною реакцією на різні ураження організму, неможливий якийсь єдиний односпрямований діагностичний пошук.\nДля проведення кваліфікованої диференціальної діагностики у лихоманить хворих терапевта необхідно знати клінічні прояви та особливості перебігу не тільки численних захворювань внутрішніх органів, але і супутню патологію, що є компетенцією інфекціоністів, онкологів, гематологів, фтизіатрів, невропатологів та нейрохірургів. Труднощі збільшуються від того, що не існує прямої залежності між висотою лихоманки і об’єктивно виявляються даними.\nНа першому етапі схеми діагностичного пошуку потрібно проаналізувати анамнестичні відомості, провести ретельний клінічний огляд хворого і виконати найпростіші лабораторні дослідження.\nПри зборі анамнезу звертається увага на професію, контакти, перенесені захворювання, алергічні реакції у минулому, що передує прийом медикаментів, вакцинації і т. п. З’ясовується характер лихоманки (рівень температури, тип кривої, озноб).\nУ процесі огляду аналізується стан шкіри, слизових оболонок, піднебінних мигдаликів, лімфовузлів, суглобів, венозної і артеріальної системи, легенів, печінки і селезінки. Ретельний клінічний огляд допомагає виявити уражений орган або систему, що в подальшому має бути спрямований пошук причини гарячкового синдрому.\nВиконуються найпростіші лабораторні дослідження: загальний аналіз крові з визначенням рівня тромбоцитів і ретикулоцитів, загальний аналіз сечі, досліджуються загальний білок та білкові фракції, цукор крові, білірубін, АсАТ, АлАТ, сечовина.\nВсім лихорадящим хворим з неясним діагнозом для виключення тіфопаратіфозних захворювань і малярії призначається дослідження крові на гемокультуру, реакцію Відаля, РСК, на малярію (товста крапля), антитіла до ВІЛ.\nПроводиться рентгенографія (не рентгеноскопія!) органів грудної клітки, знімається ЕКГ.\nЯкщо на даному етапі виявлена патологія якої-небудь системи або конкретного органу, подальший пошук ведеться цілеспрямовано за оптимальною програмою. У разі якщо лихоманка є єдиним або провідним синдромом і діагноз залишається неясним, необхідно перейти до наступного етапу пошуку.\nЗ лихорадящим пацієнтом слід провести бесіду, щоб при підвищенні температури тіла не впадав у паніку і не ставав «рабом термометра».\nПри моносимптомной гіпертермії на фоні нормальних лабораторних показників потрібно виключити: штучну гіпертермію, тиреотоксикоз і порушення центральної терморегуляції. Субфебрилітет може виникати після важкого робочого дня, емоційного стресу і фізичного навантаження.\nПри наявності змін лабораторних показників з урахуванням клінічних проявів, особливостей реакції крові, характеру гарячкової кривої до діагностичного процесу можуть бути залучені відповідні фахівці. Якщо потрібно, хворий може бути консультирован інфекціоністом, гінекологом, гематологом, ЛОР-лікарем, онкологом та іншими фахівцями. Однак огляд хворого вузьким фахівцем з метою уточнення діагнозу не знімає відповідальності і необхідності повноти обстеження лікарем.\nЯкщо причина лихоманки залишається неясною, потрібно перейти до наступного етапу пошуку. З урахуванням віку, стану хворого, характеру температурної кривої та картини крові лікар повинен зорієнтуватися щодо природи лихоманки та віднести її до однієї з груп: інфекційна або соматична.\nДіагностичний пошук при підозрі на інфекційне захворювання\nВ клінічній практиці найбільш часто зустрічаються лихоманки інфекційного походження. У цю групу включаються гіпертермії при бактеріальних, вірусних і паразитарних інфекціях.\nПри інфекційній лихоманці (тифопаратифозные інфекції і малярія виключено на попередніх етапах діагностики) слід пам’ятати в першу чергу про можливості туберкульозного процесу через поширеність захворювання і серйозності наслідків недіагностованих випадків. Хворому проводяться рентгенографія легенів і томографія, реакція Манту, неодноразовий посів харкотиння на бацили Коха. Крім уражень легенів можливий туберкульоз інших локалізацій.\nПри підозрі на бактеріальну інфекцію, про що свідчать і лабораторні дані (лейкоцитоз, нейтрофільоз зі зсувом вліво, токсична зернистість нейтрофілів), здійснюється посів крові на стерильність. Забір крові на стерильність і гемокультуру не регламентується ні часом доби, ні прийомом їжі. Слід робити неодноразові паркани (до 5 протягом доби), особливо в період підйому температури тіла.\nЗ другого тижня захворювання можливе проведення серологічних реакцій. У разі необхідності здійснюються дуоденальне зондування, посів харкотиння, сечі, калу і жовчі.\nНайбільш часто інфекційна гіпертермії неясного генезу спостерігається при сепсисі та первинному інфекційному ендокардиті. Особливо небезпечно пропустити у хворого на менінгококову інфекцію, що супроводжується характерними клінічними симптомами.\nПри підозрі на вірусну природу захворювання показане при можливості проведення серологічних реакцій (РЗК, РИГА та ін). Діагностичне наростання титру вируснейтралізуючих антитіл в парних сироватках забезпечує розшифровку діагнозу. Однак результат вірусологічних досліджень буває готовий не раніше ніж через 10 днів, коли клінічні прояви інфекції можуть зникнути.\nДля діагностики паразитарних лихоманок (трихінельоз, токсоплазмоз та ін) важливі дані епідеміологічного анамнезу. Враховуються типові клінічні прояви. Для підтвердження діагнозу, його верифікації застосовуються спеціальні методи діагностики, характерні для конкретної паразитарної інфекції. Певне значення надається еозинофілії крові.\nЕпідеміологічний анамнез важливий також для виявлення екзотичних (тропічних) хвороб, що протікають на ранніх стадіях з гарячковим синдромом.\nПри гіпертермії, що супроводжується сухістю і почуттям печіння в порожнині рота, гіперемією слизових оболонок, «заїдами в кутах губ, необхідне дослідження на грибкову флору для виключення у хворого кандидозного сепсису.\nВиключення пухлинного процесу\nУ разі тривалої лихоманки без локальних даних, виключення сепсису та інфекційного ендокардиту, підвищення ШОЕ і наявності помірної анемії майже завжди мова йде про пухлинному процесі або дифузних хворобах сполучної тканини.\nЗазвичай соматичні лихоманки протікають на тлі втрати маси тіла, виразного підвищення ШОЕ, змін інших лабораторних показників.\nДля виключення дифузних хвороб сполучної тканини, в рідкісних випадках протікають моносимптомно, призначається дослідження крові на ревматоїдний фактор, вовчакові клітини, антитіла до ДНК, антинуклеарный фактор, імуноглобуліни. При необхідності проводиться шкірно-м’язова біопсія. Додаткову інформацію для диференціальної діагностики аутоімунних та інфекційних лихоманок дає дослідження НСТ-тесту. Його рівень помітно підвищений при інфекційній патології.\nПри підозрі на пухлинну природу гіпертермії здійснюються додаткові дослідження для виключення гемобластозів (сюди відноситься і лімфогранулематоз) та злоякісних пухлин. Виявлення цитопенії або тромбоцитопенії, М-градієнту при електрофорезі білків сироватки, геморагічного синдрому та інших характерних для гемобластозів клінічних проявів служить показанням до трепанобиопсии або стернальної пункції та дослідження мієлограми. Наявність збільшених лімфатичних вузлів — важливий аргумент на користь проведення біопсії вузла. При наявних передумови показана рентгенографія середостіння.\nДля виключення діагнозу злоякісних пухлин застосовуються ультразвукове дослідження органів черевної порожнини та спеціальні рентгенологічні методи дослідження (холецистографія, екскреторна урографія, рентгеноскопія шлунка, іригоскопія). При необхідності виконуються ендоскопічне дослідження шлунка і кишечника, радіоізотопне сканування печінки. В окремих випадках проводиться ангіографічне дослідження органів черевної порожнини або заочеревинного простору.\nДля діагностики інтра – і ретроперитонеальных утворень, абсцесів і збільшених лімфовузлів черевної порожнини при можливості здійснюється сцинтиграфія з цитратом галію. В даний час для діагностики злоякісних пухлин широко застосовують комп’ютерну томографію.\nУ випадку, якщо всі етапи діагностичного пошуку пройдені, проте причина гарячкового синдрому залишається неясною, показана лапаротомія. При наявності сумнівів щодо наявності у хворого прихованого туберкульозного процесу на даному етапі діагностики допустимо призначення пробної (тестуючої) туберкулостатической терапії.\nЗрідка зустрічаються ситуації, коли, незважаючи на проведення всебічних досліджень і використання доступних методів, консультацій фахівців, причина гіпертермії залишається неясною. У таких виняткових випадках встановлюється найбільш ймовірний за клінічними та лабораторними даними діагноз і здійснюється подальше спостереження за хворим в динаміці. При появі нових симптомів проводиться повторне або додаткове обстеження.\nТаким чином, пошук причини гарячкового синдрому — важка і відповідальна задача. Встановлення помилкового діагнозу зумовлює неправильну лікарську тактику, що може призвести до непоправних наслідків. У кожному випадку лихоманки неясного генезу лікар не повинен сподіватися на результати безсистемно проведених численних досліджень, а довірятися фактами і логікою, дотримуватися певної схеми діагностичного пошуку.


Патрульні розповіли про ДТП з пішоходами у Хмельницькому | Новини\n09:05, 26 травня 2018 р.\nНерегульований пішохідний перехід потребує максимальної уваги усіх учасників дорожнього руху\nНа території міста Хмельницького існує близько 350 нерегульованих пішохідних переходів. З початку року на них сталось 19 ДТП за участі пішоходів.\nДосить часто водії не надають пріоритет руху пішоходам, які перетинають проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переході, що є порушенням ПДР України. За таке правопорушення передбачена адміністративна відповідальність згідно з частиною 1 статті 122 КУпАП та тягне за собою накладення штрафу в розмірі 255 гривень. З початку року за таке правопорушення патрульні притягнули до відповідальності 44 водія.\nПішоходам, для збереження власного життя та здоров’я, варто бути також уважними та пам'ятати, що не варто різко вибігати на пішохідний перехід, адже у кожного автомобіля є гальмівний шлях, і моментально зупинити автомобіль неможливо.\nБільшість наїздів на пішохідних переходах трапляються через неуважність водіїв, що зазвичай спричинено користуванням ними телефоном або розмовою з їх пасажирами.\nПасажирам транспортних засобів рекомендуємо не відволікати водія розмовами під час руху, щоб не зменшувати його сконцентрованості на керуванні транспортним засобом, а водіям нагадуємо про адміністративну відповідальність за користування телефоном під час руху.\n#пішохід #Хмельницький #ДТП


Які сорти помідор найурожайніші для теплиць, знає не з каждийКаждую весну перед усіма городниками постає питання про те, як вибрати кращі сорти і вибрати для посіву в теплиці: врожайні, найурожайніші або високоврожайні. Відповідь на це питання можна знайти нижче.\nВизначаємося, які помідори найурожайніші для теплиці\nКращі суперврожайний сорти помідор – це високорослі. Вони називаються індетермінантні. Ці сорти мають більшу кількість зав’язей. При цьому, під час дозрівання плодів можливі цвітіння і зростання рослини. Цвітіння найчастіше триває при відповідних для цього умовах – обігріві теплиці і додаткового освітлення.\nДо найбільш урожайним сортам відносять:\nПомідори Будьонівка – високоврожайний сорт томатів\nУрожайність сорту Евпатор F1 становить 40 кг з 1 м2. Він є індетермінатний і світлолюбна. Червоні серцеподібні плоди томата Будьонівка, що досягають 350 г, використовують в свіжому вигляді. Високорослий кущ дає 9 кг томатів на 1 м2. Єдиний мінус даного сорту полягає в тому, що немає відомостей про стійкість до різних захворювань.\nСкоростиглі і врожайні сорти томатів для теплиць\nЧи не супер, звичайний урожай дають детермінантні сорти. Вони розраховані на певну кількість квіток, після появи яких, рослина припиняє рости і гине. У теплиці у таких сортів необхідно підрізати пагони.\nВрожайні сорти включають такі сорти, як:\nТомати сорти Талица F1 є гібридними. Вони стійкі до грибкових уражень і надлишку вологи. Вага одного помідора – 125 г. Сам плід – круглий, щільний. З рослини можна отримати до 20 кг. Їх призначення – консервація.\nПомідори Рожевий мед стійкі до захворювань\nЧорний принц вживається в свіжому вигляді, а також для виготовлення соку.\nСорт Рожевий мед дуже урожайний. Один плід може досягати 700 м З томатів готують сік, соус, кетчуп. Рослини не реагує на перепади температур, плоди не розтріскуються. Сорт є низькорослим. Смакові якості томатів мають хороші відгуки.\nМалишок F1 консервують і солять. На 50-сантиметровому кущі багато плодів в середньому по 50-70 м Російський розмір вживається в свіжому вигляді. Кожна кисть має 3 великих плоду. Майстер F1 є найбільш раннім і врожайним з сортів, і одним з врожайністю серед інших. На кисті знаходиться по 6-8 плодів.\nОдні з найбільш високоврожайних сортів томатів для теплиць\nСелекціонери постійно ведуть роботу над вдосконаленням старих і появою нових сортів. Наприклад, були виведені нові сорти Сибіряк F1, Урал F1, Шаолінь F1. Плоди сорту Сибіряк F1 досягають 2,8 кг. Середній розмір плода – близько 1,5 кг. Вони плоско-округлої форми, гладкі, мають приємний аромат і десертний смак. Урал F1 – сорт для таких регіонів, як Урал і Удмуртія, використовується для салатів. Близько 25 плоско плодів має 1 рослина. Маса плода дорівнює 350 м Шаолінь F1- дуже смачний сорт для салатів, плоди – до 400 г. Урожайність середня, близько 9,5 кг з куща.\nВисоковрожайних сортів дуже багато, і серед них необхідно відзначити сорти:\nЧіо-Чіо-сан і ін.\nТомати Де-Барао можливо використовувати для консервації і соління. Він росте в різних кліматичних умовах, навіть при прохолодному повітрі і нестачі освітлення. Сорт представлений червоним, рожевим, золотим і чорним відтінками, є і невисокі жовті. Вага плоду 68 г, мають товстою шкіркою і щільною м’якоттю. Висота куща становить 2,5 м, а урожай 7-12 кг. Сорт Де-Барао можна назвати суперврожайний, оскільки норма врожаю для деяких – 30 кг, а рекордна значення-70 кг. Різновид Де-Барао червоного, поряд з гібридом Айвенго F1, здатні досягти врожайності понад 20 кг. Гібрид Айвенго F1 нагадує виноград за своїм зовнішнім виглядом. Плоди яскраві і червоні, є дуже смачними, підходять для салатів.\nПомідори Де-Барао можливо використовувати для консервації і соління\nТомат дуже стійкий до хвороб.\nДуже смачний сорт Розмарин F1 має гладкі плоди близько 390 м Ідеальним виходить салат з цих плодів. 1 рослина здатна дати 11 кг томатів.\nІнтуїція F1 має округлі, гладкі плоди, маса яких понад 95 м Даний сорт консервують і використовують в свіжому вигляді. Одна рослина дає близько 5 кг. Приблизно така ж врожайність у томата Кострома F1. Він має додаткові переваги в порівнянні з іншими: стійкість до вірусів і капризам погоди. Плоско плоди среднераннего гібрида важать 150 г.\nГілки рожевих, слівовідной помідор Чіо-Чіо-Сан включають по 50 плодів на кожній. Вага томата дорівнює 40 м На всьому рослині приблизно 4 кг овочів. Для свіжонарізаних салатів, а також консервації використовують низькорослий сорт Верлиока F1. Урожай її круглих плодів становить 5 кг. Один плід важить приблизно 95 м\nКамчатка F1 досягає у висоту 1,5 м. Круглі плоди досягають до 144 м Вид стійкий до вірусів. Урожайность- 6,8 кг з 1 куща.\nПомідори Семко-Синдбад F1 важать близько 95 г, в суцвітті – 8 червоних плодів. Середня врожайність становить близько 9,9 кг на 1 м2.\nСмачні жовті томати для теплиць\nЖовті томати можна вживати в їжу алергікам, дітям, людям, які перебувають на дієті. Вони багаті багатьма корисними мікроелементами і вітамінами, які дозволяю доповнити денний раціон.\nДля теплиць підходять такі сорти жовтих помідорів, як:\nМедова крапля і ін.\nЖовті помідори багаті багатьма корисними мікроелементами і вітамінами\nСорт Хурма середнього зросту і є середньоранніх. Вага плодів дорівнює від 150 до 600 г. Один кущ може поділитися 2,8-3,9 кг плодів. Плоди круглі, плескаті. Кенігсберг золотий має подовжені плоди. Висота куща 2 м, врожайність -до 3 відер томатів. Рослини не вимагають особливого догляду, необхідним є внесення добрив.\nСорт Бурштиновий кубок характеризується раннім дозріванням плодів (до 90-120 г), підвищеною стійкістю до хвороб, чудовою стійкістю до високої температури. Кущ досягає 1,7 м. Плоди сорту Апельсин важать по 350 г, висота самої рослини становить 1,4 м. Маса плоду Медової краплі дорівнює 130 г. Він має грушоподібної форми. Висота рослин сорту Азоюшка становить 1,8 – 2 м, Алтайський помаранчевий 1,6 – 1,8 м, Ананасовий порося до 2 м.\nОгляд: які сорти помідор найурожайніші для теплиць (відео)\nТаким чином, при виборі сорту томатів для вирощування в теплицях необхідно враховувати такі особливості, як можливості рости при недостатньому джерелі світла, високої вологості повітря, різких перепадах температур, висока врожайність в обмеженому просторі, стійкість до хвороб. Можливо, вже в наступному році на зміну цим сортам прийдуть інші з більш високою врожайністю і поліпшеними смаковими якостями.\nВрожайні сорти томатів для теплиць (фото прикладів)\nАргументи: які сорти помідор найурожайніші для теплиць Ссылка на основную публикацию


Реферат: Політичні партії - BestReferat.ru\nРеферат: Політичні партії\nНазвание: Політичні партії\nТип: реферат Добавлен 22:55:53 10 января 2009 Похожие работы\nПросмотров: 262 Комментариев: 13 Оценило: 2 человек Средний балл: 5 Оценка: неизвестно Скачать\n, групи інтересів у сучасному суспільстві та армія.\nУ будь-якому сучасному суспільстві діють різні політичні сили, причому одні з них функціонують відкрито, здійснюючи різні політичні акції, інші – приховано, не завжди афішуючи інтереси, що захищають. Серед реальних політичних сил, які відкрито виступають на політичній арені, найвпливовішими є політичні партії. Вони найбільш адекватно представляють групові і індивідуальні інтереси і можуть їх надійно захищати.\n1. Політичні партії та їх роль в політичній системі суспільства.\nПолітичні партії посідають особливе місце в політичній системі суспільства і відіграють роль посередника між державою і громадянським суспільством.\nСлово „партія” походить від латинського „pars”, „partis” – частина чого-небудь. Термін „партія” у значенні групи осіб, що виступає на захист інтересів певної частини населення, вживався в давньому світі. У громадянських війнах античної Греції і Рима боролися між собою різні угруповання, які називалися партіями. Вони активно легально відстоювали свої інтереси, на противагу нелегальним фракціям. Нерідко вони являли собою тимчасові об’єднання для підтримки конкретної особи.\nСучасні партії виникли в Європі і Америці в XIX ст., їх поява була зумовлена сукупністю політичних і інституційних змін, що відбулися в європейських країнах і США:\n- становлення буржуазних відносин і зростання ролі парламенту, формування інших представницьких органів влади;\n- введення загального виборчого права і розширення можливості громадян впливати на хід і результати виборів;\n- диференціація і поляризація соціальної структури суспільства і необхідність регулювання і вирішення соціальних протиріч;\n- необхідність представництва інтересів певних соціальних верств у структурах влади.\nТаким чином, політичні партії виникають лише на певному етапі розвитку суспільства, коли більшість його громадян у певній мірі залучається до політичного процесу, стає його учасниками.\nСпочатку партії не були згуртованими, націленими на боротьбу за владу. Як правило, це були організації, опозиційно настроєні до держави і які представляли інтереси певних верств суспільства, їх опозиційність до політичної влади сприймалася як джерело криз і розколу суспільства, і діяльність таких партій оцінювалася більшістю суспільства негативно. Не випадково, наприклад, Дж. Вашингтон у „Прощальному посланні” американському народу говорив про небезпечні наслідки „партійного духу”, характеризуючи партії як „готову зброю” для підриву влади народу і узурпування влади урядової. Цілий ряд мислителів (А. Токвіль, Дж. С. Мілл та ін.) негативно ставилися до партій, Ф. Бекон і Е. Берк – більш лояльно, а Н. Макіавеллі навіть вважав їх по-своєму корисними.\nМ. Вебер виділив три етапи в історичному становленні сучасних політичних партій : аристократичні гуртки (партії вибраних); політичні клуби (участь громадян ширша); масові партії . Проте лише деякі з нині діючих партій пройшли ці етапи, більшість відразу оформлялися як масові.\nВ Англії партії виникли внаслідок виборчої реформи 1832 р. і створенні на місцях з ініціативи лібералів (вігів) організацій по реєстрації виборців. У 1861 р. була заснована перша масова партія – Ліберальне товариство реєстрації виборів в Англії. У 1863 р. в Німеччині виникла перша масова робоча партія – Загальна німецька робоча спілка, заснована Ф. Лассалем. У Західній Україні у 1882 р. була заснована партія польського робітничого класу „Пролетарі”, у 1890 р. – перша українська партія – радикальна. У 20-30-х рр. XX ст. в Галичині, Буковині, Закарпатті нараховувалося близько 100 політичних партій.\nФранцузький соціолог М. Дюверже, творець загальної теорії політичних партій, у своїй роботі „Політичні партії” (1951 р.), аналізуючи взаємозв’язок партій з державою, виділяє партії електорального (електорат – група осіб, що мають право голосу при виборах до органів державної влади) і зовнішнього походження. Формування партій електорального походження безпосередньо пов’язане з розширенням виборчого права громадян, повноважень парламенту і зростанням ролі інституту представництва. Такі партії виникають на базі парламентських груп і виборчих комітетів. Партії зовнішнього походження не пов’язані з парламентськими механізмами тих організацій і інститутів, що існували раніше і діяли на політичній арені, однак не брали участі у виборах. Так, більшість ліберальних партій в Європі сформувалися з філософських спільнот; промислові і фінансові групи сприяли створенню різних правих партій; з революційних угруповань, що діяли нелегально, формувалися комуністичні партії тощо.\nУ сучасній політичній літературі виділяється ще один вид походження партій – шляхом злиття і розколу інших партій. Так, Р. Ж. Шварценберг стверджує, що в сучасних африканських країнах лише 1 з 13 партій має парламентське походження.\nНа сьогодні, у політичній літературі немає однозначного визначення партії. Найкоротшим є – „група однодумців, що прагнуть до загальної мети”. Проте найбільш вдалим, на наш погляд, є визначення партії, сформульоване французьким соціологом і політологом Р. Ж. Шварценбергом: політична партія – це постійно діюча організація, що існує як на національному, так і на місцевому рівні, націлена на отримання і здійснення влади і для досягнення цієї мети прагне до народної підтримки.\nЯкі ж ознаки відрізняють політичні партії від інших політичних сил?\n- Партія – це організація, тобто стійке тривале об’єднання людей на різних рівнях політики – від місцевого до міжнародного. Тривалість дії організації дозволяє відрізняти її від фракції, кліки та інших тимчасових об’єднань, що виникають і зникають разом зі своїми натхненниками і організаторами.\n- Існування стійких місцевих організацій, осередків, що підтримують регулярні зв’язки з центральним керівництвом.\n- Головною метою політичних партії є завоювання (поновлення) політичної влади або участь у ній. На відміну від інших організацій (профспілок, підприємницьких союзів, селянських об’єднань тощо), які хоч і займаються політичною діяльністю, але орієнтуються насамперед на захист економічних та інших інтересів їх членів.\n- Кожна партія прагне забезпечити собі підтримку народу – від голосування за неї до активного членства.\n- Будь-яка партія є носієм певної ідеології або особливого бачення суспільства, світу і людини.\nПитання про функції партій має переважно конкретно-історичний характер, бо об’єкт функцій, їх різноманіття, спеціалізація залежать від особливостей конкретного політичного режиму, стану громадянського суспільства і загального рівня соціально-політичного розвитку певної країни. Проте, незалежно ні від чого, діяльність будь-якої політичної партії націлена, насамперед, на боротьбу за завоювання і використання політичної влади в інтересах підтримуючих її груп населення. До таких можна віднести ідеологічну, політичну і організаторську функції.\nПолітична функція полягає у практичній участі партії в боротьбі за владу, в її реалізації, прийнятті політичних рішень і контролі за їх виконанням. Партії виступають як інституційна форма забезпечення доступу різних груп людей до важелів державної влади, вони замінюють стихійні форми боротьби за владу формалізованими і впорядкованими формами. У сучасних демократичних країнах значення існування партій зводиться до того, щоб отримати перемогу на чергових виборах і сформувати вищі державні органи влади за своєю програмою. З цією метою партії відбирають своїх кандидатів на виборні державні посади і до представницьких органів влади, здійснюють передбачені законодавством процедури їх висунення і реєстрації, роботу серед виборців для підтримання своїх кандидатів.\nІдеологічна функція полягає у виявленні, обґрунтуванні та вираженні інтересів людей, об’єднаних у певну партію, а також її прихильників. У західній літературі ця функція відома як „артикуляція і агрегація інтересів”. Між політичною партією і її соціальною базою існують відносини представництва. В ідеалі мета партії відбивається в реалізації представництва у політичній системі суспільства тих соціальних груп, верств, класів, інтереси яких вона виражає. Інтереси однієї соціальної групи можуть представлятися декількома партіями, разом з тим, одна партія може претендувати на одночасне представництво різних груп або соціальних верств. Звідси, найважливішою функцією партії є розробка ідеально-політичної доктрини або концепції, яка була б сукупністю взаємопов’язаних і систематизованих принципів, ідеалів, цінностей, цілей і намірів, що є основою діяльності партії.\nОрганізаторська функція партій полягає в практичній реалізації своїх програмних настанов. Здійснення цієї функції передбачає рішення таких конкретних задач:\n- політична соціалізація громадян, соціально-політична освіта, згуртування і активізація громадян на основі спільності їх конкретних інтересів, роз’яснення масам поточної політичної ситуації і передбачуваної платформи дій, політичне виховання громадян;\n- організація взаємодії партії з представницькими і виконавчими органами влади;\n- відбір і рекрутування політичних лідерів і еліт для всіх рівнів політичної системи, бо крім висунених партією професійних політиків, в управлінні справами суспільства і держави активну участь беруть партійні експерти, аналітики, фахівці;\n- діяльність щодо збільшення свого чисельного складу, вдосконалення партійної структури, зміцнення матеріального становища центральних і підпорядкованих організацій, розвитку взаємодії з дружніми партіями;\n- поглиблення зв’язків і відносин між різними гілками влади, центральними і місцевими органами державного управління, різними політичними інститутами.\nЗрозуміло, даний перелік функцій партій носить умовний характер. На практиці буває дуже важко відрізнити аспект їх діяльності. Та і конкретний зміст тих або інших функцій, їх пріоритетність не залишаються постійними; вони змінюються по мірі зміни соціально-політичного становища в даному суспільстві.\nКрім того, одні партії настроєні на прагматичну діяльність і постійно використовують будь-які можливості для досягнення поставлених цілей, а отже, на передній план виступають відповідні функції. Інші – віддають перевагу ідеологічному стилю діяльності і вбачають своє головне завдання в захисті ідеалів і принципів. У цих партій домінують інші функції, відповідні до їх цілей.\nПравові основи створення і діяльності політичних партій\nКрім загальносоціологічного підходу в політології існує і правова характеристика політичних партій, бо вони є суб’єктами права. Політичні партії беруть участь в різних відносинах, регульованих юридичними нормами, але головним чином їх діяльність регламентується конституційним законодавством і відповідними законами про партії. В Україні діяльність партій регулює Закон України „Про політичні партії в Україні” 2001 р. У конституціях і законах закріплюються права і обов’язки політичних партій, вимоги, що ставляться до їх статутів і програм. Законодавством регламентується порядок і умови створення і припинення діяльності партій, фінансова сторона їх функціонування і контроль за діяльністю партії з боку держави. У багатьох країнах, в тому числі в Україні, Конституція забороняє створення і діяльність політичних партій і громадських організацій, програмні цілі і дії яких суперечать принципам Основного закону.\nЗ точки зору законодавства процес створення політичних партій регулюється в різних країнах по-різному. В одних країнах порядок утворення партій взагалі законодавче не регулюється. Громадяни самі проголошують створення партії, не звертаючись ні до кого за дозволом (Великобританія, Нова Зеландія). В інших – законодавство не вимагає формальної реєстрації, однак для створення партії необхідно надати до компетентних органів певні документи (програму, статут тощо). У деяких країнах передбачається і обов’язкова реєстрація партій в певних державних органах (Міністерство внутрішніх справ, Міністерство юстиції тощо). Проте у більшості країн попереднього дозволу з боку держави на створення партії не потрібно.\nУ деяких державах для реєстрації партії потрібна підтримка певної кількості громадян; в інших країнах для юридичного оформлення партії необхідна певна кількість її членів.\nЗаконодавством регулюються умови і межі діяльності політичних партій. Так, практично в усіх країнах діяльність партії дозволяється, якщо вона не суперечить конституційним нормам, не закликає до повалення існуючого ладу, не створює військові організації тощо. Правовими актами регулюється і фінансова діяльність політичних партій (порядок фінансування політичних партій, їх витрати на виборах, контроль за фінансовою діяльністю).\nУ багатьох країнах діє інститут фінансування політичних партій. Причому, в одних країнах об’єм фінансування конкретної партії залежить від числа поданих за неї голосів на попередніх виборах; в інших країнах – від числа отриманих депутатських мандатів. Регулюється законодавством і приватне фінансування політичних партій, але, як правило, забороняється отримувати гроші з-за кордону. У багатьох країнах політичні партії згідно з законом зобов’язані подавати державним органам щорічні фінансові звіти із зазначенням джерел, з яких отримані кошти.\nТипологія політичних партій і партійних систем\nРізноманітність історичних і соціально-культурних умов розвитку країн і народів призвела до виникнення політичних партій, що мають різні організаційні структури, різну ідеологічну спрямованість; істотно вони відрізняються і за способами та функціями діяльності. Коли дослідники вперше поставили задачу класифікувати створені і діючі партії, то головними критеріями такого поділу були або моральні („хороші” і „неблагородні”), або кількісні („великі” і „малі” партії). Проте подальший розвиток політичних партій у всіх цивілізованих країнах викликав необхідність створення більш складної типологізації, автори якої (М. Дюверже, М. Вебер, С. Коєн, Є. Вятр, А. Боднер) за основу класифікації беруть певні критерії, причому всі підходи не є альтернативними, а доповнюють один одного.\nУ політологів значного поширення набула типологізація партій французького політолога М. Дюверже, що ґрунтується на відмінностях в структурі партій і організації їх внутрішнього життя. За цим критерієм М. Дюверже виокремив кадрові, масові і суворо централізовані партії .\nКадрові партії нечисленні за складом, формуються з відомих політичних діячів і діють лише в період перевиборної кампанії і виборів; це партії „нотаблей”. Основним структурним елементом кадрових партій є комітет, що створюється за територіальним принципом і має постійний склад активістів. Члени комітету підбирають кандидатів для виборів до органів влади, допомагають лідерам у формуванні перевиборних програм, вивчають громадську думку, симпатії та інтереси виборців. У таких партіях відсутня система членства з відповідною реєстрацією і регулярною сплатою членських внесків (звідси і назва „кадрові партії”).\nМасові партії мають у своїх лавах велику кількість членів, являють собою централізовані утворення, добре організовані і дисципліновані, зі статутним членством. Основним джерелом фінансування є сплата членами партії внесків. Масові партії мають постійно діючий центр, що приймає рішення з поточних питань, партійна ж маса об’єднується в низові, первинні організації. Такі партії ведуть роботу (головним чином ідеологічну) з населенням постійно, а не тільки в період виборчої кампанії. Партійна дисципліна розповсюджується не тільки на рядових членів, але і на парламентаріїв – членів даної партії.\nІз суворо централізованих М. Дюверже виділів три типи масових партій: соціалістичні, комуністичні і фашистські . Для цих партій характерне перетворення ідеологічного компонента в основоположне. Для таких партій характерною є наявність безлічі ієрархічних ланок, сувора, майже військова дисципліна, висока організованість дій, повага і шанування вождів.\nІншим критерієм для типологізації партій є їх соціальна база , тобто ті класи, соціальні групи або верстви, інтереси яких вони виражають і захищають. Це – партії монополістичної буржуазії, партії середніх і дрібних підприємців, робочі, селянські. За цим саме критерієм партії поділяються залежно від основ їх утворення: соціальних (аграрні), етнічних (ультраліва партія в Іспанії „Еррі ба тасуна”), демографічних (жіночі партії в ряді європейських країн), культурологічних тощо. Проте в останні роки для багатьох партій стало очевидним: щоб досягти успіху на чергових виборах, необхідно спиратися не тільки на один клас або певну соціальну верству, а враховувати інтереси цілих блоків соціальних сил. Звідси, на зміну соціально-класовим партіям все частіше з’являються „загальнонародні” партії, партії „для всіх”, які враховують істотні зміни, що відбулися в соціальній структурі суспільства.\nЗа ідеологічною спрямованістю партії поділяються на доктринальні , діяльність яких базується на чітко оформленій ідеології і захисті „ідеологічної чистоти”; прагматичні – такі, що орієнтуються на практичність, доцільність дій, або, іншими словами, використання ідей, лозунгів, які найбільш привабливі і актуальні в період виборчої кампанії; харизматично-вождистські , в яких члени партії об’єднуються не стільки навколо якоїсь ідеї, скільки навколо популярної особистості вождя.\nПартії одного типу, в свою чергу, можуть поділятися на різні види залежно від способу ідеологічного оформлення інтересів соціальної групи, яку вони представляють. Наприклад, в сучасних цивілізованих країнах серед партій, що виражають інтереси підприємців, можна виділити консервативні , ліберальні і клерикальні партії. Проте при визначенні того, до якого типу належить та або інша конкретна партія, не завжди потрібно виходити з назви. Так, клерикальні , тобто створені на релігійній основі, партії, нерідко відстоюють інтереси досить широких соціальних верств.\nТрадиційним є поділ партій за критерієм прогресивності або консервативності їх політичних програм. Історія такої класифікації партій сягає Французької революції 1789 р., коли на засіданнях Французької національної асамблеї праворуч від спікера розташовувалися консерватори, виступаючи за збереження монархії, а зліва – радикали, що відстоювали ідеї загальної рівності, помірні ж займали місця в центрі. Відтоді і виникли поняття „ліві”, „праві”, „центр”. Кожному поняттю традиційно властивий певний набір цінностей. „Ліві ” – це прихильники прогресивних суспільних змін, принципів рівності і справедливості; вони схильні до радикально-революційних методів діяльності. „Праві ” – це партії, що орієнтуються на збереження стабільності і негативно ставляться до революційних потрясінь; вони допускають можливість лише найнеобхідніших змін. „Центристи ” традиційно відстоюють ліберальні та гуманістичні цінності.\nТрадиції, згідно з якими праві партії належать до консервативних, реакційних, а ліві – до радикальних, прихильників прогресивних суспільних змін, дожили до наших днів. Проте подібні оцінки відносні і рухливі, бо те, що недавно було „лівим”, сьогодні може стати „правим” і навпаки. Наприклад, у 80-х роках у західноєвропейських країнах більшість соціал-демократичних партій (ліві) еволюціонували від ортодоксального соціалізму до класичного лібералізму, ринкової економіки, а консерватори (праві) нерідко виступали в захист створення системи соціальних гарантій для незаможних верств населення. Крім того, інколи і ліві, і праві розглядаються як радикали, а центр – як помірні, які ніби завжди представляють правильний політичний курс.\nІснує також поділ політичних партій за таким критерієм, як їх ставлення до існуючого суспільно-політичного ладу. За цією ознакою виокремлюють партії:\n- революційні – такі, що відкидають існуючий суспільний устрій і що ставлять за мету його якісне, радикальне перетворення;\n- реформістські – такі, що орієнтуються на істотне перетворення існуючого ладу, поліпшення життя громадян, але за умови збереження фундаментальних засад даного суспільного устрою;\n- консервативні – такі, що прагнуть до стійкого збереження форм суспільного життя, які склалися, і вдосконалення лише того, що дійсно потребує змін;\n- реакційні – такі, що виступають за часткове або повне повернення до суспільних порядків, що існували раніше.\nДосить поширеним критерієм типологізації партій є їх ставлення до правлячого режиму: правлячі й опозиційні, легальні і нелегальні, партії-лідери і партії-аутсайдери, партії, що правлять монопольно і у складі коаліції тощо.\nВищезазначені критерії типологізації політичних партій не можна розглядати як застиглі схеми, будь-яка типологія партій відносна. Одна і та сама партія може бути розглянута в різних аспектах, класифікована за різними критеріям. Так, соціал-демократичні партії можуть бути правлячими і опозиційними, революційними, реформістськими і консервативними, масовими і кадровими, лівими і центристськими тощо. Історія останніх десятиліть свідчить про те, що політичні партії потрібно характеризувати не тільки за їх програмами, ідеологічними доктринами, масовими гаслами, але, насамперед, за їх реальною поведінкою і діями.\nНа сьогодні в різних країнах існує різна кількість політичних партій, що беруть участь в боротьбі за політичну владу, – від однієї до кількох десятків. Різні партії мають неоднакову вагу в суспільстві і в структурах влади. У ході політичного процесу між партіями виникають ті або інші взаємовідносини. Тобто, в різних країнах складаються певні партійні системи, що є одним з елементів політичної системи суспільства. Отже, партійна система – це сукупність всіх політичних партій, діючих у даній країні, та їх взаємовідносини.\nНайважливішим питанням у характеристиці партійних систем є їх типологія. Сучасні партійні системи класифікуються за двома основними ознаками: якісною і кількісною .\nТипологія партійних систем за якісними характеристиками пов’язана з відповідними політичними системами. Тут виділяються демократичні, авторитарні і тоталітарні партійні системи. При демократичній партійній системі діяльність партій формально не обмежується, вони відкрито борються за політичну владу, функціонують або у владі або в опозиції. Проте конкретна структура таких партійних систем істотно відрізняється в різних країнах. При авторитарній партійній системі може існувати декілька партій, однак лише одна законодавче закріплена як правляча партія. На практиці роль такої партії зводиться до організації масової підтримки політики керівництва держави. У тоталітарній партійній системі існує тільки одна політична партія, всі інші розпущені або заборонені. На відміну від авторитарного режиму, ця партія стоїть над державою, відіграє в суспільстві домінуючу роль.\nЗа кількісним критерієм виділяються багатопартійні, двопартійні і однопартійні системи.\nБагатопартійна система передбачає функціонування в суспільстві більше двох політичних партій, їх загальна кількість залежить від багатьох факторів, одним з основних виступає чітке структурування суспільства і можливість вираження інтересів конкретних соціальних верств певною партією. Як правило, при багатопартійній системі жодна партія не має переважного впливу, тому механізмом їх взаємодії виступають компроміс, консенсус. Прикладом багатопартійності є партійні системи країн Європи – Італія (14 партій), Голландія (понад 20 партій), Україна (понад 100 партій) тощо.\nДвопартійна (біпартійна) система характеризується наявністю двох політичних партій, що домінують у суспільстві і ведуть між собою реальну боротьбу за владу в державі, причому однією з них забезпечується об'єднання навколо себе абсолютної більшості голосів виборців. Така партія отримує більшість парламентських місць, в результаті створюється відносно однорідна і стабільна парламентська більшість. Двопартійні системи склалися у Великій Британії, де у влади чергуються лейбористська і консервативна партії; в США, де у влади періодично змінюють одна одну Демократична і Республіканська партії та в деяких інших країнах.\nБлизькою до двопартійної є система „двох з половиною партій”, яка характеризується тим, що дві великі домінуючі партії збирають на виборах приблизно рівну кількість голосів і перемога однієї з них залежить від того, яку партію підтримає третя, незначна за кількістю голосів партія. Прикладом є Німеччина, де прихід до влади однієї з двох впливових партій (соціал-демократи і ХДС-ХСС) залежить від того, на чию сторону встане зі своїми голосами невелика партія (НДП).\nОднопартійна система представлена однією монопольно правлячою партією. Звичайно така система характерна для тоталітарних і авторитарних режимів. Вона існувала в СРСР, деяких інших соціалістичних країнах, зберігається і понині (КНДР, Куба тощо).\nОднопартійні системи оцінюються як неконкурентні, недемократичні, що позбавляють громадян одного з основних демократичних прав – права вибору (між політичними партіями, різними програмами, платформами тощо). І хоча деякі автори намагаються виправдати такі системи і навіть довести їх необхідність за певних умов (наприклад, Д. П. Зеркін у книзі „Основи політології”), досвід останніх десятиріч показав, що однопартійність призводить до бюрократизму, послаблення демократичного контролю за владою з боку виборців, і партія перетворюється на ядро репресивної державної машини.\nОсобливості становлення багатопартійної системи в Україні\nУкраїна має історичний досвід створення й функціонування багатопартійної системи: з кінця XIX й до 20-х рр. XX ст. на її території налічувалося близько 40 різних політичних партій від крайньо лівого до крайньо правого спрямування. Однак із приходом до влади більшовиків почалося розформування й заборона всіх партій, і до середини 20-х років на всій території держави залишилася лише одна партія – правляча партія КПРС.\nПроцес побудови сучасної багатопартійної системи почався наприкінці 80-х років. Він має безпосередній зв’язок із започаткованою в той час „перебудовою” і потім із розпадом Радянського Союзу.\nОсобливості та специфіка формування багатопартійної системи в Україні\nПо-перше, процес проходив в умовах початку і поглиблення економічної кризи, результатом якої стало різке зубожіння переважної більшості населення країни і його негативного ставлення як до політиків, так і до політики взагалі.\nПо-друге, перехід до ринкових відносин пов’язаний з різким соціальним розмежуванням суспільства: стара соціальна структура зламана, формування нової ще не закінчено. У багатьох партій, що виникли в останні роки, фактично відсутня соціальна база – немає тих верств, класів, інтереси яких вони представляли на політичній арені, тобто не відбулося політичного структурування суспільства.\nПо-третє (і це витікає із попереднього), народження політичних партій пов’язане не з інтересами певних верств населення (якою і повинна бути партія у розумінні цього слова), а з долею політичне активних і амбіційних особистостей або невеликих соціальних груп (угруповань) з вузькокорпоративними інтересами.\nПо-четверте, відсутність протягом тривалого часу традиції політичного плюралізму, багатьох прав і свобод, що притаманні демократичному суспільству.\nУ недовгій за часом історії становлення сучасної багатопартійної системи України можна виділити декілька періодів (етапів).\nПерший розпочався наприкінці 80-х років з перебудови, демократії і гласності в масштабі всього Радянського Союзу. На цьому етапі в Україні активно розгорнула роботу Українська Гельсінська Спілка, виникла Українська демократична спілка. У 1989 р. була створена численна суспільно-політична організація „Народний рух України” (Рух), що виступила проти тоталітаризму, за демократичний розвиток України. Після скасування ст. 6 Конституції СРСР, що означало кінець монополії на владу однієї партії – КПРС, почався бурний процес формування партій в Україні: у Мінюсті України були зареєстровані Українська республіканська партія, Українська селянська демократична партія, Партія Зелених України, Демократична партія України та інші. Наприкінці 1991 р. уже налічувалося 12 партій, з яких 11 (за винятком КПУ) виступали за суверенітет, ринкові відносини, плюралізм, проти комуністичної ідеології.\nДругий період пов’язаний з проголошенням незалежності України і тією якісно новою ситуацією, що склалася. В Україні почала формуватися нова політична система суспільства, і політичні партії отримали офіційний статус повноцінних, повноправних суб’єктів політичної системи. Хронологічно цей період охоплює період з грудня 1991 року до початку 1993 року, коли в Мінюсті було зареєстровано ще близько 15 партій. Характерною рисою цього періоду було розмежування партій на прихильників політики Президента і опозиції. Національно-радикальний блок партій виступив з тезою: „Підтримка всенародного обрання Президента України – це підтримка формування незалежної держави”; відповідно: „Опозиція до Президента – це руйнування незалежної держави”. Колишній Президент України Л. Кравчук значно спростив механізм правового регулювання реєстрації партій: для цього, крім програми й документів про створення, треба додати список з однією тисячею членів партії. Тим самим було створено „правове поле” стимулювання як нечисленних партій, так і амбіційних, псевдополітичних лідерів.\nТретій період (1993-1994 рр. і по теперішній час) характеризується стрімким збільшенням кількості партій. Так, напередодні виборів 2004 р. у Мінюсті було зареєстровано понад 100 партій, що представляли весь спектр багатопартійності в Україні.\nСучасні політичні партії в державі за їх ідеологічними та політико-соціальними концепціями можна поділити на такі групи:\nЛіві партії (комуністи-соціалісти) – Комуністична партія України, Соціалістична партія України, Прогресивна соціалістична партія України, Партія захисників Вітчизни та інші.\nЛівий центр (соціал-демократи) – Соціал-демократична партія України (об’єднана), Партія слов’янської єдності України, Партія труда, Партія регіонального відродження України, Всеукраїнська партія трудящих, Українська партія Справедливості тощо.\nЦентристські партії (ліберали) – Ліберально-демократична партія України, Ліберальна партія України, Конституційно-демократична партія, Партія економічного відродження, „Трудова Україна”, Народно-демократична партія, Народна партія України, Партія „Жінки України”, останнім часом – партійний блок „За Єдину Україну” тощо.\nПравий центр (націонал-демократи) – Народний рух України, Українська Республіканська партія, Партія Зелених України, Християнсько-демократична партія України, Християнсько-ліберальний союз, партія „Реформи і порядок” та інші, в т. ч. партійні блоки „Наша Україна”, БЮТ.\nПраві партії (націонал-радикали) – Українська Національна Асамблея, Соціал-національна партія України, Українська Консервативна Республіканська партія, Конгрес Українських Націоналістів, Організація українських націоналістів в Україні, Всеукраїнське політичне об’єднання „Державна самостійність України”, Українська національна консервативна партія.\nІз наведеного вище можна зробити висновок про те, що в Україні створюється багатопартійна система, яка відповідає перехідному періоду суспільства від тоталітаризму до демократії. За сучасних тенденцій стає очевидним, що більшість існуючих сьогодні партій об’єднуються в блоки або припиняють своє існування. Поступово будуть формуватися партії впливові і стабільні, з визначеним політичним спектром, що мають підтримку конкретних соціальних верств і груп.\nOlya 13:30:29 25 августа 2019\n. 13:30:29 25 августа 2019\n. 13:30:28 25 августа 2019\n. 13:30:27 25 августа 2019\n. 13:30:26 25 августа 2019\nРаботы, похожие на Реферат: Політичні партії


Війна за «сонячне каміння»: кому вигідно зірвати законний видобуток бурштину на Волині? | Волинська обласна рада\nВійна за «сонячне каміння»: кому вигідно зірвати законний видобуток бурштину на Волині?\nПартизанська війна вийшла із Поліських лісів – тепер озброєні люди вриваються у кабінети державних установ.\nХто захопив перше в Україні комунальне підприємство, яке планувало офіційно видобувати бурштин і спробувало перейти дорогу «смотрящим» бурштинової мафії – у журналістському розслідуванні «Секретних матеріалів».\nСонячний камінь – бурштин – краса, що застигла у вічності. Але чи знаєте ви його справжню вартість?\nЗа інсайдерською інформацією «Секретних матеріалів», тільки в Дубровицькому районі в сезон намиву піднімають близько 100 помп бурштину, і це при наймінімальніших розрахунках. За те, щоб спокійно працювати, старателі зобов’язані платити данину «смотрящим», мінімум $ 500 за зміну. На виході – $ 50 000 тільки за «дах».\nЯк розповідають експерти, рентабельність помпи - це коли вона вимиває щонайменше 2 кілограми бурштину за ніч. Отож, якщо підрахувати - 2 кг бурштину множимо на його середню ринкову вартість, а це близько 2 тисяч доларів за кг - за ніч 4 тисячі «зелених» з точки. Зі ста помп, що працюють в районі, на виході - 400 тисяч доларів.\nВ Україні щороку нелегально видобувають і дивним чином майже безперешкодно вивозять за кордон сотні тонн бурштину. Прибутковість цього бізнесу просто неймовірна, за оцінками різних експертів та депутатів, під мільярд доларів.\nПри цьому парадокс: у 2015 році наші прикордонники за весь рік вилучили всього 600 кілограмів нелегального бурштину.\nПоказові цифри й офіційного експорту. Коли «втемну» за кордон ідуть десятки і сотні тонн, легально - якихось 1,5 тонни у 2015 році. А у 2016 - лише 70 кілограмів за весь рік.\nОхочих легально видобувати бурштин в Україні не відбавляти. Але цьому багато років заважала традиційна українська бюрократія.\nТак, зі слів радника голови Держслужби геології та надр з правових питань Ірини Супрун, за минулий рік надійшло близько 100 заяв на отримання ліцензії на легальний видобуток сонячного каміння, і жодна не була погоджена органами місцевого самоврядування.\nТа не скрізь у бурштинових районах органи місцевого самоврядування гальмують процес легалізації.\n«Ми дотримуємося інших принципів. Тому всі дозволи на видобуток надр будуть оформлені на комунальне підприємство, яке на 100% належить громаді області», - зазначив голова Волинської обласної ради Ігор Палиця.\nВідтак, вже 2 лютого на черговому засіданні Волинської обласної ради голова Ігор Палиця озвучив несподівану для багатьох пристніх заяву.\n«З цього дня надра у Волинській області належать громаді Волині, яка обрала вас, а ви створили комунальне підприємство», - звернувся голова обласної ради до депутатів.\nЩе донедавна ситуація в області була досить напружена. Створення комунального підприємтсва в області може якщо не знищити, то значно зменшити відсоток чорних старателів, запевняють місцеві активісти. Адже це і робочі місця, і зарплата, і прибуток у місцеві та обласний бюджети.\nСвоєю чергою, ініціатор ідеї, голова Волинської обласної ради Ігор Палиця покладає на «Волиньприродресурс» неабиякі сподівання.\n«Наші завдання зберегти екологію, зупинити всі ці бурштинові війни, наповнити бюджет, щоб область мала достаньо грошей для розвитку».\nЗокрема, прибутки від діяльності «Волиньприродресурсу» розподілятимуться наступним чином: зі 100% отриманого прибутку - 25% отримуватимуть місцеві громади, 25% йтиме у районні бюджети, та 50% - в обласний бюджет.\nТож зі створенням та роботою КП «Волиньприродресурс» справа старателів нарешті стане законною.\nВтім, поки що чорні старателі все ж сподіваються продовжити працювати нелагально. Зокрма, у лісах бурштинових районів Волині копачі вже й почали підготовку до сезону намиву бурштину.\nІ що найдивніше, як зазначають «Секретні матеріали», нелегалам можуть допомагати силовики.\nТак, не минуло і двох тижнів із дня оголошення про початок роботи КП «Волиньприродресурс», як у Волинські обласній раді з'являються невідомі з автоматами.\nСпецназівці у масках та слідчі ГПУ кілька годин вилучали документи комунального підприємства, яке першим в Україні отримало усі дозволи та ліцензії на легальний видобуток «сонячного каміння».\nВиявляється, ГПУ порушила кримінальну справу. У відомстві підозрюють, що папери у Держслужбі геології на надр могли видати з порушеннями, що називається в Кримінальному кодексі – зловживаючи владою.\nПроте, варто нагади, що сам слідчий ГПУ при обшуку КП «Волиньприродресурс», всупереч закону, цинічно не дозволив адвокату колишнього директора підприємства бути присутнім під час вилучення документів.\nНатомість у місцевій владі запевняють, КП «Волиньприродресурс» ретельно дотримується букви закону і всі документи отримані правомірно.\n«Нікому з обласної ради підозри не оголошували. Наскільки я розумію, претензій до діяльності Волинської облради – немає», - розповідає керівник апарату облради Дмитро Дубняк журналістам.\nНатомість, як йдеться в сюжеті «Секретних матеріалів», справжня причина подій в облраді зовсім в іншому. Шляхом карних справ, обшуків і залякувань впливові столичні покровителі нелегальних бурштинокопачів намагаються за будь-яку ціну залишити неймовірно прибутковий бурштиновий бізнес як є – у корупційній тіні, та руками силовиків фактично намагаються зірвати початок законного видобутку «сонячного каміння».\nАдже на сьогодні чомусь не чути про такі розслідування у Рівненській області, де були роздані ліцензії приватним підприємцям, не чути і про відкриті справи у Житомирській області, де вже декілька років також процвітає бурштинова мафія.\nІ поки український Дикий Захід мовчить в період міжсезоння, депутатам варто прискоритися з прийняттям так званого закону про бурштин. Адже сезон намиву вже скоро і краще створити людям умови для праці, ніж для нових бурштинових війн.


Шкіряна куртка Graham-Paige brown Art.707 | Інтернет-магазин VintageLeder | Шкіряні куртки преміум | Шкіряні куртки\nГоловна › Каталог › Шкіряні куртки › Шкіряні куртки преміум › Шкіряна куртка Graham-Paige brown Art.707\nАвтомобільна тематика - невичерпне джерело, яке надихає на розробку нових і вдосконалення вже відомих моделей шкіряних курток. Сьогодні, як і багато десятиліть тому дорога і швидкість ваблять і притягують різного роду екстремалів або просто любителів «прокататися з вітерцем». Ервін Бейкер (на прізвисько «Гарматне ядро») був одним з перших рекордсменів в швидкісних гонках середини минулого століття. На автомобілі Graham-Paige він встановив рекорд, проїхавши від Нью-Йорка до Лос-Анджелеса за 53,5 години, який не був побитий протягом 40 років.\nШкіряна куртка, як є\nВсесезонна шкіряна куртка Graham-Paige з підстібкою. Виготовлена на найточнішому обладнанні з високоякісних, перевірених матеріалів. Модель в ретро стилі з дуже цікавими фігурними кишенями.\nКуртка з натуральної шкіри корови. Шкіра м'яка, еластична, але досить щільна і міцна.\nКолір темно-коричневий, приємний. Потертості на швах роблять більш вінтажним. Цей ефект буде посилюватися в процесі носіння.\nКомір знімний з натуральної овчини, вичинка «curly», бежевого кольору.\nПідстібка бавовняна, повноцінна з рукавами (НЕ жилетка), кріпиться на блискавці.\nКишені в цій моделі служать не тільки місцем зберігання необхідних речей, але і декоративним елементом (накладні кишені з фігурними клапанами). Тиснення на рукаві і металева емблема роблять виріб ще більш привабливим. Назву моделі можна знайти на гачку близько коміра. Всі металеві елементи і гудзики прикрашені фірмовим логотипом.\nІндивідуальний чохол, в якому Ви отримуєте своє замовлення, з щільної тканини з шкіряними вставками. Він зручний для зберігання і транспортування.\nКуртка на ґудзиках шкіряна Falcon M10 Art703 Детальніше » Порівняти\nЗимова шкіряна косуха Indy 500 brown Art. 704 Детальніше » Порівняти\nШкіряна куртка Ervin Baker 01 brown Art.701 Детальніше » Порівняти\nКуртка шкіряна бомбер Cannonball Run 33 Art.706 Детальніше » Знижка Порівняти\nШкіряна куртка з хутром Grizzly Jacket brown Art.702 Детальніше » Порівняти\nШкіряна куртка Highway Patrol black Art.705 Детальніше » Новинка Порівняти