19/02/2020 - Біла хата\n21:10, 19 февраля 2020\nУ Чернігові бойові побратими віддали останні військові почесті «Спартаку» – незламному воїну-захиснику ДАП, десантнику, офіцеру-розвіднику Євгену Ареф’єву. Сьогодні, 19 лютого, в Чернігові відбулася церемонія прощання з офіцером-розвідником Оперативного командування «Північ», учасником АТО/ООС, десантником і «кіборгом» майором Євгеном Віталійовичем Ареф’євим, якого багато людей за позивним – «Спартак». На Панахиду відспівування, яка пройшла у Свято-Троїцькому кафедральному соборі […]\nУ Чернігівській центральній міській бібліотеці ім. Михайла Коцюбинського 17 лютого відбулася творча зустріч письменника, журналіста, президента Міжнародної літературно-мистецької Академії України, редактора обласної газети «Чернігівщина: новини і оголошення» Сергія Дзюби. Безперечно, в «Чернігівщині» постійно з’являються матеріали, котрі висвітлюють всі аспекти нашого життя. Публікації авторів викликають у суспільстві неабиякий резонанс, зокрема, публіцистичні статті Героя України, видатного аграрія, […]\n13:53, 19 февраля 2020\nЧому у вчителя зарплата 5 тис. грн, а у міністра – 200 тис. грн? Одні кажуть, що «кінець епохи бідності» настав тільки для міністрів, а інші, що чиновники справді заслуговують такі зарплати. В рамках проекту «Відсоток правди» VoxCheck та Українське радіо спробували з’ясувати, чи потрібні на державній службі високі зарплати. Аргументи «за» і «проти» високих зарплат […]\nПопередження про небезпечне метеорологічне явище І рівня небезпечності (НМЯ І) по Чернігівській області Вночі та вранці 20 лютого по м. Чернігову та області очікується туман. Видимість 200-500 м (І рівень небезпечності жовтий) Прогноз погоди на найближчі дні від Чернігівського обласного центру з гідрометеорології. 20 лютого 2020 р. По Чернігівській області. Мінлива хмарність, без істотних опадів. Вночі та […]


Ключова деталь ви мабуть пропустили в Принцеса-наречена\nГлавная » Ключова деталь ви мабуть пропустили в Принцеса-наречена\nОпубликованно 09.10.2018 03:11\nЗ 1987 року Принцеса наречена вперше потрапили на великий екран, що одна цитата слідувала Кері Елвес — чи лихі Уэстли, як він навіки буде відомий більшості з нас навколо.\nАле навіть самі непохитні прихильники, напевно, ніколи не помітила того, що Елвіс, який був у його ранніх 20-их, в той час, робив все можливе, щоб приховати травму під час більшості сцен Роб Райнер-режисер фільму.\nВ інтерв\_'ю з новинами.ком.АУ, актора, 55 — хто в даний час в Австралії для Комік-Кона Оз — розповів про те, як він турбувався, що він був би звільнений зі своєю першою головною роллю після перелому пальця.\nЦе був прорив роль Елвес\_'.\nВраховуючи, що Принцеса наречена має один з найбільш знаменитих меч бойові сцени усіх часів — Ініго Монтойя, проти людини в Чорному/Уэстли (зробіть собі послугу, дай мені ще подивитися) — і що актори вже зробили майже всі трюки самі, легко припустити, що буде, коли травма сталася.\n"Мене звуть Ініго Монтойя. Ти вбив мого батька. Готуйся до смерті".\n“(Бойові сцени) було важко, і це дійсно окупилося. Ніхто не отримав травму виконуючи які, слава Богу, але я зламав палець на нозі ... не від меча битися," Елвес-сказав він, додавши, що це сталося, коли він був "грати" між сценами на з-зіркою Андре Гіганта всюдихід.\n“Це було жахливо, тому що я думав, я був би звільнений. Це було схоже на тиждень (на зйомках), але Роб (Райнер) було дуже мило про це. Він перейшов у нашу бойова сцена в кінці фільму, тому у мене був час, щоб залікувати".\nА він слава Богу прийшов вчасно, щоб дуель з актором Менді Патінкін в легендарній битві на мечах, Елвес-раніше мав справу з травмою протягом усього фільму.\n"Я трохи кульгав, ви можете побачити його в деяких сценах — ви можете побачити, що я шкутильгав у вогняному болоті (під час сцени з Робін Райт)."\nЖовтець (Райт) і Уэстли (Елвес).\nКульгавість Елвес було видно, як він увійшов у вогняне болото.\nЕлвес також про роботу з Біллі Крістал, який був амбітний актор в його незначну роль як диво Макс Принцеса-наречена.\nКристал був тільки в одній сцені — але це було незабутньо.\n"Він був єдиним, дійсно дозволяли експромту його частину", - пояснив він в новинах.ком.АУ.\n"Нам дозволили спробувати різні речі, але Роб (Райнер) дав йому волю робити все, що він хотів — і він знищив нас з години середньовічному ідиші стенд-ап в перший день."\nНастільки, Елвес додав, що Райнер у підсумку довелося вивести його зі сцени (Уэстли повинен бути "майже мертвий" у Макса будинку) і замінити його на гумовий манекен — тому що актор не зміг стримати сміх в Кристал.\n"Не було жодного дня без сміху, і я думаю, що виділяється на екрані", - сказав він.\nНезважаючи на те, що було десятиліття тому, Елвес досі регулярно визнається або Уэстли, або Робін Гуда від Мела Брукса 1993 комедія, Робін Гуд: Чоловіки в трико.\n"У мене була одна дівчинка підійшла до мене й просиш мене підписати моє ім\_'я на задній частині її шиї ... вона сказала, що хоче перетворити її в тату," Елвес нагадав.\n"Я не знав про це, але потім її мама тримає перо, сказавши:" зроби це, зроби це!\_' Так що десь є молода дама, гуляючи з моїм ім\_'ям, вытатуированным на потилиці".\nКері Elws з\_'явиться на Комік-Коне Оз Сіднеї в ці вихідні, 29 та 30 вересня у Міжнародному центрі Конвенції.


Легка атлетика повернулася до Києва в незвичному форматі. Фоторепортаж із унікальних змагань - Главком\nУчасники були раді не стільки нагоді поборотися за призові, як можливості банально позмагатися\nЦе вже другий захід такого формату. Вперше він відбувся ще до коронавірусної паузи, у березні цього року, теж у Києві. Організовує ці змагання Асоціація командного бігу України, яка сподівається з часом вивести свій формат на міжнародний рівень. «Ми ставимо собі за мету зробити біг популярним, повернути на бігові змагання глядачів», - каже президент Асоціації, майстер спорту з кросу Юрій Піднебесний.\nЗауважимо, що загальний призовий фонд «Batte Mile» склав 125 тисяч гривень. Крім того, перевищивши встановлені напередодні результати як у команді так й індивідуально, учасники могли зірвати «джек-пот» - 500 тисяч гривень. Втім, цього разу атлетам зазіхнути на такі висоти не вдалося.\nРазом з тим, треба зауважити, що спортсмени і кілька десятків глядачів раділи не стільки нагоді заробити, скільки відчути знову змагальну атмосферу. «Це вже веселіше й обнадійливіше, сподіваюся, спорт поступово повернеться на стадіони», - каже народний депутат України Георгій Мазурашу, котрий прийшов на «Піонер» на запрошення землячки-легкоатлетки, чемпіонки Європи з бігу на 800 м Наталії Лупу. «Хоча легковажити з коронавірусом теж не треба, - додає. - У мене в рідних Чернівцях хворобу перенесли кілька друзів. Дехто перехворів важкою формою. Мусимо бути обережними, дотримуватися заходів безпеки».\nСвітлини - Іван Вербицький\nЧитайте також: Не злякав коронавірус: як в Івано-Франківську одні бурчали, а інші олімпійські нормативи ставили\nлегкоатлетичні змагання легка атлетика Георгій Мазурашу Ірина Ліщинська Анна Сорокіна Юрій Піднебесний Наталія Тобіас Наталія Лупу\nБогатир Василь Вірастюк наважився на важку операцію (фото)


Індикатор trix допоможе вибрати відповідний момент для створення угоди - індикатори 2019 - Forex\nІндикатор trix допоможе вибрати відповідний момент для створення угоди\nRuby on Rails by Leila Hofer Відео:\nУміння правильно знаходити точки входу і виходу з ринку - це головна запорука успішної торгівлі на ринку Форекс. Добре допомагають впоратися з цією завдання деякі індикатори, в число яких входить і індикатор Trix (Трікс), який відноситься до категорії осциляторів.\nТворцем даного індикатора є відомий на весь світ аналітик і математик Джек К. Хатсон. Перша версія індикатора Trix з`явилася в 1980 році, з тих пір вона неодноразово удосконалювалася, завдяки чому цей інструмент є ефективним і до цього дня.\nПропоную вашій увазі ще кілька ефективних індикаторів:\nІндикатор Relative Vigor Index.\nПринцип роботи індикатора Trix\nПрацює індикатор Trix на основі потрійний експоненційної згладженої ковзної середньої, побудованої на основі ціни закриття.\nНа наступній картинці ви можете побачити формулу розрахунку індикатора:\nПотрійна експоненціальна змінна середня розраховується за наступною схемою:\nСпочатку вибирається її період.\nПотім визначається зміна цінового рівня по відношенню до попереднього періоду.\nЗавдяки таким принципом роботи, індикатор відображає зміну потрійний експоненційної ковзної середньої в процентах по відношенню до попереднього періоду. Тобто, індикатор показує різницю цін закриття кожного бару.\nЗавантажити індикатор Trix ви можете за посиланням, розміщеної нижче.\nУстановка і настройка індикатора Trix\nУстановка індикатора здійснюється за стандартною схемою. Скачані архіви зберігаєте в каталог даних вашої торгової платформи і перезапускаєте її. Після цього відкриваєте необхідну валютну пару, тайм-фрейм і переносите індикатор з вікна «Навігатор» на відкритий графік.\nЯкщо ви все зробите правильно, то перед вами з`явиться таке ж вікно, як на картинці, розміщеної нижче.\nУ вкладці «Вхідні параметри» ви зможете побачити стандартні настройки індикатора.\nДаний інструмент володіє величезною кількістю різноманітних параметрів, але більша їх частина відповідає за візуальне відображення одержуваних сигналів на торговому графіку. З цієї причини рекомендується використовуватися стандартні настройки інструменту, а після того, як ви заробите достатньо досвіду роботи з індикатором Trix ви зможете оптимізувати його відповідно до власних потреб і перевагами.\nДалі вам необхідно натиснути на ОК, після чого індикатор почне функціонувати.\nПоказання індикатора змінюються в залежності від обраного тайм-фрейму. Лінії індикатор - це і є експоненціальні середні з різними періодами. Сигналом для входу в ринок є перетин цих експоненційних середніх, але є й інші показники, про які ми і поговоримо далі.\nТоргівля на основі індикатора Trix\nІндикатора Trix є трендовим індикатором, тому під час консолідації на ринку він може видавати велику кількість хибних сигналів. Саме з цієї причини цей інструмент рекомендується застосовувати в комплексі з іншими індикаторами.\nЗверніть увагу на малюнок, представлений вище. Як ви могли помітити, у індикатора 2 лінії, одна швидша, інша більш повільна. Отже, перший сигнал з`явився, коли більш швидка крива перетнула більш повільну зверху вниз. Така ситуація є явною ознакою того, що пора відкривати угоду на продаж.\nУ разі якщо швидша крива перетинає повільну знизу вгору, то це є сигналом до того, що поки відкривати угоду на придбання валюти.\nЦифрою 3 позначений приклад коли сигнал індикатора найкраще не використовувати, так як він з`явився вночі, після чого ринок пішов у флетовій стан.\nВажливо: Індикатор Трікс обов`язково потрібно використовувати під час активності використовуваної валютної пари. Найкраще, звичайно ж, використовувати в денний час, так як в нічний майже всі валютні пари знаходяться в спокійному стані.\nРекомендую перед тим як використовувати даний індикатор, вивчити валютну пару, на якій ви збираєтеся вести торгівлю.\nЯк ви могли помітити на попередньому малюнку, криві індикатора фарбуються по черзі то в зелений, то в червоний кольори. Лінія червоного кольору говорить про висхідному тренді, зелена - низхідному. Як ви могли помітити в точці 1, лінії змінили колір ще до їх перетину. Такі сигнали можна використовувати в якості сигналу про швидке перетині ковзних середніх, але поспішати з відкриттям угод в цьому випадку не варто, так як зміна кольору може виникнути і в результаті ринкових шумів.\nПереваги індикатора Trix\nДобре відфільтровує ринкові шуми, показуючи тільки імпульсні руху цінового рівня.\nІндикатор допомагає ідентифікувати висхідний і спадний тренд.\nМінуси індикатора Trix\nНевелике запізнювання у видачі сигналів для входу в ринок.\nІндикатор Trix показує прекрасні результати в комбінації з інструментом XCODE. Як приклад можна взяти ринкову ситуацію, яка відображена на графіку, розміщеному нижче.\nЯк ви можете помітити сигнали, що видаються обома інструментами, збігаються в точках 1 і 2. У точці 3 Trix видає сигнал на продаж валюти, а XCODE ніяких сигналів не видає, отже, від створення угоди необхідно відмовитися.\nТаким чином XCODE виступає в ролі фільтра, що дозволяє відсіяти помилкові сигнали, що надходять від індикатора Trix.\nЯкщо ви вирішили використовувати описані вище інструменти для ведення торгів, то вам краще всього дотримуватися наступних правил:\nНамагайтеся не вести торгів в момент бокового руху цінового рівня.\nЯкщо на ринку спостерігається високий рівень волатильності, необхідно задати індикатору XCODE високе значення 12-14, так як це дасть можливість більш ефективно відсівати помилкові сигнали індикатора Trix.\nРекомендується застосовувати XCODE для установки рівнів стоп-лосс.\nЯк саме використовується XCODE для установки рівнів стоп-лосс, ви можете побачити на картинці, розташованої нижче.\nОзнайомившись з картинкою, ви можете побачити, що рівні стоп-лосс для угод на придбання і реалізацію валюти відзначені жовтим кольором, вони розташовуються поблизу від ліній індикатора XCODE.


Хід уроку - Ткаченко Людмили Вікторівни 2013 р\nа) читання статті „Що таке природа?”,\nг) читання статті „Якою буває природа”;\nе) складання схеми „Значення природи”.\nСлон говорить слоненятку\n:- Мій маленький.\n4. Перегляд презентації на комп’ютері “Природа”\nДіти плещуть в долоні, якщо демонструється предмет живої природи.\n- Слон, ластівка, робітник, земля, комар.\nТЕМА: Звук «в», позначення його буквами В, в (ве).\nМЕТА: Ознайомити учнів з артикуляцією звука «в» та буквою, що його позначає; вчити виконувати звуко-буквений аналіз слів, читати склади і слова з вивченими буквами. Розвивати мовлення учнів, уміння слухати, відтворювати прослухане. Виховувати товариськість, любов до природи.\nОБЛАДНАННЯ: Макет дерева, листочки зі складами, фішки для звукових моделей, куб, мультимедійна презентація.\n- Добрий день, мої малята,\nЗнов нас кличе на урок\nЧарівний наш друг – дзвінок!\nЩоб не гаять часу даром:\nЗошити, пенали, фішки.\nБаритися не будем ані трішки.\nНа уроці ми, малята,\nБудем з вами мандрувати.\nТо ж налаштовуємо вуха\nІ уважно будем слухать.\nВсі рівнесенько сідаєм\nМи виходим на доріжку.\nЦя доріжка чарівна,\nБо Дорогою Всезнайок\nСкільки є голосних? Назвати їх.\nЯкі є приголосні звуки?\nЯк визначити, скільки у слові складів?\nСкласти речення за картинкою. Визначити кількість слів у реченні.\nЯкий знак можна поставити в кінці речення?\nЗ якої букви будемо писати речення?\nЯкі ще слова пишуться з великої букви?\nЧитання складів на листочках дерева.\nМА, МО, МУ, МИ, МІ, АМ, ОМ, УМ, ИМ, ІМ, НАМ, МНУ, НУМО.\nМолодці, мої Всезнайки.\nПомандруєм з вами далі.\nНас зустрічає Ведмежатко,\nВедмежатко – Весельчатко.\nПоведе воно усіх\nУ Великий темний ліс.\n1. Знайомство з маршрутом мандрівки. (Мультимедійна презентація)\n- Доріжка Всезнайок.\n- Весняна лука.\n- Загадкова Верба.\n- Вовчий чагарник.\n- Куточок відпочинку.\n- Дуб – Велетень.\n- Весела галявина.\n- Ведмежий барліг.\n2. Вилучення звука «в» зі слів – назв маршрутів.\n4. Позначення на письмі. На що схожа буква?\nДо Великого темного лісу\nЧерез Луку весняну підемо.\nПомилуємось її красою,\nКорисну інформацію зберемо.\nУтворення складів зі звуком «в».\nЧитання складів на квітах.\nV. ЗАГАДКОВА ВЕРБА\n- В кінці Луки над водою\nЗупинимось під Вербою.\nВедмежатко просить нас\nВідгадать загадки враз.\nДо вербички підійдемо\nІ відгадки там знайдемо.\n1. Дощ пройшов з грозою –\nВ лузі ніби стрічка.\n2. Лісом він котився з ревом,\nНа кущі, траву, дерева.\nА коли напивсь води –\nСтих і згаснув назавжди.\n3. Вус зелений я зав’ю,\nВ грона сонечка наллю.\nІ діткам – малюкам\nВсе до капельки віддам.\n4. Дві ноги у швидкого коня,\nХто це закотив до нас\nБабу снігову у клас.\nА для нас – це цифра …\nVІ. ВОВЧИЙ ЧАГАРНИК.\n- Сонячний промінчик раптом зник.\nНас зустрічає чагарник.\nЧагарник цей Вовчим звуть.\nНевже тут лиш вовки живуть?\nНам назустріч Вовчик йде,\nМоже він нас проведе?\nТлумачення слова чагарник.\nДрукування букви В в зошитах.\nVІІ. ФІЗКУЛЬТХВИЛИНКА З ВЕДМЕЖАТКОМ.\n- Позаду хащі непрохідні залишилось,\nА наші малята вже трохи стомились.\nТож зайдемо на хвилинку\nУ куточок відпочинку.\nТут вже музика лунає,\nНас до танцю закликає.\n(Повторення рухів за вчителем під спокійну музику)\nДуже любить танцювати.\nКрок уліво, крок управо –\nПотанцюємо на славу.\nКругом себе покрутились,\nВперед, назад нахилились.\nДо сусіда повернулись,\nВесело йому всміхнулись.\nТа й за парти тихо сіли.\nЩо ж, в дорогу знову час.\nДуб – Велетень чекає нас.\nМи під дубом тим пограємось,\nОдин з одним позмагаємось.\nІ в Буквариках своїх\nСклади і слова прочитаємо.\nГра «Злови своє слово».\n1 ряд – слова зі звуком «в» на початку слова;\n2 ряд - в середині слова;\n3 ряд – в кінці слова.\nВода, дерево, лев, ворона, корова, сова, рів, віл, вікно, трава, залив, квіти, волошка,пароплав, водолаз, Київ.\nСкладовий аукціон. Вправа «Мікрофон».\nВа – (Ваня, Валя, вафлі, валянки…)\nВо – (Вова, воля, вода, волосся…)\nВі – (Вітя, віник, відро, Віра, Вісник…)\nВе – (весна, велосипед, весло, вечір…)\nВу – (вудка, вулиця, вулик, вуж…)\n3. Робота з Букварем .\nІХ. ВЕСЕЛА ГАЛЯВИНА.\nДуб – Велетень позаду залишився.\nНа галявині весь клас наш опинився.\nНазивається Веселою поляна.\nЩо тут нас чекає – зараз глянемо.\nНа галявині зібралися звірі: Ведмежатко – Весельчатко, Вовчик – Пустунець, Зайчик –Вуханчик, Білочка – Варварка, Кабан – Вернидуб, Їжак – Василько.\nА ви нічого не помітили в їхніх іменах?.\n1. Звірята вирішили влаштувати святкову вечерю. Умова: у назвах всіх страв має бути звук «в».\n(виноград, вишні, ватрушки, вареники, сливи, ковбаса, вінегрет, варення, морква, плов, кава,квас, морозиво, халва, квасоля, печиво, ківі, кавун, узвар, вода, вермишель).\nПовний аналіз слова.\nВареники – одна із національних страв українців.\n- Повечерявши на славу,\nМи підемо, друзі, далі.\nОсь тут у нас, неподалік,\nВедмежий розташований барліг.\nТільки Ведмежатко знає,\nЩо в барлозі нас чекає.\nТлумачення слова барліг.\nІнтерактивна вправа «Кубування».\nЗ яким звуком познайомились?\nЯкий це звук? Чому?\nЯкою буквою позначається на письмі?\nХто був головним героєм уроку?\nВедмежа подякувати хоче,\nВсім, хто працював охоче.\nХто старався, не лінився.\nЗ відповідями не барився.\nВсім відомо – діти ці\nЗвуться справжні молодці.\nЇм за це солодкий приз,\nІ від Ведмедика сюрприз.\nУрок з Я і України 1 клас\nМета: розширити знання учнів про різноманітність природи; формувати уявлення про живу та неживу природу, про перетворювальну діяльність людини; сприяти створенню теоретичної бази для інтелектуального розвитку молодших школярів; розвивати вміння групувати предмети за певними ознаками (належить, не належить до природи), порівнювати предмети живої та неживої природи з метою виявлення відмінностей між ними; учити аргументувати та доводити свої думки про живу та неживу природу; розвивати пізнавальну активність учнів; виховувати дбайливе ставлення до природи, речей створених людиною.\nОбладнання: презентація з використанням мультимедійної дошки, роздатковий індивідуальний матеріал, картки для опитування.\nІ.Організація класу і корекція знань.\nВи почули всі дзвінок,\nВсі тихесенько сідаймо\nЯкий сьогодні день: ясний, хмарний, похмурий?\nЩо змінилося порівняно з минулим тижнем?\nІІ. Актуалізація знань. Слайд 1\nПрирода – це Я. І ти – це Природа.\nІІІ. Повідомлення теми і мети уроку. Слайд2 –тема уроку,\nСлайд 3 – мета уроку\nДізнаєтеся про те, що належить, а що не належить до природи;\nНавчитеся розрізняти живу і неживу природу;\nСкладете правило, як потрібно ставитися до природи та речей, створених людьми.\nІV. Вивчення нового матеріалу. Слайд 4 (допоміжні слова для складання речення:\nбудинки, машини, дерева, люди, сонце, місяць, сік, молоко, берізки, зорі, місяць, у воді)\nГра «Я почну, а ти закінчуй»\nСьогодні по дорозі до школи я бачив…\nНашу землю вдень освітлює…\nБіля школи росте…\nУ ночі я бачила на небі…\nРиби живуть у …\n—Усе про що ви мені розповіли, оточує нас. Тобто є навколо нас. Це довкілля. Як ви могли б пояснити це слово? (діти висловлюються)\nУчитель узагальнює міркування учнів. Колективно роблять висновок: природа або довкілля – це середовище, в якому живе людина.\nРелаксаційна пауза. Слайд 5 (зображення хмаринок)\nУчитель: Сядьте зручніше, заплющте очі. Я хочу запросити вас у мандрівку на хмаринці. (Звучить музика)\nУявіть, що ви стрибнули на білу пухнасту хмаринку, схожу на м’яку гору із подушок. Відчуйте, як ваші ноги, спина зручно розташувалися на цій великій подушці. Мандрівка починається. (пауза) Наша хмаринка повільно піднімається на синє небо. Відчуваєте, як вітерець обвіває обличчя?\nСлайд 6. Ми піднялися до хмаринки на якій зображено: пташечка, тигренятко,їжачок, півник, єнотик. Одним словом це… (тварини).\nСлайд 7. На наступній хмаринці: кущик, квіти, травичка, дерева…\nДо якої групи можна об’єднати ці предмети? (рослини)\nЧи ростуть люди, тварини, рослини?\nА чим живляться?(доведіть думку зразком)\nВсі вони розмножуються, але й помирають. Усе живе у природі живиться, росте, розмножується і помирає. Тому усе це жива природа.\nЩо ми можемо віднести до живої природи?\nЯкі основні ознаки живої природи?\n- Ми наближаємося до наступної хмаринки, яка розкаже про те, що нашу землю освітлює сонце, місяць, зорі. Ми знаємо, що люди п’ють воду, дихають повітрям. А чи ви чули, щоб сонце, зірки чи повітря просили їсти? Чи бачили ви колись на небі кілька сонць чи місяців? А чи було таке, щоб сонце чи місяць зникли назавжди?\nВисновок: сонце, місяць, зорі, вода не живляться, на ростуть, не розмножуються. Тому належать до неживої природи.\nПід час пояснення вчитель на дошці утворює запис блок- схеми:\nЖива природа нежива природа\nЩо ми відносимо до неживої природи?\nV.Фізкультхвилинка Слайд 9\nДобре те, що цей ось ліс з нами ріс і ріс.\nДобре те, що в нашій річці тепла, не брудна водичка.\nДобре бігати у дворі.\nVІ.Продовження вивчення теми уроку. Слайд 10\nНаступна хмаринка розповість нам:\nНас також оточують предмети, які людина створила своїми руками. (Діти називають, що створено руками людини: будинки, машини, меблі, шкільне приладдя тощо)\nВисновок: усе, що створене руками людини, - це рукотворний світ навколо нас.\n(Вчитель окремо в блок-схемі додає «рукотворний світ»).\nРечі, які створили людина руками не належать до природи. Але більшість матеріалу для речей люди беруть саме з природи або живої, або неживої.\nНаприклад: воду, пісок, камінь – для будівлі будинків, дерево - для столярних виробів: вікон, дверей, меблів, для одержання паперу. Метал – для виготовлення, цвяхів, гайок, машин.\nА не жива природа може змінитися від втручання людини: жива природа – може зменшитися в кількості і зникнути. Тому людство повинно бережливо ставитися до природи, навколишнього середовища.\nVІІ. Узагальнення і систематизація знань учнів\nПовернення з подорожі по хмаринках. Слайд 11.\nРобота з підручником Учні розглядають нижній малюнок.\n- Що зайве у першому ряду? (Праска) Чому? (У цьому рядку зображено рослини, а праска – це річ, яку виготовила людина). Що зайве у другому рядку? (Морква – це рослина. Глечик, батон, настільна лампа – це речі, зроблені людиною.)\n3. Розв’язування логічних завдань «Що зайве? Чому?»\nДіти одержують роздатковий матеріал, читають слова , визначають зайве слово в рядку, пояснюють свою думку.\n- Вітер, річка, білка, веселка, дощ.\n4. Гра «До якої природи належать ілюстрації». Робота в парах.\nНа столах перед учнями лежать картинки з предметами живої і неживої природи, речі створені людиною. По варіантам діти обговорюють і пояснюють до якої групи природи належать ілюстрації.\nГра «Розгубилися слова».\nНа екрані диференційоване речення. Діти складають правильне речення, пояснюють його розуміння.\nУчитель: Діти, упродовж уроку ви здобули нові знання про природу і про речі, що створені людьми. А тепер у групах складіть речення, як потрібно ставитися до природи та речей, створених людьми.\nВисновок: Потрібно (1) шанувати (2) природу (3) і (4) речі (5), створені (6) людиною (7).\nЩо належить до не живої природи? До живої природи?\nЧим жива природа відрізняється від не живої?\nЩо належить до предметів, створених руками людини?\nЯ к потрібно ставитися до природи?\nЯк необхідно ставитися до речей, створених людиною?


Легендарний сотник УПА йде на рекорд України\nВже цієї п’ятниці, 14 серпня, легендарний сотник УПА Мирослав Симчич пролетить над місцями своїх боїв.\nОрганізовують політ громадська організація «Меморіал» імені Василя Стуса, Спілка офіцерів, керівник управління ГО «Меморіал» імені Василя Стуса Роман Гунда, пише Фіртка з посиланням на Бліц-Інфо.\nСтартує політ з Коломиї. Мирослав Симчич пролетить над рідним селом Березів, після чого пройде над присілком Рушір, Космачем, Говерлою, Верховиною і повернеться назад до Коломиї.\n«Ми вирішили присвятити політ до 75-ї річниці бою за столицю УПА Космач та до Дня Незалежності України. Як відомо, Симчич прославився боєм за Космач, який був у січні 1945 року. Тоді він разом зі своїми побратимами – Березівською сотнею, в якій воювали понад 200 упівців, знищив каральний полк НКВС, а це майже 400 осіб. Зі сторони сотні було всього двоє поранених. Зокрема, й Мирослав Симчич», - зауважує Гунда.\nПоліт Мирослава Симчича зафіксує Книга рекордів України.\n«Мирослав Симчич дуже бойова людина. Він сприйняв пропозицію польоту позитивно. Однак, його дружина спочатку була категорично проти, втім Симчич все ж її вмовив. Щоправда, декілька разів вона все ж просилась з ним», - зауважив Роман Гунда.


Ауробин 20 г мазь : цена, инструкция, отзывы. Купить Ауробин 20 г мазь в Украине | Аптека24\nКод товара:Код: 129.0012\nЦена и наличие актуальны на 09-08-2020 14:09\nПроизводитель ВАТ "Гедеон Ріхтер", Угорщина\nХарактеристики Ауробин 20 г мазь\nМаркетинговое название Ауробін\nАТС-Классификация C05A X03\nКод Морион 4383\nЛікарська форма Мазь по 20 г у тубах № 1\nСклад 1 г мазі містить преднізолону капронату 2 мг, лідокаїну гідрохлориду 20 мг, декспантенолу 20 мг\nФармакотерапевтична група Засоби для лікування геморою та анальних тріщин для місцевого застосування. Препарати, комбінації. Код АТС C05A Х03\nПоказання Процеси, що супроводжуються запаленням періанальної ділянки: свербіж, екзема і дерматит періанальної ділянки, геморой, тріщини заднього проходу.\nПротипоказання Підвищена чутливість (алергія) до однієї з діючих речовин препарату або до будь-якої з допоміжних речовин препарату. Одночасне, системне лікування лідокаїном у зв’язку з іншими показаннями.Лікування очей або періокулярної ділянки.Первинні бактеріальні, вірусні або грибкові ураження шкіри, включаючи простий герпес.Рожеві вугри на обличчі, звичайні вугри, періоральний дерматит або пелюшкові висипання, туберкульоз шкіри, шкірні прояви сифілісу, сухість, лущення шкіри. Пухлини шкіри. Синдром Кушинга. Період вакцинації.Підвищена чутливість до іншої місцевої анестезії амідного типу (наприклад бупівакаїн, етідокаїн, мепівакаїн та прилокаїн).І триместр вагітності. Діти віком до 1 року.\nИнструкция Ауробин 20 г мазь\nОсновні фізико-хімічні властивості: гомогенна мазь білого або майже білого кольору, практично без запаху.\nФармакотерапевтична група. Засоби для лікування геморою та анальних тріщин для місцевого застосування. Код АТX C05A Х03.\nАуробін − комбінований препарат, до складу якого входять в оптимальному співвідношенні речовини, ефективні при лікуванні запальних процесів і болю періанальної ділянки.\nПреднізолону капронат є негалогенізованим глюкокортикоїдом із місцевим протизапальним ефектом. Він зменшує проникність судин, підвищує тонус стінок судин, зменшує симптоми запалення.\nДекспантенол сприяє регенерації ушкодженого епітелію і слизових оболонок.\nФармакокінетичні дослідження з маззю не проводилися. Активні речовини препарату чинять, в основному, місцеву дію. Локально застосований преднізолон може всмоктуватися і спричиняти системну дію. Преднізолон швидко розподіляється в усі тканини організму. Міцно зв’язується з білками плазми крові. Преднізолон швидко проникає крізь плаценту, виділяється у грудне молоко. Виводиться із сечею у вигляді кон’югатів.\nЛідокаїн добре всмоктується зі слизової оболонки й ураженої шкіри. Міцно зв’язується з білками плазми крові. Період напіввиведення лідокаїну з плазми крові − 1-2 години. Метаболізується в печінці. Порушення функції нирок не впливає на виведення вихідної речовини, проте може призводити до накопичення його активного метаболіту. Лідокаїн проходить крізь плаценту і гематоенцефалічний бар’єр та проникає у грудне молоко.\nПідвищена чутливість до інших місцевих анестетиків амідного типу (наприклад бупівакаїн, етидокаїн, мепівакаїн та прилокаїн).\nРожеві вугри на обличчі, звичайні вугри, періоральний дерматит або пелюшкові висипання, туберкульоз шкіри, шкірні прояви сифілісу, сухість, лущення шкіри.\nОдночасне лікування лідокаїном у зв’язку з іншими показаннями.\nІ триместр вагітності.\nПрепарат не слід застосовувати у разі одночасного застосування лідокаїну за іншими показаннями.\nІнгібітори моноаміноксидази посилюють місцевоаналгезуючу дію лідокаїну.\nЗ особливою обережністю препарат застосовують при наявності катаракти, цукрового діабету, глаукоми, туберкульозу та анемії, а також при наявності пригнічення гіпоталамо-гіпофізарної системи, спричиненого глюкокортикоїдами.\nНеобхідна обережність при лікуванні пацієнтів з ослабленою або потенційно ослабленою імунною системою (в т.ч. пацієнтів зі СНІДом або ВІЛ-інфекцією).\nМазь Ауробін містить допоміжні речовини метилпарабен (Е 218), спирт цетиловий та пропіленгліколь. Метилпарабен (Е 218) може спричинити алергічні реакції (можливо уповільнені). Спирт цетиловий може спричинити місцеві шкірні реакції (наприклад контактний дерматит). Пропіленгліколь може спричинити подразнення шкіри.\nВагітність. Препарат протипоказано застосовувати у І триместрі вагітності. При призначенні препарату у ІІ і ІІІ триместрах вагітності необхідно ретельно оцінювати співвідношення очікуваної користі та потенційних ризиків.\nГодування груддю. Кортикостероїди і лідокаїн проникають у грудне молоко. Таким чином кортикостероїди можуть впливати на функцію кори надниркових залоз новонародженого і спричиняти порушення росту. Невеликі кількості лідокаїну з’являються в грудному молоці. Незважаючи на те, що на практиці це не становить жодного ризику для дитини, при застосуванні препарату жінками, що годують груддю необхідна підвищена обережність.\nПотенційний вплив препарату на здатність керувати автомобілем або працювати з іншими механізмами не вивчався, але слід враховувати можливість розвитку побічних реакцій з боку центральної нервової системи та органів зору.\nСлід уникати застосування мазі протягом тривалого часу і на великій ділянці шкіри незалежно від віку пацієнта.\nТонкий шар мазі наносять на уражену ділянку 2-4 рази на добу. При зменшенні прояву симптомів мазь слід застосовувати рідше. Тривалість лікування не повинна перевищувати 5-7 днів.\nДітям віком від 1 року можна застосовувати препарат тільки у виняткових випадках, в мінімальній дозі, що забезпечує досягнення терапевтичного ефекту і не частіше 2 разів на добу. Тривалість лікування дітей не повинна перевищувати 5 днів.\nДіти. Дітям віком до 1 року застосовувати мазь протипоказано.\nМоже проявлятися місцевими або системними симптомами залежно від кількості всмоктаного кортикостероїду та лідокаїну. Специфічного антидоту не існує, слід проводити підтримувальну терапію.\nСистемна абсорбція великої кількості лідокаїну після місцевого застосування може призвести до стимуляції і/або пригнічення центральної нервової системи.\nз боку органів зору: катаракта (ймовірність розвитку катаракти більша у дітей), субкапсулярна катаракта, екзофтальм, глаукома, набряк диска зорового нерва, виразка роговиці;\nз боку серця: серцева недостатність, порушення серцевої провідності;\nз боку судин: артеріальна гіпертензія, периферична вазодилатація;\nз боку шкіри і підшкірних тканин: дерматит, фолікуліт (у місці застосування), висипання по типу акне (стероїдні вугри), контактний дерматит; сухість, стоншення і вразливість шкіри; еритема, висипання, кропив’янка, гірсутизм, гіпергідроз, попрілості, свербіж, атрофія шкіри, гіпопігментація, подразнення шкіри, утворення стрій, телеангіектазії, відчуття печіння на шкірі, пурпура;\nз боку скелетно-м’язової та сполучної тканини: затримка росту, стероїдна міопатія, остеонекроз, остеопороз;\nзагальні розлади і порушення в місці введення: уповільнене загоєння ран;\nдослідження: підвищення внутрішньоочного тиску, негативний азотистий баланс, уповільнена реакція в шкірних провокаційних тестах.\nУмови зберігання. Зберігати при температурі 8−15 ºC.\nУпаковка. 20 г мазі в закритій алюмінієвій тубі з поліетиленовим ковпачком, що має перфораційний наконечник. 1 туба в картонній коробці.\nОписание Ауробин 20 г мазь\nМазь Ауробин 20 г предназначена для ректального и наружного применения и обладает за счет входящих в нее компонентов анальгезирующим, противовоспалительным, местноанестезирующим, антиэкссудативным, регенерирующим, противоаллергическим и антисептическим действием. В состав данного комбинированного средства входит преднизолон, декспантенол и лидокаин, которые взаимно сочетаются и эффективно друг друга дополняют, снижая таким образом симптомы болезненных состояний прямой кишки и перианальной зоны.\nПрименение мази Ауробин может быть эффективным при следующих показаниях, зафиксированных в описании препарата:\nдерматит или экзема перианальной зоны;\nпрочие воспалительные процессы перианальной зоны.\nЦена Ауробин 20 г мазь актуальна при заказе на сайте. Купить Ауробин 20 г мазь в городах Украины: Киев, Харьков, Днепр, Одесса, Ровно, Белая Церковь, Винница, Запорожье, Ивано-Франковск, Краматорск, Кременчуг, Кривой Рог, Кропивницкий, Львов, Луцк, Мариуполь, Николаев, Полтава, Сумы, Тернополь, Херсон, Житомир, Хмельницкий, Черкассы, Черновцы, Чернигов.\nМазь отлично помогает при геморроидальных узлах.\nСвечи с красавкой 0.015 г №10\nПрокто-мазь 20 г туба №1 мазь в упаковке\nПостеризан 25 г мазь\nПроктозол №5 суппозитории ректальные\nРелиф Про 15 г крем ректальный\nАнузол N10 свечи


З початком нового навчального року у нашій школі стартував новий еколого-краєзнавчий проект «Березівка – лелечий край».\nУчасниками проекту стали учні 5 – 8-их і педагоги нашої школи. Вже пройшло шість засідань проекту. До здобутків учасників можна віднести реєстрацію та опис дев’яти лелечих гнізд.\nВідбувся конкурс малюнків і знавців життя лелек.\nСладковська Ірина Михайлівна\nТема: знайомтесь – білий лелека.\nФорма заняття: інтелектуальна гра.\n· Навчальна – створити умови для засвоєння учнями знань про особливості будови та поведінки птаха – білого лелеки.\n· Виховна – продовжити формування в дітей елементів екологічної свідомості і патріотизму.\n· Корекційна – розширити словниковий запас учнів з вадами слуху, активізувати вербальну практику.\nДидактичні матеріали: картонні картки із завданнями конкурсу.\nЯ радий вітати вас на незвичайному занятті. Приходить у наш край чудова пора року – весна. У зв’язку з цим я пропоную всім вам, познайомитись ближче із одним із символів весни – птахом, який відноситься до біологічного виду ЛЕЛЕКА БІЛИЙ.\nЯк вам відомо із інформації нашого постійно діючого стенду, сьогодні ми проводимо інтелектуальний конкурс – «Знайомтесь – білий лелека». Я запропонував вам, у себе в класі створити команди знавців, які можуть весело та пізнавально провести час у дружній компанії. Число учасників команди – три учні. Маю надію, що ви достатньо ґрунтовно вивчили запропонований вам матеріал і покажете свої знання під час наших інтелектуальних перегонів.\nПерше завдання – за три хвилини ви повинні придумати назву своїй команді.\nАле тут є один секрет: назва має бути словом, яке означає лелеку. Тобто ви маєте обрати назву, що є синонімом до слова ЛЕЛЕКА(чорногуз, бусол, бусел, бузько, гайстер). У цьому конкурсі вам можуть допомогти ваші вболівальники. Час пішов(час фіксується пісочним годинником).\nЗа результатами консультацій команди обрали собі такі назви:\nДалі розпочинаємо, власне змагання. Слід наголосити, що оцінювати результати буду я і моя помічниця – учениця восьмого класу Іванка. Регламент такий: 1)хто перший; 2)хто вірніше відповість; 3)хто повніше відповість.\nМаксимум за кожний конкурс – 5 балів.\nПерший тур – математичний.\n1. Лелека – птах досить великий. Завдання, яке вам пропонується на початку цього туру просте. На картках, які ви отримали позначте будь-ласка розміри лелеки білого: висоту дорослого птаха, довжину цівки, довжину дзьоба, довжину крила, а також вага дорослого птаха./середні показники для виду/\n2. Продовжуємо вправлятись у арифметичних діях. Метою нашого інтересу стане гніздо лелеки білого. Це досить велична споруда. Хотілося б дізнатись, які параметри має новостворене гніздо. (висота, діаметр)/середні показники/\n3. А що то гніздо, коли у ньому немає яєць. Яйце у цього птаха, також досить великий біологічний об’єкт. Пригадайте його розміри і вагу. /середні показники для виду/\nДругий тур – юних спостерігачів.\nЗавдання, яке вам пропонується на цьому етапі вимагає від вас спостережливості і уяви. Ви маєте на столах силуети трьох птахів у польоті. Ці силуети досить туманні і не зовсім зрозуміло, що то за птахи. Ми пропонуємо вам за три хвилини визначити, де тут силует лелеки і розфарбувати обраного птаха у природні «лелечі» кольори. Час пішов(три хвилини).\nДруге завдання цього туру простіше: серед набору слів ви маєте обрати слова, які називають здобич лелеки білого.\nСписок слів: жаби, хліб, масло, картопля, риба, ящірки, трава, листя, змії, слимаки, комахи, миші, ховрахи, пташенята різноманітних птахів.(правильні відповіді відзначені курсивом)\nПідведемо підсумки перших двох конкурсів.\nТретій тур – літературний\nЦей тур вимагатиме від вас певних літературних умінь, кожній команді буде запропоновано по три загадки. Ви маєте визначити, де мова йдеться про лелек, а де про інших птахів.\nХто ж у нас найкраще впорався із завданням туру загадок? Підводяться підсумки трьох етапів конкурсу.\nПопереду на нас чекає фінальна частина змагання «Лелечина естафета».\nДля того, щоб дещо розрядити атмосферу наших інтелектуальних перегонів, я пропоную зіграти у гру рухливу.\nУкраїнська гра: лелеки.\nУ грі беруть участь 6-8 дітей. Вони зображують лелек. Всі лелеки стають в один загальний круг. Кожен лелека окреслює навколо себе коло діаметром в один метр – гніздо. У ведучого немає гнізда, він стоїть в центрі кола. За сигналом ведучого всі лелеки піднімають праву ногу і стоять на одній лівій. Ведучий стрибає по колу на одній нозі, вибирає собі будь-яке гніздо і застрибує в нього. Як тільки в гнізді виявиться два лелеки, обидва вони повинні вискочити з гнізда і, стрибаючи на одній нозі, обігнути загальне коло – один праворуч, другий ліворуч; ногу дозволяється міняти. Решта лелек можуть в цей час опустити ногу. Той, хто повернеться в гніздо першим,займає його, той що програв стає ведучим.\nЧетвертий тур «Лелечина естафета».\nОстанній шанс для команд проявити свої знання і командний дух. «Лелечина естафета» складається із трьох етапів.\nПерший – скласти і розфарбувати силует лелеки білого(збирання пазла).\nДругий – відповісти на три запитання(тести) про лелеку білого.\nТретій – продемонструвати пантоміму із життя лелеки білого.\nДодаток №1 Картка до першого конкурсу\nДодаток №2 Картка до першого конкурсу.\nДодаток № 3 Картка до першого конкурсу.\nДодаток №4 Картка до другого конкурсу(siluet).\nДодаток № 5 Картка до п'ятого конкурсу(файл leleka)


Інстутиційна фінансова інфраструктура України - Контрольная работа\nДержавні фінанси є основою економічного життя держави, зростання матеріального добробуту населення Переважна частина державних фінансових ресурсів зос...полностью>>\nВажливим моментом у процесі розгляду проблеми бюджетного дефіциту є те, що її неможливо розв'язати за рахунок боргового фінансування, оскільки категор...полностью>>\nНова парадигма економічної системи, що формується в Україні в сучасних умовах і характеризується подальшим розвитком ринкових відносин, становленням к...полностью>>\nТема контрольної роботи «Інстутиційна фінансова інфраструктура України».\nУ роботі досліджено проблематику формування й розвитку в Україні інституційної фінансової інфраструктури в умовах світової фінансової кризи. Дано оцінку нинішньої ситуації і загроз розвитку окремих її сегментів — кредитного, страхового й фондового ринків.\nСвітова фінансова криза, що не оминула й Україну, вкотре поставила перед наукою і практикою надзвичайно складні й багатогранні питання: як керувати економічним циклом? Як не допускати, з одного боку, "перегріву" економіки, з другого — вберегтися від її спаду, що значною мірою обумовлюється попередніми надмірними темпами зростання? Якщо спад все-таки настав, як вийти з нього з мінімальними втратами? Чи є кризи виключно об'єктивним явищем, що обумовлюється циклічним характером економічного розвитку, чи в їх основі лежать прорахунки економічних агентів — держави, домогосподарств і суб'єктів підприємництва, чи це є поєднанням дії об'єктивних і суб'єктивних чинників? Крім того, в умовах глобалізації економіки та інтернаціоналізації фінансів постає ще одне питання: чи можна сховатися від кризи за національними "парканами"? Зазначені питання містять багато аспектів філософського й морального, економічного й екологічного, політичного й геополітичного характеру. Кожен із них потребує ґрунтовного дослідження і навряд чи коли-небудь людство зможе віднайти однозначну відповідь на поставлені запитання.\nСкажімо, хіба не є філософською, моральною, економічною й екологічною проблемами бажання людства жити все краще, споживати все більше різноманітних товарів і послуг? Адже саме це бажання у процесі економічної діяльності призводить до неконтрольованого знищення природи й виснаження природних ресурсів. Скільки потрібно людині тих чи інших благ для забезпечення її потреб і якими саме мають бути ці потреби? Світовій спільноті давно вже пора від розмов про обмеженість запасів природних ресурсів перейти до контролю за їх використанням. І це лише один аспект проблеми. Інший полягає в тому, що людство постійно розвивається і зупинити прогрес не можна. Відтак суперечності економічного розвитку, які, по суті, й розв'язуються у період криз, є невід'ємним атрибутом прогресу.\nПроблематиці макроекономічного регулювання на основі використання інструментарію фіскальної та монетарної політики присвячено праці видатних учених сучасності, зокрема, Дж.М. Кейнса, Дж. Сакса, П. Самуельсона, С. Фішера, М. Фрідмена, Г. Хаберлера, Й. Шумпетера та багатьох інших. Належну увагу цим питанням приділяють і вітчизняні дослідники, серед яких слід назвати праці А. Гальчинського, В. Лагутіна, І. Луніної, І. Лютого, Ю. Пахомова, А. Чухна та інших.\nВодночас зазначимо, що універсальних рецептів протидії кризовим явищам ні економічна наука, ні фінансова практика не виробили. Це й не дивно, оскільки кожна нова криза має свої причини, форми прояву й характер розвитку. Кризи постійно еволюціонують, що можна порівняти, скажімо, з мутацією вірусів грипу. Відповідно вчорашні, цілком ефективні "ліки" — заходи й засоби економічної і фінансової політики — можуть виявитися малоефективними або взагалі непридатними в нових умовах. Нині уряди вдаються до заходів, які певною мірою можна розглядати як повернення до кейнсіанських рецептів, хоча поки що їх ніхто так не ідентифікує. Водночас інструментарій впливу суттєво оновлений і наразі не має ні достатнього теоретичного обґрунтування, ні досвіду практичного використання.\nНа думку фахівців витоки нинішньої фінансової кризи слід шукати в заходах урядів, спрямованих на протидію на основі здійснення політики "дешевих" грошей уповільненню темпів економічного зростання, яке відбувалося на початку нинішнього століття у провідних економіках світу. Так, наприклад, Федеральна резервна система США у 2003 році знизила облікову ставку до 1 % порівняно з 6,5 % у 2000 році. Надмірна пропозиція грошей, по-перше, цілком закономірно призвела до зростання рівня інфляції, по-друге — до утворення надлишку кредитних ресурсів, що, у свою чергу, спонукало комерційні банки до розширення обсягів кредитування, у тому числі іпотечного. Це позитивно вплинуло на розвиток будівельної й суміжних галузей, а отже, й на економічну динаміку. Одночасно кредитний бум супроводжувався зростанням обсягів і частки надмірно ризикових угод з клієнтами, які не мали достатньої платоспроможності. Реально оцінюючи ситуацію, банки вдавалися до страхування своїх ризиків, внаслідок чого відбувалася дивна метаморфоза: кредити, проблемні за суттю, перетворювалися на високоякісні за формою — рейтингові агентства класифікували їх як найнадійніші. Ринок заполонили відповідні іпотечні цінні папери, які завдяки високим рейтингам набули популярності в інвесторів і спекулянтів.\nЦілком очевидно, що було штучно створено і пропозицію, і попит, отже рано чи пізно на такому ринку мав статися обвал. На початку 2005 року в США, Великобританії, Японії почалося зниження цін на нерухомість, а в середині 2006-го вони впали настільки, що ринкова вартість житла стала меншою від суми заборгованості банкам за кредитами на його придбання чи будівництво. Оскільки значна частина позичальників фактично були інвесторами, які вкладали гроші в нерухомість з метою вигідного її перепродажу, то їм і іншим позичальникам було вигідніше відмовитися від погашення кредитів, віддавши банкам заставне майно. Проте в умовах падіння цін на ринку нерухомості банки були не в змозі його продати та змушені були списувати такі проблемні борги за рахунок своїх резервів, які швидко вичерпалися. Першими постраждали інвестиційні банки, в яких подібні безнадійні активи значно перевищували власний капітал. Причому йдеться про найпотужніші банківські установи, які були основними учасниками на світових фінансових ринках: так, компанія "Lehman Brothers" проголосила себе банкрутом, а банк "Merrill Lynch" з метою уникнення банкрутства готується до продажу "Bank of America".\nСаме цей період можна вважати початком повномасштабної фінансової кризи. Нормальне функціонування фінансової системи забезпечується стабільним кругообігом фінансових ресурсів, і будь-які порушення в цьому процесі негативно позначаються на економіці. У даному разі можна говорити про утворення "тромбу", який становив смертельну загрозу. Якщо до цього часу на світових фінансових ринках мав місце певний надлишок ресурсів і проблемою було знайти, куди їх інвестувати (до речі, завдяки цьому інвестиції спрямовувалися на нові ринки, у тому числі й в Україну), то внаслідок іпотечної кризи в США ситуація практично миттєво змінилася на протилежну — фінансових ресурсів уже катастрофічно не вистачало. Безмежна, нічим не підкріплена довіра банків до будь-якого позичальника змінилася недовірою до всіх. Ситуацію погіршила й паніка на фондових ринках, оскільки інвестори намагалися позбутися цінних паперів, причому не лише сумнівних, а й надійних. Відповідно почали скорочуватися обсяги кредитування як унаслідок обмеженості в ресурсах, так і загальної недовіри, що, у свою чергу, негативно позначилося на діяльності підприємств і платоспроможності громадян. Ця ланцюгова реакція, що докотилася й до України і нині набирає обертів, може призвести до глибокої фінансово-економічної кризи, якщо терміново не вжити відповідних антикризових заходів.\nПоточна ситуація у світових економіці й фінансовій системі має всі ознаки глобальної кризи на відміну від фінансової кризи 1998 року, яка мала регіональний характер. Кризу 1998 року, що почалася з азійського регіону і поширилася на країни пострадянського простору, у тому числі Україну, було локалізовано в досить стислі терміни. Безумовно, будь-яка криза має декілька причин, але завжди можна виділити ключовий чинник її продукування. Так, у нашій країні головною причиною кризи була необґрунтована боргова політика держави, зумовлена дефіцитом державного бюджету, рівень якого у 1992 році становив 13,8 %, у 1994-му — 8,9 % до ВВП. При цьому до 1996 року переважало його емісійне фінансування, що стало одним із чинників гіперінфляції. З метою стабілізації національної грошової одиниці, починаючи з 1996 року, було здійснено перехід до боргового фінансування бюджетного дефіциту за рахунок як зовнішніх, так і внутрішніх державних позик. Хоча у структурі державного боргу України протягом усієї історії його формування зовнішня складова становить дві третини, у 1997 році внутрішні державні позики, що дорівнювали 4,95 млрд. грн.., більше ніж утричі перевищили зовнішні — 1,5 млрд. грн.\nЗапозичення на внутрішньому ринку мали явні ознаки так званої фінансової піраміди, а на зовнішніх ринках — певною мірою авральний характер. Позичаючи гроші, по суті, у всіх, хто їх давав, українська держава вочевидь не розрахувала свої фінансові можливості й у 1998 році опинилася на грані дефолту. Проблему вдалося розв'язати лише шляхом реструктуризації зовнішнього боргу перед Лондонським і Паризьким клубами кредиторів і перед позичальниками на внутрішньому фінансовому ринку. Внаслідок цього багато українських банків, які були основними кредиторами держави на внутрішньому ринку (при цьому держава їх усіляко заохочувала засобами податкової й регуляторної політики), опинилися у скрутному становищі, а деякі навіть збанкрутували.\nСьогодні є всі підстави стверджувати, що уроки згаданої фінансової кризи певною мірою пішли на користь державі, яка наразі здійснює досить зважену політику дефіцитного фінансування: починаючи з 1998 року й дотепер, бюджетний дефіцит перебуває у припустимих межах, не перевищуючи 2—3 % ВВП. Значно зменшилася частка вкладень у державні цінні папери у структурі активів комерційних банків. Якщо на кінець 1998 року співвідношення вкладень у державні цінні папери і кредитів, наданих в економіку, становило 14,5 %, то на кінець 2000-го — лише 3,0 %. Причому основним кредитором уряду став, як це й має бути, Ощадний банк України. Саме активне кредитування економіки в кінці 90-х років минулого століття стало одним із чинників макроекономічної й макрофінансової стабілізації та виходу на траєкторію економічного зростання. Це, у свою чергу, сприяло оздоровленню ситуації у сфері державних фінансів.\nВодночас, як засвідчує нинішня економічна й фінансова ситуація в Україні, не всі уроки кризи 1998 року вітчизняні політики й фінансисти добре засвоїли. Так, у сфері державних фінансів продовжувалася непродумана й необґрунтована політика, яку варто було переглянути. Повернення громадянам їх знецінених вкладів в установах Ощадбанку, проте лише за умови забезпеченості цього процесу достатніми ресурсами. Однак політична нестабільність, що супроводжувалася частими змінами уряду, призвела до того, що практично всі гілки влади і представники всіх політичних сил у тій чи іншій формі віддавали перевагу популізму, заграючи з виборцями. Подібна політика спричинила те, що й мала спричинити, — розкручування інфляції і, врешті-решт, падіння курсу національної валюти. Ці чинники обумовлюють нестабільність в економіці й фінансах, підривають довіру до фінансових установ, вкрай ускладнюючи ситуацію. Саме тому наразі знову гостро постали питання макроекономічної й макрофінансової стабілізації, визначення місця й ролі фінансів у забезпеченні потреб соціально-економічного розвитку.\nНинішню кризу у світі визначають як фінансову за походженням і змістом, хоча безперечно її підґрунтям є глибинні внутрішні процеси в економіці, пов'язані з циклічністю її розвитку. Найближчими роками вона значною мірою зумовлюватиме характер, напрями і специфіку розвитку всіх країн світу. Зазначимо, що фінансовий чинник продукування криз поступово стає одним із домінуючих. Якщо Велика депресія 30-х років XX століття була започаткована кризою перевиробництва, то нинішня фінансова криза розпочалася з іпотечної кризи у США. І хоча методи боротьби з нею схожі за змістом, проте є різними за спрямованістю. Нині, як і тоді, уряди вдаються до своєрідних грошових ін'єкцій, спрямованих на відновлення кругообігу фінансових ресурсів, що призвів до неплатоспроможності окремих суб'єктів. Та якщо з метою подолання наслідків Великої депресії влада на основі кейнсіанських рецептів стимулювання сукупного попиту й теорії мультиплікатора вдавалася до державного фінансування так званих громадських робіт, то нині спрямувала зусилля на підтримку інституцій фінансової інфраструктури — комерційних і інвестиційних банків, страхових і інших фінансових компаній. По суті, кризу намагаються приборкати там, де вона сфокусувалася. Така ситуація потребує глибокого дослідження засад функціонування фінансової інфраструктури та її впливу як на процеси зародження і загострення фінансових криз, так і їх подолання. Актуальним у теоретичному і практичному аспектах стає питання: чим є нинішня фінансова інфраструктура в умовах глобалізованої економіки — чинником генерування кризи чи макроекономічної стабілізації?\nВважаємо, що фінансова інфраструктура може розглядатися у двох вимірах: по-перше, враховуючи забезпечувальну роль фінансів відносно економіки, у їх розумінні як однієї з вихідних, основоположних і домінуючих складових економічної інфраструктури, по-друге — як сукупність різних елементів, що забезпечують функціонування фінансів як суспільного інституту, в організаційному й інструментальному наповненні.\nОрганізаційна фінансова інфраструктура являє собою сукупність відповідних структур, що забезпечують функціонування фінансів й управління ними, та включає три складові: управлінську, інституційну й обслуговуючу. Управлінська фінансова інфраструктура представлена сукупністю фінансових органів, на які покладено функції оперативного управління у сфері державних фінансів і регуляторної діяльності щодо інституцій фінансового й страхового ринків і ринку фінансових послуг, а також фінансовими службами галузевих міністерств, відомств, підприємств, організацій і установ. Інституційна фінансова інфраструктура — це сукупність фінансових інституцій, які функціонують на фінансовому й ринку фінансових послуг, виконуючи функції з мобілізації, переміщення й інвестування грошових ресурсів. Обслуговуюча фінансова інфраструктура включає суб'єкти, одні з яких виконують функції організаційних посередників на фінансовому ринку (біржі, брокерські й дилерські контори тощо), інші — допоміжні функції на ринку цінних паперів (реєстратори, депозитарії, клірингові центри та ін.). До неї належать також юридичні особи, які, не будучи фінансовими за змістом своєї діяльності, надають послуги різним суб'єктам у сфері фінансової діяльності (аудиторські й консалтингові фірми, інформаційні, рейтингові й аналітичні агенції, ріелтерські контори, бюро кредитних історій тощо).\nСуб'єкти організаційної фінансової інфраструктури виконують свої функції, використовуючи сукупність різноманітних фінансових інструментів (інструментальне наповнення фінансової інфраструктури). Результативність і ефективність їх діяльності багато в чому залежать від дієвості, надійності, передбачуваності й керованості використання цих інструментів. Фінансовий інструментарій постійно розвивається у частині як удосконалення діючих інструментів, так і запровадження нових їх видів. Фінансовий інжиніринг — розробка і впровадження нових фінансових інструментів — наразі є одним із головних напрямів розвитку фінансів, тому державні органи й фінансові інституції приділяють йому велику увагу.\nЗ огляду на проблематику фінансової кризи у контексті подій на світових фінансових ринках основний інтерес становить інституційна фінансова інфраструктура як з боку внутрішніх засад її функціонування, так і взаємодії з суб'єктами управлінської інфраструктури. На наш погляд, до інституційної інфраструктури належать суб'єкти підприємництва, що формують фінансовий сектор економіки: комерційні банки й небанківські кредитні установи, страхові компанії й недержавні пенсійні фонди, факторингові й лізингові компанії, інститути спільного інвестування й компанії з управління активами. В Україні управлінська фінансова інфраструктура представлена державними фінансовими органами (Міністерство фінансів, Державна податкова адміністрація, Державне казначейство, Державна контрольно-ревізійна служба, Рахункова палата, Державний департамент з фінансового моніторингу), органами управління Пенсійним фондом і фондами соціального страхування та органами, що здійснюють регуляторну діяльність (Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку, Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг). Особливе місце в організаційній фінансовій інфраструктурі належить центральному банку. З одного боку, це державний регулятор у банківській системі, і за цими функціями він має бути віднесений до управлінської фінансової інфраструктури. Але, з другого боку, банк є фінансовою інституцією. І хоча він функціонує на відмінних від комерційних банків засадах, усе ж більше належить до інституційної інфраструктури, хоча й не є складовою фінансового сектору економіки.\nУ складі інституційної фінансової інфраструктури можна виділити три сегменти — страховий, кредитний ринки й ринок цінних паперів (фондовий). Усі вони об'єднані спільним полем діяльності (фінансовий сектор економіки), при цьому по-різному пов'язані з нинішньою кризою як у світовому, так і національному масштабах. Це зумовлюється специфікою і спрямуванням діяльності кожного з них, а також різним характером послуг, які вони надають. Якщо інституції кредитного й фондового ринків безпосередньо забезпечують рух фінансових потоків в економіці, то страхування — насамперед надання фінансового захисту від певних подій. До нинішньої фінансової кризи всі сегменти розвивалися досить активно і стабільно, про що свідчать дані таблиці. Це стосується насамперед показників, що характеризують обсяги й рівень їх профільної діяльності.\n- комерційних банків\n- кредитних спілок\n- комерційних банків (в економіку)\nСтатутні фонди, млрд. грн..\nЧисті страхові премії, млрд грн\nЧисті страхові виплати, млрд грн\n- інститутів спільного інвестування\n- компаній з управління активами\n- фондових бірж\nОбсяги емісії цінних паперів, млрд грн, у тому числі:\nОбсяги торгів цінними паперами, млрд грн, у тому числі:\n- неорганізований ринок\n- організований ринок,\nу тому числі ПФТС\nНині основним сегментом інституційної фінансової інфраструктури є кредитний ринок. Основні показники його розвитку в банківському секторі — обсяги залучених ресурсів і кредитування економіки — у докризовий період мали просто вражаючі темпи зростання. Так, упродовж 2005—2007 років статутний капітал комерційних банків щороку зростав у середньому на 55 %, обсяги залучених ресурсів — на 50 %, кредитний портфель — на 69 %. Разом із тим саме цей сектор виявився найбільш уражений кризою. Хоча у першому півріччі 2008 року проявилися перші ознаки сповільнення розвитку (обсяги залучених ресурсів зросли лише на 15 %, кредитний портфель — на 29 %), явних ознак кризи не відчувалося. Однак протягом жовтня — листопада 2008 року ситуація у банківській системі кардинально змінилася. І навряд чи можна стверджувати, що для цього не було об'єктивних передумов. Вони були і полягали, насамперед, у агресивній політиці нарощування обсягів кредитування, яка не відповідала ресурсному потенціалу українських банків і спричинила стрімке зростання ресурсного дисбалансу в їхній діяльності (рис. 1).\nУ подальшому вони значно активізували діяльність, допустивши значний розрив між кредитними вкладеннями в економіку і ресурсним потенціалом: якщо у 2006 році він становив 34,9 млрд. грн.., то у 2007-му — вже 104,1 млрд., а в першому півріччі 2008-го — 141,9 млрд. грн.., тобто обсяги кредитування в 1,4 раза перевищували наївні можливості. Нестачу власних і залучених ресурсів банки компенсували заповненнями на міжбанківському й зовнішніх фінансових ринках, а також емітуючи корпоративні облігації й розміщуючи їх на внутрішньому фондовому ринку.\nОбсяги міжбанківського кредитування стрімко зросли: у 2007 році — 48,5 млрд. грн.. порівняно з 19,8 млрд. у 2006-му і 10,9 млрд. грн.. у 2005 році. Зростання тривало й упродовж 2008 року, сягнувши за дев'ять місяців 54,5 млрд. грн... Наразі вони компенсують майже третину дисбалансу між ресурсним потенціалом комерційних банків та їх кредитними вкладеннями в економіку. Даючи оцінку цього ринку, зазначимо, що вона є досить неоднозначною. З одного боку, він відображає інституційні можливості банківської системи у внутрішньому продукуванні ресурсів, забезпечуючи їх перелив між банками. Це сприяє максимально ефективному використанню фінансових ресурсів, зводячи до мінімуму їх "простої": свої тимчасово вільні кошти один банк позичає іншому. З другого боку, загальний ресурсний потенціал банків від такого переливу не збільшується. Ринок міжбанківських позичок криє в собі відчутні ризики, оскільки за будь-яких ускладнень кожний банк піклуватиметься насамперед про власні інтереси, а відтак обсяги цього ринку можуть досить швидко й істотно скоротитися.\nОстанніми роками також значно зросла активність комерційних банків на ринку корпоративних облігацій України. Якщо у 2004 році їх випустили на суму всього 0,2 млрд. грн.., то у 2005-му — 2,6 млрд., у 2006-му — 5,0 млрд., а у 2007-му — 18,9 млрд грн. При цьому на даному ринку банки займають 42 % від загальної емісії зазначених фінансових інструментів. Корпоративні запозичення останнім часом забезпечують покриття 18 % дисбалансу між обсягами кредитування й ресурсним потенціалом банків. Разом внутрішні джерела (міжбанківський кредит і облігаційні позички) забезпечують цей дисбаланс наполовину, відповідно інша половина фінансується із зовнішніх джерел, які і становлять основну загрозу. За даними Національного банку України зовнішня заборгованість комерційних банків останніми роками, особливо у 2007—2008-му, стрімко зростала (рис. 2).Залучення українськими банками зовнішніх джерел фінансування зумовлено кількома причинами. По-перше, економіка країни була на підйомі й потребувала значних вкладень. По-друге, внутрішні ресурси, як би їх не оцінювати, дотепер залишаються й обмеженими, й дорогими. Так, середньозважена процентна ставка за строковими депозитами суб'єктів господарювання у 2007 році становила 6,9 %, за депозитами фізичних осіб — 11 %. У зв'язку зі світовою фінансовою кризою наразі спостерігається подорожчання депозитів: за дев'ять місяців 2008 року процентні ставки дорівнювали відповідно 8,1 % і 13,6 %. На зовнішніх ринках до 2007 року спостерігався, як уже зазначалося, певний надлишок досить дешевих ресурсів і тому, по-третє, не скористатися з цієї ситуації було б просто безглуздо. По-четверте, виходячи на міжнародні ринки капіталів, українські банки поступово інтегрувалися у світову фінансову систему.\nЯк видно з наведених даних, за досить короткий термін — три з половиною роки — частка кредитів, виданих фізичним особам, збільшилася у 2,2 раза. Водночас структура кредитування за видами валют істотних змін не зазнала, хоча збільшилася частка кредитів у іноземній валюті. Так, якщо на кінець 2004 року заборгованість фізичних осіб за кредитами, наданими в іноземній валюті, становила 55,1 % від їх загальної заборгованості, то на кінець першого півріччя 2008-гo — 62,1 %. У частині кредитування юридичних осіб ці показники станови-відповідно 39,6 % і 42 %.\nУ подібному підході до розвитку кредитування фізичних осіб навряд чи все кожна оцінити позитивно. Дійсно, значна частина цих кредитів мала споживчий характер і спрямовувалася на придбання імпортних товарів (автомобілів, побутової техніки тощо), тобто, по суті, українські банки кредитували іноземних виробників. Але ж це кредитування значною мірою і здійснювалося за рахунок зовнішніх запозичень банків. Тому стверджувати, що саме Україна кредитувала розвиток економік інших країн навряд чи буде коректно. Подібні переміщення ресурсів в умовах глобалізованої світової економіки є цілком природним явищем. Можливо українська економіка й не мала прямої вигоди від цього, але таке кредитування справило помітний позитивний вплив на зростання рівня життя населення, адже кредити стали доступними не лише заможнім громадянам, а й тим, хто за вітчизняними мірками мав середній рівень доходів, а у певних випадках — нижчий за середній.\nПроблеми зовнішнього покриття нестачі ресурсів на внутрішньому фінансовому ринку, як і з будь-яких інших запозичень, визначаються забезпеченням платоспроможності банків за своїми борговими зобов'язаннями. Саме в цій площині проявилися перші ознаки кризових явищ у окремих банків, які свого часу активно виходили на ринки зовнішніх запозичень. Доки на світових фінансових ринках було достатньо ресурсів, і відносно дешевих, проблем із рефінансуванням боргів за рахунок нових запозичень (саме на це орієнтувалися українські банки-позичальники) не було. Однак світова фінансова криза кардинально змінила ситуацію, і на початку осені 2008 року окремі вітчизняні банки опинилися у скрутному становищі, не маючи власних ресурсів для вчасного погашення зовнішніх боргів. Водночас це були проблеми лише окремих банків, хоча й досить відчутні, але навряд чи критичні для банківської системи загалом. Певною мірою ситуацію підправило проведене НБУ рефінансування проблемних банків.\nЦя ситуація спричинила найбільшу загрозу для банківської системи — панічні настрої у вкладників банків: побоюючись за свої заощадження, вони почали їх масово знімати, причому не лише з депозитних рахунків у проблемних, а й в інших банках. У таких умовах завжди потрібні вчасні й рішучі дії, щоб приборкати негативні тенденції на початку їх зародження. Цікаво, що саме Україна має позитивний досвід урегулювання подібних ситуацій. У набагато складніший період політичного протистояння — під час "помаранчевих" подій 2004 року — НБУ прийняв рішення про тимчасову заборону на зняття коштів з депозитних рахунків до закінчення їх терміну, що досить швидко стабілізувало ситуацію.\nФактично подібні дії спровокували подальше загострення ситуації, і не лише в банківській системі, а й загалом в економіці — стався, по суті, обвал національної валюти. До того ж, падіння курсу гривні зумовлюється не тільки, а можливо, й не стільки світовою фінансовою і кризою в банківській системі України. Справжні, глибинні причини походять від внутрішніх проблем, адже курс національної валюти є відображенням стану економіки й політичної стабільності. При цьому головною проблемою була й залишається відсутність реалістичної й обґрунтованої стратегії розвитку економіки й фінансової системи7, внаслідок чого він має непослідовний і хаотичний характер. Загрози й ризики розвитку не визначаються, отже, і не формується система упереджувальних заходів.\nНаприклад, хіба загрози розвитку вітчизняної чорної металургії, яка забезпечувала основну частину валютних надходжень, були абсолютно не передбачуваними? Ні, про них було відомо давно, але мало що робилося для модернізації галузі. Фактично, користуючись сприятливою ситуацією на світових ринках, власники підприємств галузі збирали "вершки", що не могло тривати безкінечно. Після різного падіння попиту на метал передусім унаслідок скорочення обсягів будівництва, зумовленого іпотечною кризою, підприємства галузі виявилися неконкурентоспроможними, їхні власники й керівники звертаються до влади по допомогу. Та чому вони раніше (криза, яка безпосередню їх стосувалася, розпочалася ще у 2006 році) практично нічого не робили дія модернізації виробництва? Аналогічне стоиться й інших експортно-орієнтованих галузей економіки, а також будівництва згадаємо лише "роздуті" ціни на житло в Києві).\nНе заглиблюючись в аналіз ситуації, що склалася в економіці України та на валютному ринку (що є предметом окремого дослідження), зупинимося на окремих діях центрального банку, які зумовили, і не лише з нашої точки зору, загострення ситуації в банківській системі. Якби НБУ не мав позитивного досвіду стабілізації національної валюти у другій половині 90-х років минулого століття, його окремі дії можна було б розцінити як непрофесіоналізм, адже деякі з них навіть не піддаються логічному поясненню. Насамперед це стосується проведеної влітку 2008 року ревальвації гривні (офіційний курс НБУ опустився до позначки 4,84 грн. за долар США, на готівковому ринку — до 4,60 грн.). Враховуючи високий рівень інфляції (станом на кінець липня — 114,9 % у річному обчисленні), нестійкий стан економіки, від'ємне сальдо торговельного балансу, визнати ці дії як обґрунтовані навряд чи можна. Більше того, керівництво НБУ заявляло, що у перспективі курс гривні має дорівнювати приблизно 4 грн. за долар, і саме це відображатиме реальну вартість гривні в контексті рівня розвитку економіки України. Досі реального пояснення подібній політиці НБУ так і не надав.\nПояснювати, чим загрожує валютна нестабільність, немає потреби. З огляду на проблематику даної статті зауважимо, що для інституційної фінансової інфраструктури ця загроза є досить відчутною. Безумовно, комерційні банки в умовах нестабільності можуть заробляти на валютних спекуляціях, що завжди й роблять, їх можна звинувачувати у корпоративному егоїзмі (хоча ринкова економіка фактично на ньому й засновується), але тоді у цьому ж треба звинувачувати й центральний банк. Однак треба враховувати незаперечний факт — доходи від валютних спекуляцій, що є одномоментними, ніколи не зможуть компенсувати наступних втрат, яких можуть зазнати банки.\nЗагалом стосовно банківського сегмента інституційної фінансової інфраструктури в Україні зазначимо, що наразі існують істотні загрози його стабільності подальшому розвитку. Їхня внутрішня складова поки що не досить відчутна. Так, якщо на кінець 2007 року частка прострочених кредитів, наданих суб'єктам господарювання, становила 0,8 %, сумнівних — 0,9 %, то станом на кінець вересня 2008-го — відповідно 1,1 % і 0,8 %. Стосовно кредитів, наданих фізичним особам, показники становили відповідно 1,1 %, 0,5 % та 1,5 % і 0,9 %. Щоправда ситуація може значно погіршитися внаслідок дії ключової зовнішньої загрози — поглиблення кризи в реальному секторі економіки — і зумовлюватиметься глибиною й тривалістю рецесії. Для мінімізації наслідків цього чинника банки ні в кому разі не повинні без належних підстав обмежувати чи припиняти кредитування економіки. Намагання окремих комерційних банків мінімізувати кредитну діяльність як з власної ініціативи, так і з боку НБУ в остаточному підсумку можуть зашкодити самим банкам (крім того, поки що реальних альтернатив кредитним операціям, які дають левову частку прибутків, немає). Водночас зазначимо, що нинішня ситуація в економіці й фінансовій системі, хоча і є досить загрозливою, проте залишається керованою, а відтак усе залежить від виваженості економічної й фінансової політики держави, дій НБУ й комерційних банків.\nІнший важливий сегмент інституційної фінансової інфраструктури — страховий ринок — ні в національному, ні в міжнародному масштабах не мав відчутного впливу на зародження й розвиток фінансової кризи. Швидше навпаки, досить потужні всесвітньо відомі страхові компанії опинилися у скрутному становищі внаслідок нинішньої кризи, оскільки не завжди в змозі фінансово забезпечити сплеск страхових подій. Так, заявила про загрозу банкрутства одна з найпотужніших у світі — американська страхова компанія "AIG", яка була одним із лідерів з перестраховки фінансових ризиків, у тому числі у сфері іпотечного кредитування. В Україні (де "AIG" теж працювала) поки що подібної ситуації не спостерігається з простої причини — страхування охоплює трохи більше 10 % страхового поля, а розвиток цієї сфери в останні роки забезпечувався переважно за рахунок його номінально добровільних, а фактично обов'язкових форм, насамперед страхування автотранспортних засобів при їх придбанні в кредит, а також страхування майна при іпотечному кредитуванні і страхування у сфері туризму. Так, якщо загалом чисті страхові премії у 2006 році порівняно з 2005-м зросли на 17,3 %, у 2007 році порівняно з 2006-м — на 40,9 %, то зі страхування наземного транспорту (крім залізничного) — відповідно на 82,8 % і 173,7 %. При цьому значно зросла частка цього виду страхування в загальній сумі чистих страхових премій: у 2005 році - 13,9 %, у 2006-му — 21,7 %, у 2007-му - 27,6 %. Поступово цей вид страхування витіснив страхування фінансових ризиків, частка якого мала таку динаміку: 2005 рік - 19,7 %, 2006-й - 17,0 %, 2007-й - 13,0 %.\nЦілком очевидно, що фінансова криза негативно позначиться на діяльності українських страхових компаній. Насамперед можуть відчутно скоротитися суми страхових премій у зв'язку зі зменшенням доходів громадян (як за рахунок наслідків згортання виробництва, так і в результаті падіння курсу національної валюти), а також згортання банківського кредитування фізичних осіб. Стосовно страхових виплат зазначимо, що основною загрозою може бути страхування фінансових ризиків, оскільки в умовах кризи їх імовірність істотно збільшується. Тому зниження частки цього виду страхування в останні роки відчутно зменшує загрози для страхового сегмента. Щодо вищезгаданих напівобов'язкових видів страхування зазначимо, що, безумовно, вони містять певні ризики, але через їх специфіку не є надто загрозливими. Безперечно, криза позначиться і вже позначається на туристичному бізнесі, а відтак і на обсягах страхування. Проте загалом це скорочення практично пропорційно відіб'ється на обсягах і страхових премій, і страхових виплат унаслідок зменшення кількості застрахованих туристів. Отже, це можна розглядати як загрозу розвитку страхового ринку, а не банкрутства страхових компаній.\nСкладнішою є ситуація у страхуванні, пов'язаному з кредитним сегментом фінансового сектору. Розвиток страхування автотранспортних засобів в Україні наразі прямо залежить від активності банків. Хоча поки що обсяги продажів автомобілів не скорочуються (а до певного періоду можуть і зростати — громадяни переорієнтовують свої заощадження з фінансових активів у дорогі товари тривалого користування), кредитування їх купівель банки практично призупинили. Відповідно зменшується і кількість страхових угод зі страхування автотранспортних засобів, оскільки загалом воно є добровільним. Однак у частині зростання страхових виплат, які можуть бути зумовлені кризою, прямої загрози українським страховим компаніям наразі не існує, адже вони страхують ризики, пов'язані з пошкодженням, повною загибеллю чи втратою автотранспортного засобу, що є предметом застави. За фінансові ризики, які обумовлюються неплатоспроможністю позичальника, страхова компанія перед кредитною установою відповідальності не несе. Цей ризик комерційного банку чи кредитної спілки забезпечується власне заставою. Подібна ж ситуація має місце й у сфері страхування при іпотечному кредитуванні. Припиняється будівництво, згорнуто кредитування придбання чи будівництва житла — отже, зменшаться й обсяги страхових премій. Але фінансові ризики, які можуть виникнути при неплатоспроможності позичальників, нині страхові компанії беруть на себе неохоче.\nТаким чином, можна стверджувати, що страхові компанії поки що не відчули такого впливу фінансової кризи, як комерційні банки, які до певної міри і провокували кризу, і водночас відчутно постраждали від неї. Неістотним і опосередкованим впливом на зародження фінансової кризи в Україні можна вважати те, що своєю страховою підтримкою вони сприяли банкам у розвитку кредитування автотранспортних засобів, будівництва і придбання житла. Більше того, вони налагодили співпрацю на основі укладання угод, а окремі банки створили власні страхові компанії. Без такої підтримки кредитні установи не змогли б так успішно й прискорено розвивати згадані досить ризикові напрями кредитування. З позицій розвитку інституційної фінансової інфраструктури цю співпрацю можна однозначно вважати позитивною тенденцією. Нинішні проблеми у фінансовій сфері, що можуть поглибитися в майбутньому, з цією співпрацею не пов'язані, а зумовлюються іншими чинниками, що сформувалися у кредитній системі і про які йшлося вище.\nДосить складною є ситуація на українському фондовому ринку. На значних проблемах у його функціонуванні, насамперед структурних диспропорціях, наголошують багато дослідників. Зауважимо, що, хоча за кількісними параметрами (див. табл.) він розвивається досить динамічно, його головна проблема — закритість і непрозорість — залишається нерозв'язаною тривалий час (у 2003 році на ринку цінних паперів неорганізований ринок займав 97 %, у 2006-му — 94,1 %, у 2007-му — 95,3 %). Якщо раніше це можна було пояснити його формуванням заново у зв'язку з переходом до ринкових відносин, а на початковій стадії функціонування — націленістю на розв'язання завдань приватизації, то наразі відсутність прогресу в посиленні його транспарентності є неприйнятною для економіки й суспільства. Скажімо, чи може індекс ПФТС, на зразок фондових індексів провідних торговельних майданчиків світу, відображати реальні процеси в економіці України, якщо обсяги угод, укладених на цій біржі, не охоплюють і 5 % ринку цінних паперів? Відповідно ні біржа ПФТС, ні інші вісім українських бірж не відіграють тієї ролі, яку мають відігравати як організатори торгівлі і провідні суб'єкти обслуговуючої фінансової інфраструктури.\nФондовий ринок України, як і інших країн світу, негативно реагує на загострення економічної кризи і насамперед зниженням інвестиційної активності. Можна стверджувати, що суб'єкти його інституційної інфраструктури відчутно постраждали і можуть ще більше постраждати внаслідок зменшення як обсягів операцій з цінними паперами, так і їхньої дохідності. Це, у свою чергу, негативно позначиться й на суб'єктах підприємництва, для яких ускладнюється доступ до ресурсів. При цьому зазначимо, що фондовий ринок на відміну від банківської системи і страхування може набагато сильніше впливати на кризові процеси, провокуючи й загострюючи їх. І чим розвиненішим і потужнішим він є, тим сильнішим може бути цей вплив. І хоча поки що, враховуючи нинішній стан його розвитку, негативний вплив навряд чи можливий, варто зупинитися на питаннях взаємозв'язку функціонування фондового ринку й економіки. Йдеться про дуже важливий, на наш погляд, теоретико-методологічний аспект, що визначає засади функціонування цього ринку — наукові і практичні засади ціноутворення на цінні папери, передусім на акції.\nВ умовах розвиненої інфраструктури фондового ринку основою ціноутворення є біржова торгівля. Ціни на окремі фінансові інструменти, що формуються на біржі, можна, з одного боку, визнавати як реальні й обґрунтовані, оскільки вони є ринковими й відображають урівноваженість попиту і пропозиції. За таких умов неорганізований ринок теж орієнтується на біржу, маючи чіткі цінові параметри. Але, з другого боку, рушійні сили ринку, домінуючими серед яких є спекулятивні мотиви (основа доходів інвесторів і торговців — курсові різниці), спричиняють постійні коливання на ньому, адже за цінової стабільності рівень доходів від гри на біржі обмежується дивідендами, процентами чи дисконтом, що не влаштовує гравців. Тому вони постійно розхитують ринок, граючи або на підвищення, або на пониження. Подібні коливання часто є штучними, а відтак ціни на окремі фінансові інструменти відхиляються від економічних реалій.\nПомітний тиск на процеси ціноутворення на ринку акцій чинять також їхні емітенти — корпорації. І якщо спекулянти зацікавлені в коливаннях ринку, то діяльність корпорацій спрямована лише на постійне зростання курсу акцій, що забезпечує підвищення рівня капіталізації акціонерного товариства. Сьогодні існує думка, що головною метою корпоративного управління й фінансового менеджменту є максимізація ринкової вартості фірми, "оскільки досягнення цієї мети, як правило, свідчить про значний економічний потенціал підприємства, забезпечення добробуту акціонерів, максимальні та стабільні прибутки". Такий підхід поділяє більшість вітчизняних і зарубіжних науковців. Разом із тим щодо сучасного визначення основної мети корпоративного управління виникають декілька важливих питань.\nПерше. Що реально змінюється у фінансовому забезпеченні діяльності акціонерного товариства при зростанні його ринкової вартості? Чи приводить зростання цін на акції до зміцнення його фінансового потенціалу? Практично нічого, адже це доходи інвестора від зростання ринкової вартості або спекулянта — у вигляді різниці між цінами придбання й продажу. Фінансовий потенціал корпорації збільшується на основі додаткової емісії акції чи залучення позикового капіталу. Безумовно, рівень капіталізації корпорації відчутно впливає на можливості використання цих джерел, але сам по собі він ресурсів не дає. Тому рівень капіталізації варто швидше розглядати як один із важливих оціночних показників діяльності акціонерного товариства, що використовується в загальній системі фінансових коефіцієнтів.\nДруге. До якої межі може зростати ринкова вартість і чи може процес зростання мати безперервний характер? Знову відповідь є очевидною — ні. Будь-який товар, а акції (ринкові, звичайно) — це не що інше, як фінансовий товар, має граничну корисність і, відповідно, граничну ціну, яка відображає рівень можливості продажу. У разі його перевищення товар практично не можна продати. У зв'язку з цим виникає питання: якою буде мета корпоративного управління при досягненні граничного рівня капіталізації? Не може ж вона зникати. Саме тому періоди зростання змінюються періодами спаду. Така циклічність може як збігатися з економічним циклом, так і відхилятися від нього, адже без неї практично втрачається сенс як у фінансовому управлінні, так і в діяльності окремих суб'єктів на фондовому ринку.\nТретє. Які наслідки має реалізація основної мети фінансового менеджменту в корпораціях? Потенційно можливими серед них є відхилення на певному етапі ринкових цін на акції від фінансових реалій, тобто формування тих самих "мильних бульбашок", які, врешті-решт, лопаються. І якщо вони охоплюють широке коло суб'єктів, то спричиняють зародження фінансової й економічної криз, оскільки негативні тенденції на фондових біржах також вкрай негативно позначаються на економіці. Отже, саме в меті управління фінансами корпорацій, що нині є домінуючою формою організації бізнесу, закладено не що інше, як продукування криз. Тому, з нашої точки зору, питання корпоративного управління фінансова наука має переосмислити в контексті згладжування циклу й запобігання кризам.\nЛьовочкін С., Опарін В., Федосов В. Реформування фінансової моделі як основа макроекономічної стабілізації в Україні // Економіка України. — 2008. — № 10. — С. 23.\nЛьовочкін С.В. Макрофінансова стабілізація в Україні у контексті економічного зростання: Моногр. — К.: Наша наука і культура, 2003. — С. 330.\nЛьовочкін С., Опарін В., Федосов В. Фінансова інфраструктура ринкової економіки: концептуальні підходи // Економіка України. — 2008. — № 11. — С. 57—71.\nФедосов В., Опарін В., Льовочкін С. Фінансова реструктуризація в Україні: проблеми і напрями: Моногр. / За наук. ред. В. Федосова. — К.: КНЕУ, 2002. — С. 206—220\nОпарін В. Фінансова система України (теоретико-методологічні аспекти): Моногр. — К.: КНЕУ, 2009. — С. 162—168.\nШелудько В.М. Фінансовий менеджмент: Підруч. — К.: Знання, 2006.


Збої у роботі застосунків на Android: у чому... - Інтернет Свобода\nЗбої у роботі застосунків на Android: у чому причина\nЗастосунки на пристроях з операційною системою Android почали працювати зі збоями через помилку в останньому оновленні системи.\nПро це повідомляють The Verge.\nЗастосунки закриваються без причини. Як повідомляють в Google, причиною збою стала помилка в останньому оновленні Android WebView — програми, який дозволяє розробникам відображати веб-сторінки в своїх додатках.\n«Ми знаємо про проблему з WebView, яка спричиняє збій на пристроях деяких користувачів, — повідомили представники Google The Verge. — Ми працюємо над тим, щоб зрозуміти її масштаб та зупинити збої».\nЗа даними НВ, щоб усунути проблему, потрібно зайти в «Налаштування» → «Додатки» → в меню з трьома крапками включити відображення системних додатків → в пошуку знайти Android System WebView → натиснути «Видалити оновлення».\nРаніше на території Китаю перестав працювати месенджер Signal.\nYouTube переводить свої сервіси на автоматизоване обслуговування, відтак відео фільтруватиме штучний інтелект. Компанія Google, яка є власником відеохостингу у своєму офіційному блозі, попередила, що користувачі можуть побачити збільшення видаленого контенту без перевірки модерторами.


Дві лікарні перевели на резервне живлення через ракетні удари по Львову\nСереда, 4 травня 2022, 11:28\nЧерез ракетні удари насосні станції та дві лікарні Львова перевели на автономне живлення.\nПро це сьогодні, 4 травня, на брифінгу повідомив міський голова Львова Андрій Садовий.\n"Враховуючи атаки, які відбулися по Львову, були завдані серйозні проблеми інфраструктурі міста. Ми були вимушені перевести на автономне живлення дві наші медичні установи. Також на резервне живлення були переведені системи подачі води" – заявив Садовий.\nСтаном на зараз електроживлення нососних станцій та медичних закладів перевели на звичайний режим.\n"Дуже багато є пошкоджень – повилітали вікна. В районі атаки знаходиться великий гаражний кооператив й ударною хвилею повиривало замки, двері. Радіус удару є достатньо великий" – заявив Андрій Садовий.\nНагадаємо, вчора ввечері, 3 травня, російські ракети вчетверте атакували Львів, двоє людей постраждали. Ракети знищили електропідстанції Львівської залізниці у Львові, що призвело до знеструмлення Шевченківського та Залізничного районів міста та 17 населених пунктів.\nМітки: Андрій Садовий, електропідстанція, Львів, новини львова, ракетні удари\nНа Яворівщині через ракетні удари пошкоджено житлові будинки Ракетні удари пошкодили залізничну інфраструктуру на Яворівщині: жертв та постраждалих немає Російські ракети обстріляли черговий об’єкт на Яворівському полігоні на Львівщині Військовий об’єкт повністю зруйнований внаслідок ракетного обстрілу на Львівщині Російська ракета завдала удару у військовий об'єкт на Львівщині У Львові затримали людей, які опублікували у соцмережах відео ракетних ударів по місту Садовий проситиме у Європи кошти на найбільший реабілітаційний центр Ініціатива скликання сесії Львівської міськради нині залежить лише від самих депутатів – Уляна Пак Садовий перевищив свої повноваження під час призначення в.о. секретаря міськради – Уляна Пак Садовий звільнив працівницю Львівської міськради за квартплатне мародерство Садовий злапав усіх диверсантів у Львові голими руками Садовий хоче націоналізувати ЛАЗ свого російського побратима Чуркіна


Синій чи червоний: роль кольору в поліграфії - Кременчугская городская типография\nНовости / Синій чи червоний: роль кольору в поліграфії\nСиній чи червоний: роль кольору в поліграфії\nРідко можна знайти компанію, яка б не використовувала в своїй діяльності поліграфічну продукцію. Потреба в ній може бути найрізноманітнішою: від ділової поліграфії для офісу – до рекламних частинок, розміщених в супермаркетах.\nЯку ж роль відіграє колір в поліграфії?\nОдну з найголовніших! Адже ні для кого не є таємницею, що колір має значний вплив як на вчинки та дії людини, так і на її емоційний стан в цілому.\nРоль кольору в поліграфії важко переоцінити, адже друкована продукція може бути як кращим помічником в розцвіті компанії, так і її найбільшим ворогом. Тож дуже важливо при розробленні дизайну аналізувати та враховувати багато факторів.\nПочати слід з того, що задати собі запитання: для чого потрібна саме ця продукція, які емоції повинна викликати: це має бути беззаперечна довіра чи свіжий погляд; виважене рішення чи імпульсивна покупка; відчуття безпеки чи радості?\nВідштовхуючись від цього, слід обрати кольорову гаму: «теплу» чи «холодну», адже вона може не тільки викликати необхідні відчуття, а й виділити головні предмети чи послання завдяки тому, що має здатність візуально наближати (теплі кольори) чи віддаляти (холодні кольори) елементи.\nГоловним же фактором при виборі кольору та його відтінку залишається основна ідея та мета, яку має нести поліграфічна продукція.\nТак, наприклад, якщо основним напрямом є швидкі імпульсивні покупки, варто обрати червоний колір, який привертає увагу, здатний спонукати до рішучих дій. Але водночас його надлишок може викликати роздратування чи навіть агресію.\nЯкщо ж головна мета компанії – дарувати людям радість, гармонію і тепло, відмінними помічниками стануть жовтий та помаранчевий кольори. Ці кольори здатні також підняти настрій та зарядити енергією. Часто їх використовують туристичні агенції, виробники дитячих іграшок та одягу.\nБлакитний колір додасть компанії легкості та свіжості.\nСвого роду колір-надійність – це синій. Він викликає беззаперечну довіру та додає солідності друкованій продукції. Його часто використовують великі компанії.\nЗелений – зазвичай заспокоює та розслабляє. Це колір здоров’я та безпеки. Саме тому він є чи не найпопулярнішим у фармацевтичній та лікувальній сферах.\nНайбільш творчим вважається фіолетовий колір. Він пропагує креативність, ексклюзивність та незвичайний підхід.\nОдним із найбільш таємничих та «стильних» вважається чорний колір. Його часто використовують для позиціонування високого статусу компанії. Але з ним потрібно бути обережним, адже чорний також асоціюється з відчуттям смутку.\nБілий – це колір чистоти. Він добре гармонує з більшістю кольорів, не викликає негативних емоцій та почуттів, тож часто використовується як фоновий, щоб не «забирати» на себе увагу.\nДуже важливо не тільки обрати необхідні кольори та відтінки, а й з розумінням їх поєднувати, зважаючи на мету, якої слід досягти.\nКолір є невід’ємною складовою корпоративного стилю компанії, створює необхідні асоціації та образи. Так, наприклад, бренд Coca-Cola навряд хтось пов’яже з зеленим кольором… безумовно, він асоціюється з червоним та білим. А логотип McDonald’s аж ніяк не можна уявити собі іншим, окрім жовтого…\nЩо ж стосується поліграфії, вона допоможе донести кольори компанії до широкого загалу, зробити бренд більш упізнаваним, а фірму – успішною.


В Україні почали робити ІФА тестування | Новости\nМіністр охорони здоров'я повідомив, що в Україні почали проводити імуноферментні аналізи.\nЦей тест показує чи контактувала людина з хворими або переносила хворобу. Він має проявити наявність антитіл. Тест не призначений для діагностики захворювання з першого дня.\nТакий тест неможна придбати в аптеках. Він призначений для використання виключно в лабораторіях. Аналіз триває 1,5-2 год. Цінність такого виду тесту в тому, що він більш точний та правдивий, ніж експрес-тест.\nІнформація про кількість цих тестувань за добу будуть включати у щоденне зведення про коронавірус COVID-19.\nСтаном на 1 червня було проведено 10944 ІФА-тестів.\nІФА тестування Міністр охорони здоров'я


Як була відкрита планета Нептун? | vidpo.net\nНептун – восьма по віддаленості від Сонця планета Сонячної системи. Планета була відкрита в 1846 році і названа по імені бога морів у римській міфології.\nУ 1845 і 1846 роках англійський астроном Джон Адамс і француз Урбен Левер'є незалежно один від одного розрахували його положення на підставі даних про невеликі збурення в русі Урана. Вночі 23 вересня 1846 Йоганн Галле і Гейнріх д'Арре, проводячи спостереження на обсерваторії в Берліні, виявили планету всього в одному градусі від положення, передбаченого Левер'є. Настільки ж гарне пророкування Адамса, зроблене на рік раніше, зустріло в Англії необгрунтований скептицизм, і було опубліковано тільки після відкриття планети.\nВідкриття Нептуна викликало у Франції та Англії запеклі суперечки про національний пріоритет, і про те, як варто назвати планету (Левер'є хотів назвати її у свою честь). В остаточному підсумку, планета одержала назву Нептун на ім'я бога моря римської міфології, і був визнаний внесок як Адамса, так і Левер'є в її відкриття. Цікаво, що розрахована Левер'є і Адамсом орбіта Нептуна дуже швидко відхилялася від дійсної орбіти планети, і якби пошуки затягнулися на декілька років, то по цих обчисленням знайти планету вже було б не можна. Можливо, що за два століття до відкриття, в 1613, Галілео Галілей спостерігав Нептун, але не розпізнав його як планету.\nНайбільший супутник Нептуна, Тритон, відкрили ще в 1846 році, а наступний – Нереїду, – більше ста років тому, у 1949 році. Орбіти цих супутників дуже несхожі. Тритон робить повний оборот навколо Нептуна за 5,9 земних днів, по близькій до планеті круговій орбіті. Нереїда описує навколо Нептуна величезний еліпс за 360 земних днів. Цікаво, що Тритон – це єдиний великий супутник у Сонячній системі, у якого напрям обертання навколо своєї планети протилежно напрямку обертання самої планети навколо її осі. Можливо, це говорить про те, що Тритон утворився не з того ж згустку космічного речовини, що і сам Нептун, а був "спійманий" силою тяжіння гігантської планети, коли пролітав поблизу. Втім, і Нереїду астрономи вважають кометою, "захопленої в полон". Ще шість супутників виявив "Вояджер-2". Крім того, зонд сфотографував кільця Нептуна – вони не дуже щільні і вузькі, так що з Землі їх не видно.\n- Стаття "Морський цар"\n« Хто така Мегера?\nХто збудував Успенський собор? »