Кращий засіб від сухого кашлю дітям Фундамент здоров'я | Proditey.ru\n» Однорічна дитина » Кращий засіб від сухого кашлю дітям Фундамент здоров'я\nЛікувати сам сухий кашель немає сенсу, так як це всього лише симптом певного захворювання. Але полегшити його можна за допомогою різних народних засобів - відварів і настоїв. Часті позиви до кашлю - ознака того, що в органах дихання виник запальний процес: вогнища інфекції в легенях, туберкульоз, астма, трахеїт, бронхіт. Тому, всі зусилля на початку лікування повинні бути спрямовані на діагностику і усунення джерела хвороби, а потім вже - її симптомів.\nВи можете скористатися методом додавання 2 - 3 зерняток перцю на склянку гарячого кип'яченого молока.\nЗаварити чай з чорного перцю. Це засіб проти кашлю традиційної китайської медицини. Взяти дві столові ложки меду і одну чайну ложку свіжомеленого чорного перцю. Потім наповніть чашку окропом, накрийте блюдцем і дайте настоятися 15 хвилин. Процідити і приймати маленькими ковтками. Це краще домашнє засіб від кашлю, яке продукує слиз, і підходить при сухому кашлі. Базовий принцип, що стоїть за цим засобом в тому, що чорний перець стимулює вироблення слизу і підсилює і кровообіг, а мед-це м'який антибіотик і природне позбавлення від кашлю.\nЦибуля ріпчаста. Щоб перемогти напади кашлю, візьміть кілька невеликих цибулин. Очистіть їх і відчиніть в склянці молока. Після цього дайте напою настоятися приблизно чотири години. Перед застосуванням напій процідіть. Приймати засіб коштує по одній столовій ложці через кожні чотири години.\nСолодка. Візьміть кореня солодки - 30 грам, насіння кропу - 15 грам і цукру - 60 грам. Насіння і коріння подрібніть за допомогою міксера або кавомолки. Змішайте всі інгредієнти. Дитині потрібно приймати дуже мало такої суміші - на кінчику ножа, дорослим - по половині чайної ложки двічі на добу.\nГвоздика. Для інгаляцій можна використовувати масло гвоздики. Це засіб вважається найефективнішим, на думку індійських медиків.\nКартопля. Відмінний спосіб пом'якшити кашель - подихати парою від звареної картоплі. Зваріть 0,5кг дрібних картоплин з шкіркою, злийте воду, закрийте кришкою. Укутайтеся разом з картоплею під ковдру і поступово відкриваючи кришку, дихайте картопляним парою. Можете взчть з собою толкушку і розминати картопля, це продовжить процедуру. загальний час -15 хвилин. Після процедури насухо обтертися і лягти спати.\nПеред вибором того, чи іншого засобу нетрадиційної медицини для лікування сухого кашлю варто проконсультуватися у лікаря. Пам'ятайте: кашель - це симптом, який виник через певне захворювання, на яке потрібно звернути увагу в першу чергу. Якщо ваш сімейний лікар встановив точний діагноз і намітив схему лікування, народні засоби стануть додатковим потужним допоміжним чинником на шляху до здоров'я.\nВибираючи ліки від кашлю треба не тільки знати всі плюси і мінуси конкретного препарату, а й розуміти для якої вікової категорії воно більш переважно. Дана стаття присвячена лікам від кашлю для дорослих.\nЛіки від сухого кашлю дорослим\nЗ сухим кашлем у своєму житті мав справу практично кожна людина. На сьогоднішній день в аптеках можна знайти великий вибір препаратів, досить ефективних при лікуванні сухого кашлю, як у дітей, так і у дорослих.\nОсновним ліками від сухого кашлю для дорослих є переклад так званого непродуктивного кашлю в продуктивний, іншими словами з сухого у вологий. Процес видалення мокротиння з легких означає початок одужання, оскільки це означає початок виведення інфекції. З цієї причини часто пацієнтові призначають препарати, що викликають відхаркування - таким чином, відбувається штучне розширення бронхів.\nТакож при сухому кашлі допомагає мінеральна вода, наприклад "Боржомі". Вона містить в своєму складі речовини, що сприяють виведенню мокротиння з легких. При цьому важливо, щоб мінералка була по-справжньому якісної, бажано з аптек.\nЛіки від вологого кашлю дорослим\nЗасоби для лікування вологого кашлю істотно відрізняються від засобів з лікування кашлю сухого, причому застосовуються засоби лікування відрізняються в залежності від того, дорослим вони показані або дітям. Будь-яке засіб проходить своє погодження з лікарем, в силу наявності індивідуальної специфіки: переважають синтетичні компоненти, рослинні або ефірні масла. До того ж не слід тривалий час приймати одне і те ж ліки в силу звикання організму до нього, оскільки потім вже реакції на ліки не відбувається.\nЛіки від вологого кашлю дорослим показано як народними, так і загальноприйнятими медикаментозними засобами. Засоби народної медицини спрямовані, як правило, на розрідження мокроти. Для цих цілей добре підходять гарячий чай, в поєднанні з лимоном і малиною, брусничний сироп, мед і підігріте молоко. Потрібно підтримувати на належному рівні вологість повітря в приміщенні, користуватися при необхідності побутовими зволожувачами. При гострій потребі допускається розвішувати в приміщенні намочені простирадла або всприсківают кімнатне повітря спеціальним засобом. Лікувальні засоби, показані при вологому кашлі, мають спрямованість на інтенсифікацію відхаркування, крім цього вони сприяють розрідженню мокротиння. За принципом дії вони поділяються на дві основні групи. Резорбтивні препарати виготовляються з використанням основи у вигляді йодидів і натрію, рефлекторні виробляються з речовин рослинного походження, вони діють протягом 3-4 годин. При застосуванні вищезазначених препаратів відбувається стимуляція шлункових рецепторів, задіяних при кашлі, тому дозування слід проводити обережно, щоб уникнути блювотних позивів.\nГарне (ефективне) ліки від кашлю дорослому\nСам по собі кашель не представляє будь-якої значної загрози здоров'ю, проте його наявність свідчить про те, що організм піддався певним зовнішнім болезнетворному впливу. За допомогою видихання повітря, що повторюється з певною періодичністю, здійснюється саморегуляція організму шляхом видалення мікроорганізмів, слизу і мокроти, що накопичилися в легенях. Кашель своєю появою може сприяти певному подразнення або набряку слизової горловий оболонки, негативно впливати на область трахеї і бронхів. Можуть знадобитися додаткові ліки від кашлю, в тому випадку, коли хворобливий стан призводить до погіршення загальної картини.\nХороші ліки від кашлю дорослому може бути дуже різним. Якщо мова заходить про групу медикаментозних препаратів від кашлю, це, як правило, спреї, таблетки, краплі, інгалятори, сиропи. Підрозділ на таблетки буває різних видів: одні сприяють придушенню кашлю, інші дозволяють отхаркивать мокроту.\nПрепарати, що сприяють придушенню, розрізняються по центральному і периферичної дії. Застосування їх дозволено тільки після досягнення 14-річного віку, причому необхідно суворе витримування дозування, розрахованої на одну добу. Препарати периферичної дії пригнічують кашель, полегшують дихання і сприяють роботі головного мозку. Препарати, що діють централізовано, дії на дихальну систему не роблять, вони сприяють розрідженню мокротиння і їх подальшого висновку.\nКращі таблетки від кашлю для дорослих\nНайкращими медичними препаратами завжди вважалися ті, які, спочатку сприяють нормалізації тиску, а потім вже забезпечують придушення рефлексу кашлю.\n- якщо кашель не є дуже сильним, досить непогано діють лікарські льодяники містять м'яту, евкаліпт, шавлія.\n- коли кашель супроводжується рясним мокротинням, згодом погано відділяється, адекватними засобами можуть стати Лазолван. Бромгексин. АЦЦ. Ацетилцистеїн. Вони не тільки забезпечують захист від запалення, а й сприяють звуженню бронхів.\n- до числа препаратів, що пригнічують і знижують центр кашлю відносяться Стоптусин. Синекод. Тусупрекс.\nДомашні засоби від кашлю дорослим\nДосить ефективним засобом від кашлю домашнього приготування є коктейль з молока з содою і медом. Молоко необхідно підігріти, трохи не доводячи його до кипіння, і розмішати в ньому половину чайної ложки соди з парою чайних ложок меду. Отриманий відвар необхідно випивати миттєво.\nХорошим ліками проти кашлю проявив себе склад, що включає молоко з медом і жиром, а також відвар м'яти, шипшини, аптечної ромашки.\nПри відсутності температури і кашлі, тривалому на досить довгий період, разом з медикаментозними засобами і підігрітими відварами необхідно розпарювати ноги, розтирати тіло гусячим жиром або бальзамом Зірочка.\nКорисно проведення інгаляцій на пару, які за короткий час можуть навіть вельми застудженої людини з сильним кашлем привести в робочий стан.\nМедова корж від кашлю\n1. Проводиться змішування меду з борошном для утворення тіста необхідної в'язкості. Використовується дві чайні ложки меду.\n2. Все те ж саме, тільки замість борошна застосовується порошок з гірчиці. Для того, щоб отримати необхідну в'язкість додається трохи горілки або масла.\n3. 2-3 малі відварені картоплини треба очистити і потовкти, з тим, щоб поступово підмішувати їх в мед.\n4. Змішується сіль з медом, додається зовсім трохи соняшникової олії.\nНезалежно від застосовуваного варіанта, що утворилася в результаті масу укладають на марлю або бинт, згорнутий в кілька разів. Медова коржик прикладається до центру грудей.\nКашель є рефлекторної захисною реакцією організму, виводить мокротиння з бронхів і легенів, що утворилася в результаті захворювання дихальних шляхів. Вибір ліки від кашлю залежить від індивідуальних потреб людини і його особливостей, виду і ступеня захворювання. Залежно від його типу, кашель можна розділити на сухий непродуктивний, кашель з мокротою трудноотделяемой і продуктивний. Перші два відносяться до розряду сухого кашлю.\nЗ наркотичним вмістом - Гідрокодон, Кодеїн, кодіпронт, Деморфан, морфіну Хлорид. Відпускаються в аптеці тільки по рецепту лікаря.\nПрепарати, які надають периферичний вплив на гладку мускулатуру, рецептори, нервові закінчення і слизову бронхів. До них відносять - Левопронт, Лібексін і Геліцідін.\nКомбіновані препарати, що впливають на що виділяється мокротиння і кашльовий рефлекс, які мають протизапальну, бронхолітичну, відхаркувальну дію. Це - Стоптусин, Протіазін, Бутамірат, Бронхолитин і т. Д.\nДо комбінованих препаратів, які мають муколитическим, протизапальну і відхаркувальну ефектом відносять Глицирам, Синупрет, Аскор, Суприма-бронхо, Евкабал і т. Д.\nРозглянемо найбільш популярні препарати в формі таблеток, призначені для полегшення і звільнення від сухого кашлю.\nПредставлений в лікарській формі у вигляді таблеток, сиропу і крапель для дітей. Є протикашльовою препаратом, що впливає на кашльовий центр головного мозку. Має протизапальну, відхаркувальну, бронходілатірующим властивістю. Призначений для лікування сухого непродуктивного кашлю.\nПротипоказання: Період лактації, вагітність, діти до двох років. Синекод в формі таблеток протипоказаний дітям до 6 років, сироп - до трьох років.\nЗастосування: Синекод в формі таблеток призначають:\nДітям старше 12- по 5 МГ три рази на добу\nПредставлений у формі таблеток. Є протикашльовою засобом від сухого кашлю, сприяє зменшенню чутливості кашльових рецепторів, зменшує або блокує кашльовий рефлекс, що не пригнічуючи дихальний центр. Має невелику бронхорасширяющее і протизапальну дію.\nПротипоказання: Непереносимість галактози, недостатність галактози і лактази, посленаркозном стан, підвищена чутливість до препарату.\nЗастосування: Всередину, запиваючи половиною склянки води. Чи не розжовуючи.\nДорослим - по одній таблетці тричі на день\nПредставлений у формі таблеток і сиропу. Є комбінованим протикашльовою опіоїдних засобом, сприяє зменшенню збудливості кашльового центру. Містить кодеїн, траву термопсису, корінь солодки. При тривалому прийомі може викликати звикання.\nПредставлений у формі таблеток і крапель. Є комбінованим протикашльовою і секретолітичним засобом, що надає протикашльову, бронхолітичну і місцевоанестезуючу дію, а також знижує в'язкість мокротиння, сприяючи її відходженню.\nЗастосування: Препарат у формі таблеток приймають згідно з інструкцією, в залежності від маси тіла:\nДо 50 кг - 0,5 таблетки 4 рази на добу\nДо 70 кг - 1 таблетка тричі на добу\nДо 90 кг - 1,5 таблетки тричі на добу\nБільше 90 кг - 1,5 таблетки 4 рази на добу.\nЄ протикашльовою препаратом, що робить вплив на кашльовий центр, не викликаючи пригнічення дихальної системи і звикання. Має слабко виражені ефект зниження тиску.\nПротипоказання: Кашель з рясним мокротинням, гіпотензія, інфаркт міокарда, діти до 4 років.\nЄ протикашльовою препаратом периферичної дії, що впливає на центри нервової системи і рецептори на слизовій оболонці дихальної системи. Не викликає звикання.\nЯєчна мікстура - кращий засіб від сухого кашлю дітям!\nВсі батьки з особливим трепетом ставляться до своїх маленьких дітей, і в цьому немає нічого дивного, адже це найкраще, що є в житті кожної людини. З особливим хвилюванням батьки переживають період хвороби дітей, і часом навіть невеликий кашель змушує сильно похвилюватися.\nПрактично всі лікарі сходяться в думці, що не варто ще не зміцнілий організм маленько дитини напихати різноманітними сучасними лікарськими препаратам, адже медикаментозні засоби здатні завдати більше шкоди, ніж здоров'я. До того ж багато батьків відмовляються давати своєму малюкові якісь незрозумілі сиропи і таблетки, які можуть не надати бажаного лікувального дії, а лише спровокувати ускладнення. І тут приходять на допомогу перевірені часом і довели свою ефективність народні засоби, при сухому кашлі у дітей вони стають просто не замінними.\nСаме засоби народної медицини можуть допомогти швидко позбутися навіть від самого сильного кашлю, при цьому вони повністю безпечні для дитячого організму і не здатні завдати шкоди. Саме тому такий народний засіб від сухого кашлю дітям, як яєчна мікстура сьогодні користується у батьків такою великою популярністю. Завдяки регулярному вживанню дитиною такої лікувальної мікстури, дуже швидко знімаються неприємні хворобливий відчуття в горлі, знижується запалення. І йде навіть найсильніший кашель, який на протязі досить тривалого часу не давав спокою ні самому хворому дитині, ні його батькам, що переживають за здоров'ям свого малюка.\nНародні засоби при сухому кашлі у дітей дуже ефективні, так як вони допомагають не тільки вилікувати дитину, але і не здатні завдати шкоди ще не зміцнілому організму. Вилікувати навіть найсильніший кашель здатна проста яєчна мікстура. До числа переваг даного засобу модно віднести і те, що цю мікстуру кожен бажаючий зможе абсолютно легко приготувати самостійно. Для того, щоб зробити таку мікстуру, знадобиться взяти найпростіші компоненти, які є практично в кожному будинку.\nЯєчна мікстура допоможе вилікувати навіть той кашель, який не піддається лікуванню за допомогою медикаментозних засобів. До того ж її можна використовувати не тільки для лікування маленьких дітей, а й сильного кашлю у дорослих, головне, правильно її приготувати і регулярно приймати. Незабаром буде помітний позитивний результат.\nРецепт яєчної мікстури передавався від покоління до покоління, до того ж за допомогою даного лікарського засобу народної медицини, можна буде вилікувати навіть найсильніший бронхіт, але в цьому випадку без допомоги лікаря і прийому сучасних лікарських засобів, обійтися просто не вийде. Не дивлячись на те, що пройшло стільки часу з моменту складання даного рецепта, це старовинне засіб народної медицини і донині застосовується для лікування кашлю.\nОтже, якщо у дитини дуже сильний кашель і батьки не хочуть йому давати ніяких медикаментозних засобів, тоді варто звернути увагу на яєчну мікстуру. Для того, щоб самостійно зробити таку мікстуру, необхідно взяти просте молоко (знадобиться рівно один стакан молока). перелити в глечик і поставити на плиту. Тепер треба деякий час почекати, поки молоко не закипить, протягом декількох хвилин треба буде добряче прокип'ятити молоко, але при цьому важливо стежити, щоб воно не втекло.\nЯк тільки молоко гарненько прокипить, в нього треба буде додати невелику кількість рідкого меду (знадобиться рівно одна стіл. Ложечка). а також вводиться і вершкове масло (одна стіл. ложечка). Крім цих компонентів, для отримання лікарської яєчної мікстури, в молоко необхідно буде додати і один яєчний жовток (жовток повинен бути заздалегідь добре збитий). Практично в самому кінці приготування ліків вводиться невелика кількість простої харчової соди (знадобиться приблизно


Гриби з білим капелюшком і білої ніжкою: назва і фото, різновиди з червоною, помаранчевої, чорної капелюшком - Дачний Діапазон\nНа планеті існує безліч грибів. Поки наукою вивчено тільки 100 тис. Видів, але скільки їх насправді — нікому не відомо. Можна зустріти гриби з різних, часом незвичайним забарвленням, наприклад, плоди, у яких капелюшок і ніжка виключно білого кольору або ніжка біла, а капелюшок червона, оранжева, жовта і навіть чорна. Цих «красенів» можна зустріти в різних куточках земної кулі, чимало їх і в російських лісах. Як вони називаються і їстівні — розглянуто в статті.\nГриби з білим капелюшком і білої ніжкою\nЗ червоною капелюшком\nЗ помаранчевої капелюшком\nЗ жовтої капелюшком\nЗ чорної капелюшком\nУ природі існує чимало грибів з білим забарвленням. Деякі грибники остерігаються їх брати, адже багато хто звик до коричневих і червонуватим капелюшках лісових дарів, вважаючи білі неприродними. Насправді, серед грібов- «альбіносів» є багато не тільки смачних, але і корисних представників, хоча і поганки теж зустрічаються.\nВажливо! Всі без винятку гриби мають здатність накопичувати в собі токсини, солі важких металів. Не можна їх збирати близько до автострадах, поруч з промисловими підприємствами та місцями скидання відходів.\nМабуть, не знайдеться людини, яка б не знала про існування цих грибів. Навіть не будучи грибником, кожен хоч раз пробував печериці з їх чудовим ароматом і смаком. До речі, їх можна вживати сирими і навіть рекомендується це робити періодично, так як вони містять масу корисних речовин, прекрасно зберігаються без термічної обробки.\nСьогодні печериці навчилися вирощувати в домашніх умовах, на грядках, в підвалах, а також з метою подальшої реалізації. У природі вони ростуть в областях з помірним кліматом, люблять лугові, лісові та навіть городні грунту. Збирають плоди з травня по жовтень.\nПечериці, як правило, повністю білі, рідше можна зустріти злегка бурий окрас. Капелюшок має форму півсфери, але з часом набуває більш плоску форму з діаметром 6-12 см. Верхній покрив частіше оксамитовий, але іноді може зустрічатися і луската шкірка.\nНіжка — пряма і рівна, злегка розширюється ближче до основи. Гриби акуратні і невеликі, заввишки 7-10 см. М’якоть — біла м’ясиста, але якщо переламати, вона швидко змінює колір на рожевий при контакті з повітрям.\nБілий підосичники можна зустріти в соснових лісах і ялинниках з вологим ґрунтом. Час збору — з серпня по жовтень. Підосичники відносяться до їстівним, молоді екземпляри частіше маринують, а дорослі — смажать і гасять.\nБілий підосичники — великий гриб. У нього біла м’ясиста капелюшок, діаметр якої іноді досягає 25 см. Нижня поверхня — губчаста, складається з дрібних пір, спочатку теж біла, але з часом набуває сірого відтінку. М’якоть — щільна, при зламі знаходить чорний колір. Висока струнка ніжка підосичники донизу розширюється, поверхня характеризується наявністю довгастих лусочок.\nВирушаючи до лісу за білими грузді, грибники рідко приходять з порожніми кошиками. Грузді в більшості своїй ростуть групами, за що і отримали свою назву, яке пішло від старослов’янського слова «грузді» — купа. Збирають їх у лісах Поволжя, Сибіру з середини літа до кінця вересня.\nВажливо! При приготуванні білі грузді виділяють гіркоту, тому їх потрібно попередньо відварювати в підсоленій воді.\nБілі грузді добре помітні навіть здалеку, так як характеризуються значною щільною капелюшком діаметром 10-20 см. Колір її, переважно, білий, але іноді може бути присутнім жовтизна.\nУ молодих екземплярів вона плоска, але з часом стає більш лійкоподібної. Якщо добре придивитися, можна помітити на краях капелюшки, загнутих всередину, невеликий пушок.\nБілий груздь ще називають «сирим» або «мокрим» через те, що на дотик капелюшок гриба дійсно мокра і липка, до неї часто прилипає рослинний сміття. Нижня частина вкрита частими пластинами такого ж кольору, як і вся капелюшок. Ніжка циліндричної форми, висотою 6-10 см, всередині порожня.\nНевеликі дощовики збирають з кінця весни до середини осені. Ростуть вони групами в будь-яких лісах, так як абсолютно не вибагливі до ґрунту і погодних умов. Грибники нерідко обходять їх стороною, і даремно — дощовики приємні на смак і містять багато корисних речовин. Наприклад, якщо докласти розрізаний плід до рани, вона швидко загоїться, що говорить про наявність бактерицидних властивостей.\nІснує багато різновидів дощовиків, але для вживання в їжу підходить лише кілька видів, серед яких дощовик білий велетенський і гігантський кулястий. Обидва види характеризуються білим забарвленням. Відмінність становлять розміри і деякі зовнішні ознаки.\nНаприклад, форма звичайного білого дощовика спочатку сферична, а потім змінюється на грушоподібної. Розмір невеликий, капелюшок діаметром 6-10 см. У молодих екземплярів при натисканні вона ламається, а у дорослих з часом сама лопається. Ніжка — пряма, товста, висотою 5-7 см.\nГігантські представники і в зрілому стані мають форму великої кулі, діаметр якого може досягати 40 см (цей різновид зустрічається рідко). Ніжка під ним практично непомітна.\nЦей гриб виглядає, на перший погляд, апетитно, викликаючи симпатію грибників. Однак, біла рядовка (тріхолома) — отруйний представник грибного царства, здатний викликати легку інтоксикацію, тому потрібно знати, як він виглядає, щоб не сплутати з їстівним грибом.\nЗ назви зрозуміло, що даний вид рядовок характеризується білим кольором, в який пофарбований гриб повністю — від основи ніжки до верхівки капелюшки, включаючи внутрішні пластини. Розміри значні: гладка суха капелюшок діаметром до 12 см має щільну структуру.\nСпочатку вона опукла, але потім стає плоскою з припущеними краями. У старих екземплярів іноді капелюшок темніє, набуваючи по центру сірий відтінок. З внутрішньої сторони знаходяться звивисті пластини.\nНіжка пружна, циліндричної форми, довжиною до 10 см, з борошнистим нальотом. Згодом підставу ніжки темніє, стає смоляним, іноді тріскається. М’якоть гриба при зламі виділяє специфічний різкий запах, що нагадує затхлу цвіль.\nЩе один представник грібов- «альбіносів». Гігрофори представлені в природі різними видами, але всі вони їстівні. Що ж стосується білого гігрофора, в народі він отримав назву «ласун» через злегка солодкуватого присмаку.\nВ основному гриб використовують для приготування солінь, причому беруть молоді екземпляри. Виростає він на луках і в лісах, утворюючи мікоризи з травами і деревами, вважає за краще ялинники, вологі місця і низини. Час збору — з серпня до початку жовтня.\nДіаметр капелюшка гігрофора білого — 4-11 см. У молодих представників вона колокольчатая, а у дорослих — розпростерта, іноді покрита слизової шкіркою або легким опушенням. У внутрішній частині капелюшки знаходяться рідкісні пластини. Ніжка довжиною 4-10 см, злегка зігнутої форми з лускатими пасками.\nГриби з червоною капелюшком часто можна зустріти в лісі. І потрібно віддати належне — виглядають вони привабливо і помітно на тлі сіро-коричневого хвойного грунтового покриву лісу. Але потрібно врахувати, що не всі ці «красені» придатні до вживання, багато хто з них є отруйними і здатні викликати важке отруєння.\nЧи знаєте ви? На території Росії росте гриб плазмодій, здатний переміщатися. За кілька днів він здатний «переповзти» невелику галявину.\nЧервоний підосичники — нешкідливий їстівний гриб, який можна без сумніву скласти в козуб. З нього можна приготувати багато смачних і корисних страв, а також зробити заготовки на зиму. Виростає вид в основному в хвойних лісах, збирати плоди можна з червня по жовтень.\nВідрізнити вид можна за яскравою червоно-помаранчевої капелюшку, за що в народі гриб отримав назву «криваво-червоний». Діаметр її від 5 до 15 см. В «молодому» віці капелюшок виглядає опуклою, немов «натягнутою» на ніжку, але з часом розкривається, утворюючи розпростертими майданчик з бархатистою шкіркою.\nМ’якоть підосичники спочатку щільна і біла, але при розрізі швидко стає синьо-чорної. Ніжка стійка, циліндричної форми з потовщенням донизу. Висота доходить до 15 см, діаметр — до 5 см. Ніжка йде глибоко в землю і в нижній частині характеризується зеленим відтінком, покрита волокнистими поздовжніми лусочками.\nЦей гриб ще називають «поплавухой». Росте він частіше в сирих хвойних лісах на берегах боліт, активно плодоносить з червня по вересень. Болотні сироїжки відносяться до їстівних грибів: їх варять, смажать, використовують для приготування супів, але для солінь вони не годяться.\nПравда, грибники не завжди шанують Сироїжку через те, що вона легко ламається, але якщо вийде донести гриби в цілості й схоронності, можна приготувати знатний вечеря.\nКапелюшок поплавухі діаметром від 6 до 15 см. У молодих екземплярів вона колокольчатая, а у дорослих — розправленими, з зубчастими краями. Шкірочка — червоно-помаранчева, блискуча, до центру колір набагато темніше, доходить до червоно-бурого. Самі по собі сироїжки невисокі. Підйом ніжки рідко доходить до 8 см, при цьому вона досить пружна, м’ясиста.\nРаніше цей гриб відносили до неїстівних, так як в його хімічному складі знаходиться отруйна речовина мускарин, здатне у великих кількостях викликати порушення роботи шлунково-кишкової системи.\nСьогодні він відноситься до 4-ї категорії їстівних різновидів, його можна вживати, але тільки після ґрунтовної термічної обробки. Оскільки пекуча сироїжка відрізняється їдким смаком, гриб підходить виключно для засолювання.\nДивіться рецепти засолювання сироїжок на зиму.\nЗа зовнішнім виглядом гриб дуже схожий з сироїжкою болотної — має яскраво-червоною або пурпурно-рожевого, схожою на блюдце, капелюшком з липкою глянсовою поверхнею. Капелюшок зберігає свою форму до діаметра в 10 см, у більш дорослих грибів вона починає розтріскуватися. Ніжка пружна, циліндричної форми, в довжину виростає до 11 см.\nОскільки болотна і жгучеедкая сироїжки зовні дуже схожі, виникає справедливе запитання: як їх розрізнити. Для цього необхідно злегка спробувати губами м’якоть капелюшки (не кусати!). Якщо через кілька хвилин ви відчуєте на губах сильне поколювання, то це сироїжка блювотна.\nЩе зі шкільної лави всі знають, що мухомор — отруйний гриб. І хоча в народі кажуть про те, що його теж можна готувати і вживати в їжу, проварити багато разів, робити це не рекомендується. Червоний мухомор викликає сильне отруєння, навіть зі смертельним результатом.\nДізнатися мухомор нескладно — це величне гриб зазвичай піднімається над травою і приманює своєї яскраво-червоною капелюшком, на яку неможливо не звернути уваги. Капелюшок у дорослого екземпляра — розпростерта, блискуча, з діаметром до 20 см, з добре помітними білими вкрапленнями у вигляді пластівців. Ніжка — висока, порожниста, у верхній частині розташовано звисають кільце.\nПомаранчеві капелюшки грибів виділяються в оточенні лісового грунтового покриву не менш ефектно. У буквальному сенсі цей колір зустрічається рідко, в основному його можна розглянути після того як пройшов дощ, і грибні капелюшки отблёсківают на сонячних променях. Найчастіше відтінок межує з коричневим, іржавим або має рудий тон.\nОсобливість лисичок полягає в тому, що вони ніколи не бувають червивими, а все завдяки вмісту в них речовини — хіноманнозу, здатному вбивати личинки гельмінтів. У грибів дуже приємний смак і аромат, за що вони і цінуються грибниками. Ростуть в будь-яких лісах, частіше поруч з березою, сосною і хвойними деревами.\nКапелюшок лисички не відрізняється правильністю форм: вона може бути опуклою, увігнутою, воронковідной, а краю мають деяку хвилястість. Діаметр капелюшка коливається в межах 3-12 см. Колір — жовто-оранжевий.\nНіжка досягає максимальної довжини 10 см, але таке зустрічається рідко. Як правило, лисички виростають невеликими, до 6-8 см. Ніжка з’єднана з капелюшком внутрішніми пластинами.\nУ молодих грибів вона може бути білою, але з часом набуває жовтуватий відтінок і може взагалі стати такого ж кольору, як верхня шкірка капелюшки. М’якоть біла, м’ясиста, запах нагадує аромат сухофруктів.\nОпеньки — улюбленці грибників. Ці невеликі грибочки, що ростуть сім’ями, дуже смачні в будь-якому вигляді. Але їстівні опеньки дуже легко сплутати з помилковими, тому вирушаючи до лісу, потрібно добре розуміти їх відмінності.\nЯк і у справжніх опеньків, ніжки помилкових дуже тонкі, часто вигнуті, порожнисті усередині. Капелюшки майже плоскі, діаметром близько 7 см, пофарбовані в яскраві тони, серед яких переважає іржавий окрас, через що гриби ще називають «цегляно-червоними опеньками». М’якоть на колір жовтувата, а на смак — гірка. Гриби дуже отруйні.\nУ природі налічується близько 10 видів підберезовиків, 9 з яких виростають на території Росії. Найбільш поширений підберезовик. Мало сказати, що він їстівний, гриб характеризується приголомшливими смаковими характеристиками, придатний для будь-якого способу приготування. Назва гриба точно підкреслює місця зростання — березові гаї.\nКапелюшок гриба — коричнево-червона, а іноді і зовсім бура (в залежності від кліматичних особливостей того чи іншого регіону). Вона має опуклу, немов роздуту форму, з діаметром 5-12 см. Ніжка досягає довжини в 4 см, біла або сіра, циліндричної форми, але донизу звужується.\nГрибникам слід бути уважними, так як підберезовик має двійника — жовчний гриб. Він дуже отруйний. Щоб відрізнити поганку, потрібно розрізати гриб уздовж. У жовчного гриба м’якоть на місці зрізу швидко почервоніє.\nПоняття «жовта капелюшок» умовно. У цю категорію віднесені гриби, які мають в забарвленні ознаки сонячного кольору, який може бути темнішим або навпаки, вицвілим. Деякі гриби мають жовту капелюшок в молодому віці, але через деякий час вона набуває більш темні тони.\nМаслюки важко сплутати з будь-якими ще грибами, завдяки їх капелюшку з липкою, слизової шкіркою, від чого й пішла назва грибів. Колір може бути представлений в різних інтерпретаціях, але переважають жовто-бурий і сіро-оливковий тони.\nМолоді гриби нагадують форму півкулі, а у дорослих капелюшок виглядає розправленої, іноді з піднятими краями. Ніжка — біла з жовтуватим відтінком, довжиною 4-12 см, з плівчастим кільцем.\nМаслюки відносяться до розряду їстівних і улюблені багатьма цінителями грибних страв. Єдине, що створює проблему — їх чистка, так як з грибів бажано знімати верхню липку плівку, інакше вони стають більш жорсткими в процесі приготування і втрачають естетичний вигляд.\nБоровик по праву можна назвати царем грибного царства, так як його харчові та смакові якості не викликають сумнівів. Та й розмірами своїми він цілком може претендувати на цей пост. Капелюшок білого гриба може досягати в діаметрі 30 см. Добре проглядається опукла полусферическая форма.\nШкірочка гладенька, при сухій погоді може розтріскуватися. У молодих грибів капелюшок світла, забарвлення варіюється від майже білого до лимонно-жовтого, оранжевого. З віком темніє, набуває червоно-коричневий тон.\nНіжка гриба масивна, бочкоподібні. При середній довжині близько 12 см, товщина — 6-8 см.\nНижня частина капелюшки покрита трубчастим шаром з виїмкою біля ніжки. У молодих грибів він білий, але потім жовтіє, набуваючи оливковий відтінок. М’якоть грибного тіла — соковито-м’ясиста з м’яким смаком. Аромат найбільше проявляється під час приготування.\nІ такі гриби водяться в наших лісах. Можливо, не кожен любитель «грибного полювання» помічав їх на своєму шляху або просто боявся брати. З одного боку — це правильно, так як збирати потрібно тільки ті гриби, які ви добре знаєте. А з іншого — варто поцікавитися, які гриби відрізняються смоляний капелюшком, адже багато хто з них смачні і корисні.\nНезважаючи на те, що в назві звучить прикметник «сірий», насправді, багато дорослі екземпляри характеризуються істотними ознаками смоляного забарвлення. Найчастіше гриби можна зустріти в середній смузі Росії.\nРостуть вони негустими пучками, вважаючи за краще трухляві пні, лісові дороги.\nМожна зустріти сірий копрінус і в місцях випасу тварин, на гнойових купах. Цей факт нерідко відлякує грибників, прозваний гриб «гнойовиків». Форма капелюшки — колокольчатая, з діаметром не більше 10 см. Верхній покрив гладкий, краї нерівні. У дорослих грибів капелюшки розщеплюються на окремі волокна. Ніжка тонка, в діаметрі 1-2 см.\nЧи знаєте ви? Найстрашніший у світі гриб — Квітохвісник Арчера. Зовні він нагадує морську зірку або восьминога яскраво-червоного кольору, має огидний запах. У народі отримав назву «Пальці диявола».\nЦе один з представників лісічковий, який часто ігнорується грибниками через своїх зовнішніх особливостей. Гриб являє собою плодове тіло, де ніжка і капелюшок — єдине ціле, т. Е. Відсутня виражена межа. Капелюшок може мати діаметр від 2 до 15 см, в центрі поглиблена, а краю загнуті, хвилясті.\nРозкрита зверху сіро-чорна, а іноді насичено-смоляна капелюшок, поступово звужується і переходить в ніжку. Остання має світло-попелястий забарвлення, вигнута, порожня всередині. М’якоть гриба ніжна і пружна, з приємним терпким смаком.\nСірі лисички ростуть переважно в листяних і змішаних лісах. Збирати їх можна з липня до початку жовтня. Гриби придатні для приготування в будь-якому вигляді.\nВирушаючи до лісу за грибами, постарайтеся дізнатися якомога більше інформації про те, які види виростають у вашій місцевості, як виглядають, які з них їстівні. При найменших сумнівах краще відмовитися від гриба, навіть якщо він має приголомшливо привабливий вигляд.\nЇстівні грибиСкільки зберігаються свіжі лисички в холодильнику, як зберігати лисички після збору\nЇстівні грибиЯк заморозити опеньки на зиму: як відварити, чи можна сирі


Секс-плівка Моніки Левински стала надбанням громадськості | Блог важливих подій\nУ руки західних журналістів потрапила аудіокасета, на якій було записано послання Моніки Левински 42-у президентові США Білу Клінтону. 22-річний стажист Білого дому умовляє главу держави піти з нею на рандеву. Згодом ця інтрижка трохи не коштувала Клінтону президентського крісла, повідомляє Radar Online.\nЗапис, який триває 3 хвилини 47 секунд, потрапив в руки журналістам американського таблоїду National Enquirer, сайт якого недоступний в Росії. Представники ЗМІ не стали оцифровувати плівку і викладати її в Мережу, обмежившись лише розшифровкою зафіксованого на ній монологу Левински. Його текст буде опублікований у свіжому паперовому номері видання.\nПовідомляється, що заповзятливий стажист вирішив залишити Клінтону повідомлення на автовідповідачі, оскільки втомилася писати йому записки. Судячи із запису, Левински налагоджена максимально серйозно.\nУ мене є до тебе дві пропозиції, але ми повинні обов’язково зустрітися. Я занадто мила і симпатична, щоб ти зміг мені відмовити, чи не так? Я могла б повністю роздягтися і таке інше. Сподіваюся, тебе сподобається моя ідея, – говорить дівчина.\nЗапис був зроблений в листопаді 1997 року. Помічниця Клінтона продумала сценарій їх зустрічі до дрібниць. Вона радить президентові США повідомити секретарку про зміни у своєму графіку і в час сходити з нею в кіно або де-небудь повечеряти, що звільнився. Журналістам National Enquirer вдалося роздобути цю запису у деяких знайомих Левински, які побажали залишитися анонімними. Раніше вважалося, що ця касета знищена.\nІнтрижка Біла Клінтона з Монікою Левински сталася в 1997 році. Попри те, що 42-у президентові США вдалося уникнути відставки, в 2000 році цей скандал став причиною програшу демократів на чергових президентських виборах. Влітку нижня білизна Моніки Левински була виставлена на аукціон за дуже пристойні гроші. Це говорить про те, що інтерес людей до цього скандалу не вщухає.


Лікування жовчнокам'яної хвороби народними засобами - Медичний портал UFMM\nУ лікуванні жовчнокам’яної хвороби народними засобами малоефективні. Справа в тому, що при даному захворюванні в жовчному міхурі починають утворюватися камені (зазвичай кристали, що містять білірубін). Розчинити ці камені народними методами практично неможливо. Для їх розщеплення або дроблення застосовують відповідно потужні фармакологічні препарати або ультразвукові хвилі. Проте, народні засоби відіграють певну роль в лікуванні пацієнтів з жовчнокам’яною хворобою.\nМожливими ефектами від лікарських рослин при жовчнокам’яній хворобі є:\nРозслаблення гладких м’язів. Деякі лікарські рослини розслаблюють м’язовий сфінктер жовчного міхура і гладкі м’язи його стінок. Завдяки цьому знімаються напади болю (зазвичай викликані спазмом).\nЗниження рівня білірубіну. Підвищений рівень білірубіну в жовчі (особливо при її тривалому застої) може сприяти утворенню каменів.\nВідтік жовчі. За рахунок розслаблення сфінктера жовчного міхура відбувається відтік жовчі. Вона не застоюється, і в міхурі не встигають утворитися кристали і каміння.\nТаким чином, ефект від використання народних засобів при жовчнокам’яній хворобі буде переважно профілактичним. Пацієнтам з порушеннями роботи печінки або іншими факторами, що призводять до жовчнокам’яної хвороби, корисно буде періодично проходити курс лікування. Це сповільнить утворення каменів і запобіжить проблему до її появи.\nДля профілактики жовчнокам’яної хвороби можна використовувати такі народні засоби:\nСік редьки. Сік чорної редьки розводять з медом в рівній пропорції. Також можна вирізати в редьці порожнину і заливати туди мед на 10 – 15 годин. Після цього суміш соку і меду вживають по 1 столовій ложці 1 – 2 рази на добу.\nЛистя барбарису. Зелене листя барбарису ретельно промиваються проточною водою і заливаються спиртом. На 20 г подрібненого листя необхідно 100 мл спирту. Настоювання триває 5 – 7 годин. Після цього настойку п’ють по 1 чайній ложці 3 – 4 рази на день. Курс триває 1 – 2 місяці. Через півроку його можна повторити.\nНастій горобини. 30 г ягід горобини заливають 500 мл окропу. Настоюють 1 – 2 години (поки температура знижується до кімнатної). Потім настій приймають по півсклянки 2 – 3 рази на день.\nМуміє. Муміє можна приймати як для профілактики утворення каменів, так і при жовчнокам’яній хворобі (якщо діаметр каменів не перевищує 5 – 7 мм). Його розводять в пропорції 1 до 1000 (1 г муміє на 1 л теплої води). Перед їжею випивають по 1 склянці розчину, тричі в день. Даний засіб при жовчнокам’яній хворобі можна використовувати не більше 8 – 10 днів поспіль, після чого потрібно зробити перерву 5 – 7 днів.\nМ’ята з чистотілом. Рівні пропорції сухого листя цих трав вживають у вигляді настою. На 2 столові ложки суміші необхідно 1 л крутого окропу. Настоювання триває 4 – 5 годин. Після цього настій вживають по 1 склянці на день. Осад (траву) перед вживанням відфільтровують. Не рекомендується зберігати настій більше 3 – 4 днів.\nГірчак зміїний. Для приготування відвару необхідно 2 столові ложки сухого подрібненого кореневища залити 1 л окропу і варити протягом 10 – 15 хвилин на повільному вогні. Через 10 хвилин після вимкнення вогню відвар зціджують і дають йому охолонути (зазвичай 3 – 4 години). Відвар приймають по 2 столові ложки за півгодини до їди двічі на день.\nПоширеним методом профілактики жовчнокам’яної хвороби є сліпе зондування, яке може виконуватися в домашніх умовах. Ця процедура застосовується і в медичних установах. Її мета – спорожнення жовчного міхура і запобігання застою жовчі. Людям з камінням в жовчному міхурі (виявленими при ультразвуковому дослідженні) сліпе зондування протипоказане, так як це призведе до потрапляння каменю в жовчний протік і може серйозно погіршити загальний стан.\nДля профілактики застою жовчі за допомогою сліпого зондування можна використовувати фармакологічні препарати або деякі природні мінеральні води. Воду або ліки потрібно випити натщесерце, після чого пацієнт лягає на правий бік, підклавши під праве підребер’я (на область печінки і жовчного міхура) теплу грілку. Лежати потрібно 1 – 2 години. За цей час розслабиться сфінктер, розшириться жовчний протік, і жовч потроху вийде в кишечник. Про успішне проведення процедури говорить темний стілець з неприємним запахом через кілька годин. Про методику проведення сліпого зондування і його доцільності в кожному конкретному випадку бажано проконсультуватися з лікарем. Після процедури потрібно дотримуватися безжирової дієти протягом декількох днів.\nТаким чином, народні засоби з успіхом можуть запобігти утворенню каменів в жовчному міхурі. При цьому важлива регулярність курсів лікування. Бажано проходити також профілактичні огляди у лікаря. Це допоможе виявити дрібні камені (за допомогою УЗД) в разі, якщо народні методи не допоможуть. Після утворення каменів ефективність засобів народної медицини сильно знижується.\nЖовчнокам'яна хвороба, Захворювання травної системи, Лікування жовчнокам'яної хвороби народними засобами, сліпе зондування


Просто зараз! Олігарх в ауті – його вигнали, розплата прийшла. Зеленський не стерпів – нарешті! – Патріот\nПросто зараз! Олігарх в ауті – його вигнали, розплата прийшла. Зеленський не стерпів – нарешті!\nОтже, сталося те, що давно прогнозувалося і логічно витікало з ситуації, що склалася. 14 березня позачергова конференція Київської обласної організації партії «Слуга народу» прийняла рішення про усунення народного депутата Олександра Дубінського з посади голови облорганізації. Головою Київської обласної організації «Слуги народу» було обрано Андрія Мотовиловця, пише на своїй сторінці у Фейсбук політолог Андрій Золотарьов. Далі прямим текстом:\nХоча багатьох і ввело в оману те, що вчора на з’їзді «Слуги народу» 13 березня була сформована Національна рада громад як один з нових керівних органів партії. До складу цієї ради автоматично увійшли керівники всіх обласних організацій партії. У тому числі і Олександр Дубінський. Насправді конфлікт не було вичерпано. Конфліктний сценарій став неминучим після того, як Дубінський відмовився покинути фракцію після введення проти нього санкцій США. В принципі знімати зелену плівку зі свого «Гелендвагена» Дубінський міг вже тоді.\nБезумовно він буде намагатися перейти в контратаку. З властивим йому талантом публіциста стане розповідати, що конференція була фальшивою, буде намагатися скликати, зібрати альтернативну конференцію, але це вже ар’єргардні бої. Буде багато шуму, але відіграти назад ситуацію вже не вийде, як не можна заштовхати зубну пасту назад в тюбик. Наступним кроком швидше за все стане виключення Дубінського з членів партії.\nПроблема Дубінського в тому, що він намагався всидіти одразу на двох стільцях. Причому пріоритетність інтересів його патрона під сумнів не ставилася. Однак одна справа, коли ти з чимось не згоден, інша справа, коли опозиційність переходить на рівень дій. Цього терпіти ніхто не буде. Тепер події отримають ще більшу динаміку, як висловився колишній партнер Ігоря Валерійовича Корбан «деолігархізація любить швидкість!»\nУ свою чергу політолог Віктор Небоженко пише: “цікаво, кого наступного чекає така зрадлива форма вирішення внутрішньопартійних конфліктів?\nСпочатку партія «Слуга народу» на своєму з’їзді визнала повноваження керівника обласної організації Дубинського і включила до Політради, а на другий день повалила його з посади і тепер видавлює з партії.\nЦікаво, кого наступного чекає така зрадлива форма дозволу внутрішньопартійних конфліктів?\nАле американці хочуть від президента України Зеленського більшого – демонстративного покарання українських політиків, як активних спільників олігархів і лобістів, корупціонерів, так і яскравих представників «п’ятої колони» Кремля “, – резюмував політолог.\nНагадаємо, під час конференції осередку партії “Слуга народу” у неділю Дубінського позбавили посади очільника Київської обласної організації політсили. Замість нього керівником облорганізації Київщини відтепер буде Андрій Мотовиловець.\nЧлени осередку вважають, що до створеної Національної ради громад не може входити Олександр Дубінський, який раніше очолював Київську обласну організацію “Слуги Народу”. Також у зв’язку з діями, що можуть трактуватися як невизнання статуту партії та невиконання статутних обов’язків, розглядається питання про виключення Дубінського з партії.\nВодночас Дубінський назвав такі рішення “шахрайськими та аферистичними схемами, які застосовуються окремими функціонерами” партії. Також він у на своїх сторінках у соцмережах виклав відео “альтернативного” недільного засідання, на якому був присутній разом з трьома однодумцями.\n← Щойно! Суддя похолов – відкривають справу, СБУ увірвалось: голосував за угоди – очільником не стане! Йому кінець\nВ ці хвилини! Ахметова погнали – державна зрада, разом з Коломойським: реваншу не буде, олігархів притисли! Остаточний удар – все →


Як уникнути застуди |ЯкПросто\nЗастуда — це одне з найбільш распростран захворювань, що викликаються вірусами. У холодну пору року питання профілактики застуди виходять на перше місце. Адже хворобу краще попередити, ніж лікувати.\nОтже, що ж можна зробити для того, щоб уникнути застуди?\nДотримуйтеся режиму дня. Ця заяложена істина, але вона не втрачає своєї актуальності. Своєчасне пробудження, відхід до сну, повноцінний восьми-дев’яти годинний сон сприяють зміцненню імунітету. Якщо є проблеми зі сном, замість снодійних препаратів краще використовувати їх природні аналоги — ефірні масла ялівця, меліси, лаванди або заспокійливий чай.\nПравильно харчуйтеся. Краще за все дотримуватися режиму харчування, при якому їжа надходить в організм невеликими порціями кожні чотири-п’ять годин. При цьому бажано, щоб в обід на столі були присутні рідке блюдо. Супи добре впливають на шлунково-кишковий тракт, злагоджена робота якого добре відбивається на стані імунітету.\nБудьте обережнішими з цитрусовими. Слід знати, що, приміром, лимон має яскраво вираженим охолоджуючим дією, тому пити чай з лимоном зранку небажано тим, хто постійно мерзне. Як джерело вітаміну С також відмінно підійде варення зі смородини або петрушка, вирощена з осені на підвіконні. Можна додатково пити загальнозміцнюючі настойки лікувальних трав — женьшень, елеутерокок, ехінацея.\nРобіть масаж. Дотики самі по собі приносять радість і приємні відчуття. Масаж рефлекторних зон (стопи, долоні), м’яко впливаючи на біологічно активні точки, зміцнює відповідні їм органи тіла.\nПриділяйте час для прогулянок на природі. Вітамін Д, що виробляється організмом під впливом ультрафіолетових променів, служить джерелом гормону радості — ендорфіну. У похмуру погоду можна раз на тиждень відвідувати солярій.\nЧастіше посміхайтеся. Доброзичливі люди, які не скупляться на прояв позитивних емоцій і завжди не проти від душі посміятися над вдалим жартом, хворіють набагато рідше за своїх сумовитих побратимів.\nДотримуючись ці рекомендації, можна зміцнити своє здоров’я, зберегти бадьорість і запобігти розвитку вірусних захворювань. Будьте здорові!


11 (Імлисті версти західного тракту) / Залізом та кров`ю. Книга 1 | Меньшов Олександр - читати на «Проба Пера»\n…Ніч була місячною і до всього іншого – теплою. Ми завзято йшли за Вижлятниковим ледь помітними лісовими стежками. Федір взагалі-то нагадував мені кішку, яка безпомилково в темряві знаходила правильний шлях. До ранку дісталися якогось вузького глибокого яру, де вирішили трохи перепочити. І раптом Вижлятников глухо скрикнув. Ми з Рогошею підбігли до нього та побачили, як Федір розгрібає якісь гілки. Під завалою виявився схрон.\n–Ти глянь, як замаскували! – присвиснув чолов’яга. – Я навіть не відразу помітив!\nМи разом спробували зрушити з місця дерев`яний настил, поверх якого був встелений дерен. Очам відкрилися акуратно укладені в полотняні мішки мечі, держаки стріл, корзини з різними наконечниками та інше озброєння.\n–От не очікував, а знайшов! – радісно вигукнув я. – Оце щастить, так щастить!\n–Це куди стільки зброї? – нахилився над ямою Федір. – З ким ці поховувачи воювати зібралися?\nМи перезирнулися один з одним.\n–Судячи з усього, ти знав про схованку, – промовив Вижлятников. – Може варто поділитися ще чимось?\n–Це справа Розшукового приказу, – ухильно відповів я.\n–Знаєш, брате, мені здається, що тут, в нашому краї, намічається якась недобра колотнеча... І вона торкнеться мого народу, тому не треба казкувати про «справу Розшукового приказу». Що тут відбувається насправді?\n–Якби я знав достеменно…\n–Отаке! А що ти тоді знаєш?\n–Мабуть, теж саме, що і ти: на Західному тракті хазяйнують якісь банди… чи банда колишніх вояків. Не знаю, можливо то дезертири, а можливо якісь бунтівники. Ти ж чув, що в Горішку твориться?\nФедір задумався. Його обличчя раптом набуло дивного вигляду, наче він дізнався про якусь несподіванку.\n–Ти натякаєш на канійський бунт? – обережно спитав він.\n–Тобто? – не відразу докумекав я. – Як ти сказав? Канійський бунт?\n–А що ти так здивувався? Ще скажи, буцімто не маєш гадки про що йде мова! Та все Світолісся товкмачить про бунтівників в Горішку.\n–І що люди кажуть?\n–Що в столиці намічався заколот… Наче деякі шляхтичі, невдоволені теперішніми порядками, вступили в зговір з радикальними угрупуваннями, на кшталт «Держави»… Ще кажуть, до них примкнули деякі реєстровики… Можливо, навіть, і ті, що зараз лазять по Південній Берестянці. Отже, ці сили готували переворот, але його вчасно викрили. Заколотники збігли в Горішок, захопили його…\n–Ти й про «Державу» чув? – здивувався я, на що Федір по-доброму посміхнувся. – От що, друже! Добре запам’ятай це місце, – наказав я йому. – Якщо зі мною щось трапиться, повідом про нього Розшуковий приказ.\n–Домовились, – кивнув Вижлятников. – Отже, ти вважаєш, що ця зброя була для заколотників?\n–Цілком імовірно, – погодився я. – Можливо, що оці банди, які нишпорять по Берестянці, як раз і поклали цю зброю у схрон.\nРогоша зліз вниз та обійшов всі куточки ями. За хвилину він підніс нам декілька золотих монет.\n–Кинь їх! – гаркнув Вижлятников. – Негайно!\n–Ти чого? – кинувся я до нього.\n–Ніхазова ковінька! – лаявся той. – Ти глянь, що то за хрінь! Це джунські монети! Кинь, я сказав!\nРогоша перелякано жбурнув їх убік та хутко вискочив нагору.\n–Не можна торкатися джунських речей! – заявив Вижлятников. – Аж ніяк не можна! Це прокляті речі! Прокляте золото!\n–Твоя боязкість того, що все навкруги зачаровано, мене напружує! – заявив я.\n–Дурень ти, хоч і з Розшукового приказу. В Сівєрії був? Ні? Там часто знаходять монети, подібні до цих… Та і не тільки їх… А потім на людину нападає якась хвороба. Чи ще щось погане…\nРогоша з Федором озирнулись, наче очікували побачити живого джуна. Я сердито сплюнув та наказав закрити доступ до схрону.\n–Повернемо все, як було. Не треба, що хтось випадково натрапив на нього, – додав наостанок.\nМи пересунули дерев’яний настил, закидали зверху гілками та рушили далі.\n«Оце мені дійсно пощастило, – промайнуло в голові. – Шукав би ті схрони… шукав… Навіть не знаю скільки витратив би часу. А тут бігли-бігли і наштовхнулися».\nУ передранковій тиші почулося протяжне виття. Вижлятников зупинився, перетворюючись на слух. Ми з Рогошею завмерли, дивлячись один на одного.\n–Пішли, здається, на північ, – заявив Федір. – Може передумали йти в Бортицю?\n–А куди тоді? Рушать до Західного тракту?\n–Ніхаз їх знає! – розвів руками Вижлятников. – Може до Гадючих косогорів?\n–А там що?\n–Туди сходяться усі дороги цього краю. А звідти хоч до судових верфей, хоч до Горішку… Ми все ще відстаємо від них.\n–Бо вони їдуть верхи, – кинув я. – А ми, дурні, на своїх двох… бо хтось розповідав про яри та непролазні хащі, тому переконав нас залишити коней в поселенні…\nВижлятников на це зауваження тільки хмикнув.\n–Так куди вони йдуть? – спитав я у нього. – До Бортиці чи в інші місця?\n–Та хто їх зрозуміє! Петляють, як ті зайці.\n–Я то чуйку гарь, – подав голос Рогоша.\nМи з Федором як по команді втягнули носом повітря.\n–Нічого не відчуваю, – промовив Вижлятников.\n–Також, – кивнув я головою. – Звідки вітер?\n–Із заходу... Стій! – і він знову втягнув повітря: – Є щось... Здається горіле дерево… Точно, горіле дерево!\nМи втрьох перезирнулися. До Бортиці залишалося верст п’ять, може, менше. Запах йшов звідти, але не думаю, що горіло десь в поселенні. На такий відстані ми б його не відчули.\nПроте, чим далі ми йшли, тим запах гару ставав виразнішим. І піднявшись на черговий пагорб, з якого добре проглядалася долина, ми зупинилися як укопані.\n–Ох! – видавив з себе Федір, а Рогоша навіть позадкував.\nВнизу догорали остови дерев`яних хлівів. А далі, в поселенні, густо димили деякі хати.\nАле більше за все мене дивувала тиша. Ні людей, ні худоби… Лише за хвилину пильного спостерігання мені стало ясно, чому так: кольорові плями, які я спочатку прийняв за прикраси на подвір’ях, виявилися… тілами людей.\nПоряд почулася брудна лайка. Очевидно, Федір також зрозумів причини тиші у поселенні.\n–Чо то так єст? – прошепотів Рогоша.\nВижлятников стис кулаки та знову вилаявся. Вони удвох з Рогошею хотіли було кинутися вниз, але я утримав їх окриком:\n–Стійте! Стійте обидва! Куди ви стрімголов помчали? Не бачите – напад на поселення!\nВижлятников мене швидко зрозумів. Риси його обличчя миттєво загострилися, набули суворого вигляду.\n–Ми з тобою підемо по флангах! – заявив він мені. – А ти, Рогоше, дивись звідси. Якщо щось побачиш, дай нам знак.\nЙти удвох в поселення, де, можливо, хазяйнують бандити, було цілковитою дурістю. Але Федору, вочевидь, було на те начхати. Він рішуче простягнув хлопцеві свій лук та сагайдак зі стрілами, сам вихопив дві сокири й стрімко пішов ліворуч.\nЯ ще раз глянув на Бортицю, взяв напоготів лук, одну із зачарованих стріл, та рушив праворуч. Скориставшись вузьким звивистим ярком, наблизився до краю схилу. А там, ховаючись за кущами, почав підніматися вгору, до найближчих хат.\nІноді визираючи з кущів, бачив тіла зуреньців – чоловіків та жінок – з яких стирчали довгі чорні стріли. Вони лежали на пожухлій траві обличчям до землі. Напевно бігли до поселення, намагаючись сховатись від нападників. Зустрічались й інші тіла з жахливими слідами, наче їх хотіли порвати на шматки, відірвати руки або ноги.\nДіставшись паркану найближчої будівлі я помітив двох дітей, яких жорстоко зарубали біля сіновалу. Ця картина неприємно саднула по свідомості. Я і сам чимало кого вбивав, але навіщо таке звірство стосовно дітей? Ні, я таке не розумію… Не хочу розуміти!\nДіти не добігли до свого будинку кроків десь тридцять. Пожухла трава під ними надбала темно-вишневого кольору. Я мимоволі поморщився, але незрозуміле бажання змусило доторкнутися до тіла найближчої дитини. Холод шкіри пробудив до дії глуху злість, яка стрімко підім`яла під себе всі інші почуття. Всередині щось закипіло і мозок наче розділився надвоє: одна його частина перетворилась на спостерігача, а інша – на завзятого вбивцю.\nНападники нікого не пощадили. Принаймні, не знайшов жодної пораненої людини. Зарубані, застрелені, затоптані, порвані – такого мені ще не доводилось бачити. Так могли діяти ті ж орки, наприклад. І це б не визивало питань: ворог на те і ворог, щоб діяти безжально та жорстоко. Але нападники були людьми! Навіщо робити настільки люті справи? – вирувало в мені. – Навіщо взагалі нападати на мирне поселення? Тільки раді грабунку?\nЩось тут не стикувалося. Але, на жаль, часу на роздуми не було. Я подовжив крастися подвір’ями вбік будівлі старости.\nВижлятникова не було видно. Думаю, він теж непомітно підбирався до Бортиці. Уявляю, як йому дивитися на вбитих одноплемінників. Головне, щоб тримав себе в руках, не зробив якоїсь дурниці.\nМинувши остов хліва, в якому виднілися обвуглені трупи корів, я обережно виглянув у бік подвір’я будинку старости. На землі лежав Попіл – кінь, якого мені дали ельфи. Судячи з усього, його також добре пошматували.\nПочулися чиїсь приглушені голоси. Обійшовши колодязь справа, я підкрався до тюків із соломою та побачив біля стіни трьох чоловіків. Не схоже, що то були місцеві. Вони про щось тихо-тихо перемовлялися, іноді посміюючись.\nЗа хвилину з дверного отвору кам’яної комори, де зберігались запаси, з`явилися ще п`ятеро кремезних хлопців, які тягли на своїх плечах якісь мішки. Здається, вони вигрібали з всі припаси та грузили їх на вози.\nВідразу за молодою вербою показалася розпатлана голова Федора. Він побачив мене і знаками показав, щоб я відвернув увагу бандитів.\nОт, цікаво, що Вижлятников збирається робити? Невже напасти на цих вісьмох чоловіків? Це безглуздя!\nАле між тим я опустився на коліно, поклав стрілу і прицілився в борт першого возу. Стріляти намагався поближче до трійці бандитів, котрі все ще продовжували перемовлятися біля будівлі. Тятива глухо тенькнула. Один з чоловіків обернувся на звук, втупився поглядом прямо в мене. Було помітно, як по його обличчю пробіг подив. Ще мить, і напевно він би вигукнув: «Е-е! Що відбувається»? Але прозвучав вибух, від якого віз розірвало навпіл. Колеса помчали до неба, голоблі закрутилися дзиґою.\nТакої потужності я ще не бачив. Бандити розлетілися наче нічого не важили. Другий вибух припав в інших розбійників, які вискочили назовні з комори. Цього разу рвонуло ще сильніше. Від нападників залишилась суцільна каша з крові та м`яса.\n–Псяче хутро! – я глянув на свої руки. Невже то їхня справа?\nТим часом Вижлятников вискочив з-за верби та підбіг до оглушеної трійці. Його топірці хвацько впилися в першого з них. Голова бандита почала нагадувати розчавлений гарбуз. Я кинувся вперед, але Федір все-таки встиг зарубати другого чолов’ягу.\nУ закривавленому обличчі третього я впізнав… Писклю. Він здивовано крутив очима, намагаючись підвестись. За секунду я зрозумів, що це йому заважає зробити здоровезна дерев`яна тріска, яка стирчала зі стегна.\n–Ну ти й сволота! – прошипів йому.\nВижлятников замахнувся, але я схопив його за руку та відштовхнув геть:\n–Чекай! Не так швидко, брате!\n–Ти чого? Вони… вони… Ти бачив, що вони наробили? – люто загарчав Федір. – Там тіла пошматовані, наче.., – він запнувся та судорожно стиснув руків’я топорців. – Вони вовків натравили на поселення!\nЯ кивнув, а наступної мить врізав чоботом по трісці в стегні Писклі. Той заверещав, немов порося.\n–Де решта? Куди вона поділась? – схопив я бандита за грудки та трусонув щосили. – Скільки вас було?.. Будеш мовчати, він відрубає тобі долоні, – я вказав на Вижлятникова. – А потім руки… по самі лікті… Нумо!\nМені здалося, що Пискля зараз почне кликати свою мамку, як той маленький хлопчик. Він схопився за розбите обличчя та заридав.\n–Куди вони пішли? – я знову трусонув колишнього стражника.\nВижлятников роздратовано тупнув ногою та рушив всередину будинку. Я відштовхнув Писклю убік та, витягнувши фальшіон, рушив слідом за Федором.\nУ кімнатах був повний погром. Тіло старости ми знайшли біля сходів, а буквально поруч розпластавшись лежала його дружина. Глибокий рубець, що розділив її обличчя навпіл, робив жінку невпізнанною, лише тільки одяг вказував на неї.\nУ наступній кімнаті в німій сцені лежали двоє: вовкодав, практично розрубаний на частини та якийсь озброєний довгим мечем бородань з розірваним горлом. Вижлятников застиг на місці, дивлячись на старосту та його дружину. А я пройшов нагору, сподіваючись знайти тіло Горяни, але там було порожньо. Заглянувши в інші кімнати, я повернувся назад.\nБіля комірки, де зберігалися дрова, почувся тихий шелест. Я різко нахилився та смикнув маленькі дверцята, ледь не зірвавши їх з петель. Всередині було темно. Мимоволі зіщулившись, я намагався роздивитись комірчину, але прийшлось зачекати, поки очі звикнуть до темряви.\nТут хтось був. Я відчув слабке-слабке дихання і обережний шурхіт. Він линув з правого кута. Розсунувши мечем навалу з дров, я побачив, що на мене перелякано дивляться чотири ока.\nДіти? Невже це діти?\n–Ви хто такі? – неголосно запитав я, але оченятка перелякано вперлись у вістря фальшіона, і навіть через те не кліпали. – Виходьте, не бійтеся! Нумо, давайте! Вилазьте!\nЯ швидко прибрав клинок та присів навпочіпки. Замурзані голови заворушилися і незабаром на світ вилізли двоє: дівчина, років шести, та крихітний хлопчисько. В кімнату увійшов Федір. Він побачив дітей та щось вигукнув, а ті впізнали Вижлятникова й хутко кинулися до нього, схлипуючи на ходу.\nЯ не став нікого бентежити своєю присутністю, даючи вихід почуттям і попрямував на подвір’я. Біля Писклі стояв Рогоша, і мені відразу стало ясно, що в пориві гніву хлопець хоче проштрикнути списом цього чоловіка.\n–Чекай! – я ледве встиг зупинити Рогошу. – Відійди! Нумо!\nСпробувавши привести бандита до тями, я дав йому міцного ляпасу. Той застогнав і знову пустив слину.\n–Говори, вилупок, або клянусь тобі, пошкодуєш! – прошипів я, заносячи руку над його макітрою.\nО, Сарне! Я розмовляю, наче ельф на балу! «Клянусь», «пошкодуєш»… Тьху ти! Заразився! – і я роздратовано лупонув Писклю у вухо.\nТой розтягнувся на землі та по-дівочому запищав.\n–Нє нада... нє нада… я скажу.., – плакав Пискля.\n–Псяче хутро, ну ти і баба! – не втримався я. – Як тут опинився?\n–Ані нашлі... нашлі в лєсу...\nЯ знову почав заводитися. Оці односкладні питання – «кого», «хто» та їм подібні – виставляли мене повним дурнем. Тож міцно вилаявшись, я гаркнув на Писклю, щоб не розпускав соплі та відповідав більш розгорнуто. Так і сказав «розгорнуто»… Тьху ти! Ну знову на чемного ельфа перетворююсь!\n–Наши рєбята, вот кто, – додав Пискля. – Ані праважалі какіх-то людєй на Западний тракт… Но тє билі нє с банди...\n–Якої, Ніхаз тебе побій, банди? Слухай, ми ж домовились детальніше та ясніше…\n–Е-е-е… Ну я ж ґаваріл, што нєкоториє парні пошлі в ту банду… ну ту, што ґрабіт на дорогах…\n–А до ніх заявілісь какіє-то нєзнакомци… Вєрнєє, главарі іх знают…\n–Так знають, чи не знають?\nПискля плутано почав щось доповідати. Я зрозумів лише одне: прибулі люди були добре озброєні, трималися особняком, і що цікаве – серед них знаходилось декілька так званих лиходіїв, котрі керували чималою зграєю вовків.\n–Чому вони сюди прибігли? Звідки? – питав я.\n–Да аткуда мнє знать-та! – розтирав соплі Пискля. – Главарі пріказалі парням провєсті тот атряд тропамі… ну штоб мімо постов… мімо вояк Лігі… Вродє ані каво-та вузлі… ілі што-та.\n–А ти що ж, не бачив?\n–Да ані на мєня наталкнулісь случайна! На мєня… каторава ти ж бросіл связаним в лєсу! – нагадав мені Пискля. – Аднаво! А єслі б напалі волкі?\n–Ти мене на сльозу не пробивай! Вовки напали! Це, між іншим, були твої… ваші вовки, які напали на жителів Бортиці! А тебе, гівнюка, навіть не понюхали! І по-друге, чи ти забув, що збирався зробити зі мною та Горяною? – я тицьнув пальцем в груди Писклі. Той скривився та застогнав. – Отже, до вашої банди прибули якісь люди. Хто? Скільки? Навіщо?\n–Нє до моєй банди! Я там оказался случайна! Случайна! – виправдовувався чолов’яга. – І вабщє, я нічєво нє знаю! – перелякано тараторив він. – Мєня развязалі… асвабаділі… Увідєлі убітих товаріщєй… сталі спрашать кто да што… Рєшилі, што так нє гадіца аставлять.\n–І ти, гадюко, розповів про мене? Так?\n–Ну да! – знову по-дитячому скривився Пискля. – А што? Ані спрасілі, я і повєдал!\n–І тому ваш загін раптом рушив в Бортицю? Якось не складно виходить!\n–Ну… ну.., – оченятка Писклі боягузливо застрибали збоку-вбік. Лише після мого окрику, він продовжив розповідь.\nВиявилось, що перебіжчики з лав стражників забажали мене спіймати та стратити. Тобто – помститися. Вони підговорили загін незнайомців, яких повинні були провести до Гадючих косогорів, допомогти їм.\n–І ті погодилися? – дивувався я.\n–Да… да… Тєм болєє, – говорив Пискля, – кагда стало ізвєсна, што ти ісправнік Разискнова пріказа, каторий прієхал із сталіци, шоб найті…\n–Псяче хутро! Брешеш, залупа тороччя!\n–Нєт! – різко замотав головою Пискля. – Ані сагласілісь памочь. І ми всє паєхалі по тваім слєдам. Вот так і ачутілісь в Бортіцє.\n–Я тебе питав, чому ви вбили місцевих жителів!\n–Ето нє я! Нє я! – захитав головою Пискля. – Ми нє зналі, што тєбя тут нєт, но било позна...\n–Що «позна»? – розсердився я. – Навіть орки так не влаштовують! Ти подивись навколо!\n–Я нє хатєл... ім пріказалі... а ані самі.. самі.., – по обличчю Писклі потекли сльози, але це явно не було проявом жалю за вбитими. І навіть не сорому. Він попався і розумів, що йому буде, м’яко кажучи, непереливки.\n–Сволота! – вичавив я та встав у весь зріст.\n–Не треба-а-а, – заскиглив бандит, схопивши мене за ногу.\nКлянуся, всередині навіть нічого не здригнулося. Один раз я його вже пошкодував, і ось результат.\nЯ відкинув його вбік та буквально відійшов на пару кроків, як почувся глухий удар. Коли озирнуся, побачив Рогошу, котрий увігнав списа в Писклю до самого древка.\n–Сгіняшь нігазово сімя! – промовив він, відступаючи на крок назад.\nОбличчя хлопця вкрилося червоними плямами, руки трусилися, очі наче оскляніли. Схоже йому ще не доводилось вбивати людину.\nЯ не став нічого говорити: ні осуджувати, ні погоджуватися із діями Рогоши. Що зробив, хай буде не його совісті. Я оправився і пішов навколо будинку, вирішивши оглядітися, чи нема ще когось в живих. Також шукав Горяну, живлячи себе надією, що вона сховалася від бандитів, або втекла в ліс чи гори, бо поки ні в одному з убитих її не впізнавав.\nТрохи згодом ми всі знову зійшлися біля будинку старости.\n–Напевно, декому все ж вдалося втекти в ліс, – заявив Федір.\n–Так! Не схоже, що тут лежать всі жителі поселення, – я кивнув головою, погоджуючись з Вижлятниковим.\nРогоша же повідомив, що не знайшов свого брата Локу та двоюрідну сестру Ірену.\n–Слідів не видно? – запитав я у Федора.\n–Та звідки! Затоптали все!\n–Що за дітлахи? Чиї вони?\n–Це Мала і Вушка – племінники старости. Дівчинка каже, що як бандити напали на поселення, тітка їх в комірчині сховала та веліла не вилазити, поки все не стихне. Мала чула, як нападники в будинку «господарюють». Тітка, каже, голосно кричала... Дівчинка братика дровами засипала і приспала, щоб не заплакав випадково…\n–Я і досі не можу прийти до тями! – чесно зізнався Федору. – Не можу зрозуміти, в чому сенс подібних дій? Валити на помсту, що місцеві жителі допомогли мені, людині з Розшукового приказу… то якось… якось.., – я не знайшовся, як закінчити речення.\nСкажу чесно: відчував себе винним. По-перше, через те, що залишив живим Писклю. А по-друге, через свій задовгий язик. Не треба було розповідати, що я з Розшукового приказу… Псяче хутро! Попереджав же Жуга, щоб був обережним! А я, дурню, примудрився розбазікатися та продемонструвати «руку допомоги».\n–Нігазово сімя! – прогарчав темний, наче ніч, Рогоша. Він знову наблизився до вбитого Писклі та пнув його тіло ногою. – Нежаліша ніхчє.\nІ плюнув на спину.\n–Загін пішов далі на захід, – заявив Вижлятников, задумливо глядячи вдалечінь. – А цих, – тут мисливець кивнув на мертвого Писклю, – скоріш за все, відправили «погосподарювати» в місцевих помешканнях.\n–Треба розшукати інших жителів, – сказав я. – Нехай Рогоша залишається тут, а ми з тобою рушимо на пошуки.\nВижлятников погодився. Ми залишили із Рогошею дітлахів і Федір перед уходом заявив йому:\n–Послухай мене, синку! Тепер ти тут за головного, і я сподіваюся, що ти це розумієш. У цих двох маленьких «мишенят» зараз нікого немає. Для них ти – фортеця. Якщо вона впаде, то всі, хто ховається за її стінами, просто пропадуть. Отже, будь сильним… Оплачеш рідних згодом.\nОбличчя хлопця, наче скам’яніло. Він нічого не відповів нам, лише втупився кудись вбік, опершись на древко списа.\n–Ось ще одне серце згоріло, – сам собі під ніс пробурмотів Вижлятников, ледь ми трохи відійшли від паркану.\nНе знаю, щоб я відчував на місці цього хлопця. Навіть не хочу уявляти.\nРогоша похмуро дивився нам услід. На його обличчі читалися німі питання: «Чому? За що? Невже богам це потрібно? Яка їм від того вигода? Чи не можна просто жити? І жити найпростішим життям… Ніхто ж не просить чогось надзвичайного... Збирати мед, сіяти хліб, полювати в лісі… святкувати... Невже це занадто багато»?\nРогоша заплющив очі й опустив голову. Воно і ясно: від сьогоднішнього дня світ для нього набув зовсім інших фарб… Зовсім! «Старий світ» тріснув, ніби старий глечик, і з утворених розколів нещадно витікало все, що раніше його складало… з усіма радощами та печалями… Все витікало геть! Скоро на дні залишиться лише брудний осад.\nПсяче хутро! – я сердито стискав кулаки. – Як же Сарн подібне допустив? – питав про те, розуміючи, що відповіді все одно не буде.\nМи спустилися зі схилу та увійшли в ліс. Федір почав шукати сліди, а я дивитися навколо, щоб не потрапити в пастку.\nВ голові, наче розсерджені бджоли, вертілися усілякі думки. На жаль, вони ніяк не могли скластися в єдину картину. Не вистачало якихось деталей. І при чому  дуже важливих деталей.\nКуди, цікаво, супроводжували бандити той загін озброєних людей? Хто вони такі? Як сюди потрапили? Звідки? Що пов’язує ватажків бандитів та тих лиходіїв? – ось скільки питань, ось скільки роздратованих бджілок. І всі жалять свідомість, всі вимагають на відповідь.\nВбити всіх… Чому? – думав я. – Що то за загін такий, котрий не можна нікому показувати? Що він таке віз? Куди поспішав? В Горішок? Але ж там армія… Всередину не потрапити…\nПискля сказав, що вони щось везли… Або когось…\n–Знайшов! – долинув окрик Вижлятникова. Я підбіг до нього. Федір почав тицяти пальцем вниз: – Ось тут пройшли четверо... або п`ятеро... На північ... Один з них поранений.\nМи пішли ледь помітною стежкою і через півгодини натрапили на невеличку групку людей. Їх виявилося семеро. Дівчина у розірваному кожусі виявилася двоюрідною сестрою Рогоши Іреною.\n–Ти не бачила Горяни? – запитав я у неї.\nТа пояснила, що люди бігли, хто куди. Було чимало груп. Одну, за її словами, вів Лока, і там, здається, була Горяна.\n–Куди вони рушили?\nІрена вказала на північний захід, в напрямку Західного тракту. Пояснивши біженцям, що вони можуть повернутися в Бортицю, ми вирушили з Федором далі й десь під вечір знайшли ще одну групу. Тут вже було чимало жителів поселення. Серед них я побачив Горяну та Локу.\n–Боре! – полегшено промовила дівчина, побачивши мене. І тут же схвильовано промовила: – На Бортицю напали...\n–Я знаю. Серед нападників був Пискля.\nОбличчя Горяни набуло трохи дурнуватого вигляду. Вона відкрила рот, наче хотіло щось сказати, але так і не знайшлась, що саме.\nМи повідомили людям, що можна повертатися. І поки йшли з ними назад, я в двох словах розповів дівчині про схрон та події в поселенні.\n–О, Сарне, який жах! – захитала вона головою. – Що ж нам робити?\n–Зранку рушимо до Березівки! – заявив я. – Ти викличеш допомогу з Новограду. Вижлятников покаже, де схрон…\n–А ти? – зупинилась дівчина.\n–Мені треба знайти Ентоні ді Вевра. Я хочу дістатися Згиблих хащ…\n–Все ж думаєш йти туди? – почувся голос Федора. Очевидно він був невільним свідком нашої із Горяною бесіди.\n–На Південній стежці є стара капличка. Коли я там був останнього разу, туди прибула Рум`яна Кочкіна, служниця Світу. Вона, вважаю, тобі допоможе. Зійшлися на мене, у випадку чого... Табір мисливців недалеко від каплички. Вона тебе проводить...\n–А ти не хочеш рушити зі мною?\n–В мене зараз трохи інші плани, – дещо роздратовано сказав Вижлятников.\nМені здалося, що він не дуже хоче мене бачити. Можливо через те, що я, хоч і формально, але став причиною загибелі його одноплемінників.\nВ Бортицю прибули вже затемна. Я відразу ж кинувся допомагати з тілами вбитих. Всіх їх віднесли до дома старости та залишили лежати до ранку, щоб потім вирішити стосовно поховання.\nМи з Горяною заночували в старому хліву, а вже з першими променями сонця, вирушили до Березівки…


Вакансия "Комплектувальник" в Пропоную Роботу. Работа в Киеве на Jobs.ua\nКомплектувальник в ТЦ "Метро", Петрівка. Ми пропонуємо: стабільну з/п, офіційне працевлаштування, соціальну захищеність, 24 дні оплачуваної відпустки, компенсацію за обіди, оплату наднормових у подвійному розмірі, можливість професійного розвитку та кар’єрного зростання.\nПродавець, комплектувальник товарів • 7 000 грн. • Ашан\nКомплектувальник-складальник • 7 000 грн. • БаДМ Винница\nКомплектувальник • 5 000 грн. • УКРІНВЕСТ\nПолтава, • 17 октября\nКомплектувальники • 9 000 грн. • Ресторан "Пицца_Суши-IF"\n8 500 грн.•"ВЛАДИСЛАВ"/ЩЁГОЛЕВКиев • 6 октября\n6 500 грн.•ТОВ "Аполло"Киев • 17 сентября


Кожна хвилина коштує для кишені українця та економіки загалом дуже дорого: Ігор Артюшенко – про карантинні заходи влади - Forpost\nВ ефірі телеканалу «Прямий» обговорили карантинні заходи, які влада запровадила для українців.\nНародний депутат восьмого скликання, голова Запорізької територіальної організації партії «Європейська Солідарність» Ігор Артюшенко наголосив, що карантин — це кредит у економіки, який влада витратила не за призначенням\n«Вкотре, як мантру, повторюю, що карантин не оберігає від захворювання і вірус сам по собі нікуди не зникне. Бо для нього немає різниці — понеділок сьогодні чи субота, ранок чи глибока ніч, квітень чи листопад, школа це чи металургійний завод, ціна кілометру дороги чи позитивний відосик.\nБо сенс обмежувальних заходів тільки в одному: виграти час для медичної системи, підготувати її фінансово, фахово та організаційно, не допустити її перевантаження», – зазначив політик.\nІгор Артюшенко підкреслив, що кожна хвилина карантину коштує дуже дорого для української економіки.\n«Тобто карантин — це коли влада бере кредит часу у економіки для того, щоб мати можливість забезпечити лікарні всім необхідним, підготувати медичних працівників та розширити ліжковий фонд. Щоб коли обмежувальні заходи будуть зняті — система була готова надавати якісну допомогу громадянам.\nБо, знову ж таки, вірус сам по собі нікуди не зникне.\nАле за кожну хвилину цього кредиту часу ми всі — громадяни, підприємства, установи — платимо власні гроші. І кожна хвилина коштує для кишені українця та економіки загалом дуже дорого.\nАле невігласи у владі так і не зрозуміли для чого вони вводили карантинні заходи. Бо кредит вони взяли, але бездумно проїли та банально розікрали», – зазначив парламентар.\nРятувальники Запорізької області попереджають про погіршення погодних умов\nМешканці Запоріжжя шоковані умовами в лікарнях, які приймають хворих з Covid-19 - відео


Купить книгу Втікач із Бригідок Андрій Кокотюха - интернет магазин BookZone | 978-966-03-7818-6\nГлавная>Каталог книг>Художественная литература>Приключения, детективы>Втікач із Бригідок\nАртикул : 69043\nISBN13 : 978-966-03-7818-6\nEAN13 : 9789660378186\nЛьвів, осінь 1916 року. Героя війни, українського січового стрільця Захара Ладного підозрюють у вбивстві через ревнощі. Його взяли під варту і тримають у тюрмі Бригідки. Звинувачення кидає тінь на всіх добровольців. Захистивши стрільця, Климентій Кошовий може врятувати честь Легіону. І хоча Клим через війну покинув адвокатську практику, він погоджується спробувати. Далі події розвиваються стрімко: Ладний робить відчайдушну спробу втекти з в’язниці, взявши Кошового в заручники. Почавши приватне розслідування, Клим і його друг Йозеф Шацький знову занурюються в світ криміналу, де вже наново поділили владу, ближче знайомляться з січовими стрільцями та стикаються з хитрощами російських шпигунів. А розбрат, який таємний ворог сіє довкола, вперше ставить під загрозу кохання українця Кошового і полячки Магди Богданович...\nЛихе око. Павутиння мороку.\nПригоди Клима Кошового 1913-1918. Продовження


Яких вітамінів бракує організму: симптоми дефіциту » Свалява NEWS\nВітамін А - якщо на шкірі з'явилися вугрі, шкіра стала сухою, жорсткою і потрісканою, волосся потьмяніло, погіршився зір, з'явилася сухість очей, порушився сон, частіше стали хворіти на респіраторні інфекції;\nВітамін B1 - якщо людина стала дратівливою, погіршився апетит, колір обличчя став блідіший звичайного, під очима регулярно з'являються мішки; тахікардія, розгубленість, набряклість, поколювання або печіння в руках і ногах, погана концентрація, розумова втома, а також депресія;\nВітамін В3 - безсоння, якщо ви відчуваєте загальну слабкість і млявість, якщо почастішали головні болі, шкіра має жирний блиск;\nВітамін В6 - якщо з'явилося лущення на губах і тріщини в куточках рота, припухлий язик, депресія і розгубленість, дратівливість;\nВітамін В12 - втома, слабкість, оніміння і поколювання в руках і ногах, погана пам'ять, депресія, сплутаність свідомості, втрата апетиту, втрата ваги;\nВітамін С (аскорбінова кислота) - якщо втомлюєтеся швидше звичайного, на обличчі з'явились дрібні прищики, волосся стало жирним, дратівливість, перевтома, загальмованість, опухлі ясна, що кровоточать, довго незагойні рани, погана опірність до інфекцій (грип, ГРВІ, герпес, пневмонія), обвисла і в'яла шкіра, ламкість капілярів;\nВітамін D - якщо відчуваєте печіння у роті та горлі, слабкість в м'язах, почали розшаровуватися і ламатися нігті, з'явився біль у кістках;\nВітамін E - якщо відчуваєте підвищену стомлюваність, стали більш неуважні, погіршився колір і тонус шкіри, з'явилися або почастішали болі в області серця;\nВітамін К - якщо у вас почали кровоточити ясна, рани погано загоюються, якщо виникають носові кровотечі.\nПроте варто зазначити, що надлишок вітамінів і мінералів в організмі є так само небезпечним, як і недолік. Щоб з'ясувати, як "йдуть справи" з вітамінами у організму, слід звернутися за допомогою до фахівця і зробити аналіз на вміст вітамінів і мінералів.\nЧому вранці болить голова: 5 найпоширеніших причин Пропонуємо дізнатися, що саме спричиняє ранковий головний біль, і в яких випадках треба звертатися до лікаря. 1.\nЧому вранці болить голова: 5 найпоширеніших Пропонуємо дізнатися, що саме спричиняє ранковий головний біль, і в яких випадках треба звертатися до лікаря. 1.


у вас відпустка або накопичилися вихідні. Хочеться якомога більше і цікавіше провести час з дітьми. Але що робити, якщо ваша дитина ще не ходить до школи? Важливо вибрати місце, щоб вашому малюкові не було там дискомфортно. Навіть деякі педіатри не радять різко змінювати часові пояси або їздити з жарких країн в холодні або навпаки. Найкраще це морське узбережжя, дитина завжди знайде, чим там зайнятися, це замки з піску, хлюпання у воді, головне не перегрітися.\nКуди саме можна поїхати або полетіти з дітьми. Це питання дуже важливе, потрібно продумати весь маршрут заздалегідь, щоб ваш малюк не засумував. У сучасному світі багато туристичних компаній, які пропонують свої послуги і для дітей. Краще вибрати надійну, порадившись з іншими використовують дану компанію. Такі компанії зазвичай пропонують комплексний відпочинок, наприклад: екскурсійна поїздка в Італію , Загадкові піраміди Єгипту, Морські узбережжя і багато іншого. Головне вибрати, що підійде саме вам і вашій дитині.\nУ дорозі головне щоб ваш малюк не вередував і був задоволений подальшої поїздкою і новими враженнями.\n. Для цього необхідно поговорити з дитиною і пояснити, куди і навіщо ви їсте. З собою можна взяти кілька іграшок, розмальовку, олівці, книжки, які допоможуть відвернути дитину. У літаку краще не користуватися олівцями або ручкою, так як їй можна наколотися. Візьміть посуд для дитини і шампунь, тому що в більшість готелів не буває саме дитячих шампунів. Також якщо ви їсте туди, де море, продумайте пляжний набір, совочок, формочки, і надувні іграшки, щоб було чим зайнятися на березі і у воді. Ще вам знадобитися невелика коляска, для відпочинку малюка в зручний для нього час. Звичайно, наберіться терпіння і сили, так як вам доведеться носити своє чадо на руках більше ніж удома. Що говорити про їжу, дотримуйтеся дієти, не давайте дитині всяких екзотичних страв, краще для початку спробуйте самі і переконайтеся що воно не гостре і не надто солоне. Краще давати молоко, сир, банани, яблука або готувати самим.\nРозважальна програма для малюка це звичайно не Ейфелева вежа або похід по магазинах в Мілані. Для дітей дошкільного віку кращим варіантом буде поїздка на новий рік до Дідуся морозу і його оленям, в зимову казку. Таких місць достатньо вистачає, що б здивувати і порадувати дитини.\nРаптова зупинка дихання\nОрганізація свята для дітей у дитячому садку


Жанр: Драма, Мелодрами Тривалість: 111 хв. Країна: США Переклад: Російський (Професійний багатоголосий) Режисер: Альфонсо Куарон Актори: Ітен Хоук, Гвінет Пелтроу, Хенк Азарія, Кріс Купер, Енн Бенкрофт, Роберт Де Ніро, Джош Мостел, Кім Дікенс, Нелл Кемпбелл, Гебріел Манн 56\n5.6/10 (голосів: 40)\nAndroid Дивитись фільм «Великі надії» (1998) онлайн безкоштовно\nАнна КаренінаГенрі ФулТемно-синій, майже чорний\nВи знаходитесь на сторінці, де можете подивитися фільм онлайн «Великі надії» (1998). Переглянути фільм «Великі надії» онлайн Ви можете абсолютно безкоштовно на нашому сайті moviestape.com. Жанр фільму «Великі надії» - Драма, Мелодрами. Хочемо звернути увагу, що всі фільми онлайн у нас робочі, якщо раптом щось не працює - залиште коментар і ми обов'язково виправимо. Приємного перегляду! Прохання, залишаючи коментарі - дотримуйтеся елементарних норм пристойності! Будь-які погрози та образи відвідувачів сайту, нецензурна лайка - видаляються без попередження!\nНа цій сторінці ви можете переглянути фільм Великі надії онлайн. Ви хочете подивитись фільм Великі надії онлайн - натисніть на плеєрі кнопку старт. Щоб не відчувати незручності під час перегляду фільму Великі надії онлайн бажано наявність інтернет-каналу зі швидкістю близько 1 Мбіт/с. Даний фільм Великі надії представлений на сайті лише з метою ознайомлення і з подальшим придбанням ліцензійного диску. Таким чином дивитися фільм Великі надії на нашому кінопорталі є вибором людей, які не хочуть витрачати свій час на пошуки фільмів в інтернеті. Якщо ж фільм Великі надії не відповідає його опису або виникли технічні проблеми при перегляді фільму - залиште свій коментар. Ще однією перевагою перегляду фільму Великі надії онлайн на moviestape.com є наша абсолютна безкоштовність: дивіться фільми досхочу і у будь-який час. Цікаве


НПФ «ВСІ» отримав золото рейтингу в номінації «Показники масштабів виробництва та платоспроможності» :: Новини ринку :: всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів\nГоловна » Новини ринку » НПФ «ВСІ» отримав золото рейтингу в номінації «Показники масштабів виробництва та платоспроможності»\nНаціональний бізнес-рейтинг - це міжнародна рейтингова програма. Головна її мета - визначити лідерів економіки серед українських підприємств, оцінивши і порівнявши ефективність їх діяльності. Золото рейтингу отримують підприємства які демонструють клієнтам та інвесторам надійність та перспективність.\nОтримання золота рейтингу для НПФ «ВСІ» - це важливе визнання результатів високопрофесійної та відповідальної роботи колективу, детально прорахованою інвестиційної стратегії та антикризового управління.\nВідкритий недержавний пенсійний фонд «ВСІ» зареєстровано 27 липня 2004 року. Вкладниками фонду виступають промислові підприємства, профспілки та фізичні особи. Адміністратором НПФ «ВСІ» виступає ТОВ «Всеукраїнський адміністратор пенсійний фондів». Компанією з управління активами - ТОВ «Компанія з управління активами« Всесвіт». Банком-зберігачем - ВАТ «Ощадний банк України».


Боже, як це мило. Сьогодні день народження сина! Що сказати тобі, синуля? Іди за життя, дорогий, з високо поднятою головою. Не звертай свій погляд ти на негаразди, на відсутність погоди. Все в життя буде добре. Вчись ти жити легко! Синуля, з днем народження!\nСьогодні чудовий день — день народження мого сина. Він — найбільший скарб і нагорода життя. Нехай же на твоєму шляху не зустрічається невдач. Здоров'я і доброти вистачає, щоб ще і поділитися. За твої (вік), синку!\nДорогий синочок. Сьогодні тобі виповнюється.... років — дуже важливий у твоєму житті вік. Ми від усього серця бажаємо тобі вирости здоровим, сильним, красивим, відповідальним і любвиобильным. З днем народження, дорогий синку!\nЛюбий сину! Бажаємо день народження повної життя, зігрітій теплом родинних і дружніх уз, богатирського здоров'я, великих сил і мужності, щоб зробити величезну кількість добрих справ. Ми бажаємо тобі стати щасливим батьком і мудрим дідом.\nЗа тебе, рідний!\nДорогою, синку! Ми з татом тебе дуже любимо. Ти — наша гордість і надія. Ти з папою промінчик світла в нашому вікні. Ми тебе сьогодні вітаємо і бажаємо бути в життя дивним людиною, сином, другом і батьком. Попереду у тебе ще багато відповідальних ролей. Втіль ти їх гідно і не веди себе привільно. З днем народження, синку!\nСинку, сьогодні ти став дорослим, тепер ми не з тобою поруч, ти почнеш власну, самостійну і сподіваюся щасливе життя, на шляху до щастя тобі може зустрітися безліч перешкод, але не зупинять тебе, я знаю, з днем народження.\nСправжній чоловік ростеш у мене. Бажаю сильніше бути день від дня. І знати — найкращий ти, сину, для всіх нас: батьків, близького кола, друзів і, звичайно, рідних.\nЗ кожним роком ти стаєш все старше і дорослішими, і скоро ти зовсім станеш дорослим. Ми дуже пишаємося, що під нашою опікою росте такий тямущий хлопець. Рости такими ж розумницею і не давай нам приводів засмучуватися. Здоров'я тобі і сил для втілення всіх твоїх бажань реальність. Свою я вже втілив, і ось святкую чергове день народження своєї мрії. З днем народження.\nЯ вимовляю цей тост для найкращого, незамінного, рідного чоловіка: син, залишайся позитивним, бажаним, розумним і працьовитим, красивим, сильним, вольовим. І у майбутньому всіма любимо. Розум непохитний, стальною витримкою зберігаємо.\nСьогодні день народження сина. Що побажати тобі, рідний? хочу щоб ти по життю сміливо йшов і не боявся труднощів адже вони завжди є, але у кожної ситуації є вихід найголовніше не сумувати. Дай Бог тобі, рідний, щоб у життя було як можна менше труднощів, а коли вони будуть щоб ти з легкістю знаходив вихід із ситуації!


Читать "Зоряні крила" - Собко Вадим Николаевич - Страница 82 - ЛитМир\nЛитМир - Электронная Библиотека > Собко Вадим Николаевич > Зоряні крила > Стр.82\nРосовський і Король усміхнулися, слухаючи цю схвильовану мову. От, здається, і слова вимовляє Орленко якісь офіційні, а звучать вони зовсім інакше, ніж могли б прозвучати, скажімо, ще весною.\nДо кімнати зайшов червоноармієць, спитав дозволу звернутися, простяг Королеві пакета, попросив розписатися. Потім чітко повернувся і зник.\nКороль розірвав пакета, прочитав написане, і вперше за довгий час обличчя його заясніло усмішкою. Це був звичайний виклик до частини, але не в місце її розташування, а на товарну станцію Основа. Король дуже добре зрозумів, що це означає.\n— Ну, друзі, настав час прощатися, — сказав він, встаючи і звертаючись, власне кажучи, тільки до одного Росовського. — Зараз ми з Орленком поїдемо нові машини приймати.\n— Ох, і хочеться ж мені в танк знову сісти, — вигукнув Орленко.\n— Мені теж не терпиться, — сказав Король, — вийшли ми з вами із самісінького пекла, з боєм вийшли, чесно, а все-таки почуття таке, ніби там, на заході, коли мені танк спалили, я щось не так зробив, чимсь завинив ніби перед всіма… І ти знаєш, це почуття остаточно тільки в бою можна стерти… Ви, мабуть, добре розумієте мене, друзі…\nВін несподівано замовк, невміло обняв Росовського, поцілував у щоку і швидко, щоб заховати власне збентеження, підійшов до вікна, став дивитися на широку площу Дзержинського, дивно пустельну і простору у цей осінній вечір.\n— Значить, прощатися будемо, — сказав Росовський. — Ви, хлопці, тепер на літаки мусите дивитися з повним знанням справи. Коли побачите над собою аероплан і помітите, що крилами він отак робить, — широко розставленими долонями Росовський точно показав, як робитиме літак, — так знайте, що це я лечу. Можете мені руками помахати…\n— Добре, помахаємо, — відповів Орленко, вже думаючи про нову роботу.\nРосовський обняв друзів на прощання і вийшов. Хлопці кілька хвилин слухали, як у довгому коридорі зникають його тверді кроки, потім почали збиратися. На їхніх обличчях лежав той зосереджений і спокійний вираз, який завжди з'являється у людей на початку великої і відповідальної справи.\nУсіх затриманих в радіусі двохсот кілометрів віл Києва гестапівці звозили у Дарницькі табори. На піщаній, де-не-де прикрашеній високими соснами місцевості колючим дротом було обгороджено величезні квадрати. У кутках зводилися дозорні вишки, де вдень і вночі чатували вартові і стояли кулемети. В ці квадрати, які дуже нагадували загони для худоби, заганяли арештованих і, здавалося, назавжди забували про їхнє існування.\nВ таборах було зібрано десятки тисяч людей, які чи то опинилися далеко від своїх домівок чи, поранені, відстали від своїх частин, чи просто видалися чомусь підозрілими гестапівцям. У більшості з них ніяких документів не було; дехто втратив їх випадково, інші навмисне приховували своє справжнє ім'я, щоб не дати гестапо додаткового матеріалу. Були тут і полонені з так званого пирятинського оточення. Всі ці люди цілісінький день сиділи чи ходили по брудному жовтавому піску, не маючи покрівлі над головою, обвіювані всіма вітрами, обливані холодними дощами ранньої осені. Вони спали просто на землі, не маючи що підстелити і чим накритися, а вранці табірний комендант завжди віддавав наказ вивезти трупи: щоночі тут вмирали десятки, коли не сотні людей.\nБіля таборів, по той бік колючого дроту, ходили жінки, розшукуючи своїх чоловіків чи рідних. Інколи їм щастило, і гестапівці милостиво віддавали на поруки того чи іншого заарештованого. Але таке траплялося рідко, і вмерти тут було значно легше і простіше, ніж вийти на волю.\nСаме в цей табір і привезли Віру Михайлівну Соколову. Вона трималася з останніх сил, бо знала: варто їй знепритомніти — і всьому кінець, ніхто не стане піклуватися про неї чи приводити до пам'яті. Плече боліло так сильно, що чорні кола все частіше з'являлися перед очима. Але неймовірним зусиллям волі Соколова примушувала себе терпіти. На що вона надіялася і чи взагалі надіялася на порятунок, не могла б сказати навіть вона сама.\nІ вона витримала до тієї хвилини, коли гестапівці привели її в табір і кинули за колючий дріт. Саме в цю мить нерви здали. Віра Михайлівна знепритомніла. Був вечір. Навколо неї на брудному піску лежало багато таких самих чи то сонних, чи непритомних, а може, й мертвих людей, і ніхто не звернув на Соколову ніякої уваги.\nВона прийшла до пам'яті вранці від міцного поштовху у поранене плече. Спробувала встати, але не змогла і тільки сіла на піску, дивлячись на двох німецьких солдатів з табірної охорони, які зупинилися біля неї.\n— Ні, цю ще рано тягти за ноги, — сказав один з них і відійшов.\nВіра Михайлівна зрозуміла: це перевіряють, хто вмер за ніч, щоб викинути з табору трупи.\nПочали роздавати снідання — малесенький шматочок якогось дивного, ніби з тирси спеченого хліба і тарілку чорного, невідомо з чого звареного, смердючого супу. Соколова не поворухнулася; тепер їй усе стало байдуже, сил більше не було, скоро смерть. Вона лежала на холодному піску, і життя жевріло тільки в її очах, гарячково блискучих і водночас ніби незрячих.\nТак минув день і ще ніч, і ніщо не змінилося в таборі — тільки люди вмирали ще частіше, але до смерті тут усі звикли і не надавали їй ніякого значення; можливо, навіть заздрили: от вмерла людина, скінчилися її муки…\nІ саме того погожого, але вже холоднуватого дня Любов Вікторівна Берг у супроводі офіцера з команди, яка несла варту заарештованих, з'явилася біля колючого дроту табірних квадратів.\nНастрій у неї всі ці дні був препоганий. Здавалося, справи гітлерівців йшли так добре, а військо їх так швидко котилося на схід до кінцевої перемоги, що для поганих думок не було підстав, але Любов Вікторівна ходила темна, як ніч. Від самого початку для неї було ясно, що завдання, поставлене шефом гестапо, значно складніше, ніж можна було подумати. Нічого з робіт Юрія Крайнєва не вдалося знайти ні на заводі, ні у шефа інституту. Кілька пакетів залитих водою старих креслень, правда, виловили з підвалу, але ніякого технічного значення вони мати не могли; все це були підготовчі роботи до матеріалів, давно опублікованих у спеціальних журналах.\nХоч Дорн та його помічниця доповіли про цю нікому не потрібну знахідку як про виявлення матеріалів першорядної ваги, але саме вони, як ніхто, добре знали справжню ціну знайденим кресленням. Треба було відкрити щось по-справжньому важливе, тільки тоді можна було сподіватися на схвалення начальства і нагороду.\n— Не може бути, щоб усі креслення вивезли, не може бути, щоб усі люди зникли, — багато разів, повторював Дорн, знову і знову беручись до розшуків.\n— Цілком з вами згодна, — відказувала Любов Вікторівна, — але нам від цієї певності не легше. Поки ми чогось цінного не знайдемо або когось живого не спіймаємо, до шефа можна і не потикатися.\nЛюдвіг фон-Дорн знав це не гірше за свою помічницю і тільки зітхав у відповідь.\nОдного дня, коли Любов, Вікторівна висловила припущення, що хтось із колишніх співробітників інституту міг потрапити у концентраційні табори, він тільки зневажливо махнув рукою.\nА проте більше шукати було ніде. І коли Берг вирішила їхати до Дарниці, Дорн не заперечив, тільки знизав плечима: мовляв, цілком зайва витрата часу.\nЛюбов Вікторівна теж їхала до Дарниці тільки для того, щоб очистити совість і мати тверде переконання, що вона не пропустила жодної можливості, жодного шансу когось виявити чи знайти.\nНачальник табору, попереджений заздалегідь, зустрів її у своїй канцелярії, розташованій у будиночку віддалік таборів. Він не знав, як поводитися з цією особою, яка не мала ніяких знаків на погонах, але явко була значною персоною, інакше про її прихід не попереджали б. Тому начальник табору — старий тиловий гестапівський офіцер, у не дуже високому званні штурмфюрера — намагався всіляко прислужитися своїй гості, але допомогти майже нічим не міг. У нього навіть не було точних списків арештованих: багатьох приводили без усякої реєстрації, чимало вмерло, не зареєструвавшись, — начальник дозволив собі навіть жартувати. Очевидно, перед гестапо стоїть ще величезна робота по розбору всього цього людського матеріалу.


Хто вже потрапив на Чемпіонат світу з футболу 2018 року » 2018 рік собаки - гороскоп, календар, привітання. Новий 2018 рік\nХто вже потрапив на Чемпіонат світу з футболу 2018 року\nМільйонів уболівальників хвилює питання, хто вже пройшов на Чемпіонат світу з футболу 2018, який вперше в історії Росії відбудеться на її території. На даний момент відомі всі 32 учасники Мундіалю. Для кого відбір пройшов без особливих проблем, а деяким довелося пробиватися через стикові матчі. Ряд збірних, регулярно брали участь у світовій першості, які взагалі не пробилися на турнір. У цей список можна включити Італію, США, Чилі, Ірландію, Кот д`Івуар і ін.\nХто пройшов від Європи?\nПочнемо огляд теми, хто потрапив на Чемпіонат світу з футболу 2018 року , з зони УЄФА , де була найбільша квота місць (13). В результаті кваліфікації на Мундіаль пробилися такі збірні:\nПерші 9 з 13 перерахованих команд виграли свої відбіркові підгрупи в ході кваліфікаційного турніру до ЧС-2018. Решта 4 команди здобули путівки через стикові матчі. Головною сенсацією кваліфікації стала, мабуть, збірна Швеції, яка здолала Італію. Скуадра Адзурра не поїде на Чемпіонат світу вперше за 60 років. Італійці продемонстрували невиразний футбол, як в першій, так і в другій зустрічі. Ворота Робіна Ольсена залишилися сухими в обох матчах. Шведи ж чіплялися за кожен м'яч, заслужено залишивши Італію за бортом Мундіалю.\nХто пройшов від Азії?\nНа відміну від інших футбольних зон, в Азії спочатку визначилися фаворити, у яких були високі шанси поїхати в Росію. Чотири путівки вибороли:\nПутівку в стикові матчі з четвертою командою зони КОНКАКАФ розіграли між собою збірні Австралії та Сирії. В очному протистоянні трохи більш вдалим були футболісти з п'ятого континенту. В результаті австралійці, очолювані 37-річним капітаном Тімом Кехіллом, змогли обіграти Гондурас за сумою двох матчів і пробитися в фінальну частину Мундіалю.\nПівденна Америка: інтрига до заключного туру\nДо останнього було невідомо, хто потрапив на Чемпіонат світу з футболу 2018 , від Південної Америки. Експерти, вболівальники і прості обивателі ворожили, чи побачать вони Ліонеля Мессі в Росії. У підсумку, збірна Аргентини вийшла з групи завдяки діям свого головного козиря. До переліку інших щасливчиків від зони КОМНЕБОЛ увійшли:\nУ стикові матчі з командою, яка виграла відбір від зони Океанія, вийшла збірна Перу. За сумою двох матчів підопічні обіграли Нову Зеландію. Примітно, що в день вирішального матчу в Перу був оголошений вихідний, і мільйони громадян стежили за грою своїх улюбленців. Футболісти не підвели своїх уболівальників і використовували шанс поїхати в Росію влітку 2018 року\nГоловним розчаруванням кваліфікації стала Чилі. Збірна цієї країни до останнього туру входили в список команд, які зіграють на Чемпіонаті світу. У заключному турі чилійці програли невмотивованій Бразилії і пролетіли повз Мундіалю. Місцева футбольна федерація направила позов до ФІФА з проханням визнати матч між Колумбією і Перу договірним. Дізнавшись про поразку суперників, гравці цих збірних буквально ходили пішки по полю, зберігаючи влаштовуючий обидві команди рахунок 1: 1. Підлила масла у вогонь дружина основного воротаря Чилі Клаудіо Браво, написавши пост про те, що ряд футболістів збірної просто напилися в барі перед важливою зустріччю. Як би там не було, ми вже не побачимо на ЧС Алексіса Санчеса, Артуро Відаля і компанію.\nАфриканський континент: без несподіванок\nЧотири вакантні путівки на Мундіаль від зони КАФ розподілилися наступним чином :\nОсобливо здивували марокканці, які вперше за 20 років, зіграють у світовій еліті. У заключному турі підопічні Ерве Рінара обіграли Кот Д`Івуар, вирвавши путівку на світову першість. В іншому ж, Африка не піднесла несподіванок: всі найсильніші команди континенту отримали заповітні путівки на Чемпіонат світу.\nВ зоні КОНКАКАФ три путівки на Мундіаль отримали:\nЯкщо прохід перших двох збірних не виявився сюрпризом для спортивних експертів, то Панама стала автором сенсації. Вперше за свою історію збірна цієї країни зіграє на Чемпіонаті світу. Кваліфікуватися Панамі допоміг гол фантом, після якого вони піднялися відразу на третю сходинку в турнірній таблиці. Четверте місце завоювали футболісти Гондурасу, обігравши в останньому турі лідера відбору Мексику. На жаль, команді не вдалося пройти стики, де вони поступилися збірній Австралії.\nОкремо варто згадати про провал збірної США. Вперше за 32 роки на світовій першості не виступить одна з найсильніших команд планети. У своєму фіаско зоряно-смугасті можуть звинувачувати тільки себе, адже в останньому матчі вони зобов'язані були обігравати аутсайдера групи Тринідад і Тобаго.\nЗону Океанії успішно пройшла збірна Нової Зеландії. У фінальному матчі вона була сильнішою Соломонових Островів, проте цього мало, щоб кваліфікуватися на Мундіаль. Головний матч новозеландці зіграли напередодні - 16 листопада. У другому стиковому матчі з Перу вони поступилися з рахунком 2: 0 і розпрощалися з мрією поїхати в на світову першість.\nПитання, хто пройшов на ЧС з футболу 2018, вже неактуальне. Крім збірної Росії, яка автоматично кваліфікувалася на турнір в якості приймаючої сторони, в список потрапила ще 31 найсильніша команда планети. Всі 32 національні команди розподілять на 8 підгруп 1 грудня 2017 року. Не пропустіть жеребкування Мундіалю в Кремлі.