Сумщина 2 (Тростянец)\nЯк містечко на Сумщині розкрило симфонічний талант Чайковського\nКолись на ці землі тікали від польського гніту. Потім тут "фестивалили" російські паничі. Нині ж сюди їдуть любителі старовини та поціновувачі класичної і сучасної музики\nУ 1990-ті кожен українець, може, й не знав, де виробляються, але чітко ідентифікував "червоні маки", "тростинки" та "сопілки" – найсмачніші цукерки тих часів. "Варилися" вони, зокрема, в Тростянці – "шоколадній столиці" Сумщини.\nАвтомобілістам вибрати маршрут до Тростянця буде досить просто, адже розташоване місто на трасі "Суми – Харків" (якщо їхати від останнього, то за Охтиркою). А от тим, хто вибере залізничний транспорт, треба бути пильними, бо орієнтуватися треба не на "Тростянець", а на станцію "Смородине".\nНазва містечка пішла від місцевої річки Тростянки. Історія ж поселення стартує у першій половині XVII століття з хвилі переселення селян та козаків з Правобережної України після битви під Берестечком та укладення Білоцерківської мирної угоди. Вона дала Богдану Хмельницькому час на перепочинок, а тодішній польській владі – привід "закрутити гайки" на підконтрольних їй українських землях.\nУ різні часи Тростянець був під контролем охтирського полковника Івана Пререхрестова, родини Надаржинських (Тимофій Надаржинський був духовником російського царя Пера І), князів Голіциних та цукрозаводчика Леопольда Кеніга та його сина. При цьому розвиток містечка давався досить важко: населення мешкало у досить тяжких умовах, а то й відверто бідувало, тож похвалитися заможністю міг тільки панський маєток.\nНині Тростянець на Сумщині вже майже ніхто не плутає з його вінницьким тезкою. І не лише завдяки "шоколадності", а й цікавій історії, яку все більше використовують сьогоднішні керманичі міста, перетворюючи його у "фестивальну мекку".\n"Стара фортеця. Подорож крізь сторіччя", "Схід-Рок", а тепер ще й "ЧайковськийФест" щороку збирають тисячі шанувальників. І дякувати цьому місто має передусім своєму "Круглому двору", у якому відбуваються майже всі масштабні культурні заходи Тростянця.\nСпоруда розташована у самісінькому центрі міста біля колишнього панського маєтку і може похвалитися чудовою акустикою, яка радує як виконавців і музикантів, так і слухачів концертів.\nФортеця побудована у формі манежу та, за словами місцевих істориків, є найдавнішою громадською спорудою північно-східної частини України й не має аналогів у вітчизняній архітектурі середини XVIII століття\nЗведений "Круглий двір" у 1749 році тодішніми власниками тростянецьких земель Надаржинськими, яким ці землі перейшли у 1720 році. З часом Двір перейшов новим господарям маєтку – князям Голіциним і використовувався як арена для цирку та театральних вистав. Усередину споруди і досі ведуть високі ворота, а от від лож і сцени сьогодні не лишилося нічого.\nУкраїнський і російський мистецтвознавець і дослідник пам'яток архітектури Георгій Лукомський свого часу відвідав фортецю і потім згадув про неї в статті "Тростянець" Санкт-Петербургського журналу "Столица и усадьба" за 1916 рік.\n"...Дуже цікавий цирк князів Голіциних, так званий "Круглий двір", майже цілком збережений, – писав він. – Ця овальна велика будівля являє собою ніби маленьку фортецю з чотирма вежами на кутах та воротами посередині. У цих вежах жили циркові артисти, а також "танцюристки" кріпацького балету, що був у князя Голіцина. Уздовж стін були розташовані стайні і місця для глядачів. Бар'єри лож не збереглися, але кімнати, що слугували артистам, залишилися майже в тому ж вигляді – тепер у них живе обслуга маєтку. В дворі містилася циркова арена просто неба – свого роду грецький або римський колізей. На жаль, ніяких пам'яток цих чудових, за усними розповідями, вистав не залишилося. Все це знищене часом".\nТростянчани розповідають, що за час свого існування фортеця (яка, втім, була декоративною, а не дійсно оборонною спорудою) пережила чимало руйнувань. Але щоразу відроджувалася буквально з попелу і сьогодні продовжує вітати у своїх стінах гостей. Як і маєток Голіциних, який розташований зовсім поруч. Він теж був збудований родиною Надаржинських у 1762 році, потім перейшов у власність князя Василя Голіцина, а згодом – цукрозаводчика Леопольда Кеніга, який провів реконструкцію маєтку. Власне, саме його версія садиби і дожила до наших днів, тож правильніше її було б називати вже "маєтком Кенігів", але "голіцинська" назва прижилася краще. Що і не дивно, адже ця родина і доклала найбільше зусиль до її розбудови.\nПортрети власників палацу виглядають з-поміж експонатів картинної галереї, представленої в маєтку. Старий дім Голіцина-Кеніга перебуває у чудовому, порівняно з іншими подібними пам'ятками, стані: в ньому збереглася старовинна ліпнина на стінах, кахлі на підлозі балкону та дерев'яні сходи ще з тих самих царських часів.\nЕкскурсовод розповідає, що цими сходами ходив великий композитор Петро Чайковський. Він гостював у маєтку Голіцина влітку 1864 року і саме тут написав свій перший симфонічний твір – увертюру "Гроза". Нині в тростянецькому парку – колишньому панському – встановлено пам'ятник Чайковському, а в маєтку Голіцина та в "Круглому дворі" влаштовують концерти на його честь.\nНині на другому поверсі палацу планують відкрити музею, присвячений відомому композитору. На першому ж стоїть білосніжний рояль, нагадуючи про перебування Чайковського. Причому інструмент не "простоює" – з нього часто ллються ноти маршу Мендельсона, адже в маєтку Голіциних часто проводяться весільні церемонії.\nЗавершити екскурсію "Круглим двором" та маєтком Голіцина варто на Алеї закоханих. Тут є фонтан, куди, за традицією, можна кинути монетку, аби колись завітати до Тростянця знову. Але Depo.Мандрівник з містом не прощається, бо попереду – відвідини місцевого парку з "гротом німф", де місцеві дворяни в давні часи влаштовували дуже незвичайні забави, та інші пам цього невеликого, але гідного уваги міста.\nВ матеріалі використані світлині з відкритих джерел


Підходи до лікування імпотенції і еректильної дисфункції - 15 Декабря 2015 - Блог - Китайские товары из Китая в Украине Киев\nГлавная » 2015 » Декабрь » 15 » Підходи до лікування імпотенції і еректильної дисфункції\nПідходи до лікування імпотенції і еректильної дисфункції\nПідходи до лікування імпотенції і еректильної дисфункції в Україні\nПідходи до лікування імпотенції і еректильної дисфункції залежать суто від причин, які ці проблеми викликають. Тому перше з чого потрібно почати це пройти грамотне всебічне обстеження. Це те, чого необхідно приділити пильну увагу і природно запастися терпінням.\nЩо стосується лікування, то сучасні методи можна перерахувати по пальцях. Якщо говорити просто, то їх за великим рахунком всього чотири види:\n1. Фармакологічне лікування. Ліки, що впливають на потенцію, застосовуються як традиційно у вигляді таблеток, капсул, так і у вигляді свічок, які вводяться в сечівник і ін'єкцій безпосередньо в статевий член. Варто відзначити, що всі лікарські препарати використовуються тільки перед статевим актом. Це свого роду експрес терапія, яка обмежується часом дії лікарської речовини.\n2. Психотерапевтичне лікування застосовується, якщо імпотенція має психогенну природу. Характерною ознакою цього є відсутність ерекції, скажімо при близькості з дружиною, але абсолютно нормальне функціонування з коханкою.\n3. Лікування основного захворювання, при якому еректильна дисфункція або імпотенція є вторинними. Наприклад, цукровий діабет, ожиріння, порушення в ендокринній системі, що приводить зменшенню рівня статевих гормонів, алкоголізм. Так само і з курінням. Багато хто вважає, що внесок цього чинника у порушення статевої функції мізерний. А між тим, лише відмова від куріння може призвести до повного відновлення потенції, без додаткових втручань. Прийом деяких лікарських препаратів, також може привести до статевої слабкості. І як ви здогадуєтеся, таких нюансів безліч.\n4. Оперативне лікування (фаллопротезірованіе) - це метод терапії, який застосовується у випадках необоротних змін судинного компонента (кавернозні тіла статевого члена) та / або ушкодження периферичної іннервації. Імплант являє собою систему з резервуара, помпи і латексних балонів (штучних аналогів печеристих тіл статевого члена) в кількості від одного до трьох, залежно від моделі. Резервуар поміщається під м'язи преса, помпа між яєчками. Натиснули на помпу, рідина з резервуара потрапляє в балони і результат на обличчя. Дані конструкції є фізіологічними і що особливо важливо, не порушують сечовипускання, чутливість шкіри, еякуляцію і не перешкоджають оргазму.\nХотілося б підкреслити, що імпотенція це одне з багатьох захворювань, для лікування якого, існуючі терапевтичні стратегії є досить ефективними. В даному випадку найбільш складним є лише прийняти рішення звернутися за кваліфікованою медичною допомогою.


Кава в зернах Blasercafe Servus Amadeus (250 г.) - купити в магазині DeLonghi Україна\nКава в зернах Blasercafe Servus Amadeus (250 г.)\nЗернова кава: Blasercafe «Servus Amadeus». Фасування: фольга (250 м). Арабіка: 100%. Обсмажування: середнє. Аромат: карамель, мигдаль, кедр, ожина і вершки. Відтінок імбиру і квітів. Смак: насичена кислотність при слабкій гіркоті, солодкий післясмак. Виробник: Швейцарія.\nЗернова кава Blasercafe «Servus Amadeus»\nКавовий бленд Blasercafe «Servus Amadeus» був розроблений, в першу чергу, спеціально для шанувальників кави, яка готується за старовинними класичним віденським рецептами. Тут в оптимальних пропорціях поєднується різноманіття неповторних смаків і ароматичних відтінків. Добре відчутна кислинка, оксамитова консистенція і прекрасно збалансований смак - ось що відразу виділяє даний кави серед усіх інших.\nЩоб ви могли отримати насолоду від різноманітністю смаків і ароматів даного бленда, не упускаючи найменші нотки цитрусових і шоколаду, рекомендуємо використовувати для приготування кави з цих зерен кавоварку DeLonghi від визнаного у всьому світі італійського бренду. Кофемашина вразить вас якістю готової кави, навіть якщо ви поставите перед нею складне завдання, сформувавши власний унікальний рецепт, а не станете обмежуватися стандартним набором рецептів. Доречі, навіть базові можливості DeLonghi надають можливість готувати весь спектр найбільш поширених рецептів кавових напоїв. За бажанням, ви завжди можете урізноманітнити їх, наприклад, додавши ніжну молочну пінку. Вона створюється за лічені секунди безпосередньо перед подачею гарячої кави.


Алича для Підмосков'я, кращі сорти | Сад і город\nHOME / Поради дачника / Алича для Підмосков’я, кращі сорти\nАлича по суті є диким варіантом окультуреної сливи. Її інші найменування-слива розчепірена або слива вишнеподобная. Дерево відносять до роду Сливи. Поширення отримала в Закавказзі, Ірані і Малій Азії.\nКоротка інформація про культуру\nПлодова культура вимоглива до світла, стійка до посух і віддає перевагу грунтам з нейтральним показником кислотності. Доросла алича може досягати 14 метрів, але це тільки в південних районах, на півночі і в умовах середньої смуги висота дерева буде 4-5 метрів. В деяких випадках дерево більше схоже на кущі. Середній термін життя плодової культури 50 років.\nАлича буває як одноствольною, так і багатоствольною. Ствол в діаметрі досягає півметра. Дерево добре галузиться і крона у нього густа, кулясто-розкидистої форми. Коренева система більше розташовується на поверхні, хоча на грунтах з рихлою структурою може йти углиб до 11 метрів. А ось на щільніших корені не опускаються нижче 2 метрів. Вони часто виходять за крону дерева, поширюючись в радіусі 10 метрів. Прикоренева порість виникає рідко.\nЛистя дерева темно-зелене, а восени просто жовтіють. Квітки або білі, або мають рожевуватий відтінок, їх розмір не перевищує півсантиметра. Цвіте алича ще до появи листя або в цей же час, приблизно на початку травня. У окремих випадках цвітіння спостерігається і восени.\nЦе цікаво: алича є теплолюбною культурою і в південних регіонах скрізь росте в дикій природі. Північніше, а також в умовах середньої смуги ця культура зустрічається тільки в садах, в природному середовищі вона не виживає із-за морозів.\nПлодоносять дерева аличі на 3 рік після посадки. Плоди дуже швидко дозрівають. У дикорослих екземплярів плоди дрібні вагою 4-6 г, а у культурних досягають приблизно 50 р. Їх дозрівання відбувається у кінці літа або початку осені.\nАлича для Підмосков’я-кращі сорти\nАлича успішно схрещується із сливою, непоганою морозостійкістю, що якраз володіє. Таким чином виведені сорти аличі придатною для умов Підмосков’я, серед яких є і гібриди.\nінші статті Вирощування нарцисів\nКультуру можна умовно поділити на декілька груп, які є різновидом аличі з південних районів. Для умов холодного клімату виведений гібрид на основі сливи китайської, який послужив основою для нових сортів, стійким до морозів. На сьогодні ця група сортів носить назву “Російська слива”. По суті, це і є слива, що має своєрідний кислуватий присмак.\nКращі сорти аличі для Підмосков’я представлені нижче.\nАлича гібридна, придатна для вирощування в Підмосков’ї. Сорт добре переносить посуху і дуже стійкий до морозів. Має середній термін дозрівання. Буває, що плодоносить нестабільно, оскільки залежить від погодних умов.\nСаме дерево має розкидисту густу крону і середню висоту. Плоди в середньому 30-35 г, темного червоного кольору. М’якуш соковитий, солодкий кислуватим на смак.\nСорт має хорошу морозостійкість і ранній термін дозрівання. Плоди досить великі, за кольором червоно-помаранчеві.\nДерева невеликої висоти, а плодоносіння носить стабільний характер і починається на 3 рік. Алича скороплодная продукт китайської селекції. Вимагає рядом наявності обпилювачів. М’якуш жовтого кольору, приємний і соковитий. В цілому це смачний сорт аличі, який чудово підійде для вживання у свіжому вигляді.\nЧудово підійде для невеликих ділянок. Непогано переносить навіть люті морози, але вимоглива до вологи. Саме дерево компактних розмірів, має хорошу врожайність, що досягає 40 кг з дерева в сезон.\nПлоди забарвлені в червоний колір, але м’якуш у них жовтуватий. Вес в межах 30 р. Кісточка насилу від’єднується від м’якуша. Мають кислуватий смак, хороші для переробки, але можна вживати і у свіжому вигляді. Цей сорт аличі підійде для обробітку в Саратовській області.\nСлужить обпилювачем для багатьох сортів, але при цьому відрізняється високою врожайністю до 40 кг з дерева. Стійка до морозів і до відсутності поливів. Алича плодоносить на 3 рік життя, має середні розміри і стандартну крону. Відноситься до культур середнього терміну дозрівання. Плоди мають масу 30 р. М’якуш темно-жовтий, а присмак у неї незвичайний банановий.\nінші статті Усе про тонконіг однорічний\nУвага! Якщо садівникові потрібна алича для середньої смуги Росії, сорти Кубанська комета, Мара, Знайдена вважаються кращим вибором по сукупності характеристик.\nСамоплодная алича для середньої смуги Росії. Сорт Мара відмінно адаптована до цих кліматичних умов. Стійка до морозів і характерних захворювань.\nКрона куляста, а дерево досягає висоти 3 метри. Через форму крони потрібно регулярне обрізання. Плоди дозрівають рано і не обсипаються з дерева. Шкірка плоду аличі має яскравий оранжево-жовтий колір. За смаком приємна, волокниста. Напевно, це найсолодший підмосковний сорт аличі.\nАлича Шатер має маленьке по висоті дерево, але плодоносити починає на 4 рік життя. Крона кругла за формою і спрямована вниз, як шатер. Плоди великі до 40 р. М’якуш жовтий, за смаком солодкий, але кислуватим. Вага плодів коливається в межах 40 р.\nОпис сорту аличі Шатер включає зведення про ранній термін дозрівання і великої стійкості до холоду. Недоліком є те, що сорт не є самоопыляемым.\nСорт відносять до культур з середнім терміном дозрівання. Стійкість сорту до заморозків висока, також він добре здатний адаптуватися до перепадів температур.\nДерево характеризується середніми розмірами і круглою, злегка сплюснутою кроною. Середня маса плоду близько 35 р. М’якуш жовтий, смак приємний кислуватим. Має хорошу скороплодность, плодоносить з 3-х років і має хороші показники врожайності.\nІнші відомі сорти\nОкрім представлених вище, багато садівників Московської області культивують наступні різновиди:\nУвага! У більшості сортів аличі умовна самоплодность. Навіть якщо конкретна рослина позиціонується в якості самоплодного, при близькому розташуванні інших сортів, врожайність буде значно вища, а плоди смачніші.\nЯк і у усіх плодових дерев у аличі є свої хвороби і шкідники. Ця садова рослина в малому ступені схильна до дії різних захворювань, але може заражатися від сусідів по городу.\nКращі сорти вишні для Підмосков’я\nінші статті Повний опис сорту ожини Агавам\nОсновні шкідливі комахи:\nмідні або чорні златки;\nДля того, щоб оберегти свій сад від їх дії потрібно проводити обробку спеціальними засобами типу Іскра, Фитоверм, Акарин. Їх застосування допускається не частіше за раз в місяць впродовж сезону.\nВажливо! При обробці спеціальними засобами обприскувати потрібно не лише саму аличу, але і сусідні плодові дерева.\nРано навесні варто обприскати сад розчином сечовини, приготованим з розрахунку 700 г на 10 л води. Також підійде бордоская рідина або інший препарат, у складі якого є мідь. Щоб уникнути опіків на листі обробку проводять до початку розпускання бруньок. Це обереже аличу і інші рослини в саду від поразки грибком і іншими хворобами.\nПоширеними є такі хвороби як, молочний блиск і клястероспориоз. Вони виникають до появи плодів. У сам період плодоносіння алича вражається монолиозом, або сірою гнилизною. Якщо алича висить близько один до одного, то хвороба швидко поширюється.\nБорються з хворобами шляхом видалення хворих частин дерева, а для профілактики використовують засоби типу бордоской рідини і своєчасне обрізання.\nПомилки садівників при вирощуванні аличі в Підмосков’ї\nПри вирощуванні аличі підмосковний клімат накладає свої умови. Багато садівників здійснюють ряд помилок при обробітку цієї культури. Основні моменти, які потрібно враховувати, полягають в наступному:\nНе варто вибирати для посадки місце, що знаходиться в тіні або схильне до вітрів. Алича любить хороше освітлення і надійний захист від вітру.\nРекомендується саджати аличу не восени, а весною, до середини квітня.\nДерево не переносить кислі і лужні грунти, грунт має бути добре удобрений органікою.\nНе рекомендується надмірний полив, культура чутлива до наявності зайвої вологи в грунті.\nСильне обрізання крони приведе до сонячних опіків або вимерзання.\nЯкщо дотримуватися усіх правил і рекомендацій, то можна цілком успішно вирощувати аличу в умовах середньої смуги. Москва і московський клімат добре підходять для гібридних сортів цього південного дерева.\nСорт винограду “Оригінал”\nЯк посадити і виростити лук “Геркулес”\nВіл (кастрований бик)\nЯк заготовити, застосовувати і чим корисний корінь дивосила\nЩо таке і як правильно оформити рабатку на дачній ділянці\nЯк і скільки разів доїти корову\nАнемоны: вирощування і відхід у відкритому грунті\nЯк виростити брокколі у відкритому грунті\nКоли пересаджувати астильбу\nАльбука: особливості відходу в домашніх умовах\nЯк вилікувати аскосфероз у бджіл\nДівочий виноград пятилисточковый


Концепція ризику у сучасній екології та гігієні < Экология < KazReferatInfo\n... ість використання палива, зменшить втрати сировини. Підвищення цін на енергію та Схема 1. Порівняння екології, економіки та екологічної економіки. Традиційна економіка Традиційна екологія Екологічна економіка Світовий погляд Механістична,статична, атомістична Рушійна сила ...\n... які можуть діяти в комплексі з радіаційним. Це вимагає відпрацювання та реалізації широкого кола заходів захисту постраждалих. 3. Екологічні наслідки військової діяльності Сучасна війна й підготовка до неї стають дедалі дорожчими. Розробка, виготовлення й випробування нових видів зброї лягає ...\n... роки фігурують у тому числі наступні: · утворення центру сертифікації наноматеріалів, наноструктур та приладів, у тому числі для забезпечення екологічної безпеки; · вивчення питання щодо впливу наноматеріалів на біологічні системи різного рівня організації; · розроблення нанобі ...\n... на проведення більш детального аудита, у якому аналізуються всі аспекти організації керування і роботи підприємства на різних структурних рівнях. Екологічний аудит можна умовно підрозділити на кілька типів у залежності від цілей, однак вони не є взаємно виключають. Це значить, що протягом року можна ...\n... принципово нових, незвичайних рішень, таких, які важко піддаються вирішенню; б) для вирішення проблем в умовах дефіциту часу; в) коли менеджер або група менеджерів мають достатньо влади, аби нав’язати своє рішення. Процес прийняття рішень В теорії прийняття рішень виділяють два основних напрямки ...


З 1 листопада у Вінниці розпочалась виставка картин “Вулицями України”. - vinnytsia.eu\nЗ 1 листопада у Вінниці розпочалась виставка картин “Вулицями України”.\nЗ 1 листопада, в галереї «ХХІ» проходить виставка молодої вінницької художниці Марини Карпенко. Художниця презентує серію із 15 тематичних картин під назвою «Вулицями України». Картини поєднують в собі зображення різноманітних дверей міст України, варто зазначити, що серед всіх картин лише одна робота відтворює вінницькі двері і балкон над ними, у решті робіт зображено двері вже з інших міст, повідомляє "Вінниця".\nМета цієї виставки , розкрити філософію символізму дверей, та відобразити естетику в архітектурних деталях, яку несе мистецька спадщина України. Свою виставку Марина називає певним висновком проекту «Вулицями України». Художниця приблизно рік подорожувала українськими містами та фотографувала різноманітні елементи декору, які їй здавалися цікавими, особливу увагу звертала на стародавні двері та вікна. Натхнення зустріло Марину в Чернівцях, саме там їй прийшла ідея створити серію даних робіт. Далі дівчина почала відтворювати двері Вінниці, Львова, Києва та Одеси. У період підготовки до проекту Марина шукала незвичні та цікаві двері у соціальних мережах, там і домовлялась з авторами фото про перенесення їх робіт на полотна у вигляді картин, також часто просила своїх друзів робити фотографії певних дверей у містах з різних ракурсів. Наразі Марина вирішила відтворити на полотні частину фотоархіву та поділитися своїми роботами з громадськістю.\n«Кожен зайде у свої…» саме такий вислів супроводжує даний проект, аби кожен відвідувач, переглядаючи роботи художниці, відкрив для себе щось нове та відчув певну глибину емоцій. Дівчина розповідає, що вона архітектор за освітою, але з часом потяг до архітектурного ремесла переріс у дещо більше, а саме в серію тематичних картин, які вона сьогодні презентує. Це вже друга персональна виставка на рахунку Марини. Вперше вона презентувала свої роботи ще в юнацьких роках, під час навчання у художній школі. Наразі вона активно працює над новою серією робіт, у яких відображатиме вже вікна та віконні рами. Обіцяє, що її третя за рахунком виставка буде сповнена новими викликами для осмислення та буде ще більш магічною. Виставка триває до 17 листопада. Після її закінчення, всі бажаючі матимуть змогу придбати картини у авторки.\nпт, 11/02/2018 - 13:18


Психогімнастика – набуття досвіду емоційних переживань дітей з особливими потребами , спілкування . Завдання “психогімнастики” є збереження психічного здоров’я, запобігання емоційним розладам у дитини з особливими потребами через зняття психічного напруження, розвиток кращого розуміння себе та інших, створення можливостей для самовираження особистості.\nПсихогімнастика , як метод набуття досвіду емоційних переживань дітей\nПсихогімнастика – набуття досвіду емоційних переживань дітей з особливими потребами , спілкування .\nЗавдання “психогімнастики” є збереження психічного здоров’я, запобігання емоційним розладам у дитини з особливими потребами через зняття психічного напруження, розвиток кращого розуміння себе та інших, створення можливостей для самовираження особистості.\nЗаняття з психогімнастики допомагають зміцнювати психіку дитини, розвивати її мислення та емоційно-вольову сферу, допомагають знімати гостро невротичні реакції, нейтралізувати емоційно-негативні переживання, сприяють руховій активності дітей. У своїй роботі ми використовуємо етюди, вправи та ігри , спрямовані на навчання елементам техніки виразних рухів, використання виразних рухів у вихованні емоцій, набуття навичок у само розслабленні. Такі ігри допомагають дітям навчитися керувати своїм тілом і волею, емоціями, звільнятися від стресів та перенапруження.\nЗавдання “психогімнастики” є збереження психічного здоров’я, запобігання емоційним розладам у дитини через зняття психічного напруження, розвиток кращого розуміння себе та інших, створення можливостей для самовираження особистості.\nВажливим розділом психогімнастики у випадках інтелектуального недорозвинення розглядається корекція психічних функцій (уваги, пам'яті, виразної моторики), а також емоційно - вольової сфери. Великого значення у психогімнастиці надається корекції комунікативних порушень, труднощів спілкування з однолітками, небажаних рис особистості. Під час занять використовується переважно невербальний матеріал, однак і вербальне вираження почуттів також дозволяється. Авторка методики пропонує наступну схему заняття з психогімнастики:\nI фаза. Мімічні і пантомімічні етюди, мета яких - виразне зображення окремих емоційних станів, пов'язаних з переживанням тілесного і психічного задоволення і незадоволення. Засвоєння моделей вираження основних емоцій (радості, здивування, інтересу, гніву тощо) і окремих соціально-забарвлених почуттів (гордість, сором'язливість, впевненість тощо). Знайомство з елементами виразних рухів: мімікою, жестом, позою, ходою тощо.\nII фаза. Етюди та ігри на вираження окремих якостей характеру та емоцій,мета яких полягає у зображенні почуттів, зумовлених соціальним середовищем(жадібність, доброта, чесність тощо) та наданні їм моральної оцінки. Засвоєння моделей поведінки персонажів з тими чи іншими рисами характеру. Закріплення та розширення отриманих дітьми знань щодо соціальної компетентності.\nІІІ фаза. Етюди та ігри з психотерапевтичною спрямованістю на конкретну дитину або групу вцілому, які мають на меті корекцію настрою і окремих рис характеру дитини, тренінг змодельованих стандартних ситуацій. Ця фаза передбачає використання мімічних та пантомімічних здібностей дітей для природного втілення у заданий образ.\nІV фаза. Психом'язове тренування, що має на меті усунення психоемоційного напруження, навіювання бажаного настрою, поведінки і рис характеру.\nБільшість психогімнастичних завдань побудовані на імітації певних почуттів та емоційних станів людини. Решта передбачає відтворення дітьми дій та вчинків уявних героїв. Оволодіння виразними рухами, що закріпилися у процесі еволюції за будь-якими відчуттями і станами людини, дає змогу малюкам не тільки більш адекватно спілкуватися, тонше розуміти почуття інших, а й створює умови для формування їхньої власної емоційної сфери: виховання емоцій та вищих почуттів. У дітей з особливими потребами моторика обличчя досить розвинена. Вони розуміють значення жестів і вміють жестикулювати. Більшість дітей легко імітують голос злого вовка або зайчика-боягузика. Такі діти можуть набрати умовні пози, коли їх просять зобразити, ніби їм холодно або у них болить живіт.\nВідставання розвитку виразної моторики нерідко зустрічається у особливих дітей. Учні з бідною експресією не повністю розуміють значення слів, звернених до них, невірно оцінюють ставлення людей до себе, що в свою чергу може спричиняти розвиток у них астенічних рис характеру.\nПсихологічні вправи корисні емоційно загальмованим учням, а також малюкам з добре розвиненою експресією, а також надто чутливим та реактивним. Це зумовлено тим, що вплив психогімнастики на емоційно особистісну сферу дитини забезпечується цілим рядом як формуючих, так і корекційних механізмів.\nРозглянемо деякі з провідних механізмів впливу психогімнастики на психіку дитини з особливими потребами .\n1. У процесі оволодіння технікою виразних рухів дитина вчиться розпізнавати відповідні почуття і емоційні стани оточуючих, називати їх словами й адекватно реагувати на них. Розвиток емоційного словника, вміння усвідомити і висловити свої переживання запобігає виникненню у малюка емоційних проблем, нервового напруження.\n2. У спеціальних етюдах та іграх діти тренують свою увагу, пам’ять, спостережливість, витримку, а також оволодівають марним компонентом відповідних психічних станів (увага, зосередженість, розслабленість, гнів, страх) Можливість, граючи, уявно пережити зосередженість або страх робить ці стани більш контрольованими, більш залежними від воді дитини.\n3. Один з провідних механізмів впливу психогімнастики на розвиток емоційно-особистісної сфери учнів ґрунтується на психотерапевтичній роді гри та мистецтва. Дітей спонукають до відображення своїх емоційних переживань у розповідях, малюнках, інсценівках. Зображаючи уявні небезпечності і переживаючи перебільшені страхи, через пересичення звільняються від психотравмуючої дії емоційних переживань. Цей механізм психокорекції поширюється н тільки на страхи, а і на гнів, агресивність, гидливість, ревнощі т ін.\n4. У вихованні вищих моральних почуттів велике значення має механізм “вживання в образ”. Це, з одного боку, можливість побути в ролі тих істот, що лякають малюка, а також тих людей, з якими він спілкується. Таким чином дитина відходить від егоцентричної позиції у сприйманні ситуації. З іншого боку, виконуючи роль позитивного героя, який не злякався, виявив турботу, надав допомогу іншим, малюк одержує позитивний зворотний зв’язок: йому дякують, його хвалять, ним пишаються. Переживання радості з приводу того, “який я хороший”, “як я добре вчинив”, змінює самооцінку малюка і значно краще впливає на його поведінку, ніж докори і повчання.\nПроводити психогімнастику можна в будь-який час, краще з невеликою групою дітей (5-8 чоловік). Окремі вправи можна пропонувати як ілюстрації до щойно прочитаних казок, додаток до бесід про ті чи інші риси характеру, як рухливі ігри на прогулянках або на музичних заняттях. Якщо вчитель спеціально виділяє час на проведення психогімнастики з певною групою учнів , то заняття доцільно побудувати з трьох етапів.\n1. Психомоторна розминка. На цьому етапі найдоречнішими є групові завдання, які допоможуть зняти скутість або надмірне збудження, настроїти дітей на заняття. Діти ознайомлюються з елементами виразних рухів, міміки, ходи тощо, зображують їх у динаміці (“Зарядка для обличчя”, “Зоопарк на прогулянці”, “Загадкові голоси”, “Зачарований хлопець” іт.п.). Для зниження нервово-психічного напруження корисно чергувати відтворення емоційних станів, пов’язаних з переживаннями задоволення (тілесного та психічного) і невдоволення: “Мандрівники”, “Добра чарівниця”, “Квіти та садівник”, “Слоненя шукає маму”, “Хмаринка та сонечко” та ін. На цьому ж етапі доцільно пропонувати ігри – вправи на розвиток довільної уваги, пам’яті, спостережливості, витримки (“Знайди та помовч”, “Розвідник та загін”, “Індійці”, “Слухаємо тишу”).\n2. Психокорекційні завдання. На цьому етапі переважають етюди та ігри, в яких відтворюються окремі риси характеру та соціально забарвлені почуття (доброта, чесність, скупість і т.п.), дається моральна оцінка поведінки персонажів. Мета цього етапу психогімнастики – корекція настрою та поведінки дітей, тренінг змодельованих стандартних ситуацій. Форми вправ на цьому етапі – різноманітні: інсценування оповідань, змагання “акторів” та “телепатів”, творчі завдання психотерапевтичної спрямованості, спогади про почуття, які переживали, та ін.\n3. Психопрофілактичні вправи. Мета – створити в дитини відчуття, що її приймає клас , вчитель, навіяти бажаний настрій, поведінку, риси характеру. На цьому етапі закріплюється позитивне ставлення учасників до дітей, до себе самих та до занять з психогімнастики, формується здатність до психом’язового само розслаблення.\nБільшість ігор заключного етапу побудована на тому, що учасники виявляють одни одному свою прихильність, симпатію, любов (пропонують товаришувати, миряться, жаліють, хвалять, опікуються: «День народження», «Друзі зустрілися», «Теремок», «Маша і ведмідь» ); захищають або зігрівають один одного (“Ведмежата”, “Зачарована каблучка”); або всі разом виконують спільне завдання (“Мальовничий килим”, “Складіть малюнок”, “Веретено”, “Живі картини”). Прийоми психом’язового розслаблення пропонують дітям в ігровій формі через уявлення певних знайомих дитині ситуацій. Ігри можуть бути як спокійними (усунення психо-емоційного напруження), так і веселими (створення бадьорого, піднесеного настрою) залежно від завдань заняття.\nЗавершальним елементом заняття може бути такий діалог.\nВчитель (захоплено й упевнено). Ну що, діти, сподобалося вам наше сьогоднішнє заняття?\nДіти (дружно і радісно, якщо питання прозвучало в належному тоні). Так!\nВчитель. Тоді поаплодуємо собі як артистам. (Показує). А тепер привітаємо один одного з успіхом, як поздоровляють себе з перемогою хокеїсти чи футболісти! (обіймає кількох дітей і запрошує інших приєднатись о гурту).\nТактильне єднання групи, спільне переживання радості виступає сильнодіючим фактором, що знімає психологічне напруження дітей у класі, нормалізує їхню поведінку і спілкування, забезпечує емоційний комфорт на досить тривалий час.\n↓Завантажити документ Отримати свідоцтво OJ888448


Він залишається у серцях і душах бердичівлян – молодь вшанувала світлу пам’ять Кузьми Скрябіна — РІО Бердичів\nВін залишається у серцях і душах бердичівлян – молодь вшанувала світлу пам’ять Кузьми Скрябіна\nВшанування пам’яті Андрія Кузьменка\nВажко стерти з пам’яті те, що залишило незриму, але болючу рану в душі. А якщо й стирати, то лише зайве, те страшне, що викликає смуток, горе і сльози. А все те приємне, веселе, щасливе та цікаве хочеться пам’ятати завжди. Ось так і з людьми. Ті, хто за своє хоч і не довге життя зумів талантом і наполегливою працею здобути прихильність сотень тисяч, а то й мільйонів людей та при цьому залишатися простою гарною людиною, залишаються набагато глибше – у серцях.\nТаким був Андрій Кузьменко, життя якого раптово і трагічно обірвалося два роки тому 2 лютого. Страшна автокатастрофа на Дніпропетровщині перетворила потік часу для рідних співака на до життя Андрія і після нього, а фанатам і тим, хто полюбляв його пісні, зоставила лишень скарб у вигляді його творчості та численні фото і відео.\nУ другу річницю з дня смерті лідера відомого українського музичного гурту «Скрябін» молодь Бердичева організувала вечір, присвячений пам’яті співака. У теплій затишній атмосфері молодіжного центру «М-формація», що знаходиться в центральній міській бібліотеці, прихильники таланту Андрія Кузьменка згадували про його життя та творчість, ділилися враження про нього, як про людину, переглядали сімейні фото. Ті, хто були знайомі з ним особисто, з теплотою розповідали про його простоту, веселу вдачу, завзятість та невловимі прагнення щось змінити. Змінити у своєму житті, у житті свої знайомих, у житті всіх українців та всієї країні, змінити лишень у кращу сторону. Він переймався проблемами людей, переймався тим, що відбувалося в Україні - і на Майдані, і в зоні АТО. Та Бог, видно, розпорядився по-своєму.\nГарні слова про Андрія Кузьменка прозвучали і від керівника Бердичівської центральної міської бібліотечної системи Тетяни Кущук. Вона знайомилася з ним, спілкувалася та відгукується про цю людину лише з позитивної сторони. Коли їй доводилося брати у співака інтерв’ю перед його виступом у Бердичеві, на душі у жінки було ціле море хвилювань і невпевненості. Та Кузьма, як зазначає Тетяна Кущук, розвіяв їх миттю, а спілкування з ним стало легким, приємним, цікавим та веселим.\nНа вечорі пам’яті молодь співала пісні, які стали популярними хітами та які із задоволенням виконує чи не кожен прихильник гурту «Скрябін». Юні хлопці та дівчата зачитували думки, викладені співаком у своєму власному щоденникові, та запалювали свічечки на знак того, що Андрія Кузьменка не забувають, він залишається у серцях і душах бердичівлян та всіх українців.\nЩе в цій категорії: « Бердичівський кінофестиваль Ф. Горенштейна «Зоряне містечко» розпочав прийом робіт\tУ Бердичеві пройшла зустріч з донькою українського націоналіста Євгена Ярмолюка, народженого в нашому місті »


Книгобачення : Критика, рецензії : Якщо твір «вдягнути»….на себе\nЯкщо твір «вдягнути»….на себе\nБуцяк Ірина, студ. гр. Р-21, УАД | 25.09.14 8:51:14\n"Життя Ласарильйо з Тормеса» -- повість, яка, судячи з відомостей, що дійшли до нас, вийшла у 1554 році. Її автор нам не відомий. Головний герой є витвором народної уяви (адже його образ взятий з фольклорних оповідань і анекдотів) і «розповідає» нам про свою добу і людей, які в ній жили.\nНу що ж, зазвичай після прочитання «чого-небудь» народжуються якісь почуття. Які почуття після «Ласарильйо»? Навіть не знаю. Якось я до нього надто практично підійшла, може…\nПрочитала критичну статтю вже після самого твору. І чомусь лише розум сприйняв, серце вперто мовчить. Напевно, не готовий сучасний читач вірити таким старим життєвим історіям. Чомусь. Та й взагалі, надто ми сучасні, швидкі, вимогливі до себе і до того, що навколо. Читаєш як казку, прочитав і забув. Що нам до його бід? На щастя, їсти є що. А якщо нема, то ще краще – нагода схуднути. А в Ласаро декілька днів не було нічого в роті. Не пробували, не знаємо як це. А якщо ще більше включити «героя нашого часу», то можна сказати, що Ласаро був звичайнісіньким безпритульним. Їх і зараз повно. Нічого не хочуть робити, то хай голодують. Ні! Не може так бути. І так не було!\nА от про те, що ми надто заручники свого часу, я не жартую. Це справді так. Шедеври світової літератури на перший погляд викликають сміх, нерозуміння суті, сенсу, краси. Взагалі нерозуміння! Ось вона наша поверховість! Якщо подумати, то просто треба «перевдягти» Ласаро, його господарів, перенести до нас, і вони прекрасно «впишуться» в інтер’єр сьогодення. І спробуйте зі мною не погодитись! Сучасну людину не мучить голод. Мучить її бажання їсти смачніше. Та й не тільки. В нашій країні складно знайти роботу. І ми, як Ласаро, ходимо вулицями з надією, що хтось нас, бідних і нещасних, підбере. А всі ті пани скупі, егоїстичні. Втечеш від одного, та навряд чи знайдеш кращого.\nІ виходить, що з роками, та й навіть зі століттями нічого не змінюється. Хіба що нова вода тече по старому дну. А ми, люди, виходить, дуже примітивні істоти. Нічим не кращі за тварин. Подумати тільки, що століттями нам треба від життя так мало, якщо просто на це глянути. Зберігся твір, який повертає нас далеко назад, дає можливість пожити з тими людьми. А неозброєним оком бачиться такий примітивізм.\nЧи то не примітивізм, а простота? І все так і влаштовано: сито, тепло, спокійно – більшого і не треба. Та ні, знайшов Ласарильйо собі ще й супутницю життя. Наведу цитату російською мовою, бо нею мені довелось читати повість: «женился — и до сих пор не раскаиваюсь, ибо она женщина добрая, прилежная и услужливая». Знову ж наводить вона мене на усвідомлення прісної правди життя. Одна людина знайшла іншу, вони підійшли одне одному. І чому я так все ускладнюю? Може, тому, що чогось бракує. Не у творі. В житті. Кожного дня ми кудись йдемо, щось робимо, для чогось робимо. А чи живемо? І що вкладаємо в слово «жити»?\nМоже, і ми голодні. Духовно. Хоча, хто ж нам не дає їжу. Якісь вигадані нами самими перепони. Нам бракує часу, але що ми робимо весь день. Лягаємо пізно, встаємо рано. А я ще казала, що почуттів у мене «Ласарильйо» не викликав. От скільки їх. А до чого все звелося? До думок про те, заради чого ми живемо. Як живемо.\nСкільки запитань… І відповіді на них є, якщо не вдаватися в глибоку філософію. Щастя нам всі треба. А воно невидиме, коли поряд і видиме, коли далеко. Доступне очам лише декілька хвилин. Я вже перевдягала героїв, а тепер думаю, що і сам твір можна вдягнути. На себе. І бачиш в дзеркалі себе, а не твір. Ось така вона література. Розумієш про що повість, знаєш коротку історію її виникнення, а думаєш про себе, про людей навколо.\nЩось ще треба сказати на завершення. Хай мене вибачить автор «Ласарильйо» (хоч його ніхто і не знає, він був, напевно) я збрешу, якщо скажу, що в захваті від його повісті. Я розумію її цінність і в жодному разі не вважаю непотрібною читачам. Вона виконує цілу купу функцій, зокрема береже тогочасну мову. А весь глибокий зміст я собі домислила. На свій розсуд, як мені забажалося. Може, все діло в тому, що «Ласаро» такий старий, а може в тому, що я така молода. В критичній статті я читала, що сім його господарів – етапи здобуття життєвого досвіду. Але це просто прочитала, сприйняла за належне, не дійшла до такого висновку сама. Ось така моя суб’єктивна думка про перший шахрайський роман.


Сопільник В. В. Формування учителем нової формації духовної культури учнів.\nСопільник Валентина Віталіївна,\nДуховна культура особистості – це рівень моральної досконалості людини, сукупність моральних чеснот, які вона накопичила, рівень освіченості та творчого розвитку.\nДуховність – це стрижень, фундамент внутрішнього світу людини. Духовності не можна навчити з допомогою настанов, можна вказати лише шлях, але не можна примусити по ньому йти. Духовність – це те, що відрізняє людину від інших істот, те, що властиве лише їй одній.\nСучасне українське суспільство переживає моральну кризу, спричинену передусім втратою християнських цінностей, орієнтацією на індивідуалізм, прагматизм і споживацтво в особистому та суспільному житті.\nоб’єднуючої національної ідеї. У змісті освіти спостерігається світоглядний\nхаос, орієнтація на бездуховний інтелектуалізм. Все це негативно означається\nна духовному і фізичному здоров’ї особистості учнів. У дитини втрачається сенс життя, впевненість у власному майбутньому і майбутньому своєї країни.\nРозповсюджуються такі негативні явища у дитячому і молодіжному середовищі, як алкоголізм, наркоманія, токсикоманія, суїцид, злочинність і бродяжництво. На розвиток дитини негативно вливають продукція секс-індустрії, засоби масової інформації. Тому проблема духовного виховання підростаючого покоління сьогодні відноситься до ряду глобальних. Вона усвідомлюється багатьма країнами, народами. Становлення духовності – це вища мета кожної особистості, адже в міцному ґрунті духовності зростає й особистість людини.\nСім’я є колискою духовності для кожної людини. Фундамент християнського виховання закладають батьки. Виховання дитини в сім’ї починається з моменту зачаття дитини. З цього часу між батьками і дитиною утворюється невидимий духовний зв’язок, так звана «духовна пуповина». Тобто всі думки, слова та вчинки батьків впливають на дитину. Тому життя дитини в сім’ї повинно бути оточене духовністю: з материнської утроби батьки повинні прищепити дитині християнські істини.\nУкраїнський народ, за словами Софії Русової, здебільшого був релігійним, віруючим, тому і в родинному колі дітей вчили дотримуватись Заповідей Божих, що визначало норми моралі та їхню поведінку. Дитина не народжується моральною чи аморальною, вона поступово стає такою, залежно від того, в якому середовищі і в яких умовах живе, яке дістає виховання.\nКостянтин Ушинський висловив багато цікавих думок, як саме треба виховувати дітей у сім’ї. Він вважав, що батьки повинні добре знати своїх дітей, їхні можливості та нахили. Батьки завжди є вихователями своїх дітей і кладуть перші зерна майбутніх успіхів чи невдач виховання.\nУшинський вважав, що батькам необхідно виховувати в своїх дітях з дитинства почуття любові до Вітчизни, вірність своєму народові, правдивість, сміливість, щирість, скромність, відвертість, працьовитість, сильну волю. Софія Русова вважає, що діти в своєму оточенні повинні бачити найбільше добра і краси. Родинне виховання здійснюється засобами колискової, народних казок, ігор, пісень, лічилок. У родинному вихованні метою є «не вчити дитину, не давати готові знання, а більш усього збудити в дитині її духовні сили, розворушити її цікавість, виховати її почуття, щоб очі дитини вміли бачити, вуха дослуховуватись до всього, рученята вміли заходжуватися й коло олівців, і коло ножиць, і коло глини, і коло паперу».\nЗвертаючись до батьків, Сухомлинський нагадував: «Якщо ви хочете стати неповторною особистістю, якщо мрієте залишити після себе глибокий слід на землі, необов’язково бути видатним письменником чи вченим, творцем космічного корабля або відкривачем нового елемента періодичної системи. Ви можете утвердити себе в суспільстві, засяяти яскравою зіркою неповторної індивідуальності, виховати хороших дітей, хороших громадян, хороших трудівників. Творення людини – найвище напруження всіх ваших сил. Це і життєва мудрість, і майстерність, і мистецтво. Діти – це щастя, створене вашою працею».\nЯк дбайливо хлібороб готує ниву до нового врожаю, так і батьки повинні сіяти зерна добра та любові в душах і серцях дітей.\nЩе одним ключовим напрямком духовного виховання є школа. У школі виховання дитини здійснюється посередництвом викладання предметів духовно-морального спрямування (християнська етика, етика, людина і світ), проведення виховних годин, заходів, бесід. Перед школою сьогодні стоїть завдання не тільки дати знання, а й виховати високоморальну особистість. Християнська етика – один із наймолодших навчальних предметів у сучасній українській школі. Крім виховної, пізнавальної функцій, предмет формує гармонійну особистість. Потрібно намагатись донести до дитячих сердець, що зло дуже часто вбирає свої підступи, сіті, пастки у барвисті, привабливі шати. Потрібно вміти зривати облудну маску, показувати його справжнє потворне обличчя, пояснювати хлопцям і дівчатам, що зло завжди несе лише руйнування, біль, страждання, смерть.\nЗагальновизнано, що духовність і моральність – це головне, що складає фундамент людини як особистості. У духовності запорука гармонійного розвитку всіх потенційних можливостей особистості, запорука того, що плоди її діяльності дійсно слугуватимуть в ім’я людини як вищої цінності. Духовно розвинута людина здатна любити інших, творити добро, милуватися красою, поважати старших, бути ввічливою, знати ціну життя і завжди прагне ще більш духовно збагатити себе. Духовність породжує шляхетність, допомагає кожній людині стати людиною, а нації – нацією.\nУ християнській моралі сконцентровані найвищі цінності європейської цивілізації. Щоб виховати здорову, культурну, високоморальну особистість, нам необхідна цілюща сила християнської моралі.\nХристиянську мораль треба прищеплювати з дитинства. Яка насінина буде засіяна в серце дитини, такий з роками виросте плід.\nШкола, батьки повинні злагоджено працювати, пам’ятаючи про те, що наші діти – це наше майбутнє. Наше завдання сіяти зернятка доброти в дитячі серця, а урожай обов’язково буде.\nМартинюк І. Школа-родина як основа національного виховання. – Початкова школа. – 1996.\nПедагогічні ідеї К.Д. Ушинського./ред..колегія: В.І. Войтко та ін. – Київ : 1974.\nСухомлинський В. О. Батьківська педагогіка. – Київ, 1978.\nУшинський К. Д. Про сімейне виховання. – Київ, 1974.


Матеріали за 06.10.2019 » Гуляйпільський Інформаційно-пізнавальний портал\nGulaypole.in.UA » Матеріали за 06.10.2019\nНовини / Новини України 6-10-2019, 23:55 0 49\nПарламент ухвалив закон про "перезавантаження НАЗК". Цього рішення ми добивались два роки. Втім окремі проблемні положення в ньому залишились. Що буде далі – читайте в матеріалі 24 каналу....\nНовини / Новини України 6-10-2019, 23:53 0 54\nУкраїнські політв'язні та моряки повернулися додому в час президентства Володимира Зеленського. Вони наголошують, що в країні дуже багато змінилося, перш за все – люди....\nНовини / Новини України 6-10-2019, 23:37 0 30\nЦієї неділі, 6 жовтня, в Україні відбувся захопливий 7 випуск розважального проєкту "Танці з зірками 2019". Вперше у сезоні учасники шоу вийшли на паркет зі своїми суперниками та показали з ними гарячі постановки. Чим вразив незвичний випуск – дивіться у матеріалі LifeStyle 24....\nНовини / Новини України 6-10-2019, 23:34 0 47\nНімецький журналіст Борис Райтшустер застеріг Президента України Володимира Зеленського від небезпечної гри проти російського лідера Володимира Путіна. Мовляв, Зеленський сідає за один стіл з шахраями та гравцями у наперстки....\nНовини / Новини України 6-10-2019, 23:15 0 63\nФормула Штайнмаєра, розведення військ – все це в Україні вже було у 2016 році. Поки країну охопили масові протести проти нібито реанімованої формули Штайнмаєра президентом Зеленським, кореспонденти 24 каналу вирішили нагадати, що імплементувати цю формулу намагався ще попередній президент Петро...\nНовини / Новини України 6-10-2019, 23:00 0 45\nУкраїнська співачка Тіна Кароль щотижня виходить у прямий ефір розважального шоу "Танці з зірками 2019". Артистка стала запрошеною ведучою проєкту, відтак кожної неділі приголомшує глядачів ефектними та досить пікантними образами....\nНовини / Новини cвіту 6-10-2019, 22:59 0 39\nТуреччина на знак протесту викликала тимчасового повіреного у справа США. Причиною для цього послужив "лайк" під постом з критикою союзника турецького президента Реджепа Ердогана....\nНовини / Новини України 6-10-2019, 22:40 0 46\nУ свіжому випуску "#@)₴?$0 з Майклом Щуром" – у Мелітополі запрацював "відкритий простір" відділу державної реєстрації. На відкритті державні реєстратори продемонстрували танцювальні та вокальні номери. Всесвітньо відомий американський актор, кінорежисер і продюсер Том Круз прибув до Києва на...\nНовини / Новини Запорізької області 6-10-2019, 22:35 0 54\nНовини / Новини України 6-10-2019, 22:16 0 46\nВнаслідок ворожих обстрілів на Донбасі у неділю, 6 жовтня, загинув український військовий. Ним виявився 41-річний Іван Дейкун – уродженець Южноукраїнська, Миколаївської області....\nНовини / Новини України 6-10-2019, 22:07 0 49\nУ різних містах України відбулися віча під назвою "Зупинимо капітуляцію". На Майдані в рамках такої акції створили рух опору капітуляції і висунули владі вимоги. Ключова роль Луценка у справі про імпічмент Трампа: що пишуть західні ЗМІ. В Черкасах на перегонах автівка в'їхала у натовп...\nНовини / Новини України 6-10-2019, 22:02 0 46\nЗвільнений українсбкий політв'язень понад п’ять років провів у російському полоні. Він пережив тортури та знущання, сфабриковані звинувачення та надлюдський вирок у 22 з половиною роки ув'язнення....\nВідкриваючи Гуляйпільський інформаційний сайт, ви дорогі користувачі, маєте змогу упевнитись, що Гуляйполе має славний славне минуле. Тому на Гуляйпільському інформаційному порталу ви познайомитесь з історією району. В розділі Гуляйпільського інформаційного сайту зможете подивитись з історичними фото Гуляйполя. На сторінках інформаційного пізнавального громадського сайту легко переглянути історію селища Залізничне та сіл Гуляйпільського району та Гуляйполя. А ще, до ваших послуг, Гуляйпільський інформаційний сайт ознайомлює з новини подіями Гуляйполя, Гуляйпільського району, Запорізької області, України та світу. Дозвольте відмітити, що Гуляйпільський інформаційний сайт функціонує на основі правдивості та доступності, і ми виходимо в інтернет не лише, щоб повідомити про себе, ми хочемо використовувати його як новий, ефективний засіб спілкування, тож на сторінках сайту Гуляйполя, ми чекаємо статті від вас та ваші коментарі. А ще в розділі "Оголошення" запрошуємо поділитися інформацію стосовно купівлі - продажу, обміну та роботи Гуляйполя. Також у вас є можливість привітати своїх рідних, друзів, колег на порталі міста Гуляйполя. І ще багато є цікавих розділів та фактів. Сподіваємось, що Гуляйпільський інформаційний сайт, стане для вас доступним та актуальним для створення інформативного, відкритого і всебічного діалогу, і просто улюбленим місцем спілкування в Гуляйполі. Гуляйполе це Україна, Gulaypole in UA! теги: гуляйполе, гуляйполе портал, гуляйполе місто, гуляйпільський портал, новини гуляйполя, статті про гуляйполе


Норвегія є однією з найбільш північних країн Європи. Вона межує з Росією з боку Баренцева моря. Ця межа пролягає тільки по морю чи ще є сухопутна частина?\nНорвегія розташований у північно-західній частині Скандинавського півострова. Ця країна простягається вузькою смужкою по всьому лівому узбережжя цієї місцевості. Найширша частина Норвегії складає всього 420 кілометрів.\nЦя скандинавська країна межує зі Швецією і Фінляндією, своїми сусідами по півострову.\nМежує чи Норвегія з Росією\nЦя скандинавська країна має кордони з Росією не тільки по морю, але і по суші. Морська прикордонна лінія проходить по Баренцеву морю і складає всього 23 кілометри. При цьому по суші країни розділені між собою в районі Полярного кола. Це найпівнічніша сухопутний кордон Росії. Вона розташовується на Кольському півострові і складає в довжину всього лише 195,8 кілометрів. Причому більша її частина пролягає по поверхні річок і озер, а по суші проходить на 43 кілометрах.\nІсторія сухопутного кордону між Росією і Норвегією\nЗ найдавніших часів народи, що населяють ці країни, боролися за право володіння Кольським півостровом. Ще в часи Ярослава Мудрого і Олександра Невського кордон між Росією і Норвегією проходила захід на 200 кілометрів. Але потім ці правителі поступилися частину території на користь скандинавських країн.\nПотім відбулися деякі зміни, і велика частина Кольського півострова знаходилася у володінні обох країн. Податок з жителів могли збирати обидві держави. Так тривало аж до 1826 року, коли між Росією і Норвегією були підписані необхідні документи, що встановлюють остаточні контури кордону. Вона стала проходити по річках Паз і Ворьема. При цьому Росія втратила частину своєї території, а російські рибалки втратили можливість здійснювати вилов тріски в Варяжском затоці.\nЗ цього моменту на кордоні Росією було побудоване загородження, яке вже в 90-е роки 20 століття було демонтовано на прохання норвезьких властей. Регулярні спори з приводу цієї розмежувальної риси тривали і в наш час. Тільки в 2010 році було підписано остаточну угоду про державної кордоні між Росією і Норвегією. А в 2016 році норвежці приступили до зведення паркану зі свого боку.


Фурнітура для м'яких меблів оптом за вигідними цінами\nФурнітура для м'яких меблів представлена в інтернет-магазині Light Star в широкому асортименті. Вона відрізняється за типом і експлуатаційними характеристиками, цільовим призначенням і терміну служби.\nМагазин тканин і фурнітури Light Star пропонує все для ремонту м'яких меблів оптом і в роздріб за доступними цінами, гарантуючи високу якість, міцність і надійність матеріалів.\nОсновні різновиди меблевих комплектуючих\nФурнітура для м'яких меблів поділяється на дві групи:\nВ інтернет-магазині Light Star можна купити механізми для м'яких меблів - диванів, крісел і інших предметів інтер'єру. Від комплектуючих залежить надійність і міцність кріплень, термін експлуатації меблів.\nТипи лицьових меблевих комплектуючих\nЛицьова меблева фурнітура представлена наступними видами:\nдекоративні та кромочні матеріали.\nВажлива функція таких виробів - декоративна, і на відміну від кріпильних вони завжди на виду. Тому вони повинні гармоніювати з інтер'єром. Вибираючи лицьові комплектуючі, звертайте увагу на ергономічність, міцність і надійність, стійкість до стирання, наявність захисного покриття.\nЗ огляду на дизайн приміщення, для виготовлення таких комплектуючих виробники використовують нержавіючу сталь, високоякісний пластик, натуральне дерево.\nВиди кріпильних комплектуючих\nКріпильна фурнітура для м'яких меблів представлена наступними видами:\nмеханізми для розкладки і підйому;\nФурнітура для розкладних диванів повинна бути міцною, оскільки вона виконує практичну функцію. Від якості кріплень безпосередньо залежить надійність кріплення і термін служби меблів. Міцна фурнітура для м'яких меблів гарантує якісне з'єднання елементів, забезпечуючи стійкість конструкцій.\nКоліщатка і опорні ніжки для м'яких меблів\nЯк опори можуть бути використані меблеві коліщатка, які дозволяють без зусиль пересувати м'які меблі. Вони виготовляються з пластмаси або дерева, оснащені підшипниками. Опорні ніжки повинні бути міцними, так як вони тримають вагу конструкції. Різноманітні петлі, засувки, стяжки, ніжки, болти, полкодержатели виготовляються з металу або пластику.\nВикористання декоративних елементів дозволяє підкреслити елегантність і оригінальність меблевого гарнітура, смак власника і багатство інтер'єру. Особливу увагу рекомендується приділити вибору ручок: вони повинні гармоніювати не тільки з меблями, але і з інтер'єром.\nВрахуйте, що фурнітура для меблів і механізми трансформації диванів обов'язково повинні бути зносостійкими і міцними, так як від цього залежить їх експлуатаційний термін.


"Подаруй тепло нашим захисникам" - благодійна акція Спілки багатодітних Львівщини до Дня захисника України - Сихів Медіа\nФото: Спілка багатодітних сімей Львівщини “Щаслива родина”\n“Подаруй тепло нашим захисникам” – благодійна акція Спілки багатодітних Львівщини до Дня захисника України\n13 Жовтня 2020 в 12:14\nВже завтра, 14 жовтня уся країна відзначатиме День захисника України. У 2019 році Спілка багатодітних сімей “Щаслива родина” започаткувала акцію “Подаруй тепло нашим захисникам”.\nМинулого року батьки та діти спілки протягом трьох тижнів пекли та розмальовували медові пряники для воїнів зі Сходу. Завдяки волонтерам яскраві смаколики та створені дітьми листівки потрапили до захисників нашої держави.\nЦьогоріч Спілка хоче продовжити цю акцію з невеликими змінами. Діти та дорослі розмальовуватимуть футболки та хусточки — обереги для захисників та захисниць. А вже завтра, 14 жовтня, за участю багатодітних дітей Львівщини, яскраві подарунки передадуть на урочистій збірці біля пам’ятника Т. Шевченку.\n“Ми хочемо передати тепло наших сердець, щоб вони відчували нашу підтримку і нашу вдячність їм!” — поділилась Оля Ярмолюк, голова Спілки багатодітних сімей Львівщини “Щаслива родина”.\nДодамо, що Спілка та її члени запрошують долучитись до акції усіх небайдужих. Аби втілити у життя задум, потрібно допомогти закупити футболки та фарби для тканин. І сьогодні, 13 жовтня о 18:00 в бібліотеці №33, що на вул. Хуторівка, 24, кожен дорослий та школяр може прийти та взяти участь в створенні цих оберегів.\nОкрім членів спілки Сихівського району, до виготовлення подарунків захисникам і захисниця України, долучились мешканці Жовківського району, які власними руками створили десятки блакитно-жовтих браслетів. Та жителі Сокальського району, які цього року пекли пряники і власноруч робили листівки для воїнів на Сході.\nСпілка закликає не бути байдужими та допомагати іншим.\nPreviousМаленьке джерело живлення – велика шкода для Землі\nNextУ Львові стартував збір пропозицій для розміщення соціальної реклами на 2021 рік\nАвтостанцію на площі Двірцевій закриють раніше\nПорошенко: Львів має стати залізничним хабом


Перше Президентство оголосило про зміни, що стосуються Генеральної конференції\n7 Червня 2021 - Солт-Лейк-Сіті\nСуботня вечірня сесія скасовується; очного відвідування жовтневої конференції 2021 року не буде\nПерше Президентство Церкви Ісуса Христа Святих Останніх Днів оголосило про зміни щодо майбутніх генеральних конференцій Церкви, які щорічно проводяться в квітні і жовтні.\nПочинаючи з найближчої Жовтневої генеральної конференції, суботні вечірні сесії проводитись не будуть. Раніше суботня вечірня сесія проводилася для жінок (в жовтні) і для носіїв священства (в квітні). Ця зміна вноситься, тому що тепер всі сесії Генеральної конференції доступні будь-кому, хто бажає їх дивитися чи слухати.\nСесії Жовтневої генеральної конференції 2021 року (запланованої на 2-3 жовтня) будуть проводитися в залі Конференц-центру в Солт-Лейк-Сіті. Ще раз нагадуємо, що Конференц-центр буде закритим для публіки.\nГенеральна конференція - це можливість для членів і друзів Церкви у всьому світі отримувати послання про Спасителя Ісуса Христа від сучасних пророків і апостолів через розмаїття технічних засобів.


Ліквідація ТОВ у місті Могилів-Подільський без перевірок\nЕкспрес-ліквідація ТОВ в місті Могилів-Подільський\nЮК "Ліквідація-Могилів-Подільський" - лідер послуг з ліквідації ТОВ в місті Могилів-Подільський!\nПослуги в місті Могилів-Подільський:\nЮридична компанія "Ліквідація-Могилів-Подільський" - компанія, що пропонує послуги з експрес-ліквідації юридичних осіб - товариств з обмеженою відповідальністю та приватних підприємств в місті Могилів-Подільський.\nМісія нашої компанії - зробити закриття підприємств у місті Могилів-Подільський швидким, недорогим та безболісним, для того, щоб клієнти з міста Могилів-Подільський мали можливість зосередитися на своєму бізнесі та отриманні прибутку, а не на проблемах.\nМи пропонуємо послуги з ліквідації ТОВ в місті Могилів-Подільський у найкоротші терміни (як правило, не більше тижня) за невеликі гроші. Така ліквідація підприємств має назву "альтернативна" та полягає у зміні керівника ТОВ, юридичної адреси з міста Могилів-Подільський на інше, та зміні засновників (учасників) юридичної особи. При цьому ніяких перевірок для ліквідації Вашого ТОВ у місті Могилів-Подільський проходити не потрібно.\nЗ нашою допомогою Ви зможете позбавитися від проблемного ТОВ у місті Могилів-Подільський за декілька днів. Ваше ТОВ, що необхідно ліквідувати у місті Могилів-Подільський може мати заборгованість перед кредиторами, проблеми з податковою, інші негаразди - ми все одно Вам допоможемо!\nПослуги з експрес-ліквідації проблемних підприємств (юридичних осіб) в місті Могилів-Подільський ми надаємо вже багато років і у цій справі знаємо все!.\nЛіквідувавши своє проблемне ТОВ у місті Могилів-Подільський, Ви позбудетеся будь-яких проблем, пов'язаних із ним.\nЮридична компанія "Ліквідація-Могилів-Подільський" завжди прийде на допомогу, якщо Вам необхідно у найкоротші строки позбавитися проблемної юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю чи приватного підприємства у місті Могилів-Подільський.\nНаші переваги з ліквідації підприємств у місті Могилів-Подільський:\nМи завжди пропонуємо своїм клієнтам найнижчі ціна на послуги з ліквідації ТОВ чи ПП у місті Могилів-Подільський.\nЛіквідуючи юридичну особу, що зареєстрована у місті Могилів-Подільський, ми докладаємо максимум зусиль для того, щоб ліквідація пройшла менше, ніж за тиждень!\nМи гарантуємо своїм клієнтам якісну експрес-ліквідацію ТОВ чи ПП, що зареєстровані у місті Могилів-Подільський.\nліквідація ПП Могилів-Подільський\nліквідація товариства з обмеженою відповідальністю Могилів-Подільський\nліквідація юридичної особи Могилів-Подільський\nліквідація ТОВ Могилів-Подільський\nліквідація приватного підприємства Могилів-Подільський\nліквідація підприємств Могилів-Подільський\nліквідація підприємства Могилів-Подільський\nзакрити ТОВ Могилів-Подільський\nзакрити підприємство Могилів-Подільський\nзакрити приватне підприємство Могилів-Подільський\nзакрити товариство з обмеженою відповідальністю Могилів-Подільський\n© All rights reserved. | ЮК Ліквідація-Могилів-Подільський\nЕкспрес-ліквідація у місті Могилів-Подільський


ЧТОБЫ ПОМНИЛИ — КАЗАНКОВСКИЙ РАЙОН\nПодвиг воїнів-переможців непідвладний часу\nЗ січня 2015 року ми почали працювати за новим податковим законодавством. Виникло багато питань. Звісно, що для досягнення потрібного результату необхідно об'єднати зусилля податкової інспекції, фінуправління, селищної та сільських рад, бізнесу. Від злагодженої співпраці залежить наповнення бюджету. За січень-березень 2015 року надходження податків і зборів до дохідної частини загального фонду місцевих бюджетів склали 4502,303 тис грн. або на 148,8% забезпечено виконання плану звітного періоду (3026,465 тис. грн.). В тому числі, районний бюджет за звітний період виконано на 112,7%. Проти відповідного періоду минулого року надходження по зведеному бюджету району за січень-березень 2015 року збільшилися на 898,149 тис. грн., в цілому по району спостерігається темп приросту надходжень до відповідного періоду минулого року на 25%. Як приклад налагодженої співпраці щодо вирішення нагальних питань є ремонт автодороги державного значення Н-11 «Дніпропетровськ-Миколаїв» на ділянці в межах Казанківського району. Я вдячна керівникам сільськогосподарських формувань за участь у реалізації цієї спільної роботи.\nРушійною силою розвитку будь-якої інфраструктури є інвестиції. В рамках надання міжнародної технічної допомоги за кошти Турецького агентства зі співробітництва та координації в районі реалізовано 2 проекти: у Казанківській гуманітарній гімназії замінено 83 вікна, відремонтовано дах котельні (загальна вартість проекту – 40,9 тис. дол.) та придбано автомобіль Fіаt Nuovo Doblo Panorama на суму 472,9 тис. грн. для Казанківського районного центру первинної медико-санітарної допомоги та очікується отримання апарату УЗД і портативних кардіографів. Також відбулася перша зустріч з претендентами, які бажають взяти участь у розробці Сафонівського родовища уранів методом підземного свердловинного вилуговування.\nСтаном на 17 квітня 2015 року на обліку в Єдиному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, перебуває 607 ветеранів війни, з них: 607 користуються пільгою на електроенергію, 447 – пільгою на газопостачання та опалення, 160 – на тверде паливо та скраплений газ. Згідно комплексної районної програми соцзахисту «Турбота», до 70-ї річниці перемоги у Другій світовій війні 13-м учасникам бойових дій проведено виплату у розмірі 13 тис. грн. Окрім того, ветеранам війни надається допомога в оранці городів та інша натуральна допомога. 21 інваліду війни вручено подарункові набори. Наші ветерани є неоціненним скарбом у вихованні підростаючого покоління та прищепленні почуття патріотизму, яке було приспано, але зараз воно пробудилося, і останній великодній дитячий ярмарок є тому підтвердженням. Тому що саме діти відроджують у наших душах вміння любити і вірити. Я переконана, що кожен виріб, зроблений дитячими руками у теплому родинному колі та з допомогою мудрих порад педагогів, сповнений щиросердними побажаннями підтримки наших українських захисників. Надзвичайно важливою у цьому аспекті є роль районного народного історичного музею, де зібрано цікаві матеріали, проводяться цікаві виставки, екскурсії, що сприяє кращому пізнанню своєї історії та героїв, не залишає байдужим жодного школяра. З огляду на суворе сьогодення, педагоги проводять уроки мужності, на які запрошують учасників АТО; диспути, конкурси малюнків, акції, ярмарки; зібрані кошти, речі та продовольчі товари направляються захисникам.\nТакож при райдержадміністрації працює рада волонтерів, яка об'єднує усіх, хто потребує допомоги та може її надати. Сотні людей нашого району надають допомогу продовольчими товарами, коштами, речами, а волонтери доправляють їх на передову та сім'ям захисників, тимчасово переміщеним особам, які проживають у нашому районі.\nКористуючись нагодою, від імені громади Казанківщини, хочеться привітати усіх ветеранів та захисників України з 70-річчям Великої Перемоги. Подвиг воїнів-переможців непідвладний часу, як і безмежна наша вдячність всім, хто відстояв і відстоює Батьківщину. Так було і буде завжди – і через 10 років, і через століття. Ми схиляємося у доземному поклоні перед усіма тими, хто проніс через лихоліття війни любов до рідного краю, до Батьківщини і бажання бачити її вільною і заможною, та бути гідними цього високого подвигу своїми помислами, прагненнями і добрими справами, зміцнювати мир на українській землі. Нехай щастя і радість завжди панують у ваших оселях.\nОльга Жорова, голова Казанківської райдержадміністрації


випадки на виробництві, аналізують для розробки найбільш ефективних заходів для їхнього усунення і попередження. На практиці користуються наступними методами аналізу:\nПри монографічному методі об'єктамидослідження служать окремі цехи, установки, види робіт, технологічні і трудовий процеси. Детально вивчають оброблювані предмети, основне і допоміжне устаткування, робоче місце, одяг робітників, прийоми робіт і загальні умови виробничої обстановки.\nМал. 4.1. Схеми: а - трьохпровідної мережі напругою вище 1000 В с заземленою нейтраллю; б - трьохпровідної мережі напругою до 1000 В с ізольованою нейтраллю; в - чотирьохпровідної мережі до 1000 В с глухозаземленною нейтраллю.\nПо напрямку струму мережі установки можуть бути змінного і постійного струму. У залежності від режиму нейтралі при напрузі вище 1000В відповідно до ПУЕ застосовують мережі трьохпровідні (мал. 4.1,а) із заземленою нейтраллю. При напрузі до 1000В відповідно до ПУЕ застосовують мережі трьохпровідні з ізольованою нейтраллю (мал. 4.1,б) і чотирьохпровідні з глухозаземленою нейтраллю (мал. 4.1,в). Нейтральна точка мереж трьохпровідних (мал. 4.1,б) з ізольованою нейтраллю не має зв'язку з землею. Такі мережі застосовують при незначних ємнісних струмах, коли можливо підтримати ізоляцію в гарному стані, коли мережі не схильні до впливу агресивних середовищ. Ці мережі знаходяться під постійним наглядом, вони більш безпечні, тому їх рекомендують застосовувати в торф'яній, вугільній і лісовій промисловості.\nВиробнича санітарія. Гігієна праці грунтується на вивченні виробничого середовища і його впливу на умови праці, здоров'я робітників із метою розробки комплексу організаційних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів, необхідних для оздоровлення і підвищення продуктивності праці. Як наукова дисципліна гігієна праці - це база для практичної і законодавчої роботи в області санітарної


Інтегрування суміжних мовознавчих дисциплін - страница 1 : Моя бібліотека\nодна з необхідних умов свідомого сприймання - Інтегрування суміжних мовознавчих дисциплін - страница 1\nІНТЕГРУВАННЯ СУМІЖНИХ МОВОЗНАВЧИХ ДИСЦИПЛІН - ОДНА З НЕОБХІДНИХ УМОВ\nАвтор статті доводить доцільність використання інтеграції курсу сучасної української літературної мови з суміжними мовознавчими дисциплінами: історією мови та історичною граматикою, - яка сприятиме свідомому оволодінню мовними нормами, шляхом встановлення причиново-наслідкових зв 'язків під час самостійних\nЗдавалося б, мова - річ проста, та це загадковий феномен людини. Мова - це інформаційний простір, який формувався тисячоліттями, а кожне слово - носій інформації. Досягнувши певного віку, дитина не відчуває особливих труднощів у оволодінні мовою на комунікативному рівні, та мова у плані пізнання механізмів, закономірностей функціонування і розвитку, осягнення підвалин мовного існування людини належить до одного з найскладніших об'єктів наукового пізнання. Вивченням природної людської мови займаються не лише мовознавство та суміжні з ним дисципліни. Будь-який учений, письменник та й просто мисляча людина обов'язково задумується над живою субстанцією, якою є мова.\nУчення про норми як узвичаєні способи вимовляти й записувати слова відповідно до об'єктивних законів мови становить теоретичну базу культури мови. Знання орфоепічних, орфографічних, лексичних, граматичних і стилістичних норм забезпечують оволодіння культурою мови. Орієнтація суспільства на розвиток людини зумовила нові вимоги до вивчення навчальних дисциплін. Робота викладача повинна бути спрямована на формування національно-мовної особистості, яка володіє вміннями та навичками вільно користуватися всіма засобами української мови, постійно виявляє увагу до культури власного мовлення. Навчальне заняття має будуватися за системою інтерактивної моделі, де побутує дослідження, пошук, логічне структурування і така психологічна атмосфера між викладачем та студентом, що сприяє інтересу до навчання, викликає готовність до сприймання. Основне завдання викладача - добирати засоби для реалізації студентом внутрішньої свободи вчитися і виявляти ініціативу в цьому процесі. Позбутися практичного білінгвізму, що призвів до мовної інтерференції, та усвідомити своєрідності української мови допоможе занурення в історію розвитку мови. Саме інтегрування курсу мови з суміжними мовознавчими дисциплінами: з історією української мови, історичною граматикою, -спроможне викликати інтерес студентів до мовознавства, сформувати уявлення про мову як динамічну систему, що базується на певних історичних закономірностях, сприятиме свідомому оволодінню літературними нормами, шляхом встановлення причинново - наслідкових зв'язків під час самостійних досліджень - відкриттів. Таке поєднання дасть можливість створити лабораторію пошуку, залучити всіх студентів до розв'язання проблемних питань. Даючи поняття про орфографію, необхідно познайомити студентів із процесом становлення українського правопису. Це попередить ряд запитань, які виникають щодо правопису слів іншомовного походження, вживання букви ґ та ін.\nУкраїнський правопис, як правопис слов'янський, веде початок від глибокої давнини. Давні слов'янські племена, з яких походить український народ, знали письмо від найдавнішого часу. Кияни, будучи в центрі східнослов'янського державного життя, вміли писати вже в IX ст., про що свідчить переклад Євангелії та Псалтиря з грецької на мову "руську" як засвідчив у 860 чи 861 рр. св. Костянтин Філософ. Що це було за руське письмо, наука точно ще не встановила, але певним є те, що письмо таке було. 988 року відбулося офіційне хрещення киян і було прийнято богослужбові книжки з Болгарії, запроваджено й болгарський правопис, який упорядкували брати Костянтин і Мефодій. Запозичений із Болгарії правопис міцно запанував і тримався, звичайно, зі змінами аж до нового часу. Частина давніх звуків з часом зовсім відмінилася, а між тим їхні букви ще лишалися на письмі, наприклад, юс великий, юс малий, ъ, ь, и, s (зіло). Життя вимагало правописної реформи, що й зробив митрополит Тирновський Євфимій в Болгарії в другій половині ХІУст. Під кінець ХІУ ст. цей Євфиміїв правопис прийшов і в Україну. Штучно пристосований до українського письменства, новий правопис заглушував рідні ознаки. Наприклад, цей правопис наказав писати ь замість ъ в кінці слова, вживав такі форми, як твоа, святаа, вживав юс великий замість ъ, я, о, ставив знак наголосу на початку й в кінці слова. Та у львівському " Адельфотесі" 1591 року знаходимо нову букву - ґ, яка панувала в тодішньому новогрецькому письмі. Перші українські більш організовані канцелярії з'явилися за Литовсько-Руської держави ще з ХІУ ст.; канцеля-рійною мовою того часу стала мова північноукраїнська, зі своїми характерними ознаками: е замість h, я, що збігалися з ознаками й білоруськими. З мови канцелярійної ці ознаки перейшли до правопису книжкового й міцно трималися аж до кінця XVII ст. Упорядником нового правопису в Україні того часу став учений Мелетій Смотрицький (1578 - 1633), автор "Граматіки Славенския правильноє Сінтагма", яка протягом 150 років була головним джерелом граматичного знання для всього слов'янського світу. Звичайно, правопис Смотрицького так само не відповідав потребам живого мовлення, а тому він не звільнив української мови від давнього правопису, хоча остаточно закріпив букву ґ. Правописна система мала надію на пристосування до живої мови, але в березні 1708 року за наказом царя Петра І замінено стародавню кирилицю на нову гражданку, а кирилицю дозволено вживати тільки для церковних видань. Це був дуже дошкульний удар для розвитку українського правопису, бо він силою спинив процес пристосування правопису до живої української мови. Жива українська мова знаходила собі ще деякий притулок у виданнях Києво-Печерської друкарні, де культивувався тоді й український правопис. Але Петро І 5 жовтня 1720 року видав відомий наказ для українських друкарень: "А вновь книг никаких, кроме церковных прежних изданій, не печатать". 1798 року з'явилася "Енеїда" Котляревського. Українська жива мова, нарешті, остаточно стала мовою літературною. На порядок дня ставала справа й нового правопису, але батько нової української літератури І. Котляревський не став і батьком нового правопису. Котляревський писав тим самим правописом, яким писали в Україні в кінці XVII -XVIII ст., продовжуючи старі традиції, але вже захмарені гражданкою Петра І. Він звук [и], що утворився з давніх ы та и передавав трьома буквами и, ы, і (мыло, високій), звук [і] - буквою и ( стиль, жинка) та h (окно), звук [е] - буквою э (поэть). Проте "Енеїда" спричинила питання про окремий український правопис. Батьком нового правопису став Олександр Павловсь-кий, автор першої української граматики " Граматика малороссийского наречия", що вийшла в 1818 році. Пав-ловський звернув увагу на багатство української мови на звук і, став на захист фонетичного принципу правопису, що сприяло зближенню письма та усного мовлення. Він першим почав передавати той звук, що походить з давніх о, е, h, через і, наприклад: піпь, стіль, сім 'я; буквосполучення дж і дз позначав відповідними українськими африкатами (джыкгунь), букву h вживав замість сучасної букви є (твоіі), український и передавав через ы (лысть), ь вживав для роздільної вимови губного та я (мьясо). Павловський і запровадив до української графіки букву і. Проти фонетичного принципу правопису О. Павловського став великий знавець мови М. Максимович, який не хотів поривати зі старим етимологічним правописом. На його думку, правопис повинен, " крім історичної своєї стихії, виражати собою більш або менш етимологічні закони і властивості нашої мови". А компромісом стала його система - над давніми е та о, що перейшли на і, ставив дашка чи " французьку кровельку", як говорив сам Максимович: втккали, жалфбно; те саме, але непослідовно, завів він і для "м'якого" і, наприклад: идоить, синой. Ці " дашки" (кутик вістрям догори) над к, ф, ы, власне, не придумав сам Максимович - подібне було вже і в XVIII ст. у рукописах до Максимовича,- часом бувало, що над ь та ц ставили по дві крапки, коли їх треба було вимовляти як наше і. Максимовичеві дашки появилися тільки з випадку, а не з наукових вимог, так стверджував сам автор. В історії розвитку українського правопису велику роль відіграла " Русалка Дністровая", збірник 1837 р., випущений у Будапешті членами "руської трійці" - Шашкевич, Головацький і Вагилевич. Правопис цього збірника порвав зі старовиною, і автори його першими вжили такий правопис, який де в чому панує в українській мові й тепер, застосувавши девіз : " Пиши, як чуєш, а читай, як видиш". Вони викинули ъ, ы, що вже з найдавнішого часу втратив у нас своє звукове значення; замінили ы на и; давні е та о, як і Павловсь-кий, передавали через і: віз, сокіл, стіл; церковне є запровадили до гражданки: маєш, волосє; вперше вжито йо, ьо, як і в сучасному правописі: ройом, зьобали. Після виходу в 1856 році праці "Записки о Южной Руси" популяризатором нового правопису є П. Куліш, який остаточно стає прихильником правопису фонетичного. Але треба зауважити, що в порівнянні з тим, що було до Куліша, він не вніс до правопису нічого нового, а лише зібрав і широко впроваджував те найкраще з правопису, що було вже до нього. Закріпив уживання і та и в сучасному їм значенні (мати, сіно) та занадто фонетизував дієслівні форми (клопочецьця). У 1873 році вийшов 1 том " Записок Юго-Западного отдела Российского географического общества", співробітниками якого були В. Антонович, М. Драгоманов, П. Житецький, М. Лисенко, П. Чубинський. Вони узагальнили цілком сучасний фонетичний правопис. У цьому виданні вперше бачимо вживання ї в нашому значенні: мої, їсти. Від цього часу вживання ї стає послідовним. Але український правопис не знав спокійного розвитку. Українські вчені, яких очолив П. Чубинський, об'єдналися навколо відділу " Географического Общества" і працювали над вивченням життя нашого народу. Ця праця дуже налякала тодішній уряд. І, як результат, з' явився наказ 18 травня 1876 року, який на довгі роки призупинив розвиток українського правопису. Ось з нього та частина, що стосується правопису: "Государь Император 18 минувшаго мая Всемилостивейше повелеть соизволил: 2. Печатаніе й из-даніе в Имперіи оригинальных произведеній и переводов на том же (малороссійском) наречіи воспретить, за исключеніем лишь: а) исторических документов й памятников; б) произведеній изящной словесности. Но с тем, чтобы при печатаніи исторических памятников, безусловно, удерживалось правописаніе подлинников, в произ-веденіях же изящной словесности не било допускаємо никаких отступленій от общепринятаго русскаго право-писанія"... В українських виданнях з урядового примусу запанувала т. зв. "єрижка" чи правопис "єрижний" (від назви буков ъ - єр, йор, та ы - єри). Та були спроби й корінної зміни українського правопису. Один з більших недоліків нашого правопису є те, що ми вживаємо окремі поодинокі знаки для так званих йотованих голосних, що складаються з двох звуків,- замість писати ]а, ]е, ]у пишемо я, є, ї, ю, а це приносить чимало непорозумінь. М. Драгоманов у своїх женевських виданнях 1877 року писав уже по-новому, намагаючись кожен звук передати окремою буквою, а саме: 1) за прикладом болгар та сербів Драгоманов завів букву j і писав - мо]у, да]е, сто]іть, 2) м'якість приголосного позначати через ь: земльа, льуде: 3) заміть й писав j: ка]дани; 4) замість паєрика вживав теж j: об]ава, м]асо; 5) замість щ вживав, як було в давнину: шчо, шче.\n1886 року вийшов відомий " Малорусско - німецкий словар" Євгена Желехівського, який сильно вплинув на становлення фонетичного правопису в Галичині. Новиною цього правопису було послідовне вживання ї не тільки на початку складу замість йі, але й після приголосного на місці давніх h та е, наприклад: сніг, сїно, дїло -дїл, нїс - несу, але ніс - носа, діл - долу. У 90-х років XK ст. фонетика перемогла етимологію. В урядовім запровадженні фонетичного правопису в Галичині дуже багато попрацювали Ст. Смаль-Стоцький та Ф. Гартнер, що в 1893 році видали працю "Руска граматика". Нового було зовсім мало, але важливе було те, що цей правопис здобув урядове затвердження. Під час першої революції в Росії, з 17 жовтня 1905 року впали правописні заборони в Україні і постала українська преса. Відразу ж запанував фонетичний правопис, що виробився тут ще до 1876 року. Запанував той правопис, який обстоював знаний письменник Борис Грінченко. А 1908 - 1909рр. вийшов відомий "Словарь української мови", за його редагуванням. В Україні до 1917 року не було рідної школи, а тому не було й тієї найголовнішої причини, що найбільш змушує до певної кодифікації правопису для щоденних потреб. І з часу заведення української школи в 1917 р. розпочинається унормування українського правопису. Весною 1919 року була скликана Правописна комісія з найвидатніших українських учених і педагогів. І. Огієнко подав на розгляд свої " Правила українського правописання". Це вже була перша наукова система нашого правопису. 17 січня 1919 р. міністр народної освіти Іван Огієнко ухвалив складений правописний кодекс для обов'язкового вжитку в усій Україні, і він вийшов у світ під назвою " Головніші правила українського правопису". 20 лютого 1920 року Всеукраїнська Академія наук знову переглянула ці " Правила" й ухвалила їх до загального вжитку з деякими доповненнями. Так з'явився перший авторитетний правописний кодекс в Україні, т. зв. академічний правопис. Перша система українського правопису 1918 - 1921 років робилася наспіх, бо життя вимагало її. Була вона коротка й не до кінця розроблена. Тому Академія наук та Народний комісаріат освіти незабаром узялися знову за цю працю. Скласти правопис доручили мовознавцям: А. Кримському, В. Га-нцову й О. Синявському. У цій харківській Правописній комісії найбільше суперечок було щодо вимови слів іншомовного походження, особливо за західноукраїнської, що різко розходиться з вимовою східноукраїнською. Комісія, проти постанови Академії наук, пішла на поступки, й багато західноукраїнського з вимови іншомовних слів таки прийняла. Але ця харківська Правописна конференція 1929 р. переступила своє завдання: їй доручено було покласти в основу своєї праці академічний правопис, а конференція в багатьох правилах, а головне в правописі слів іншомовного походження, відступила від нього; наприклад, конференція прийняла - як компроміс для Галичини - тяжкі й плутані правила писання г і ґ та л і ль, тоді як Академія наук постановила була писати тільки г і л. І правопис знову вернувся до Академії наук. Школа чекати не могла, і О. Ізюмов від імені вчительства 1931 р. випустив свого правописного словника, що базувався на східноукраїнській традиційній вимові й першій системі Академії наук. Таким чином, в Україні, фактично, постало два правописи: урядовий і вчительський, що різнилися правописом слів іншомовного походження. Академія наук змушена була латати харківську постанову, і аж 1933 року в нових своїх правилах викинула харківські постанови про ґ та ль і повернулась до попередньої своєї постанови - у словах іншомовного походження писати г і л. На початку 1942 року уряд в Україні доручив Академії наук поновити свою роботу над упорядкуванням українського правопису. Цього часу академія була вже евакуйована до Уфи, й очолив роботу над доопрацюванням проекту відомий український мовознавець Л.А. Булаховський. 1946 року вийшов друком цей "Український правопис" у накладі мільйона примірників. Академія наук, укладаючи новий правопис, постановила " без поважних підстав не відходити від того, що вже усталилось, отже, в основному не примушувати культурну масу країни перевчатися". Тому він мало чим різниться від правопису попереднього, й нікому перевчатися не доводиться. Важлива була й друга засада праці академії: "Зберегти народні засади правопису його близькість до вимови широких мас", а також " орієнтуватись у всьому важливому, що становить специфіку мови, саме на цю специфіку (фонетика, морфологія), як вона відбилась і відбивається в мові найкращих письменників". Ці головні засади нового правопису відбилися найбільше на правописі слів іншомовного походження - правила наказують писати так, як традиційно й писалося в Україні: без ґ в словах іншомовного походження, без частого м'якшення л і т. ін. У правописних правилах 1929 року правила писання г - ґ та л - ль займали цілі сторінки, а зрозуміти легко не могла й людина з освітою. Тепер же ці правила займають усього кілька рядків: "L у словах іншомовного походження передається непом'якшеним або пом'якшеним л, - залежно від того, як узвичаєне те чи інше слово в українській мові", отже: новела, клас, план, але автомобіль, пілюля, Золя й т. ін. Іще простіше правило про Г: "g і h звичайно передаються буквою г", наприклад: грунт, герцог, Гете, Гюго і т. ін. Академія постановила: "передаються", цебто пишуться, але промовчала про вимову їх, а тому можна написане вимовляти, хто вміє: Ґете, Ґюго й т. ін. Варто зауважити, що вилучення букви ґ з нашого правопису, як то було й за царату, йде проти нашої багатовікової традиції, а також і проти " вимови широких мас" (пор. гекати, галаган, гедзь, герготати, гуля й т. ін.) та "мови найкращих письменників". Це поспішна "евакуаційна" ухвала, яких у новому правописі є чимало.\nПравопис 1946 року з невеликими змінами й доповненнями було перевидано в 1960 році. Питання про чергове видання "Українського правопису " постало як вимога часу в 1990 році. Було створено Орфографічну комісію, до складу якої ввійшли відомі вчені-мовознавці. Робоча група керувалася такими правилами: 1) не змінювати традицій української графіки, але відновити порядок розташування літер в абетці; 2) не ускладнювати принципи написання українських слів новими правилами і винятками, а навпаки, намагатися зменшувати їх кількість за рахунок уніфікації однотипних явищ; 3) по можливості, спростити правопис складних слів, критично поставитися до правописних моментів, які не випливають із мовної структури; 4) докладніше опрацювати правила щодо написання слів іншомовного походження. 3 вересня 1991 року Орфографічна комісія підтримала постанову І Міжнародного конгресу україністів про потребу вироблення єдиного правопису для всіх українців . Вже існує Проект найновішої редакції Українського правопису (К., 1999). Його прийняття - питання часу.\nЗацікавивши студентів таким історичним екскурсом, варто долучити їх до дослідницької роботи за темами " Коли з' явилася крапка над і", " Історія літери ґ ", " Російський та український алфавіти у діахронічному аспекті". Історична довідка доречна при осмисленні чергувань, які є найхарактернішою фонетичною рисою, що вирізняє українську мову від інших слов'янських. Чергування [О], [Е] з [І] відбувається як при словозміні, так і при словотворенні. Така зміна зумовлена занепадом зредукованих Ъ (єр) і Ь (єрь), які існували в мові протягом Х-ХІ ст. Саме вони у давній мові сприяли дії закону відкритого складу, за якою всі склади були відкритими, наприклад: сы-нь, дь-нь. У слабкій позиції (перед складом з голосним повного творення, що позначалисябуквами а, о, у, ы, е, и: правьда, бьчела; у кінці слова: сынь, пальць; перед складом із зредукованим голосним у сильній позиції: жьньць) зредуковані не звучали, а в сильній - (у наголошеній позиції: дьчи,чьсти; перед складом із зредукованим голосним у слабкій позиції: жьрьць; у сполученнях ьр, ьл, ьр, ьл між приголосними: тьргь, жьлть ) Ъ вимовлявся як короткий [О], а Ь - як короткий [Е]. У Х11 ст. перестає діяти закон відкритого складу, який спричиняє занепад Ъ і Ь у слабкій позиції, що передали свою силу голосному в попередньому складі, подовжуючи його, а в сильній позиції зредуковані перетворилися в голосні повного творення. Прояснення сильних Ъ , Ь в О, Е і занепад слабких редукованих у тих же морфемах призвело до виникнення чергування [О], [Е] з нулем звука: замькь - замка (замок - замка); жьньць - жьньця (жнець - женця). Унаслідок занепаду редукованих якісно й кількісно змінилася структура складу: складів у слові стало менше, з'явилися нові закриті склади: сто-ль - стол, во-ль - вол. Давні короткі звуки [О], [Е] в нових закритих складах перетворилися шляхом дифтонгізації на [І]: стіл, віл, піч, (у поліських говірках зберігаються такі дифтонги та фонетично утворені з них монофтонги: вул, кунь, вуол, вуил, вуіл). Отже, чергування [О], [Е] з [І] є результатом збереження етимологічних [О], [Е] у відкритих складах. У багатьох словах української мови в закритому складі зустрічається такий звук [І], який не чергується з [О], [Е], коли попадає у відкритий склад: дід - діда, сінце - сіно. Такий звук [І] походить не з [О] чи [Е], а з давнього голосного переднього ряду h (ять) . У монографії "Життя слова" В. Русанівський і С. Єрмоленко обґрунтовують, чому сучасна літературна мова визнала в родовому відмінку лише форму корів. Слова з повноголосими -оро-,- ере-,-оло- (борона, очерет, колода і т. ін.) не завжди змінюють у закритому складі [о] на [і]: борона - борін, але ворона - ворон. Лексеми з постійним наголосом здебільшого зберігають у цій формі [о]: долоня - долоні - долонь, сорока - сороки - сорок. У слові корова наголос також незмінний, але всупереч цій закономірності більшість говорів має в цьому відмінку тільки форму корів, тому вона й стала літературною. У мовній сфері відбувається своєрідна дифузія - взаємопроникнення. Цікавим би стало дослідження орфографічних норм, що стосуються правопису літери є в прізвищах типу Бєлінський, літери е в словах типу серпень, яке б провели студенти, обґрунтувавши його на основі історичної довідки.\nВикористання елементів історичної граматики не лише дає змогу показати механізм чергувань, а й сприяє свідомому засвоєнню норм. Так, спираючись на знання студентів про зміни приголосних у потоці мовлення, можна пояснити процес подовження. В українській мові подовжені приголосні розвинулися в результаті асиміляції [j] до попереднього м'якого приголосного. Перед [j] вимовлявся зредукований голосний [Е] (Ь (єрь) у сильній позиції) : [знань]е]. Після занепаду зредукованого у слабкій позиції [н] і [j] опинилися поряд, між ними відбулася прогресивна асиміляція: [н'] уподібнив наступний звук [j], у результаті виникла форма знаннє. Пізніше за аналогією до іменників середнього роду типу лоша кінцевий голосний [Е] змінився на [А], наприклад: знання, життя. Тверді приголосні [j] не асимілювали, тому подовження в таких випадках не відбулося: здоров'я, подвір'я [1; 3]. Якщо перед м'яким приголосним є ще інший приголосний, то подовження не відбувається , хоч цей приголосний і асимілював звук [j]. Подовження приголосних властиве лише в позиції між голосними, а тому в інших випадках відбувається стягнення, або втрата приголосним подовженої вимови й зміна його на звук звичайної довготи: [вксть]у], орфографічно вкстию, вкстью-- [вкст jy] - [в'іс'т'т'у] -[в'іс'т'у], орфографічно вістю .\nодна з необхідних умов свідомого сприймання - Інтегрування суміжних мовознавчих дисциплін


Студентське життя | Інститут іноземних мов\nІнститут іноземних мов є одним з найбільших за кількістю студентів навчальним підрозділом Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка. На сьогодні на денній формі тут навчається 623, на заочній – 74 особи. Це студенти англійського, німецького, французького та польського відділень.\nСтудентське життя багатоманітне. Поряд із буденними лекціями, семінарами, самостійною роботою у бібліотеках воно позначено багатьма неординарними подіями. Це заслуга передусім студентського самоврядування інституту.\nСтудентський деканат відзначається чіткою, продуманою структурою, що покликана охопити усі сфери студентського життя, виявити багатьох здібних студентів і залучити їх до співуправління інститутом. Разом з основним виборним органом Радою старостату, що об'єднує старост академічних груп, структурним підрозділом деканату є низка відділів, наділених своїми правами та функціями:\nвідділ освіти і науки займається питаннями навчальної діяльності студентів інституту (успішність, відвідування занять) та включає в себе студентів, здібних до наукової діяльності. Відділ організовує студентські конференції, координує написання студентами наукових проектів, їх участь у Всеукраїнських предметних олімпіадах;\nінформаційний відділ об'єднує юних кореспондентів інституту, замітки яких періодично з'являються на сторінках часопису трудового колективу університету "Франківець" та місцевих газет. В інституті налагоджено видання англомовної газети "English Teacher", дописувачами та редакторами якої є самі студенти. Відділ поширює актуальну інформацію студентського самоврядування шляхом виготовлення оголошень і стіннівок, активної роботи в соціальних мережах, а також займається художнім оформленням святкувань;\nсоціальний відділ опікується соціально незахищеними представниками студентства (сироти, інваліди, чорнобильці, малозабезпечені, діти з багатодітних сімей) шляхом надання їм консультацій і соціальної допомоги. Крім того, відділ підтримує волонтерський рух, організовуючи благочинні акції і співпрацюючи з дитячими закладами Дрогобиччини (Товариство дітей-інвалідів «Надія», дитячий будинок «Оранта» та ін.);\nвідділ культури і мистецтв об'єднують студентів різних обдарувань і зацікавлень, які вносять вагому лепту в організацію дозвілля, забезпечуючи духовний розвиток студентства, популяризацію культури, національних традицій. Відділ ініціює та проводить різноманітні святкування, що вже стали гарною традицією: День інституту, День працівника освіти, День англійської, німецької, французької та польської мов, День студента, Дебют першокурсників, Красуня інституту та ін.;\nдо відділу спорту і туризму входять молоді спортсмени інституту, учасники й переможці студентської універсіади з різноманітних видів спорту (футбол, волейбол, настільний теніс, шахи тощо), члени університетських спортивних об'єднань. Відділ пропагує здоровий спосіб життя, зокрема популяризує активний туризм.\nІнститут гордий своєю командою КВН "Інфаркт", яка шість разів ставала чемпіоном університетського фестивалю КВН з часу його проведення.\nМолоді науковці інституту заснували у 2014 році Наукове товариство студентів і аспірантів ім. В. Надім'янова. Члени товариства займаються розробкою наукових проектів і пошуком ґрантів, успішно беруть участь у предметних олімпіадах та конкурсах (зокрема, у щорічному загальноуніверситетському конкурсі "Ерудит"), а також регулярно публікують розвідки на сторінках збірника праць молодих науковців "Наукові записки Інституту іноземних мов".\nУ 2015 році в інституті виникла ще одна студенська організація – культурно-просвітницька студія "Сіль землі", метою діяльності якої є сприяння всебічному розвитку молодої особистості, поглиблене вивчення української культури і популяризація її надбань, виявлення і промоушн юних талантів. Студія організовує різноманітні культурно-масові заходи: лекції, семінари, цікаві зустрічі (в тому числі з відомими людьми), вечірки, подорожі, а також розповсюджує корисні матеріали в Інтернет-просторі.\nОкремою гілкою студентського самоврядування є профспілкова організація студентів. Зі вступом до університету всі студенти стають членами Профспілки працівників освіти і науки України. Кожна академічна група обирає профорга. Профоргів очолює голова профбюро інституту, котрий представляє інститут у профспілці студентів університету. Разом із членами студентського деканату профспілкові активісти сприяють розв'язанню проблем студентського життя, організовують студентське дозвілля, зокрема займаються питаннями проживання студентів у гуртожитках та їх оздоровлення у профілакторії.\nЗавдяки налагодженій співпраці з зарубіжними навчальними закладами студенти Інституту іноземних мов мають змогу брати участь у літніх мовних школах при вишах західноєвропейських країн, проходити короткострокові стажування за кордоном (наприклад, при Віденському педагогічному інституті) чи паралельно здобувати вищу освіту у Польщі (у рамках програми "Подвійний диплом"). Гарною традицією вже стала організація щорічних лінгвокраїнознавчих поїздок до Австрії, Німеччини, Польщі, Угорщини, Чехії, в яких беруть участь студенти інституту з числа кращих.