1-06-2015, 19:11 Корисні поради 0 коментарів\nУ тому випадку, якщо немає впевненості, або фінансових можливостей замовити індивідуальний проект, можна зупинити вибір на типовому проекті. Особливо зручний для швидкого зведення збірний заміський будинок. Каркасно-щитові і збірні будівлі дозволяють заощадити на забудові, так і обзавестися дачею або котеджем в короткий термін. Якщо порівнювати із звичайними варіантами зведення заміських будинків, то споруди з елементів збірного типу здаються більш перспективними. Як придбання, так транспортування або зберігання збірних елементів буде значно простіше, ніж колоди, бруса, цегли. Деталі проходять необхідну обробку, а також просушування ще у заводських умовах, вступаючи до забудовника вже готовими до збірки.\nОбробка заводський технікою знижує кількість браку. На складання і монтаж елементів будови витрачається значно менше часу. Доведення не складно виконати прямо на місці. При цьому деталі начебто сандвіч – панелей надходять у готовому до монтажу, вигляді, тобто мають зовнішню обробку, шар утеплювача і внутрішню обробку. При поставці збірних будинків підприємством не рідко виділяється відвантажувальна техніка. У супровідних документах зазначено якість матеріалу. Також поставляється інструкція, що полегшує процес складання. В принципі будинок такого типу може зібрати навіть не фахівець. Наявність тех. документів, паспорта, адрес підприємств, зайнятих у виробництві деталей для зборки, тех. показників для дому – обов'язкова частина документації.\nЗамовник цілком може вносити зміни до складу комплектуючих деталей. Елементів для зведення будинку слід придбати трохи більше, ніж заплановано, на випадок заміни внаслідок поломки. Розрахунок параметрів будови слід вести виходячи із витривалості фундаменту і його надійності. Тип фундаменту вибирають виходячи з особливостей ґрунту і ваги споруджуваного будови. Для легкої будівлі каркасного типу, зазвичай, цілком достатньо стовпчастого фундаменту. Якщо планується посилити фасад цеглою, тоді може знадобитися стрічковий фундамент. Деталі, які входять в комплект для зведення будинку, повинні строго відповідати вказаним в технічній документації параметрами. Доставку деталей зазвичай виконують автотранспортом.\nВлаштувати фундамент і виконати земляні роботи можна самостійно. Але краще довірити таку справу фахівцям, оскільки вони впораються швидше, а також мають у своєму розпорядженні необхідною технікою. До забудови потрібно вирішити питання прокладки комунікацій. Зазвичай в процесі формування фундаменту монтують і каналізаційну систему. Будинок зводять вже після того, як облаштовані системи водопостачання. Наявність готового, типового проекту дозволяє вести будівництво швидко, зберігаючи і якість роботи. Звичайно, готовий проект далеко не завжди підходить до обраної місцевості. Однак, проект можна доповнити або, навіть переглянути. Але переробка проекту може займати не менше часу, ніж складання проекту нового, це потрібно враховувати.\nЧим зручний проект типового збірного будинку?\nТипові проекти розподіляють згідно з їх серії. Кожна з серій може бути розділена на декілька підваріантів. Для вирішення об'ємної плануванні може бути використаний такий матеріал, як деревина, блоки з газобетону і силікатів, цегла і т. д. В проектну частину включені і архітектурно – будівельні креслення, враховуються показники основних інженерних конструкцій, розраховується інженерне обладнання для постачання заміського будинку водою, газом, електрикою. Розробку таких проектів ведуть спеціальні інститути, складаючи більш економічний в плані витрат, так і в плані матеріалів варіант. Однак, для оптимального рішення важливо виконати дослідження місцевості, де буде зводитися планований заміський будинок.\nЩодо внесення змін у вже споруджену або зведену будову, важливо врахувати особливості проекту. Якщо планується добудовувати будинок, вносити зміни до його зовнішній вигляд, значно ускладнити споруду, то це повинно бути закладено заздалегідь, ще при формуванні проекту. Просто слід розраховувати як фундамент, так і каркас будівлі на зростаючу вагу, виконувати споруду з запасом міцності. В цілому ж, навіть заміна покрівлі, ймовірно, зажадає перегляду кроквяної системи і невідомо, як витримають зрослий вага несучі конструкції будівлі. Одна зміна у системі заміської споруди тягне за собою низку інших змін. Краще заздалегідь підготувати будову до запланованих змін.\nКаркасний будинок - фантастика чи реальність\nБудинок етапи зведення


Через голод у Флориді загинула рекордна кількість ламантинів\nОфіційні особи Флориди заявили, що цьогоріч вже померло більше ламантинів, ніж у будь-який інший рік в історії штату. Причиною став голод, спричинений втратою водоростей. Про це повідомляє The Guardian.\nКомісія зі збереження риби та дикої природи Флориди повідомила, що в період з 1 січня по 2 липня був зареєстрований 841 випадок смерті ламантина. Попередній рекорд у 830 загиблих особин був зареєстрований за весь 2013 рік.\nЗазначається, що більш ніж половина смертей сталася в лагуні річки Індіан і прилеглих районах в округах Волусія, Бревард, Індіан-Ривер, Сент-Люсія і Мартін. Крім того, переважна більшість смертей сталася в Бревард, де загинули 312 ламантинів.\nДеякі біологи вважають, що забруднення води вбиває зарості водоростей у цьому районі.\n“Безпрецедентна смертність ламантинів через голод була зареєстрована на Атлантичному узбережжі минулої зими та навесні. Більшість смертей сталася в холодніші місяці, коли ламантини мігрували в лагуну річки Індіан і через неї, де загинула велика частина морських водоростей”, – заявили в університеті Флориди науково-дослідному інституті риб і дикої природи.\nЗ огляду на викладене, вчені наполягають на поверненні ламантинам статусу виду під загрозою зникнення. З 2017 року ці морські ссавці вважаються вразливим видом.\nНагадаємо, в американському штаті Флорида виявили ламантина, на спині якого хтось вирізав слово “Трамп” друкованими літерами. Федеральна і місцева влада почали розслідування інциденту.\nCopyright © 2019, req:48 sql:0.0106 s php: 0.0561 s time:0.0667 s mem:6 mb


Отруйний клімат — Турбо Новости\nВбити було б найлегше у в'язниці, спокійно говорить Михайло Ходорковський. Він провів у колонії десять років, «кожен день там щось могло статися». Чому йому потрібно турбуватися зараз? «Сьогодні в Лондоні я себе почуваю абсолютно безпечно. Безпечніше, ніж коли-небудь за останні десять років ».\nНе все так вважають\nМихайло Ходорковський, який очолював концерн «Юкос», був колись одним з найвпливовіших російських підприємців, який змушений був поплатитися за свою відкриту критику російського режиму Володимира Путіна. З моменту свого звільнення він активно займається просуванням свободи слова у своїй країні. Хоча разом з сім'єю живе у Швейцарії. Але зараз він хоче переїхати до Лондона. «Я серйозно думаю подати прохання про отримання політичного притулку у Великобританії», - говорить він.\nЗвідти він планує почати активну політичну діяльність разом зі своїм фондом «Відкрита Росія». Все це викликає занепокоєння його оточення. Тому що Лондон ще ніколи не був безпечним місцем для російських дисидентів. У 2006 році спалахнув скандал навколо вбивства Олександра Литвиненка. Критик Путіна, який працював раніше на російські спецслужби, втік до Англії, де був отруєний радіоактивним полонієм-210. І ось зараз Ходорковський є найвідомішим за кордоном критиком Путіна.\nЙого видатні контакти в політиці, а також, як вважають деякі, його скрупульозний підхід, зробили його мільярдером. Він двічі засуджувався до судового терміну за ухилення від сплати податків і шахрайство у великому розмірі, в колонії він провів більше десяти років. Організації з захисту прав людини впевнені, що вироки були політично мотивованими.\nКоли Володимир Путін в кінці 2013 року особисто помилував Ходорковського, той виїхав до Німеччини, а звідти - до Швейцарії, де і проживає сьогодні. Там знаходиться і частина його стану. Колишній олігарх відійшов від бізнесу і міг би вести зараз спокійне життя. Але замість цього він хоче допомогти Росії розвинутися в демократичне суспільство. Для багатьох росіян це звучить, як погроза.\nЩо опинилися у вигнанні росіяни, які відчули довгу руку Путіна, застерігають свого відомого співвітчизника. «Люди стали дуже обережними після того, що сталося з Олександром. Вони вживають всі можливі заходи », - говорить вдова Олександра Литвиненка Марина. «Вони знаходили все більше причин, щоб замкнути його. Тому нам, врешті-решт, залишалося тільки втекти до Великобританії ». Неможливо передбачити, до яких новим методам прибіжать путінські поплічники.\nОлександр Литвиненко помер у листопаді 2006 року в госпіталі Університетського коледжу. Ймовірно, отрута була підмішаний йому в чай двома російськими знайомими під час зустрічі в готелі в лондонському районі Мейфейр. Знадобилося три тижні, щоб отрута остаточно знищила його.\nНовий хрестовий похід Путіна вже почався. За останній місяць збройні російські поліцейські провели обшуки в офісах фонду Ходорковського в Москві і Санкт-Петербурзі. Напередодні нового року Ходорковський був заочно заарештований за звинуваченням у вбивстві, що стався 17 років тому, і оголошений в міжнародний розшук. У цій справі слідчі заходи проходили вже в трьох процесах.\nЖодна західна держава не видасть Ходорковського. Ні Швейцарія, де живе сім'я підприємця, збагатився за допомогою сумнівних методів в дикі дев'яності роки. Ні тим більше Великобританія, яка давно відома традицією приховування політичних вигнанців і більше всіх інших європейських країн протиставляє себе режиму Путіна.\nАле що йому може загрожувати, остаточно з'ясується в четвер, коли суддя Лондонського Королівського суду Роберт Оуен оголосить остаточне рішення у справі про вбивство Литвиненка. Одне вже відомо сьогодні. Британське правосуддя вважає винним російська держава. Чи був відданий наказ про вбивство особисто Володимиром Путіним, ніколи не буде доведено. Але те, що обидва підозрюваних могли отримати доступ до високорадіоактивної отруйних речовин тільки за допомогою російських властей, було доведено в ході шестимісячного розслідування і опитувань поліцейських, експертів кримінології та ядерної галузі.\n«Мій посил полягає в тому, що Лондон ніколи не буде безпечним місцем», - застерігає Юрій Фельштинський, що видав у співавторстві з Литвиненком книгу «ФСБ підриває Росію», яка внесена в Росії в список заборонених творів. - Лондон був традиційно безпечним місцем для російських емігрантів. Але в останні роки Лондон, на жаль, став небезпечним місцем для росіян ».\nУ наступні роки після смерті Литвиненка містичним чином померли ще двоє критиків Кремля. Фінансовий консультант Олександр Перепелічний був замішаний на Батьківщині в скандалі навколо відмивання грошей. Він втік до Великобританії і співпрацював з британськими та швейцарською владою. У листопаді 2012 року у нього стався раптовий напад під час пробіжки, після якого він помер. Дані розтину торік показали наявність в шлунку загиблого рідкісного отруйної речовини рослинного походження, зараз ведеться судове розслідування. І обставини раптової смерті ворога Путіна, Бориса Березовського, на своїй віллі в Аскоті в 2013 році, не були розкриті. Після багатомісячного розслідування без відповіді залишилося питання, чи вчинив бізнесмен самогубство, або мало місце вбивство.\n«Історія смертей супротивників Путіна вражає», - визнає Ходорковський. Але на нього самого, здається, вони належного враження не справили. Режим не буде існувати вічно. Відбудеться зміна - незважаючи на ряд законів, придуманих Кремлем. За допомогою революції, мирної революції, говорить Ходорковський. Як він цьому сприятиме? «Я бачу свою роль у тому, щоб допомогти молодим опозиційним політикам отримати необхідний досвід, щоб стати відомими в країні. Коли є такі люди, тоді можливий революційний прихід до влади без занурення країни в хаос ».\nУ Лондоні концентрується все більше російських шпигунів. Британська розвідка Мі-5 оцінює кількість агентів, що працюють на СВР, до 50 осіб. Велика частина з них працює в російському посольстві в околицях Гайд-парку, Кенсінгтонський палац розташований в безпосередній близькості. Все частіше російські дипломати потрапляють в заголовки місцевих ЗМІ, після того як вони спочатку проникають на лондонську політичну сцену, а потім з'ясовується, що вони є агентами. Британський МЗС тим часом вже звик затягувати з видачею віз російським дипломатам, щоб посольство не занадто сильно роздмухувало свій штат. Минулого літа російська сторона офіційно скаржилася на те, що британські дипломати в Москві отримують необхідні документи протягом 30 днів, російські ж у Лондоні змушені чекати приблизно по п'ять з половиною місяців.\nНебезпека може чекати всюди. «Він - найвідоміший противник Путіна за кордоном. А Путін, як і всі всемогутні правителі, має своїх вірних слуг, які хочуть довести йому свою лояльність », - говорить Лілія Шевцова. Путіну самому зовсім необов'язково віддавати відповідний наказ, вважає експерт інституту Брукінгса.\nХодорковський вже дізнався, наскільки вразливим можна стати за межами колонії. Володимир Кара-Мурза, людина з близького оточення Ходорковського, у травні +2015 був госпіталізований з раптовою відмовою нирок і введений у штучну кому. «У мене немає сумнівів в тому, що це був замах. Цілеспрямоване отруєння », - говорить Кара-Мурза. - Я не маю поняття, де і як це могло статися. Я бував так часто в Москві та інших містах в Росії, у великій кількості публічних місць, з великою кількістю людей ». У грудні Кара-Мурза подав офіційну заяву до Слідчого комітету про порушення кримінальної справи на підставі статті 105 - замах на вбивства з політичних міркувань. «У середині січня ми чекаємо відповіді, чи буде прокуратура проводити розслідування». Восени 2016 року відбудуться парламентські вибори, «Відкрита Росія» представить кандидатів у 15-ти виборчих округах. Крім того, фонд організовує дебати, щоб створити в публічному просторі місце для вираження іншої думки. «Якщо Путіна підтримує дійсно 90 відсотків населення, чому ж тоді режим так боїться?», - Запитує Кара-Мурза. Цей страх може дійти до Лондона.\nНазад Предыдущая запись: Зворотний бік Європи\nДалее Следующая запись: 2015 — рік Сирії та Саудівської Аравії\nКак правильно давать советы.


Реферати по філософії - 513\nЗ яких ідей народилася соціологія: інтелектуальні джерела нової науки. Формування ідеї. Формування ідеї соціального закону. Закон. Ідея методу. Висновок: коли і де починається соціологія?\nНародність, як онтологическая основа моральності.. Є досить лобове і, видимо, не вірне рішення задачі: православ'я - джерело моральності. Таких висловлень більш ніж досить. Виходить, до того моменту, як князь Володимир загнав киян у ріку, моральності на Русі не було. Багато хто затверджують, що і Те не було.\nФілософія Відродження. Особливості філософії Відродження. Філософія гуманізму. Метаморфози і криза середньовічного аристотелизма.\nБуття і реальність. Існує широко розповсюджене чекання, що Універсальна Історія, якщо можна буде таку углядеть, повинна функціонувати як деяка секулярная теодицея, тобто виправдання всього сущих у термінах прийдешнього кінця історії.\nГра в чотири руки (смерть метафізики і метафізика смерті). Рубежі реального падають слідом за рубежами ідеального; пост-модерн не в силах насититися просвещенческим екстремізмом, вступаючи на стежку нового, модернизационного деконструктивизма.\nД. Белл і концепція постіндустріального суспільства. Передумови становлення й основні концепції постіндустріального суспільства. Основи постіндустріального суспільства.\nСучасні інформаційні технології як фактор соціальних трансформацій у постіндустріальному суспільстві. Одним з найцікавіших факторів соціальних трансформацій у сучасному постіндустріальному суспільстві є широкий вплив сучасних інформаційних технологій на суспільство.\nФормування професійної ідентичності особистості як умова її професіоналізму. Сприйняття індивіда як особистості, здатної до активної професійної діяльності і саморозвитку, зв'язано з розумінням того, як людина конструює власну ідентичність. "Конструювання" у даному випадку можна трактувати як складний процес цілеспрямованого чи спонтанного засвоєння, інтерпретації і практичного використання соціального знання людиною.\nПро співвідношення мови і мислення. Аналізуються різні точки зору по тлумаченню взаємини понять мови і мислення, при розгляді яких необхідний диференційований підхід, тому що існують різні форми мислення і відповідні їм різні типи мов.\nХарактеристика протестной активності працівників промислових підприємств Пермського краю (за підсумками соціологічного дослідження). Розглядаються основні риси протестного поводження працівників промислових підприємств, проаналізовані детермінанти протестной активності, виявлені основні види протестных дій і відношення до них працівників.\nСоціальна сутність творчої діяльності (історико-гносеологічний аспект). Особливістю триваючого й у наші дні перехідного періоду в Росії є масштабне ламання соціальних, психологічних і інших стереотипів життєдіяльності і жизнетворчества людину і суспільства, особистісних і суспільних поглядів, переконань, звичок, мотивів, інтересів, цінностей, індивідуальних і групових позицій, статусів, ролей.\nЕфективність інвестицій у людський капітал. У статті проаналізовані питання, що стосуються поняття "людський капітал", історичного усвідомлення необхідності інвестицій у людину, розглянуті способи оцінки ефективності таких інвестицій відповідно до теорії людського капіталу. Сформульовано фактори, що впливають на формування людського капіталу, без яких неможлива реальна кількісна оцінка інвестицій.\nСоціологія Вильфредо Парето. Життя і наукова діяльність. Ідейні джерела й особливості світогляду. Соціологія як логіко-експериментальна наука. Логічні і нелогічні дії. "Опади" і "похідні". Суспільство як система в стані рівноваги. Теорія еліти. Значення соціологічних ідей Парето.\nКризи раціональності: причини і наслідки. В історії людства раціональність як орієнтир мотивації діяльності не раз зазнавала критики й обструкції. У пропонованій статті автор досліджує причини інтелектуальних криз соціуму, аналізує наслідку криз раціональності в різні історичні епохи. До числа головних причин дестабілізації сучасного світу автор відносить фактор надмірної мілітаризації суспільства.\nСтудентське самоврядування як соціальна технологія. У соціологічному словнику дається визначення: "соціальна технологія - сукупність методів, прийомів, засобів і способів організації людської діяльності по цілеспрямованому впливі на соціальні процеси і системи".\nФорми суспільної свідомості. Суспільна свідомість являє собою сукупність ідей, теорій, поглядів, представлень, почуттів, вірувань, емоцій людей, настроїв, у яких відбивається природа, матеріальне життя суспільства і вся система суспільних відносин.


Інформація про продаж на аукціоні в електронній формі об’єкта державної власності групи А …\nНазва об’єкта приватизації: окреме індивідуально визначене майно – підва-льне приміщення під будівлею їдальні (М-2) загальною площею 250,8 кв.м.\nМісцезнаходження об’єкта приватизації: 45006, Волинська обл., м. Ковель, вул. Володимирська,154. Балансоутримувач: ТДВ «АТП 10706» (код ЄДРПОУ 05461119).\nВідомості про об’єкт приватизації: Об’єкт приватизації - підвальне примі-щення під будівлею їдальні (М-2) розташоване на відстані 5,8 км від центру мі-ста, на окраїні. В кінці Ковеля в напрямку Володимир-Волинського. Цей район вважається промисловим, виробничим.\nБудівля двоповерхова, цегляна, з окремою парковкою. Оцінюване підвальне приміщення розміщене з правого крила будівлі (з північної сторони). Є два входи: з боку та по цетру будівлі.\nПочаткова ціна об’єкта приватизації без урахування ПДВ – 349992 (триста сорок дев’ять тисяч дев’ятсот дев’яносто дві) гривні 00 коп., ПДВ – 69998,40 (шістдесят дев’ять тисяч дев’ятсот дев’яносто вісім) гривень 40 коп.\nПочаткова ціна об’єкта приватизації з урахуванням ПДВ – 419990,40 (чо-тириста дев’ятнадцять тисяч дев’ятсот дев’яносто) гривень 40 коп.\nГрошові кошти у розмірі 10% від початкової ціни продажу об’єкта: 41999,04 (сорок одна тисяча дев’ятсот дев’яносто дев’ять) гривень 04 копійок.\nКінцевий термін прийняття заяв для участі в аукціоні – 18 січня 2018 року до 17 год. 15 хв.\nАукціон в електронній формі буде проведено Українською універсаль-ною біржею 22 січня 2018 року. Час початку торгів - 10.00, час закінчення аукціону (внесення цінових пропозицій) – 12.00.\nЗаяви на участь в аукціоні та фотокопії документів, що є додатками до заяв подаються в електронному вигляді на сайт Української універсальної біржі: www.uub.com.ua.


« «Де б ти не був – вшануй!». Закликаємо 23 листопада вшанувати пам’ять жертв Голодомору!\nРік 33-й – Голгофа твоя, рідна Вітчизна моя! »\n22 Листопада, 2019 | : РДА\nНагадуємо, 23 листопада у День пам’яті жертв голодоморів о 16:00 відбудеться загальнонаціональна хвилина мовчання, після якої розпочнеться Акція «Запали свічку пам’яті!». Українці вдома та по всьому світу запалюватимуть свічки пам’яті у себе на вікнах чи біля меморіалів Голодомору.


Як позбутися целюліту: відгуки про ефективні вправи | Маски\nЯк позбутися целюліту: відгуки про ефективні вправи\nПро тренажерному залі\nПроблема целюліту при вагітності\nА що скаже фахівець?\nТака проблема, як целюліт, псує життя мільйонам жінок. Можливо не тільки самостійно, але і терміново позбутися від нього в домашніх умовах, і які вправи краще всього для цього підходять? Про те, як це можна зробити швидко і ефективно в тренажерному залі, а також при такому стані, як варикоз, і під час вагітності, розказано далі.\nШвидко, ефективно і повністю побороти целюліт на всьому тілі, зокрема, на руках і під колінами, безумовно, надзвичайно складно, але все-таки більш ніж реально. Для цього необхідно, як свідчу відгуки, вдатися до таких заходів:\nраціональне харчування (дотримуване весь час);\nбілизна з антицелюлітним ефектом;\nспеціальні ванни (тільки не після масажу і коли варикоз), а також перебування в лазні;\nобгортання, значно зменшують целюліт, наприклад, з допомогою ефірних масел;\nмасаж в області проблемних зон, він може бути як класичним, так і вакуумним, якщо проблема вже на останній стадії;\nготові антицелюлітні засоби, які завжди є в аптеках і косметичних відділах;\nфізичні вправи, які можна робити не тільки вдома, але і на тренуваннях, а також під час вагітності та при варикозі.\nПро те, як позбутися целюліту в тренажерному залі, задумується кожен. Зробити це можливо за рахунок природної стимуляції гормону соматотропіну. При цьому обов’язково дотримуватися помірні навантаження фізичного характеру. Безпосередньо впливають на синтез соматотропіну кардіо навантаження. Особливе ж значення для поліпшення природного синтезу мають силові анаеробні вправи, здійснювані до масажу. Саме вони допомагають прибрати апельсинову кірку у всьому тілі, навіть коли варикоз.\nДля того щоб досягти максимального результату навіть під час вагітності або при варикозі, в програму повинні входити:\nвправи на великі групи м’язів, які є енергоємними вони можуть здійснюватися на будь-якій стадії целюліту;\nвправи, що передбачають застосування середньої ваги і великого числа повторень;\nспеціальні інтервали відпочинку, які, як свідчать відгуки, обов’язково слід дотримуватись.\nОсновні базові вправи, які здатні задіяти велику кількість м’язів, включають в себе віджимання лежачи, присідання й станову тягу. Саме вони допоможуть поліпшити стан шкіри в самі короткі терміни, причому не тільки на попі, але і на руках, а також на животі.\nУ той же час, будь-які інтенсивні вправи мають свої протипоказання. Це може бути варикоз останні стадії, геморой і підвищені показники артеріального тиску, коли недопустимі заняття з обтяженням.\nПри варикозі і вагітності перед початком занять обов’язково проконсультуйтеся з лікарем і тренером.\nУ тому випадку, коли представлені недуги відсутні, можна почати займатися по інтенсивному алгоритмом, не забуваючи про всі плюси масажу і банок, якщо вони дозволені. Він включає в себе вправи на різні групи м’язів: від тих, які розташовані на руках або животі до наявних на попі. Їх слід чергувати між собою, здійснюючи 10-20 повторів за один раз. Це допоможе швидко і ефективно повністю позбавитися від целюліту.\nГоворячи про те, як позбавитися від целюліту на стегнах, коли варикоз, слід зазначити, що з подібним діагнозом можна здійснювати лише деякі процедури. Мова йде про:\nхолодному обгортанні із застосуванням водоростей і масел;\nаналогічному обгортанні на животі, сідницях або руках з допомогою блакитної глини. Іноді це можна робити і в лазні, але виключно після консультації з лікарем;\nконтрастному душі, заняття велоспортом (не занадто посиленим, коли варикоз), спортивній ходьбі і відвідування басейну або масажу, які є швидше додатковими процедурами.\nКоли здійснюються будь-які вправи, необхідно стежити за тим, щоб кінцівки були щільно обмотані за допомогою еластичного бинта під колінами. Так буде досягнуто зниження навантаження на судини.\nУ процесі відпочинку слід утримувати ноги вище, ніж звичайно, якщо це не доставляє дискомфорту. Припустимо, на спеціальному валику або подушці. Рекомендується також використовувати мазі і настоянки, які містять компоненти, тонізуючі вени і судини.\nЗабороняється нагрівати нижні кінцівки тому, що тепло негативно впливає на варикоз і ще більше розширює вени, що посилює больові відчуття. У зв’язку з чим небажані процедури, що усувають целюліт за рахунок термічного обгортання, лазні або сауни. Але вихід є.\nЛікувальні процедури, які направлені на те, щоб швидко і ефективно відновити структуру шкіри на руках, животі або попі увазі під собою:\nсеанси спеціального масажу, що дозволяє боротися з целюлітом;\nтеплі або холодні обгортання з гелями і масками, а також за допомогою водоростей або морської грязі, застосування банок. Вони хороші тим, що дозволяють поліпшити процеси метаболізму в області клітин шкіри і очистити організм від шлаків.\nТаким чином, варикоз, незважаючи на всю серйозність, дозволяє здійснювати певні процедури по позбавленню від целюліту. Що ж можна сказати про догляд за шкірою і вправи від целюліту під час вагітності?\nШвидко і ефективно впоратися з цим небажаним явищем допоможуть сеанси масажу. Під час вагітності його рекомендується здійснювати якомога частіше і не надто інтенсивно. Так, можна використовувати спеціальний масажер, обладнаний довгою ручкою.\nНе менш ефективним засобом виявиться натуральний скраб, який також позитивно впливає на відновлення мікроциркуляції в тканинах під час вагітності. Рекомендується використовувати його не рідше 3 разів на протязі одного тижня.\nТим же, хто не знає, як позбутися целюліту після пологів, в обов’язковому порядку слід перевіряти перелік компонентів в покупних засобах. Це пояснюється тим, що в скрабі не повинні містити парабени, агресивні речовини та консерванти. Вони ж небезпечні і в тому випадку, коли є варикоз. Що ще небажано робити під час вагітності і на будь-якій її стадії? Не рекомендується вдаватися до таких видів масажу, як вібромасажери і спеціальні електричні пояси – навіть під колінами.\nСлід відмовитися від скрабів, що містять натуральні компоненти, як і від пілінгів на базі кислот і банок з активними інгредієнтами.\nНе потрібно купувати і такі антицелюлітні креми, які обіцяють швидке позбавлення від апельсинової кірки на руках, животі або сідницях. Такі склади, як свідчать відгуки, вкрай агресивні для жінок під час вагітності.\nОлена Малишева, будучи відомим фахівцем, запевняє, що для того щоб успішно побороти целюліт, необхідно, в першу чергу, знизити відсоток жирової тканини в організмі, що цілком реально зробити. Варто прислухатися і до її думки про ефективних вправах, наприклад, важливо мати високий тонус м’язів на руках, сідницях або животі. Все це можливо за рахунок тонічних вправ, а для того щоб виконати їх, потрібно:\nлягти на область живота;\nпідняти сполучені ноги в рівному положенні як можна вище;\nтримати їх у цьому положенні як можна довше. Повторювати вправу, як свідчать відгуки, краще всього кілька разів.\nДля виконання наступного вправи необхідно сісти на підлозі і спертися на нього за допомогою долонь або ліктів. Одну ногу потрібно зігнути в колінному суглобі, а другу – випрямити і підняти. Далі необхідно витягнути носок піднятої ноги вперед і порахувати до 10.\nЩе один спосіб перемогти «апельсинову кірку», який радить Олена Малишева, полягає в тому, щоб ущільнити шкірний покрив не тільки за допомогою різних вправ. Наприклад, необхідно вчасно позбавлятися від старої шкіри, тобто вдаватися до пілінгу і стимуляції утворення нових шарів шкіри. Саме ця процедура активує ріст нових клітин шкіри, яка планомірно вирівнюється, стає більш щільною, а також на ній утворюються здорові шари епідермісу.\nОтже, позбутися целюліту цілком реально навіть при такому проблемному стані, як варикоз, або на будь-якій стадії вагітності. При цьому можна вдаватися до різних вправ або масажу, які приберуть апельсинову кірку на руках, животі або сідницях. І, звичайно ж, не слід забувати про норми раціонального харчування.


А було нас багато – майже 5 мільйонів. Українці були найбільшою національною меншиною в Польщі – становили 16% населення ІІ Речі Посполитої. Всі знаємо, що в міжвоєнний час кордони польської держави були інші ніж тепер. В Польщі знайшлася значна частина західних українських земель – в тому числі також місто Львів. Незалежна українська держава – УНР проіснувала недовго. Армія Української Народної Республіки понесла мілітарну поразку під час наступу військ совєтської Росії. На еміграції в Польщі опинилося біля 35 тисяч військових та цивільних осіб з України. Деякий час в Польщі перебував також Симон Петлюра.\nДоля української громади в Польщі була трудна, але саме тут умови для життя та діяльності були кращі ніж на наших землях за польсько-українським кордоном. Українці в Польщі мали свої громадські, політичні, культурні та економічні організації. Греко-католицька та Православна Церкви вели активну душпастирську, освітню та благодійну діяльність. Розвивалися також: наука, література, видавнича справа. Українське шкільництво захищало Рідну Мову та інтереси дітей і батьків. Не було легко. Було важко, наростали міжнаціональні конфлікти, але українці як найбільша національна меншина в міжвоєнній Польщі, старалися боронити своїх справ і прав.\nМаємо вже серйозні публіцистичні ініціативи істориків на цю тему. Є також інші видання та документи. Може і могла б я тепер написати статтю. Але ні. На цей раз зроблю по-іншому.\nСьогодні хочу розказати про книжки.\nКнижки, які перенесуть нас в довоєнну політичну, громадську, наукову та літературну дійсність. Я їх прочитала. Сердечно заохочую, щоб і Ви їх прочитали. З них зможете довідатись багато цікавого про українців, які жили в Польщі перед війною. На кінець скажу також два слова про книжки, яких ще не читала ...\nОтже, розпочинаємо від прочитаного:\n– На початку моєї розповіді про книжки, хочу подякувати історику Євгенові Місило з Варшави, який понад 20 років тому опублікував Каталог: «Spis tytułów prasy ukraińskiej w Drugiej Rzeczypospolitej», PAN Warszawa 1983 r.\nМісило опублікував також книжку: «Бібліографія української преси в Польщі (1918 – 39) і Західно – Українській Народній Республіці (1918 – 19)» вид. КІУС Едмонтон 1991 р.\nЦі книжки – важлива справа. Автор доклав багато зусиль для написання таких праць. Мусів переглянути бібліотечні збірки та архівні матеріали, ідентифікувати їх та описати. Коли я переглянула ці публікації – довідалась про факти та події, про які тоді не вчили в жодній школі. Книжки Євгена Місила – каталог і бібліографія були для мене гарною несподіванкою – я щиро здивувалась, що перед війною у Польщі видавалось так багато цікавих газет та журналів.\n«Dzieje Ukraińców w Polsce w latach 1921- 1989», aut. Roman Drozd, Bohdan Halczak; Warszawa 2010 r.\nВарто мати цю книжку. Я на неї чекала. Особливу вартість має зміст книжки – історичні розповіді про дуже істотні факти та події з найновішої історії українців у Польщі. Читач отримує також від істориків дуже добре пояснення всіх складних польсько – українських взаємин, які мали місце в ІІ Речі Посполитій у воєнний та післявоєнний час – аж до 1989 року. Звертаюсь до авторів:\nПанове Професори! – Пишіть багато. Для дорослих, але не тільки. Пишіть також для наших українських школярів початкової школи, гімназії та ліцею. Ваші книжки стануть великою допомогою не тільки для вчителів історії, але перш за все для вчителів української мови та учнів, які вчаться рідного. Читала я Вашу публікацію і сподобались мені: Ваш виклад, стиль та перо. Історичний матеріал викладається дуже логічно, систематично, впорядковано та цікаво.\nРозділ І має заголовок: «Ludność ukraińska w Rzeczypospolitej w latach 1921 – 1939». Згадую про цей розділ тепер, бо це стосується теми, про яку маю Вам писати в цьому матеріалі. Ціла книга має 5 розіділів та 237 сторінок.\nСердечно заохочую нашу молодь до прочитання цієї книжки.\n«Emigracja ukraińska w Polsce 1920 – 1939», aut. Emilian Wiszka; Toruń 2004 r.\nЦе велика, солідна книга – 752 сторінок, 16 розділів, а також документи, архівні фото. Книга складається з двох частин. Зібрати такий матеріал – великий труд. Книга – це перш за все величезний виклад фактів, дат, прізвищ, опис подій, політичних і громадських явищ та різних ситуацій. Книгу треба читати поволі, тут не вдасться нам поспішати ... В першій частині книги автор дає дуже точну характеристику важних історичних фактів та подій зв'язаних з українською еміграцією в Польщі. Друга частина книги також дуже цікава. Назву повністю бодай один розділ: Rozdział VI: «Warszawa – centrum życia społeczno – kulturalnego i naukowego ukraińskiej emigracji politycznej w Polsce 1920 – 1939».\nВ Розділах VII i X розповідається про Каліш, Львів та Перемишль, які також були важливими осередками суспільно – культурного життя української еміграції в 1920 і 30 – тих роках. Розділи: VIII, IX, XI – XVI – це історична розповідь про відділи Українського Центрального Комітету в різних воєводствах та містах на території міжвоєнної Польщі.\nЩоб краще зрозуміти те, про що пише проф. Омелян Вішка пропоную насамперед прочитати статтю Симона Петлюри – «Сучасна українська еміграція та її завдання». Ця стаття стала вже цінним документом. Вона опублікована. Можете знайти її в книзі: Симон Петлюра «Статті» (Київ, 1993)\n«Prasa emigracji ukraińskiej w Polsce 1920 – 1939», aut. Emilian Wiszka; Toruń 2001 r.\nКнижка трохи менша за об'ємом, але також має свою цінність. Має 3 розділи, 324 сторінок, плюс архівні фото обкладинок міжвоєнних часописів. Автор з дуже великою точністю обговорює історичне та політичне питання, подає загальну характеристику української преси та журналів, які виходили тоді на території польської держави. А ще – гарна несподіванка для читача: бібліографія української еміграційної преси. Тут автор подає конкретні заголовки газет і журналів та коротку характеристику змісту. Можемо також довідатись, коли виходили журнал чи газета, хто їх видавав та редагував, а також – те, що заслуговує на особливу увагу, – інформація, в якій бібліотеці чи архіві вони тепер зберігаються. Читач дізнається, де має шукати те, що його цікавить. Сердечно заохочую до читання міжвоєнної преси. Це незабутнє враження – тримаєш в руках, як би там не було документ минулого. Переглядаючи пресу відчуєш клімат епохи, зможеш ближче пізнати людей та їхню діяльність. Одним словом – варто.\n«Ukraińcy w Polsce 1918 – 1939. Oświata i szkolnictwo», aut. Marek Syrnyk; Wrocław 1996 r.\nТакож є цінною книжкою. Сторінок 186, розділів – 4.\nВ першому розділі автор пише про національні меншини в Польщі в 1918 – 1939 роках. А в наступних розділах йде точна розповідь про українське шкільництво, вищі навчальні заклади та позашкільну освіту.\nЯ дуже вдячна автору др Марку Сирнику за цю публікацію і заохочую своїх колег – вчителів, щоб також її прочитали. Ця книжка буде цікавою не тільки для вчителів, але для всіх, хто цікавиться українським життям у міжвоєнному періоді.\nНа сторінках «Нашого Слова» пишеться час від часу про стан українського шкільництва в сучасній Польщі. Варто повернутись в недалеке минуле і глянути пильним оком, які проблеми та успіхи мало наше рідне шкільництво перед II Світовою війною. Допоможе нам в цьому книжка Марка Сирника.\n«Українське літературне життя українців у міжвоєнній Польщі», авт. Оксана Веретюк; Тернопіль 1994 p.\nКнижка невелика за об'ємом, 61 сторінок; навчальний посібник.\nПроф. Оксана Веретюк в своїй публікації дає нам гарну характеристику вищезгаданої теми, називає: прізвища поетів, письменників, літературних творів та журналів. Розповідає вона про українське літературне життя в міжвоєнному Львові, а також про літературне життя українців на етнографічних польських землях ІІ Речі Посполитої.\nВарто прочитати. Знаменита, цікава тема. Про те, що тоді діялось в українському літературному світі у Польщі можна би написати велику книгу. А може вже хтось написав її? – Не знаю. Дуже добра тема на докторську чи габілітаційну або професорську роботу. Якщо хтось з читачів знає, чи існує літературознавча або історична книга під вищезгаданим заголовком – прошу підказати. Буду дуже вдячна.\n«Documents for the study of literature and of ideological trends.\nCorrespondence from Аmerican archives 1857 – 1933», New York 1992\n(Матеріали до історії літератури і громадської думки; листування з американських архівів 1857 – 1933).\nКнигу видала Українська Вільна Академія Наук в США.\nВелика і важлива публікація. Має 813 сторінок, складається з двох частин. Нашим читачам, яких цікавить життя українців у міжвоєнній Польщі, пропоную розділ 2.\nТам знайдете листи до поетеси Наталії Лівицької – Холодної (дочки Андрія Лівицького – Президента УНР в екзилі). Поетеса деякий час проживала у Варшаві. Листи до Наталії писали між іншими: Євген Маланюк, Юрій Липа, Андрій Крижанівський, Дмитро Донцов та Олена Теліга.\nВарто прочитати ці листи. Вони не тільки ближче покажуть нам життя людей минулої епохи та оживлять історичні події.\nПрочитавши листи, дізнаємося про різні цікаві подробиці, новинки, емоційні переживання авторів, радості та сумніви, творчі ідеї...\nВідомо: лист – то лист. Приватна справа. Але якраз ті листи, що їх публікує книга були писані знаними особами, які помітно впливали на літературне та громадське життя, а тому мають дуже велику історичну вартість. В наш час, згадані листи є цінними документами.\nДобре, якщо читач знає непогано англійську мову, тому що в книзі є дуже важливі примітки та коментарі (при чому вони широкі та точні за змістом), але саме в англійській мові. Читаючи їх можна довідатись багато цікавого.\nА тепер два слова про книжки, які хочу прочитати:\nНедавно вийшла друком книжка: „Ukraińcy w Warszawie”. Автори – Роман Шагала та Омелян Вішка; Toruń – Warszawa 2010 r.\nКниги я ще не прочитала, переглянула лише ... Але від разу видно, що ця книга – дуже гарна пропозиція для українців з Польщі, поляків та тих, хто жив чи живе у Варшаві. Вірю, що книга сподобається також в Україні.\nВ своєму резюме автори пишуть таке:\n«Пропонована читачам праця торкається українців, які в період від часів Мазовецького князівства до закінчення ІІ Світової війни були в різній мірі пов'язані з Варшавою, неодноразово заслужилися для неї. Реалії, в яких випало їм жити і працювати має наблизити історичний нарис, натомість словникова частина містить дані, які торкаються 375 найвідоміших з – посеред них, з особливим урахуванням їх перебування у Варшаві та праці у столиці Польщі. У багатьох випадках польське суспільство не усвідомлювало собі того, що вони були українці».\nКнига розповідає м. інш. про Варшаву як центр життя української громади в міжвоєнному періоді та українців, які в тому часі жили та працювали у столиці.\nА були це науковці, письменники, журналісти, художники та артисти, духовенство та політичні, військові й суспільні діячі.\nХочеться також прочитати ще одну публікацію, але не знаю чи така існує. Маю на увазі книгу про релігійне життя українців у міжвоєнній Польщі. Знаю, що є на цю тему статті, але чи існує історична книга?\nВ серпні цього року Україна та світова діаспора будуть святкувати 20 – ту річницю проголошення Незалежності - а радше її відновлення, після років совєтського поневолення.\nБудьмо уважні! Думаймо про батьківщину, але згадаймо також майже 5 мільйонів українців, які проживали в Польщі в міжвоєнному періоді. Згадаймо майже 35 тисяч вихідців з України – військовиків та цивільних осіб різних професій ...\nВ якій мірі українці в ІІ Речі Посполитій підтримали та розвинули національну ідею Незалежності? Політики скажуть своє, а може й – ні ...\nКожен з нас буде мати свою власну думку – бо всі ми бачимо і чуємо.\nВідповідь на це запитання можуть дати нам перш за все історики, культурологи та політологи. Але також письменники та публіцисти, священики, вчителі та лідери українських громадських організацій. Про це скажуть нам теж книжки, газети та журнали, документи, спогади та літературні твори. Відповідь дадуть нам також могили, які не тільки твердо мовчать але й багато говорять ...\nВідвідаймо православний цвинтар на Волі у Варшаві. За даними Посольства України в Польщі – там спочиває понад сотня вояків та офіцерів Армії УНР, в тому числі кільканадцятьох генералів.\nВідвідаймо також Козацьку могилу – Український військовий цвинтар в Александрові Куявському, де спочиває 21 вояків, які померли під час інтернування в 1920 – 1921 роках.\nТепер ці цвинтарі відновлені. Подяка всім, хто трудився!\nКоли думаю, про українців в міжвоєнній Польщі – весь час в пам'яті маю фото Олени Теліги. Цього фото ніколи не забуду ... Воно опубліковане в маленькій книжечці виданій в 1949 році в далекому Буенос Айрес.\nПані Олена в гарному капелюшку, очевидячки в модному стилі 20 і 30 –тих років. Але я добре знаю, після прочитання її листів до Наталії Лівицької - Холодної, що Олена не тільки трималась елегантно і хотіла такою бути, але часто терпіла матеріальну скруту. Мала вона дуже гарне серце та свій стиль– тому і фото гарне ...\nДля мене це фото пані Олени є її інтелігентним протестом проти біди, брехні та всякої окупації ...\nОлена Теліга, дочка проф. Івана Шовгеніва, талановита поетеса, сильна і відважна українка – згинула від кулі. Була вона емігранткою, деякий час проживала також у Варшаві. Проте повернулася в Україну і казала, що Києва ніколи не покине, хоч загрожувала їй смертельна небезпека. Жила коротко – лише 35 років. Олену гарно поважали. Вона очолювала Спілку Письменників – до неї звертались за порадою та допомогою ... Додавала сили та відваги, навіть професорам ...\nОлену заарештувало гестапо, і в1942 році її розстріляли в Бабиному Яру.\nНа чому полягала її « страшна провина»?\nТак, вона була «великим ворогом»! – для окупанта, тому що від щирого серця підтримувала українську мову та рідну культуру. ВСЕ.


20 Жовтня 2021, 17:37 | Психологія\nЗдається, це теж погана новина.\nВам не подобається читати погані новини? Тепер ви можете пояснити свої почуття науково: дослідники довели, що навіть дві хвилини читання негативних повідомлень погано позначаються на емоційному стані людини, інформує Ukr.Media.\nВчені вважають, що тривалий вплив поганих новин може призвести до серйозних наслідків для психічного здоров'я.\nДослідження Позитивні новини Самопочуття Негатив\nЯких прикмет необхідно дотримуватися під час застілля, щоб не залучити неприємності в життя


Знайомтеся, улюбленець блогерів - рожевий салат - Smak.ua\nЯскраві рожеві салати Radicchio del Veneto та La Rosa del Vento стають популярними серед шеф-кухарів по всьому світу. І це не дивно, адже крім користі, ця рослина дуже фотогенічна!\nВсе частіше зображення цієї незвичайної культури можна побачити на сторінках Instagram. В останні місяці рожевий салат радіккіо (італійський цикорій), також відомий як Radicchio del Veneto і La Rosa del Vento, став все частіше з'являтися на фотографіях в Instagram - він використовується як шеф-кухарями з усього світу, так і звичайними домашніми кулінарами.\nЦей вид салату в основному вирощується в Італії, а також деяких штатах США, має гарний світло-рожевий колір і солодкуватий смак з гірчинкою. У той час як традиційний радіккіо має фіолетовий колір, рожевий сорт виходить завдяки спеціальним методам вирощування - деякий час салат росте в темряві.\nНе виключено, що зростаюча популярність рожевого італійського цикорію обумовлена не тільки його зовнішньою привабливістю, яка штовхає користувачів Instagram робити дуже гарні знімки, але й бажанням додати яскравих фарб на кухню після тривалої зими.\nКЛЮЧЕВЫЕ СЛОВА: салат Radicchio del Veneto радіккіо італійський салат рожевий салат цікаві факти


Вчені запропонували нову ефективну технологію для регенерації тканин та органів - Обрій\nCredit:The Ohio State University Wexner Medical Center\nВчені запропонували нову ефективну технологію для регенерації тканин та органів\nНова технологія Tissue Nanotransfection (TNT) з використанням наночіпів дозволяє легко й швидко вирощувати нові тканини та навіть органи. Складно собі уявити, але в основі її роботи — перепрограмування клітин організму.\nРегенерація — це унікальна здатність відновлювати пошкоджені клітини (в тому числі нервові), органи, тканини чи навіть частини тіла. Пригадуєте ті уроки біології, коли ви дізнались, що випадково розрізаний надвоє дощовий черв’як може регенерувати обидві частини свого тіла і перетворитись на двох дощових черв’яків? Серед найяскравіших прикладів регенерації в природі є здатність ящірки відростити втрачений хвіст. Людині, на жаль, не пощастило, й вона такими здібностями не наділена. Але там, де природа нас у чомусь обділила, в бій вступає наука. Так, дослідники з Державного університету Огайо, Медичного Центру Wexner та Коледжу Інженерії Огайо розробили нову технологію — Tissue Nanotransfection (TNT), буквально “тканинна нанотрансференція”, котра може регенерувати будь-який тип клітин.\nОдин з дослідників — доктор Чандран Сен з наночіпом. Credit: The Ohio State University Wexner Medical Center\n“Використовуючи нашу новітню технологію наночіпів, можуть бути замінені травмовані органи або органи, що опинилися під загрозою. Ми показали, що шкіра є родючим ґрунтом, на якому ми можемо вирощувати елементи будь-якого органу, який відмовляє.”\n— один із дослідників доктор Чандан Сен, директор Центру регенеративної медицини та клінічної терапії Огайо.\nВ основі роботи TNT два головних компоненти. Перший — це мікросхема, створена на базі нанотехнологій та призначена для доставки «вантажу» дорослим клітинам в живому організмі. Другий — розробка самого біологічного вантажу для конверсії клітин. Ним може виступати нова ДНК або РНК. Цей вантаж, доставлений з допомогою наночіпа, трансформує дорослу клітину одного типу в інший. TNT не інвазивна, не потребує ніяких лабораторних процедур та може бути здійснена під час огляду. Біологічний вантаж доставляється з допомогою незначного електричного заряду, який ледве відчувається пацієнтом. Складно уявити, але технологія успішно працює у 98% випадків. Лише одним натиском клітини шкіри можуть бути перетворені на елементи будь-якого органу. Процес займає менше секунди. Сам наночіп не потрібно постійно носити з собою, щоб перепрограмування тривало. Також TNT зберігає клітини під імунологічним наглядом, через що пригнічення імунітету не потрібне і не є необхідним.\n«Концепція дуже проста, насправді ми були здивовані тим, як добре вона працює. В моїй лабораторії ми продовжуємо дослідження, намагаючись зрозуміти механізм та зробити його ще кращим. Тож, це початок і все ще попереду.»\n— один з дослідників Л. Джейм Лі, професор хімічної та біомолекулярної інженерії Коледжу Інженерії Огайо.\nДослідження вже були проведені на мишах та свинях. У результаті вченим вдалося перепрограмувати клітини шкіри в пошкоджених кінцівках, де не вистачало кровотоку, щоб вони стали клітинами судин.\nThe Ohio State University Wexner Medical Center, Nature\nВ Китаї з’явилися перші генетично модифіковані немовлята\nБіоінженерія та людські вуха, вирощені з яблук\nЕволюція людства: кінець епохи природного добору\nЗ клітин людини створюватимуть продукти щоденного вжитку


На Сумщині головлікар оголосив голодування - в розпал пандемії влада кинула медиків напризволяще - ЗНАЙ ЮА\nНа Сумщині головлікар оголосив голодування - в розпал пандемії влада кинула медиків напризволяще\nГрошей не вистачає навіть на зарплату медпрацівникам\n6 травня, 08:05\nАнатолій Кияшко, скріншот з відео\nДиректор комунальної Глухівської міської лікарні в Сумській області Анатолій Кияшко оголосив голодування через брак фінансів. При цьому в Національній службі охорони здоров'я України обіцяють, що гроші виділять через 2-3 дні.\nПро це повідомив сам Кияшко у відеозверненні, яке опублікувала телерадіокомпанія "Глухів".\nЗа його словами, Глухівська міська лікарня не може укласти договір з НСЗУ на фінансування у повному обсязі. Тому грошей не вистачає навіть на зарплату медпрацівникам.\n"За півтора останніх місяця я зробив усе, що було в моїх силах, звертався за допомогою в різні інстанції, але безрезультатно. У зв'язку з цим з сьогоднішнього дня я оголошую голодування. Воно триватиме до тих пір, поки не отримає зарплату колектив", - заявив Кияшко.\nВін уточнив, що повне фінансування лікарня не може отримати через те, що помилково НСЗУ направили дані не за повний рік, а за квартал. Дані стосувалися кількості людей, яких проконсультували, пролікували та яким зробили операції в Глухівській лікарні за 2018 рік.\n"Глухівська лікарня неодноразово повідомляла НСЗУ про помилку в статистиці, але досі її ніхто не виправив. Тому лікарня отримала кошти від НСЗУ не в повному обсязі, а лише на три місяці в сумі 867 000 гривень", - пояснив директор.\nНагадаємо, медреформу хочуть змінити – Зеленський замахнувся на святиню Супрун.\nЯк повідомляв портал Знай.uа, МОЗ завершує підготовку документа з ослаблення карантину в Україні.\nТакож портал Знай.uа писав, що в Україні масово скоротять лікарів, МОЗ відповіли на наболілі питання медреформи.\nТеги: медреформа лікарня голодування\nБезкоштовна допомога і високий рівень захисту: в Україні розпочався новий етап медреформи


Розвиток математичних здібностей в дітей віком дошкільного віку » Реферати українською\nРеферати українською » Педагогика » Розвиток математичних здібностей в дітей віком дошкільного віку\nРеферат Розвиток математичних здібностей в дітей віком дошкільного віку\nПоняття «розвиток математичних здібностей» є досить складною, комплексне й залежить багатоаспектним. Вона складається з взаємозалежних і взаємообумовлених поглядів на просторі, формі, величині, часу, кількості, їх властивості і взаєминах, що необхідні формування в дитини «життєвих» і «наукових» понять.\nПід математичним розвитком дошкільнят розуміються якісних змін в пізнавальної діяльності" дитини, які у результаті формування елементарних математичних уявлень, і що з ними логічних операцій. Математичне розвиток -- значимий компонент у формуванні «картини світу» дитини.\nФормуванню в дитини математичних уявлень сприяє використання різноманітних дидактичних ігор. У грі дитина набуває нові знання, вміння, навички. Ігри, які сприятимуть розвитку сприйняття, уваги, пам'яті, мислення, розвитку творчі здібності, спрямовані на розумовий розвиток дошкільника загалом.\nУ початковій школі курс математики зовсім не від простий. Найчастіше діти відчувають різноманітних труднощі під час освоєння шкільної програми з математиці. Можливо, однією з основних причин подібних труднощів є втрата інтересу до математики як предмета.\nОтже, однією з найбільш найважливіших завдань вихователя і батьків - розвинути в дитини інтерес до математики у віці. Залучення до цього предмета в ігровий і цікавою формі допоможе дитині надалі швидше, і легше засвоювати шкільної програми.\n1 РОЗВИТОК МАТЕМАТИЧЕСКИХ СПОСОБНОСТЕЙ У ДІТЕЙ ДОШКОЛЬНОГО ВІКУ\n1.1 Специфіка розвитку математичних здібностей\nУ зв'язку з проблемою формування та розвитку здібностей слід зазначити, що низку досліджень психологів спрямовано виявлення структури здібностей школярів до різних видів діяльності. У цьому під здібностями розуміється комплекс індивідуально - психологічних особливостей людини, відповідальних вимогам даної роботи і є умовою успішного виконання. Отже, здібності - складне, інтегральне, психічне освіту, своєрідний синтез властивостей, чи, як називають компонентів.\nЗагальний закон освіти здібностей у тому, що їх підґрунтя у процесі оволодіння і виконання тих видів діяльності, котрим необхідні.\nЗдібності не є щось назавжди і безповоротно предопределённое, їх підґрунтя і розвиваються у процесі навчання, у процесі вправи, оволодіння відповідної діяльністю, тому потрібно, розвивати, виховувати, удосконалювати здібності дітей і не можна заздалегідь точно передбачити як далеко йтися це такий розвиток.\nВедучи мову про математичних здібностях як особливостях розумової діяльності, слід насамперед зазначити сталася на кілька поширених серед педагогів помилок.\nПо-перше, багато хто вважає, що математичні здібності полягають насамперед у здатність до швидкому й точного вирахування (зокрема у умі). Насправді обчислювальні здібності які завжди пов'язані з формуванням справді математичних (творчих) здібностей. По-друге, думає, що здатні до математики школярі відрізняються хорошою пам'яттю на формули, цифри, числа. Проте, як академік А. М. Колмогоров, успіх у математиці найменше грунтується на здібності швидко й остаточно запам'ятовувати дуже багато фактів, цифр, формул. Нарешті, вважають, що з показників математичних здібностей є швидкість розумових процесів. Особливо швидкий темп роботи сам не причетний до математичних здібностям. Дитина може працювати повільно й неквапливо, але водночас вдумливо, творчо, успішно просуваючись в засвоєнні математики.\nКрутецкий В.А. у книзі «Психологія математичних здібностей дошкільнят» розрізняє дев'ять здібностей (компонентів математичних здібностей):\n1) Здатність до формалізації математичного матеріалу, привело до відокремлення форми від змісту, абстрагуванню від конкретних кількісних відносин також просторових форм і оперированию формальними структурами, структурами взаємин держави і зв'язків;\n2) Здатність узагальнювати математичний матеріал, визначатиму головне, відволікаючись від несуттєвого, бачити загальне у зовні різному;\n3) Здатність до оперированию числової і знаковою символікою;\n4) Здатність до «послідовному, правильно расчленённому логічному міркуванню», пов'язаному з потреби у доказах, обгрунтуванні, висновках;\n5) Здатність скорочувати процес міркування, мислити згорнутими структурами;\n6) Здатність до оборотності розумового процесу (переходити з прямого на зворотний хід думок);\n7) Гнучкість мислення, спроможність до переключенню від однієї розумової операції в іншу, свобода від сковуючого впливу шаблонів і трафаретов;\n8) Математична пам'ять. Не виключено, що її характерні риси також випливають із особливостей математичної науки, що це пам'ять на узагальнення, формалізовані структури, логічні схеми;\n9) Здатність до просторовим уявленням, яка прямим чином пов'язані з наявністю такий галузі математики як геометрія.\n1.2 Формування математичних здібностей дітей\nдошкільного віку. Логічне мислення\nБагато батьків вважають, що головне під час до школі - це познайомити дитину поруч із цифрами і навчити його писати, вважати, складати і вичитати (насправді це звичайно обертається спробу його вивчити напам'ять результати складання і вирахування не більше 10). Проте за навчанні математиці за підручниками сучасних розвивають систем (система Л. У. Занкова, система У. У. Давидова, система "Гармонія", "Школа 2100" та інших.) ці вміння дуже недовго виручають дитини під час уроків математики. Запас заучених знань закінчується нас дуже швидко (через місяць-два), і несформованість власного вміння продуктивно мислити (тобто самостійно виконувати вищезазначені розумові дії на математичному змісті) нас дуже швидко призводить до появи "проблеми з математикою».\nУ той самий час дитина з розвиненою логічним мисленням має більше шансів бути успішною у математиці, навіть якщо він був заздалегідь навчений елементам шкільної програми (рахунку, обчисленням і\nт. п.). Невипадково останніми роками у багатьох школах, які працюють у які розвивають програмам, проводиться співбесіду з дітьми, які надходять до першого класу, основним змістом якого є і питання завдання логічного, Не тільки арифметичного, характеру. Закономірне такий підхід до відбору дітей на навчання? Так, закономірний, оскільки підручники математики цих систем побудовано в такий спосіб, що вони на перших уроках дитина повинна використовувати вміння порівнювати, класифікувати, аналізувати і узагальнювати результати своєї діяльності.\nПроте думати, що розвинене логічне мислення - це посаг, з наявністю чи відсутністю яких слід змиритися. Існує велика кількість досліджень, підтверджують, що розвитком логічного мислення можна й потрібно працювати (навіть у тому випадку, коли природні задатки дитини на цій галузі дуже скромні). Насамперед розберемося у цьому, із чого складається логічне мислення.\nЛогические прийоми розумових дій - порівняння, узагальнення, аналіз, синтез, класифікація, сериация, аналогія, систематизація, абстрагування - у літературі також називають логічними прийомами мислення. При організації спеціальної розвиваючої роботи над формуванням та розвитком логічних прийомів мислення наявне істотне підвищення результативності цього процесу незалежно від вихідного рівня розвитку.\nДля вироблення певних математичних умінь і навиків слід розвивати логічне мислення дошкільнят. Бо в школі їм знадобляться вміння порівнювати, аналізувати, конкретизувати, узагальнювати. Тому необхідно навчити дитини вирішувати проблемні ситуації, робити певні висновки, приходити до логічному висновку. Рішення логічних завдань розвиває здатність виділяти істотне, самостійно підходитимемо узагальнень (див. Додаток).\nЛогические гри математичного змісту виховують в дітей віком пізнавальний інтерес, спроможність до творчого пошуку, бажання й уміння вчитися. Незвична ігрова ситуація із елементами проблемності, притаманними кожної цікавою завдання, викликає інтерес в дітей віком.\nЦікаві завдання сприяють розвитку в дитини вміння швидко сприймати пізнавальні завдання й знаходити їм правильні рішення. Діти починає розуміти, що з рішення логічного завдання необхідно зосередитися, вони почали усвідомлювати, що ця цікава задачка містить у собі якийсь "підступ" і її рішення потрібно зрозуміти, у яких тут хитрість.\nЛогические задачки може бути такими:\n- У двох сестер за одним братові. Скільки дітей у сім'ї? (Відповідь: 3)\nВочевидь, конструктивна діяльність дитини на процесі виконання даних вправ розвиває як математичні спроможності російських і логічне мислення дитини, але його увагу, уяву, тренує моторику, окомір, просторові уявлення, точність тощо. буд.\nІ з які у Додатку вправ спрямоване формування логічних розумових прийомів. Наприклад, вправу 4 навчає дитину порівнювати; вправу 5 - порівнювати і узагальнювати, і навіть аналізувати; вправу 1 вчить аналізові досягнень і порівнянню; вправу 2 - синтезу; вправу 6 - фактична класифікація за ознакою.\nЛогічне розвиток дитини передбачає також формування вміння розуміти й простежувати причинно-наслідкових зв'язків явищ й уміння вибудовувати найпростіші умовиводи з урахуванням причинно-наслідкового зв'язку.\nОтже, два роки до школи можна надати значиме впливом геть розвиток математичних здібностей дошкільника. Навіть якщо вона стане неодмінним переможцем математичних олімпіад, проблеми з математикою в нього у початковій школі нічого очікувати, і якщо їх буде зацікавлений у початковій школі, тобто підстави прогнозувати відсутність й надалі.\n2 ДИДАКТИЧЕСКИЕ ІГРИ У ПРОЦЕСІ МАТЕМАТИЧЕСКОГО РОЗВИТКУ ДІТЕЙ ДОШКОЛЬНОГО ВІКУ\n2.1 Роль дидактичних ігор\nДидактична гра як самостійна ігрова діяльність полягає в усвідомленості цього процесу. Самостійна ігрова діяльність здійснюється лише тому випадку, якщо діти виявляють зацікавлення грі, її правилами і діям, коли ці правила ними засвоєно. Як довго може цікавити дитини гра, коли його правил і зміст добре йому відомі? Ось проблема, яку треба вирішувати майже у процесі роботи. Діти люблять гри, добре знайомі, із задоволенням граються у яких.\nЯке ж значення має гра? У процесі ігри в дітей виробляється звичка зосереджуватися, мислити самостійно, розвивається увагу, потяг до знань. Увлёкшись, діти недобачають, що навчаються: пізнають, запам'ятовують нове, орієнтуються в незвичайних ситуаціях, поповнюють запас уявлень, понять, розвивають фантазію. Навіть найбільш пасивні з дітей входять у гру із бажанням, докладають всіх зусиль, ніж підвести товаришів з грі.\nУ грі дитина набуває нові знання, вміння, навички. Ігри, які сприятимуть розвитку сприйняття, уваги, пам'яті, мислення, розвитку творчі здібності, спрямовані на розумовий розвиток дошкільника загалом.\nНа відміну решти діяльності гра містить ціль десь у сама собі; сторонніх і відділених завдань у грі не ставить не вирішує. Гра вони часто й окреслюється діяльність, яка виконується заради самої себе, сторонніх цілей і завдань не переслідує.\nДля хлопців дошкільного віку гра має виняткового значення: гра їм - навчання, гра їм - працю, гра їм - серйозна форма виховання. Гра для дошкільнят - спосіб пізнання навколишнього світу. Гра буде засобом виховання, якщо вона входитимуть у цілісний педагогічний процес. Керуючи грою, організовуючи життя дітей у грі, вихователь впливає попри всі боку розвитку дитині: на почуття, на свідомість, за грати і поведінка батьків у цілому.\nАле якщо для вихованця мета - у самій грі, то тут для дорослого, організуючого гру, й інша мета - розвиток дітей, засвоєння ними певних знань, формування умінь, вироблення тих чи інших якостей особистості. У цьому вся, ніби між іншим, одна з головних протиріч гри як засобу виховання: з одного боку - відсутність мети може грі, з другого - гра є засіб цілеспрямованого формування особистості.\nУ найбільшою мірою виявляється в про дидактичних іграх. Характер вирішення цієї протиріччя, та визначає виховну цінність гри: якщо досягнення дидактичній мети буде здійснено у грі як діяльності, що вбирає ціль десь у сама собі, то виховна її цінність буде найзначимішою. Якщо ж дидактична завдання вирішується в ігрових діях, метою яких і було їхнього учасників є цієї дидактичній завдання, то виховна цінність гри буде мінімальної.\nГра цінна в тому разі, коли він сприяє кращому розумінню математичної сутності питання, уточненню та формування математичних знань учнів. Дидактичні ігри та зовсім ігрові вправи стимулюють спілкування, що у процесі проведення цих ігор стосунки між дітьми, дитиною та батьком, дитиною та педагогом починають носити більш вільний і "емоційний характер.\nВільне і добровільне включення дітей у гру: не нав'язування гри, а залучення у ній дітей. Діти повинні добре розуміти зміст і зміст гри, її правила, ідею кожної ігровий ролі. Сенс ігрових дій повинен збігатися зі здоровим глуздом і змістом поведінки у реальних ситуаціях про те, щоб основний сенс ігрових дій переносився на реальну життєдіяльність. У грі мають керуватися прийнятих у суспільстві нормами моральності, заснованими на гуманізмі, загальнолюдські цінності. У грі на повинен принижуватися гідність її учасників, зокрема і переможених.\nОтже, дидактична гра - це цілеспрямована творча діяльність, у процесі якого обучаемые глибші й яскравіше осягають явища навколишньої дійсності і пізнають світ.\n2.2 Методика навчання рахунку та основам математики дітей дошкільного віку через ігрову діяльність\nУ середовищі сучасних школах програми досить насичені, існують експериментальні класи. З іншого боку, все стрімкіше входить у наші оселі нові технологіії: у багатьох сім'ях на навчання і розваги дітей набувають комп'ютери. Вимога знань основ інформатики пред'являє нам саме життя. Усе це обумовлює необхідність знайомства дитину поруч із основами інформатики вже у дошкільний період.\nУ дошкільному віці закладаються самі основи знань, необхідних дитині у шкільництві. Математика є складну науку, яка може викликати певні труднощі під час шкільного навчання. До того ж таки зовсім в усіх діти мають схильності й володіють математичним складом розуму, тому під час до школі важливо познайомити дитину поруч із основами рахунки.\nЯкщо навчання відбувалося дітей основам математики інформатики важливо, аби повернути до початку навчання у школі вони мали такі знання:\n- рахунок до десяти в зростаючу котячу і спадному порядку, вміння впізнавати цифри поспіль і вразбивку, кількісні (один, два, три...) і порядкові (перший, другий, третій...) числівники від однієї до десяти;\n- попередні й наступні вересня межах десятка, вміння складати числа першого десятка;\n- впізнавати й зображувати основні геометричні фігури (трикутник, чотирикутник, коло);\n- частки, вміння розділити предмет на 2-4 однакові частини;\n- основи виміру: дитина повинна вміти вимірювати довжину, ширину, висоту з допомогою мотузочки чи паличок;\n- порівняння предметів: більше - менше, ширше - вже, вище\nРеферат на тему: До проблеми соціально-психологічної дезадаптації школярів\nНайважливішим чинником, які забезпечують людині стан здоров'я, тобто. певну сукупність


Використовувати кундаліні йогу для схуднення – досить екзотичний вибір. Хто не знає, такий урок йоги швидше схожий на клас медитації або хатху, а не на динамічну зміну складних асан. Про спалювання калорій шанувальники кундаліні теж якось не говорять. А ще до цієї щаблі йоги не допускають неповнолітніх, не вітають на заняттях вагітних і дуже голосно дихають. Популяризацією цього напрямку в Росії займається музикант і тренер Олексій Владовский. Їм же і створений популярний відеокурс, який входить в відеотеку телеканалу «ЖиВи». Саме з розкрутки цього відеокурсу і почалася популярність кундаліні-йоги в широких верствах худне населення.\nЩо таке кундаліні йога для схуднення\nВласне кажучи, якщо ви задасте питання в будь-якій школі йоги, не займається комерцією і просуванням популярних «фішок і штучок», у відповідь ви, швидше за все, отримаєте здивований погляд. Йоги не дуже люблять всякі приставки «для здоров'я» чи «для зниження ваги», справа в тому, що вони вважають, що вчення йогів допомагає людині дістатися до своєї суті, а всякі там зниження ваги є приємним бонусом.\nНа цій самій незрозумілою суті і заснований «принцип дії» кундаліні йоги. Власне, сама школа являє собою набір методик, спрямованих на пробудження особливої енергії кундаліні. Всі ці вправи з пробудженням – виключно заради «прокачування духовного рівня». Худне адепт в основному, за рахунок зміщення життєвих акцентів.\nОлексій Владовский у своїх інтерв'ю часто говорить, що більшість сучасних людей «активно зав'язані» на задоволенні. А останнім в їх головах, на жаль, тісно пов'язане з прийомом їжі. Основне завдання кундаліні для схуднення – в розрив цього зв'язку. За допомогою йогівських технік і медитацій людина вчиться розслаблятися в іншому стані, крім «переевшего і напившегося». Ось і весь секрет.\nЯк займаються кундаліні йогою для схуднення\nЗнову-таки, під цією назвою в нашій країні можна відвідати клас всього, чого завгодно. Ті ж популярні відеоуроки по стилістиці більше схожі на класичну хатху – ви будете робити пози, отримаєте всю необхідну навантаження на тіло. Крім того, ви будете виконувати специфічні дихальні вправи і зможете наситити тіло киснем за допомогою них. А ще ви навчитеся буквально включатися в процес будь-якої дії за допомогою медитації. Зазвичай у новачків йоги відбувається підвищення якості будь-якої діяльності. Простий приклад – якщо ви звикли їсти, не відчуваючи смаку просто тому, що порція становить саме таку кількість їжі, це «цінне вміння», швидше за все, і є причиною набору жирової маси. Як тільки ви навчитеся «медитувати на їжу», ізолювати себе від будь-яких зовнішніх впливів під час прийому їжі, ви зможете скинути вагу без дієти.\nНе підійде вся ця практика тільки тим, хто не вірить в ефективність чого-небудь, безпосередньо не пов'язаного зі спалюванням жиру, витратою калорій і фізичною роботою. Більшість вчителів йоги кажуть, що результат, досягнення в області зниження ваги – річ суто індивідуальна. Зокрема, бувають учні, які ходять на початкові класи роками і не домагаються нічого, просто тому, що думають під час заняття про своє. А ще бувають люди, які примудряються самі по відео навчитися так, що сприймають весь йогівські «потенціал», і асани, і медитації, і дихання, і стиль харчування.\nОднак відвідуючи кундаліні йогу «в реалі» треба бути обережними. Дуже часто під соусом «духовного просвітлення і фізичного оздоровлення» діють секти. І останні, чомусь, особливо люблять називати себе або адептами Тантри, або пропагандистами кундаліні-йоги.


Іван Корсак - Отаман Чайка. 4\nЯк наздогнав Максим повстанчий загін з Гальчинців, то Чайковський його появі нітрішки не подивував, наче воно напевне і мало так бути чи наперед про це зговорилися – тільки око одне Міхал примружив, мов цілитися з рушниці зібрався.\n– Але куди ж прилаштувати тебе, козаче? – І по хвилі, щось зважуючи та прикидаючи у думках, додав: – Найкраще до розвідки, певно, слід долучити. Як перевдягнути у сільського пастуха чи поводиря сліпця, то здогаду ні в кого не буде, тим паче, говірки поліської тебе не вчити.\nЗа вечерею, дивлячись, як змигує і потріскує свічка, натомлений Міхал неспішно викладав Максимові своє бачення, але говорив чомусь, не переводячи на хлопця погляд, наче балакав до цього жовтого, хисткого і тремтливого маленького полум’я.\n– Тут, земляче, усе закипає, уся Україна. Знайомі переказують, що ось-ось має взятися за вила сільський люд Кримного і Дубечного поблизу Ковеля, під Луцьком у Чарукові зброї нівроку собі припасли. Корпус генерала Дверницького вже рухається сюди, старий генерал Колишко, що воював ще разом з Костюшком проти Росії, теж не забув військову науку. Ковель хоч і не втримали, але вже був у наших руках, з гарнізонних тамтешніх складів зброєю та припасами поживились нівроку.\n– А мені дивні речі розказують родичі із Поділля, – докинув від себе Максим. – Там якийсь Кармалюк тисячі люду підняв… Цареві то зловити його вдається, то він знову чудом втікає, причому в загонах у Кармалюка, цього справжнісінького характерника козацького часу, не лише українці, а й поляки, євреї…\nНеймовірну всячину Максимові оповідали про Кармелюка: сільський дядько, окрім рідної, він вільно говорить польською, російською, німецькою мовами, а ще єврейською, грецькою… Він міг, тікаючи з каторги, пройти пішки п’ятнадцять тисяч верст, витримати п’ять тисяч ударів шпіцрутенами, коли прості смертні й половини того не витримують, а ще одним поглядом причаровувати найгоноровіше жіноцтво; як треба, він ставав невидимим, бо як же інакше можна втекти з в’язниці Кам’янець-Подільської фортеці, звідки до нього ні одна душа вирватися не здатна. Казали, що Кармелюк міг перевтілитися в іншу людину, бо коли при очній ставці на черговому допиті, як удавав він з себе солдата-москаля, до нього на шию кинувся син, то й рідня разом з сином засумнівалися, чи то й справді не москаль, бо жоден м’яз не здригнувся на в’язневому обличчі… Імператор російський оголошував його особистим ворогом, та байдуже все те йому, далі воює з царською кривдою.\n– То правда здебільшого за Кармелюка… І в наші повстанчі загони збираються люди з подільських Ольгопільського та Ушицького повітів, Липовецького, Махнівського і Уманського Київської губернії, чималенько з Гайсинського, Ямпільського, Балтського та інших кутків пішов до повстанців небайдужий народ. Зрештою, тут, своїми очами бачиш, з дня в день новачків додається. Тож за обмаль роботи тобі у розвідці не доведеться журитися.\nЧайковський, як згодом переконався Максим, не помилився. Їх загін перейшов річку Случ, ось уже поминув Березно, далі тримався напрямку Бугу, аби вирватися на територію Королівства Польського. Кароль Ружицький виявився прирожденним партизанським командиром, вдало лавірував і уникав невигідних сутичок з російським військом, якого по щирості нашпигували в тутешні села і навіть ліси. Три дні никався Максим понад Бугом, розпитував у дядьків, чи не бачили, часом, його загубленої корови:\n– Така, знаєте, чорно-ряба, з білою плямою на самісінькому лобі, геть на півмісяця та лисинка схожа…\nКордон, як на власні очі побачив Максим, був обсаджений ворожим військом щільненько, немов у доброго господаря новим частоколом. Ружицький, вислухавши донесення, приймає з командирами ескадронів несподіване рішення. Вони завертають у напрямку Ковеля, все має так виглядати, що повстанці повторно збираються взяти місто. До того ж надійні люди шепнуть у селах, кому потрібно, що на підході нові повстанські сили.\n– Клює, – продавав витрішки Максим, навіть не встигнувши перевдягнути свою латану на ліктях і зашмуляну свитку. – Навіть клюнуло. Частини знімаються із прибережжя Бугу і йдуть до Ковеля.\nЗагін Ружицького в надвечір’я підходить до передмістя і на очах у ворога півколом стає на постій: ніхто не криється, вояки голосно перегукуються, на ніч запалюються багаття. Але за дві години до світанку полк тихцем знімається і покидає постій з щонайбільшою обачністю. За Максимовою підказкою, бо в їх селі цигани так крали коні, копита заздалегідь обмотані повстю, ніде не має брязнути збруя чи хто підвищити голос. У передсвітанковій імлі, хіба в кількасот кроках від ворожого розташування, вояки Ружицького проходять скрадливим маршем, за годину той марш стає стрімким – до Бугу чимдуж, до кордону, доки ворог не похопився.\nЕскадрон Чайковського річку переходив вплав. І вперше за всі останні дні Максимові щось деронуло у горлі, мов зачерствілою тижневою хлібиною подавився і викашлятися ніяк не здатен; він то знав, куди з дому батьківського йде, страху з небезпек вельми не йняв, але зараз він покидав свій край – і немає тої ворожки, що скаже, коли назад йому вертати, скільки води має збігти у цій не надто широкій річці, а ще – якою вистелять батькову долю і чи пощастить матір застати живою, – може, судиться хіба постояти біля горбка землі із хрестом на могилі. Бувай же, земле моя, бувай…\nІван Корсак – Отаман Чайка. 4


У четвер Інтернет стаття “Голосу Америки” та інші україномовні ЗМІ процитували рядок з відповіді Гуґа на запитання журналу про причетність Росії до конфлікту на на Сході України. Відповідь починалася з того, що “прямих доказів” російської участі немає.\nХоча далі Гуґ фактично перераховує такі докази, включно зі словами “ми бачили колони, які в’їздили та виїздили з України посеред ночі у місцях, де нема офіційних пунктів перетину”.\nГуґ каже, що це навіть зафіксовано на відео і говорить про російські озброєння та про розмови з полоненими росіянами, які казали, що вони російські військовослужбовці.\nАле той перший рядок про відсутність прямих доказів був таким очевидно суперечливим, що викликав обурені протести, і журнал Foreign Policy був змушений сам себе виправляти.\nРядок був видалений, як пояснив журнал, тому, що та ремарка не передавала того, що хотів донести Александр Гуґ.\nУ п’ятницю представництво ОБСЄ вийшло на зв’язок з Голосом Америки, щоб наголосити, що “Частина тексту, опублікованого вчора в інтерв’ю журналу «Foreign Policy», була некоректно процитованою та згодом була виправлена”.\nОбурення в Україні викликали і інші заяви посадовця ОБСЄ, озвучені в інтерв'ю.\nЗокрема Ірина Геращенко, уповноважена України з мирного врегулювання на Донбасі, обурена також іншими словами Гуґа у журнальному інтерв’ю буцімто російську військову уніформу, яку спостерігачі ОБСЄ бачили на Донбасі, можна купити будь-де.\n“Мені щиро прикро, пише Геращенко, що Олександр Гуг, чия місія на посаді заступника голови СММ ОБСЄ , заступника Апакана, завершується, такою очевидно недолугою і невдалою заявою. Сподіваюся, це просто невдало сформулювала ним фраза, а не позиція.”\nІрина Геращенко виклала ще низку гірких докорів і закидів з цього приводу.\nЯ розмовляв з Александром Гуґом на ці ж теми буквально нещодавно також.\nІ зі свого боку додам, що мій співрозмовник фактично є дипломатом і виконує роль міжнародного посередника, що змушує його бути дуже обережним зі словами, коли увімкнені мікрофони, чи камери.\nВін відверто із сумом визнав мені, що перебувати у такій позиції йому нелегко і вислуховувати закиди з усіх сторін дуже болісно.\nЩе раз нагадаю, що цього місяця після чотирьох з половиною років цієї непростої роботи Александр Гуґ складає повноваження.\nДивіться також: "Обличчя спостерігачів ОБСЄ" Александр Гуґ поділився висновками роботи в Україні.


Новоселицький Майдан стоятиме доти, доки влада не виконає вимоги людей - 0372.ua\nНовоселицький Майдан стоятиме доти, доки влада не виконає вимоги людей\n10:26, 11 червня 2014 р.\nАктивісти новоселицького Майдану вже більше місяця намагаються знайти правди у розв’язанні кількох місцевих проблем. Наразі, за їх словами, справа з місця не надто рушає, оскільки районна влада глуха до проблем людей. На цьому сьогодні під час прес-конфернції наголосили депутат Новоселицької райради Іван Попадюк, депутат Новоселицької міськради Олег Істратій та представники підприємців, які провадять торгівельну діяльність на ринку районного центру.\nЗа їх словами, власник ринку, якому колишнє комунальне підприємство передане в приватну власність, визискує підприємців, - повідомляє БукІнфо. При цьому, люди не можуть знайти правди ні в місцевої влади, ні в районному суді.\nЯк повідомили активісти, інформацію про проблеми новоселицького ринку вони донесли до керівництва районної та міської ради, проте влада, за їх словами, нічого не робить.\nКерівника ринку новосельчани звинувачують у змові із колишнім головою районного суду. «Володимир Москалюк і новоселицький суддя Микола Дудка співпрацюють, обидва місцеві корупціонери, які тримають район під своїм контролем. Ми не стерпіли і влаштували Майдан, щоби позбутися цього свавілля і домогтися звільнення корупціонера Дутки: Москалюк купив землю ринку, а Дутка його прикривав. Ринок Новоселиці приносить близько 100 тисяч гривень прибутку і всі ці гроші йдуть у чиюсь кишеню, а не в міський бюджет», - розповів Іван Попадюк.\nНаразі активісти вимагають передати ринок назад до комунальної власності та домагаються звільнення судді Дутки. Запевняють, що новоселицький Майдан стоятиме доти, доки їх вимоги не будуть виконані. Тим часом активісти готують звернення до президента, під яким, за їх словами, вже зібрано близько півтори тисячі підписів.\nмайдан новоселиця мітинг


Дешеві рейси до Кімітарра на Skyscanner\nРейси до: Кімітарра\nВ шукали рейси з: Кімітарра?\nSkyscanner - це зручна служба для швидкого пошуку квитків. До того ж ця служба безкоштовна! Порівняйте ціни на дешеві авіаквитки та забронюйте авіаквитки до Кімітарра безпосередньо на веб-сайтах агентств та авіакомпаній.\nПерегляньте список запропонованих авіарейсів нижче або вкажіть дати поїздки у вікні пошуку, а ми знайдемо найдешевші квитки на рейси до Кімітарра або в будь-яке інше місце, куди ви бажаєте відправитися.\nАеропорти поблизу міста Кімітарра\n199 км до міста Кімітарра\n41 км до міста Кімітарра\n61 км до міста Кімітарра\n69 км до міста Кімітарра\n88 км до міста Кімітарра\nАеропорти в місті Кімітарра\nАвіакомпанії, які літають в аеропорт Кімітарра\nПрокат авто в аеропорту Кімітарра\nГотелі в Кімітарра


Це стабільна версія, перевірена 23 вересня 2017.\nСьогодні понеділок, 19 лютого 2018 року.\nУ розділі українською — 769 853 статті,\n90 158 зареєстрованих дописувачів,\n3256 з яких активні останнього місяця.\nТеатр одного актора «Крик» — український академічний театр у місті Дніпрі. Єдиний, щонайменше в Україні і в Європі повноцінний театр, у якому актор є і режисером вистав, і сценаристом, і сценографом, і художником, і музичним редактором, і гримером, і костюмером — це засновник театру народний артист України Михайло Мельник. Однією з найвдаліших вистав театру стала постановка «Гріх» за мотивами творів класика української літератури Михайла Коцюбинського «Intermezzo» і «Що записано в книгу життя» (прем'єра 2004 року) — у 2007-му за постановку «Гріха» Михайло Мельник був удостоєний Національної премії України імені Тараса Шевченка — найвищої в Україні творчої відзнаки за вагомий внесок у розвиток культури та мистецтва, а театр у листопаді 2012 року наказом Міністерства культури України — статусу академічного. В репертуарі «Крику» на цей час п'ять вистав.\nФоторецептор — безспайкові світлочутливі сенсорні нейрони, розташовані у зовнішньому ядерному шарі сітківки ока. Фоторецепторний шар сітківки утворює двовимірну мозаїку, що перетворює безперервне зображення тривимірного світу, сформоване кришталиком та рогівкою ока, в масив дискретних сигналів, які потім обробляються нижче розташованими нейронами сітківки і через оптичний нерв передаються до мозку, до вищої зорової системи.\nU-47 — німецький підводний човен типу VIIB, що входив до складу крігсмаріне за часів Другої світової війни. Закладений 25 лютого 1937 року на верфі Friedrich Krupp Germaniawerft у Кілі. Спущений на воду 29 жовтня 1938 року, 17 грудня 1938 року корабель увійшов до складу ВМС нацистської Німеччини. 7 березня 1941 року U-47 зник у Північній Атлантиці південніше Ісландії. Обставини його загибелі до цього часу невідомі.\nZero Gravity (укр. Нульова гравітація) — музична композиція та сингл французького музиканта Жана-Мішеля Жарра в співпраці з німецьким гуртом «Tangerine Dream» із альбому «Electronica 1: The Time Machine» 2015 року. 7 грудня 2016 року студійний альбом був номінований на премію Греммі-2017 в категорії «Найкращий танцювальний/електронний альбом». Це останній запис за участі Едґара Фрьозе, який помер у січні 2015 року. Тривалий час запис вважався останнім і для «Tangerine Dream», оскільки подальша доля гурту була не вирішена. Композиція стала одинадцятим треком альбому та присвячена Едґару Фрьозе, як і весь альбом загалом. Сингл на фізичному носії вийшов обмеженим накладом лише в 1000 копій.\nОдин із матчів 30-го кубка світу із зимового поло в Санкт-Моріці (Швейцарія).\nЗнаки поштової оплати України 1997 — перелік поштових марок, введених Укрпоштою в 1997 році. Із 22 березня по 30 грудня 1997 року було випущено 43 пам'ятні (художні, комеморативні) поштові марки. Тематика комеморативних марок охопила ювілеї визначних дат, подій, пам'яті видатних діячів культури та інши. До обігу надійшли марки номіналами в 0,10; 0,20; 0,30; 0,40 та 0,60 гривні. Марки було надруковано державним підприємством "Поліграфічний комбінат «Україна»" (Київ).\nВійна на сході України · Зимові Олімпійські ігри 2018\nФристайліст Олександр Абраменко здобув першу золоту медаль для України на Олімпійських іграх у Пхьончхані та першу медаль за 26 років виступів фристайлістів України на олімпіадах (18 лютого)\nУродженець Харкова та дійсний член-кореспондент НАН України Володимир Дрінфельд, спільно з Олександром Бейлінсоном, був нагороджений премією Вольфа у галузі математики за 2018 рік за серію інноваційних робіт із алгебраїчної геометрії, теорії зображень і математичної фізики (17 лютого)\nПрезидент Південно-Африканської Республіки Джейкоб Зума (на фото), що перебував при владі з 2009 року, пішов у відставку (14 лютого)\nВлада України примусово повернула Міхеіла Саакашвілі до Польщі за процедурою реадмісії (12 лютого)\nСтанція «Мир», 1998\n1986 — запущено радянську орбітальну станцію «Мир»;\n1993 — англійські дослідники Ранульф Файннс та Майк Страуд стали першими людьми, що перетнули Антарктиду пішки;\n1473 — Миколай Коперник, польський і німецький астроном і математик, автор геліоцентричної теорії побудови Сонячної системи.\n1953 — Крістіна Кіршнер, президент Аргентини;\n1948 — Павло Рибалко, маршал танкових військ, двічі Герой Радянського Союзу;\n1952 — Кнут Гамсун, норвезький письменник, Нобелівський лауреат 1920 року;\n1997 — Ден Сяопін, діяч комуністичної партії Китаю, архітектор економічних реформ в країні.\nЧула Чакрабон був тайським принцем з українським корінням.\nСин одного з найбільших ворогів УНР став радянським дисидентом та критиком сталінізму, а онук — критиком путінізму.\nНайбільший 3D-логотип Вікіпедії споруджено перед центральним корпусом маленького вірменського коледжу.\nПід історичним центром міста Брюгге тече річка з пива.\nБразильське місто Кандіду-Годой є світовою столицею близнюків.\nПриватний вулкан, що, ймовірно, колись знищив неандертальців, тепер виробляє натуральний замінник віагри, через що біля нього були розміщені секс-кабіни.\n«Матрьошкою» може бути і місто, у якому «заховалися» дев'ять менших міст, причому, серед цих міст одне — німецьке, одне — англійське, одне — шведське, одне — іспанське і т. д.\nНовонароджених мешканців колишнього голландського острова знаходять не в капусті, а на морській скелі.\nВ Українській Вікіпедії розпочалися Місяць зимових Олімпійських та Паралімпійських ігор 2018 і Тиждень Хмельниччини 2018.


Гроші з центру на місця: як діє фінансова децентралізація | Для бухгалтерів бюджетних установ Інформація по темі "" | Публікації по тегу\nГоловна / Новини / Місцеве самоврядування / Гроші з центру на місця: як діє фінансова децентралізація\nГроші з центру на місця: як діє фінансова децентралізація\nінтерв’ю директора Центру аналізу та розробки законодавства АМУ О.Слобожана телеканалу ICTV\nРік тому Україна оголосила курс на децентралізацію. «Факти» продовжують цикл матеріалів, щоб зрозуміти, що це за явище, як Україна житиме в нових умовах і що зроблено для того, аби повноваження передали «на місця». На черзі – децентралізація фінансова.\nРеформа міжбюджетних відносин, або фінансова децентралізація, закладалась в концепції реформування місцевого самоврядування. У прийнятому плані заходів від 1 квітня 2014 були пункти про внесення змін до бюджетного і податкового кодексу, які прийняли наприкінці грудня минулого року. Тож 2015 рік для України розпочався з новою системою розподілу фінансів попри те, що територіальні громади так і не були створені.\nПро суть змін у бюджетному кодексі і дію фінансової децентралізації на прикладах «Фактам» розповів директор Центру аналізу та розробки законодавства Асоціації міст України Олександр Слобожан. Далі - пряма мова\n2015 рік: фінансові зміни\nРаніше в нас була централізована система – всі кошти збиралися «знизу», передавалися нагору і діяли по так званим видаткам. З місцевих бюджетів на користь державного бюджету вилучались 100% коштів.\nЗ січня цього року вирівнювання відбувається не по видатках, а по доходах, з урахуванням індексу податкоспроможності територій по двом базовим податкам: на доходи фізичних осіб і податку на прибуток. Тобто береться загальний показник податку на доходи фізичних осіб за рік, ділиться на населення, виводиться на середній по країні по кожній території.\nЯкщо ви – мер міста, і у вашому бюджеті показник доходів вище середнього, то у вас забирають не 100% коштів, як було раніше, а 50%. Наприклад, по всій країні заробляють 100 гривень, а ви заробили 200. 100 гривень заберуть, але не в центр, а «по реверсу», в інші міста.Тобто на гроші впливає не центр, а суто математика.\nЯкщо ж ви заробили менше цього показника, то кошти додадуть, але лише 80% від реальної потреби. Ця система стимулює тих, хто гарно працює до ще більш продуктивної праці. А ті, хто працює погано, розуміє – держава не надасть їм 100% необхідних коштів. На 20% їм потрібно проводити заходи оптимізації, працювати з інвесторами і т.д.\nФінансова автономія – міста самі планують свої доходи і видатки\nРаніше у Міністерстві фінансів, умовно кажучи, 2-3 чиновники планували на всю країну показники доходів і видатків. Якщо вони помилились, то помилка транслювалась на всю країну. Це призвело до того, що в нас виросли показники кредиторської заборгованості в органах місцевого самоврядування і борг до 20 мільярдів по середньостроковим позикам (це різниця між доходами і видатками – коли вона була занадто велика, казначейство за рахунок інших видатків покривало цей розрив). Наприклад, у 2013 році план Мінфіну не виконали на 68% місцевих бюджетів.\nЗараз відомство не втручається в цей процес, кожне місто і область планує видатки і доходи самостійно. Тобто якщо ви спланували свою дохідну і видаткову базу погано – то самі відповідаєте за це, не киваючи на «центр».\nПодатки, які будуть йти до місцевого бюджету (йдеться про місто обласного значення): 60% податку на доходи фізичних осіб\n25% екологічного податку\n5% акцизного податку з реалізації підакцизних товарів\n100% єдиного податку\n100% податок на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності 100% податку на майно (нерухомість, земля, транспорт)\nМісцеві запозичення – реальний доступ до ринку позикових капіталів\nРаніше здійснювати зовнішні запозичення могли лише ті міста, які мали мільйонне населення. Тепер брати позики напряму у таких структур, як Європейський банк реконструкції та розвитку, Корпорація НЕФКО та у інших кредиторів, які надають кошти з низькими процентними ставками, можуть обласні центри, а також міста з населенням у 300 тисяч. Таких міст наразі 182.\nРаніше було так – ти знайшов будь-якого інвестора, уклав з ним угоду про місцеве запозичення, ви заключили договір, що будете, наприклад, модернізувати школу. Передаєш у Мінфін і Міністерство економічного розвитку ці документи, а там кажуть, що «треба чекати». Період очікування міг тривати від шести до восьми місяців. Це невигідно інвесторам – гроші не можуть лежати весь цей час мертвим вантажем, вони мають працювати.\nЗараз система діє інакше. Якщо я знайшов інвестора і передаю дані в Мінфін для внесення в реєстр, у відомства є лише місяць, аби погодити їх або відмовити. Якщо за цей час вони нічого не відповіли, запозичення вважається автоматично погодженим. Якщо Мінфін хоче відмовити, то він має чітко аргументувати свою відповідь.\nПроблеми із фінансовою свободою\nПерші два місяці ми бачили неготовність людей працювати з новою системою. Через те, що раніше за все начебто відповідало Міністерство фінансів, інші профільні міністерства були розслаблені – «Мінфін все запланував, там краще порахують». Наприклад, Міністерства охорони здоров’я і освіти пішли на канікули у січні на 15 днів. Це призвело до того, що на початку лютого ані освітяни, ані медики не отримали зарплатні.\nБюджетний кодекс передбачає, що субвенції розподіляються профільними міністерствами. Мінфін їх запланував, все порахував за них, розробив формулу – вони мали лише затвердити свої порядки, щоб кошти потрапили на місця. А вони пішли відпочивати. Через це порядки були затверджені лише на початку лютого, а гроші люди взагалі отримали тільки в кінці місяця.\nНаразі відбувається лише перший етап впровадження фінансової децентралізації – він зачепив міста обласного значення, обласні та районні бюджети – це головні норми, які були внесені в Бюджетний кодекс. Він створює стимули до об’єднання територіальних громад.\nУ нас приблизно 12 тисяч місцевих бюджетів – прямі міжбюджетні трасферти мають лише 669 з них. Система діє так: центральний бюджет виділяє кошти на область, вона – на район, а райони – на міста районного значення, селища й села. Ідея в тому, щоб скасувати посередників, аби кожна громада мала прямий вихід на центральний бюджет.\nБюджетний кодекс ставить на один ряд місто обласного значення і об’єднану громаду. Коли громади об’єднаються, вони отримають ті ресурси і повноваження, які зараз вже мають міста обласного значення. Після об’єднання населені пункти вийдуть з підпорядкування району і отримають прямі відносини з держбюджетом.\nНорми закону діють на всій території України. На тій її частині, яка зараз не контрольована, діють інші закони – про тимчасово окуповані території, або військово-цивільні адміністрації. Зрозуміло, що під них розраховується баланс надходжень, але по факту туди кошти не йдуть і вони звідти не збираються – це принцип нульового вирівнювання.\nЗаписала Аліна Швидко