Euroopa Liidu C 97/2007\n433. istungjärk 15.–16. veebruaril 2007\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega luuakse ühenduse statistilise teabe poliitika Euroopa nõuandekomiteeKOM(2006) 653 lõplik — 2006/0217 (COD)\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, mis käsitleb keskkonnakvaliteedi standardeid veepoliitika valdkonnas ning millega muudetakse direktiivi 2000/60/EÜKOM(2006) 397 lõplik — 2006/0129 (COD)\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Komisjoni teatis Bioloogilise mitmekesisuse hävimise peatamine 2010. aastaks ja pärast seda. Säästvad ökosüsteemi teenused inimeste hüvanguksKOM(2006) 216 lõplik\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta (kodifitseeritud versioon)KOM(2006) 543 lõplik — 2006/0170 (COD)\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: nõukogu direktiiv tõupuhaste aretusveiste kohta (kodifitseeritud versioon) KOM(2006) 749 lõplik — 2006/0250 (CNS)\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv töötajate poolt tööl kasutatavatele töövahenditele esitatavate ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuete kohta (teine üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) (kodifitseeritud versioon)KOM(2006) 652 lõplik — 2006/0214 (COD)\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv töötajate kaitsmise kohta asbestiga kokkupuutest tulenevate ohtude eest tööl (kodifitseeritud versioon)KOM(2006) 664 lõplik — 2006/0222 (COD)\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Euroopa Liidu poliitika logistika valdkonnas\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele — Turvalise infoühiskonna strateegia — dialoog, partnerlus ja aktiivne osalemineKOM(2006) 251 (lõplik)\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele, mis käsitleb ELi elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste õigusliku raamistiku läbivaatamist\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Komisjoni teatis meretööstandardite karmistamise kohta vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 138 lõikele 2KOM(2006) 287 lõplik\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal Euroopa Liidu ja Jaapani suhted: kodanikuühiskonna roll\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee resolutsioon teemal Uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega luuakse ühenduse statistilise teabe poliitika Euroopa nõuandekomitee”\nKOM(2006) 653 lõplik — 2006/0217 (COD)\n22. detsembril 2006 otsustas nõukogu vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses: “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega luuakse ühenduse statistilise teabe poliitika Euroopa nõuandekomitee”\nArvestades töö kiireloomulisust määras Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee täiskogu 433. istungjärgul 15.–16. veebruaril 2007 (16. veebruari 2007. a. istungil) pearaportööriks pr FLORIO ja võttis vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 105, vastu ei hääletanud keegi, erapooletuks jäi 2.\nKäesolevas arvamuses väljendab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee oma seisukohta Euroopa Komisjonile (1) esitatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse ettepaneku kohta, mille eesmärk on CEIESi (majandus- ja sotsiaalvaldkonna statistilise teabe Euroopa nõuandekomitee) ümberkujundamine.\nCEIES on selle loomisest alates toiminud nõuandva organina, edendades statistika koostajate ja kasutajate dialoogi ühenduse tasandil.\nKomisjon rõhutab oma seletuskirjas, et komitee reformiga seoses peetud nõupidamiste käigus ilmnes mitu ühist eesmärki:\nvajadus väiksema ja tõhusama organi järele;\nreformitud CEIES, mis jätkaks ühenduse statistika kvaliteedi tõstmist;\nreformitud CEIES, millel oleks strateegilisem roll nõukogu, Euroopa Parlamendi ja komisjoni toetamisel ühenduse statistika poliitiliste eesmärkide ja prioriteetide kooskõlastamisel;\nreformitud CEIES, mille liikmed esindaksid kõiki Euroopa statistika asjaomaseid osapooli, sealhulgas kodanikuühiskonna osalejaid.\nKomisjoni otsuse ettepanekuga luuakse uus CEIES ning artiklis 1 nimetatakse see ümber “ühenduse statistilise teabe poliitika Euroopa nõuandekomiteeks”. Ettepanekus sedastatakse, et uus komitee abistab Euroopa Parlamenti, nõukogu ja komisjoni ühenduse statistilise teabe poliitika strateegiliste eesmärkide ja prioriteetide kooskõlastamisel.\nKomiteel peab olema otsustav roll ühenduse statistikaprogrammi koostamisel. Komisjon konsulteerib komiteega ning komitee avaldab arvamust järgmiste küsimuste kohta:\nprogrammi asjakohasus seoses Euroopa integratsiooni ja arengu nõuete ning ühenduse tegevustega, võttes arvesse majanduslikke, sotsiaalseid ja tehnilisi arenguid;\nprogrammi elluviimiseks vajalikud ressursid, sealhulgas kulud.\nCEIESi ülesanne on ka suunata komisjoni tähelepanu valdkondadele, kus võib olla vajalik arendada uusi statistilisi tegevusi. Samuti annab CEIES komisjonile nõu, kuidas paremini täita teabe kasutajate kvaliteedivajadusi.\nEuroopa Komisjoni, nõukogu ja komisjoni taotlusel avaldab komitee arvamust järgmiste küsimuste kohta:\nkasutaja nõudmised ühenduse statistilise teabe poliitika arenguks;\nühenduse statistikaprogrammi prioriteedid;\nolemasoleva statistika hindamine;\nandmete kvaliteet ja levitamise poliitika.\nKomiteel on õigus esitada Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile ka aruandeid kasutajate nõudmiste ja andmeesitajate kantavate kulutuste kohta.\nKomisjon peab kord aastas aru andma selle kohta, kuidas ta on komitee arvamusi arvesse võtnud.\nKomisjoni otsuse eelnõuga vähendatakse CEIESi liikmete arvu 79 liikmelt 25-le. Artiklis 4 sedastatakse, et 14 komitee liiget määrab komisjon pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi ja nõukoguga. Iga liikmesriik nimetab kaks kandidaati, kellel on põhjalikud teadmised statistika valdkonnas. Samal ajal püüab komisjon tagada, et tema 14 esindajat kajastavad õiglaselt kodanikuühiskonda, sealhulgas teadusringkondi, ning hõlmavad piisavalt ühenduse statistikaprogrammiga kaetud erinevaid statistikavaldkondi.\nKümme liiget määratakse otse nende organite poolt, kuhu nad kuuluvad:\nüks Euroopa Parlamendi esindaja;\nüks nõukogu esindaja;\nüks Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee esindaja;\nüks Regioonide Komitee esindaja;\nüks Euroopa Keskpanga esindaja;\nkaks statistikaprogrammi komitee esindajat;\nüks Euroopa Tööandjate Föderatsiooni (UNICE) esindaja;\nüks Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC) esindaja;\nüks Euroopa käsitööga tegelevate, väikeste ja keskmiste ettevõtete keskliidu (UEAPME) esindaja.\nEurostati peadirektor on CEIESi liige oma ameti tõttu.\nÜks uusi reformiga sisseviidavaid elemente on võimalus moodustada ajutisi töörühmi, mida juhib CEIESi liige ning mis moodustatakse eriti keerukaid statistikaküsimusi käsitlevate arvamuste koostamiseks.\nKomisjoni otsuse ettepanekuga tunnistatakse kehtetuks varasem nõukogu otsus 91/116/EMÜ.\n3. Märkused ja järeldused\nÜks küsimus, mis tekkis Euroopa Liidu laienemisega 27 liikmesriigini ning mida tunnistab CEIES ise, on CEIESi reformimise vajadus. Selline organ peab võimalikult hästi esindama mitte ainult erinevaid riiklikke olukordi, vaid ka Euroopa kasutajate ja koostajate vajadusi.\nCEIESi strateegilise rolli tugevdamine prioriteetide seadmisel ja hindamisel ning talle ajutiste töörühmade moodustamise võimaluse andmine on suur samm vastutuse ja vahendite andmise suunas, mida ta väärib.\nVäiksema ja tõhusama komitee loomise eesmärk väärib heakskiitu, kuid hoolikalt tuleb tagada selle liikmete sõltumatus, autoriteetsus ja neutraalsus. Seetõttu tekitab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitees hämmeldust komitee uus koosseis. EMSK leiab, et statistika koostajate ja kasutajate dialoogi edendamiseks peaks kõnealuse komitee institutsiooniline esindatus olema väiksem.\nLisaks ei kajasta koosseis korrektselt selliste institutsioonide seisukohti, nagu Euroopa Parlament või Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, mis esindavad väga erinevaid poliitilisi seisukohti ja huvirühmi.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on Euroopa Liidu organ, mis vastutab kodanikuühiskonna erinevate majandus- ja ühiskonnaelu alade ning kodanikuühiskonna osalejate esindamise eest. Asjaolu, et sarnaselt teiste Euroopa Liidu institutsioonidega esindab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteed Euroopa nõuandekomitees vaid üks liige, näib vähendavat tema tähtsust Euroopa Liidu nõuandva organina.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee rolli ja ainulaadse koosseisu tõttu peaks tal olema konsulteerimisetapis suurem mõju, et kajastada lisaks komitee institutsioonilisele rollile ka tema võimet väljendada Euroopa kodanikuühiskonna seisukohti.\nOtsuse ettepanekus näivad kodanikuühiskonda esindavat 14 komisjoni nimetatud liiget, ilma et oleks täpsustatud kõnealuste erinevate Euroopa assotsiatsioonide valikukriteeriume. Lisaks neile kuuluvad koosseisu kümme institutsioonide, sotsiaalpartnerite ja Eurostati esindajat.\nSeega toetab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee CEIESi reformi, kuid kutsub komisjoni ettepanekus tunnustama ja suurendama komitee nõuandvat rolli ühenduse statistilise teabe valdkonnas.\nBrüssel, 16. veebruar 2007\n(1) KOM(2006) 653 lõplik — 2006/0217 (COD).\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, mis käsitleb keskkonnakvaliteedi standardeid veepoliitika valdkonnas ning millega muudetakse direktiivi 2000/60/EÜ”\nKOM(2006) 397 lõplik — 2006/0129 (COD)\n15. septembril 2006. aastal otsustas nõukogu vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 175 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses: “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, mis käsitleb keskkonnakvaliteedi standardeid veepoliitika valdkonnas ning millega muudetakse direktiivi 2000/60/EÜ”.\nAsjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsiooni arvamus võeti vastu 25. jaanuaril 2007. Raportöör oli hr BUFFETAUT.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 433. istungjärgul 15.–16. veebruaril 2007 (15. veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 188, vastu hääletas 1, erapooletuks jäi 9 liiget.\n1. Milleks on vaja direktiivi keskkonnakvaliteedi standardite kohta?\nPraktiliselt on tegemist vee raamdirektiivi 2000/60/EÜ tütardirektiivi ettepanekuga. Kõnealune raamdirektiiv määratleb strateegia vee keemilise saastamise vastu võitlemiseks. Keemiline saastus võib häirida veeökosüsteeme, põhjustades elupaikade ja bioloogilise mitmekesisuse kadumist. Saasteained võivad toiduahelas koguneda ning inimesed võivad veekeskkonna saasteainetega kokku puutuda kalu või mereande süües, vett juues ja ka spordi või harrastustega tegeldes.\nSamuti tuleb rõhutada, et saasteained säilivad keskkonnas veel palju aastaid pärast nende keelustamist, nad võivad kanduda kaugele ja levida piirkondades, mis esialgu ei näigi olevat saastatud.\nSelliste saasteainete allikad on väga erinevad: kodused majapidamistööd, põllumajandus, jäätmepõletus, tööstus jne.\nEsimese sammuna esitas Euroopa Komisjon prioriteetsete ainete nimistu (otsus 2455/2001/EÜ), milles on 33 ühenduse tasandil reguleeritavat ainet. Direktiivi ettepaneku eesmärk on kindlustada vajalik kaitse veekeskkonda ohustavate või veekeskkonna kaudu avalduvate riskide vastu, mida põhjustavad need 33 prioriteetset ainet ja teatavad muud saasteained.\nKõnealuse eesmärgi saavutamiseks kehtestatakse direktiivi ettepanekus keskkonnakvaliteedi standardid. Juhitakse tähelepanu asjaolule, et viimastel aastatel on vastu võetud mitmed ühenduse õigusaktid, mis sisaldavad heitmete piiramise meetmeid, mis on vajalikud kõnealuste standardite täitmiseks.\nEttepanek toob samuti kaasa mõne olemasoleva tütardirektiivi kehtetuks tunnistamise, eelkõige teaduse ja tehnika edusammudega arvestamiseks ning selleks, et vaatluse alla võtta ka need saasteained, mida seni pole käsitletud.\n2. Keskkonnakvaliteedi standardite määratlemiseks valitud meetod\nEuroopa Komisjon esitab ja ühendab kaks mõõtmise kriteeriumit:\naasta keskmine kontsentratsioon;\nsuurim lubatud kontsentratsioon.\nSeega töötati välja keskkonnakvaliteedi standard, mis ei põhine üksnes suurimal lubatud kontsentratsioonil, vältimaks akuutsest kokkupuutest tingitud tõsiseid pöördumatuid tagajärgi ökosüsteemidele lähiaja perspektiivis, vaid ka aasta keskmisel põhinev keskkonnakvaliteedi standard, et vältida akuutse toimeta jätkuva saastamise pöördumatuid tagajärgi pikemas perspektiivis.\nKomisjon teeb ettepaneku, et enamike ainete puhul peaks standardid kehtima saasteainete tasemele pinnavees. Komisjon märgib siiski, et mõnede ainet puhul, mis võivad koguneda toiduahelasse, ei pruugi pinnaveele kohalduvad piirangud olla piisavad kaudse toime ja teisese mürgistuse vältimiseks. Seetõttu teeb komisjon ettepaneku, et kolme niisuguse aine (heksaklorobenseen, heksaklorobutadieen ja elavhõbe) puhul peaksid elustiku keskkonnakvaliteedi standardid sätestama liikmesriigid.\n3. Pädevuste jaotamine Euroopa Liidu ja liikmesriikide vahel\nKomisjon teeb ettepaneku, et keskkonnakvaliteedi standardid veepoliitika valdkonnas tuleks määratleda ühenduse tasandil, tagamaks keskkonnakaitse sama tase kõigis liikmesriikides ning pakkumaks võrdseid tingimusi kõigile ettevõtjatele. Üldjoontes leiab komisjon, et olemasolevad saaste kontrollimise meetmed peaksid olema sobivad, et võimaldada liikmesriikidel pidada kinni kvaliteedistandarditest. Kui on vaja lisameetmeid, siis peaks olema liikmesriikide pädevuses sobivate kontrollimeetmete lisamine meetmeprogrammi, mis tuleb luua iga vesikonna jaoks kooskõlas raamdirektiivi 1000/60/EÜ artikliga 11.\n4. Kavandatud meetmed\nDirektiivi põhielemendid on järgmised:\nkeskkonnakvaliteedi standardite kehtestamine ja piirväärtuste ületamise siirdeala kindlaksmääramine;\nkeskkonda laskmise, heite ja kao andmekogu koostamine, et kontrollida, kas nende vähendamise eesmärk on täidetud;\nmõne olemasoleva tütardirektiivi kehtetuks tunnistamine;\nläbivaatamiseks esitatud 14 aine hulgas olevate ainete tunnistamine prioriteetseks ohtlikuks aineks vastavalt otsusele 2455/2001/EÜ.\n5. Üldised märkused\nOllakse üksmeelel, et veekogude saastamist ohtlike ainetega, mis võivad esile kutsuda raskeid pöördumatuid tagajärgi, tuleb vältida.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee peab oluliseks, et komisjon suudaks järjekindlalt ja teaduslikel alustel tuvastada viivitamatult kõik ained, mis võivad põhjustada kahjulikku saastet pinnavees, ning luua mõistlikke standardeid niisuguste ainete maksimaalseks tasemeks, lubatuna kas üksikult või koos. Komitee võtab kõnealusesse ettepanekusse lisatud prioriteetsete ainete esialgse nimistu ja standardid teadmiseks ja toetab neid. Komitee soovitab astuda samme iga-aastase ulatusliku, teadusliku ja läbipaistva hindamise läbiviimiseks, et tuvastada, kas nimistusse tuleks lisada uusi aineid või kas mõnele ainele on vaja kehtestada uued lubatud piirmäärad. Eriti peaks komisjon uurima teisi aineid, mida on määratletud prioriteetsena Kirde-Atlandi merekeskkonna kaitse konventsiooni (OSPAR) või muude asjaomaste rahvusvaheliste kokkulepetega.\nKomitee on mures, et pliile, niklile ja nende ühenditele ei ole kehtestatud kindlaid standardeid. Sellealast tööd tuleks käsitada prioriteetsena ning kehtestada sobivad piirväärtused võimalusel nii, et need oleks võimalik lisada kõnealusesse direktiivi enne selle lõplikku vormistamist.\nVeekvaliteedi parandamise peamine eesmärk on kaitsta elustikku ja toiduahelat kuni inimesteni, inimesed kaasa arvatud. Kui kõikide saasteainete taset elustikus oleks võimalik mõõta usaldusväärselt, järjepidevalt ja tõhusalt, oleks parem standardeid kehtestada ja sel viisil järelevalvet teostada. Kuid üldjoontes on see keeruline ja enamike prioriteetsete ainete puhul on praegu praktilisem ja tavaliselt piisavalt usaldusväärne kehtestada standardid pinnavees maksimaalselt lubavale kontsentratsioonile. (Ettepanek võtta vastavuse üle peetava järelevalve aluseks aastane keskmine ja maksimaalne lubatud kontsentratsioon, on realistlik, hästi kehtestatud ja täiesti õigustatud).\nSiiski võivad mõned toksilised ained koguneda toiduahelasse. Nende ainete puhul ei taga pinnavee standardid üksi piisavat kaitset toksiliste toimete vastu. Nimetatud ainete puhul on soovitav kehtestada standard, mille alus on aine maksimaalne lubatud kontsentratsioon kalade, molluskite ja koorikloomade koes ja muus elustikus, nagu on kehtestatud komisjoni ettepanekus. Sellised ained on heksaklorobenseen, heksaklorobutadieen ja metüülelavhõbe. Tulevikus võivad lisanduda teised ained. Veel ei ole sel viisil standardite kehtestamiseks täielikult heaks kiidetud meetodit ning seetõttu teeb komisjon vaid ettepaneku lubada liikmesriikidel kehtestada niisugused standardid seni selgelt tuvastatud kolme aine jaoks.\nPraegusi teadmisi arvestades tuleb sellega nõustuda. Siiski innustab EMSK komisjoni jätkama edasiste teaduslike analüüside toetamist mõnede toksiliste ainete bioakumulatsiooni kohta ning olema valmis liikuma edasi elustikus esinevate toksiliste ainete maksimaalsete tasemete standardite ulatuslikumas kasutamiseks niipea, kui teaduslikud andmed ja järelevalvemeetodid on kindlamad. Seni tuleks kehtestada järelevalve, mis tagaks, et saastetase setetes ja elustikus ei tõuseks.\nInimtegevuse tagajärjel tekkinud heite, keskkonda laskmise ja kadude andmiku koostamine, et määratleda saastamise vähendamise või lõpetamise eesmärkide saavutamist, on asjakohane. Loodusliku reostuse kohta on raske koostada täielikku andmikku. Siiski võiks mõnel juhul tulla kasuks loodusliku reostuse ja inimtegevuse tagajärjel tekkinud reostuse vahelise seose määratlemine.\nAndmikuga seoses tuleks vältida vasturääkivusi ja muude pinnavee kaitse valdkonnas olemas olevate vahendite dubleerimist.\nStandardite ületamist lubavate siirdealade küsimuse käsitlus on realistlik, kuid seda ei saa pidada täiesti rahuldavaks. Üldiselt näib olevat raske tagada seda, et ei mõjutata ülejäänud vete keskkonnakvaliteeti. Standardite ületamist lubavate siirdealade põhimõtte rakendamisel tuleks välja töötada täpsed meetodid siirdealade määratlemiseks ja reostuse mõõtmiskohtade kindlakstegemiseks.\nTähelepanu tuleks juhtida neile ELi naaberriikidele, mille territooriumidelt saavad alguse arvukad jõed, mis voolavad Euroopa Liidu liikmesriikide territooriumile, või kus asuvad järved, mille kaldad on osaliselt mõne liikmesriigi alal. Kui väljaspool ELi piire asuvad riigid ei kaitse oma veekogusid, siis on ka liikmesriikide jõupingutused asjata ja 2015. aastaks seatud eesmärke ei pruugita saavutada. Neile asjaoludele tuleks mõelda direktiivi rakendamise hindamisel. Lisaks käsitletakse kõnealust küsimust rammdirektiivi artiklis 12.\n6. Konkreetsed märkused ja tähelepanekud\nAjakava: vastavalt direktiivi ettepaneku artikli 4 lõikele 5 peab aastal 2025 olema lõpetatud heitmete keskkonda laskmine ning ohtlike prioriteetsete ainete turustamine. Keskkonnakvaliteedi eesmärgid tuleb aga vastavalt vee raamdirektiivile saavutada aastaks 2015. See lõpptähtaeg võib mõnedel juhtudel osutuda raskelt saavutatavaks, eelkõige tütardirektiivi hilinenud vastuvõtmise tulemusena. Seetõttu on vajalik, et liikmesriigid teeksid kõnealuse eesmärgi saavutamiseks kõik mis võimalik, arvestades sellega, et teatavate üksikute asjaolude puhul on võimalik rakendada ajutisi vabastusi. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee soovitab komisjonil jälgida rakendamisel tehtud edusamme ning olla valmis soovitama edasisi meetmeid, mille abil oleks võimalik kuni ettenähtud kuupäevani tagada võimalikult ulatuslik nõuetest kinnipidamine, tehes seejuures minimaalselt erandeid.\n6.2 Liikmesriikide roll\nValik, mille kohaselt liikmesriigid vastutavad vajalike täiendavate meetmete rakendamise eest, on asjakohane, kuna paljudel juhtudel on tegemist olukordadega, mis sõltuvad kohalikest või piirkondlikest tingimustest. Siiski peab paindlikkus olema tasakaalustatud usaldusväärsete teabevahetusmehhanismidega, nagu soovitatakse Euroopa Komisjoni teatise meetmes 4 (1).\nEuroopa Komisjoni teatises (punkt 3) antakse üsna optimistlik ülevaade liikmesriikide käsutuses olevatest õigusvahenditest, mis on vajalikud vee raamdirektiivi eesmärkide saavutamiseks prioriteetsete ainete osas, eriti kuna mõned olulised saasteallikad ei ole asjakohaste eeskirjadega reguleeritud, nt majapidamistoodete kasutamisel ja teenuste osutamise tagajärjel tekkinud hajusaaste, mille jaoks tuleks koostada uus tooteid käsitlev direktiiv.\nSellistes tingimustes ei ole reaalne eeldada, iga liikmesriik võib kehtestada uusi sätteid, mis ei pruugi omavahel kooskõlas olla, eriti kui need tõenäoliselt asendatakse uute Euroopa õigusaktidega.\n6.3 Joogiveevarude kaitse\nDirektiivi vastuvõtmine tooks endaga kaasa joogivee võtmiseks kasutatavate pinnaveekogude kvaliteedi kohta käiva direktiivi 75/440/EÜ kehtetuks muutmise. Õigusaktide muutmisel tuleks säilitada uue direktiivi ja joogivett käsitleva direktiivi (2) vaheline kooskõla.\nDirektiivi eesmärkide saavutamisel tehtud edusammude toetamiseks ja võrdsete konkurentsitingimuste tagamiseks kogu Euroopas on tarvis ühtsemaid ja usaldusväärsemaid järelevalvestandardeid. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ootab huviga uusi ettepanekuid veega seonduva teabe Euroopa süsteemi (Reporting Water Information System for Europe) kohta. Kõnealused ettepanekud on kavas peagi esitada. Komitee loodab, et nimetatud ettepanekuid on võimalik kasutada selleks, et üksikasjalikult jälgida direktiivi rakendamist prioriteetsete ainete puhul.\n7. Kooskõla keskkonnakvaliteedi standardeid veepoliitika valdkonnas käsitleva direktiivi ja REACHi sätete vahel\nTuleb tagada kooskõla käesoleva direktiivi ja REACHi sätete vahel, vaatamata sellele, et Euroopa Komisjon põhimõtteliselt ennetas REACHi paketi alaste läbirääkimiste edu ning selle rakendamist. Uute keemiliste ainete turuleviimisel tuleb arvestada keskkonnakvaliteedi standardeid veepoliitika valdkonnas.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee nõustub prioriteetsete ainete esialgse nimistuga ning selleks soovitatud standarditega. Siiski nõuab komitee, et koostataks praegu veel puuduvad standardid plii ja nikli kohta ning kehtestataks menetlus nii nimistu kui standardite regulaarseks kontrollimiseks, et seda vajadusel viivitamatult ja kõige tõhusamal moel ajakohastada.\nEMSK kiidab direktiivi ettepaneku üldjoontes heaks.\nKeskkonnakvaliteedi eesmärkide saavutamine aastaks 2015 kujutab endast väljakutset. EMSK kutsub liikmesriike üles tõhustama oma pingutusi kõnealuste eesmärkide saavutamiseks.\nKomitee rõhutab vajadust töötada välja teabevahetus- ja kontrollisüsteem liikmesriikide tegevuse jälgimiseks kõnealuse direktiivi rakendamisel ja selle eesmärkide saavutamisel. Komitee kiidab heaks Euroopa Komisjoni Euroopa vee teemalise andmesüsteemi loomise algatuse (Water Information System for Europe (WISE)).\nKomitee soovitab jälgida seda, et uus ettepanek oleks kooskõlas praegu kehtivate seaduste tekstidega ning et võetaks vastu asjakohased ELi õigusaktid mõnede reostusallikate kohta, mida praegu kehtivates õigusaktides ei käsitleta (nt majapidamistoodete kasutamise tagajärjel tekkinud hajusaaste).\n(1) KOM(2006) 398 lõplik.\n(2) Direktiiv 98/83/EÜ.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta (kodifitseeritud versioon)”\nKOM(2006) 543 lõplik — 2006/0170 (COD)\n11. oktoobril 2006. aastal otsustas nõukogu vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 175 lõikele 1 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses: “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta (kodifitseeritud versioon)”\nAsjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsiooni arvamus võeti vastu 25. jaanuaril 2007. Raportöör oli hr OSBORN.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 433. istungjärgul 15.–16. veebruaril 2007 (15. veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 188, vastu hääletas 2, erapooletuks jäi 8.\nKomisjoni kõnealuse ettepaneku eesmärk on kodifitseerida nõukogu 24. septembri 1996. aasta direktiiv 96/61/EÜ saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta ning nimetatud direktiivi mitmed järgnevad muudatused.\nKomitee avaldab suurt toetust ELi õigusaktide regulaarsele kodifitseerimisele igas valdkonnas. Komitee nõustub komisjoni ja teiste institutsioonidega, et kodifitseerimine muudab õigusaktid kõigile kasutajatele läbipaistvamaks ja kättesaadavamaks ning üldsusele mõistetavamaks.\nAntud juhul kaasneb kodifitseerimisega lisakasu, sest selle abil koondatakse kõik saastuse kompleksse vältimise ja kontrolliga seotud Euroopa õigusaktid ühte direktiivi enne, kui esitatakse uusi ettepanekuid praegu läbiviidava saastuse vältimise ja kontrolli läbivaatamise põhjal. Seega lihtsustab kodifitseerimine Euroopa institutsioonide ja teiste huvirühmade uute ettepanekute kaalumist.\nSiinkohal tuletab komitee meelde oma 2003. aasta detsembri arvamust (1), kus kommenteeris saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli direktiivi rakendamise arengut. Arvamuses väljendas komitee muret mitmete probleemide üle, mis olid juba üles kerkinud kõnealuse direktiivi rakendamisel. Probleemide hulgas olid viivitamine ja segadus direktiivi ülevõtmisel, viivitamine ja läbipaistvuse puudumine saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli direktiiviga hõlmatud tegevuskohtadele kehtivate tingimuste puhul, raskused tegevuskohtade ühtsete kontrollinormide tagamisel, loa andmise tingimuste kohaldamine ning mitmed teised probleemid.\nNüüdseks on komisjon välja töötanud tegevuskava, et hoogustada kiiremat arengut kogu ELis. Komiteel on hea meel, et komisjoni praeguste rakendamist käsitlevate uuringute kohaselt näib mitmes ELi piirkonnas rakendamise tempo olevat tõusnud.\nOmeti on komitee jätkuvalt mures rakendamise mitmete aspektide üle. Eriti on komitee mures selle üle, et mitmel liikmesriigil näivad olevat märkimisväärsed raskused direktiivi nõude järgimisel, mille kohaselt peavad kõik asjaomased tegevuskohad 2007. aasta lõpuks vastama saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli direktiivile. (Enamikel Euroopa riikidel on olnud kümme aastat, et jõuda täieulatusliku rakendamiseni, ja isegi uutel liikmesriikidel on olnud umbes kolm aastat vähemalt käitiste kontrolli põhiraamistiku tagamiseks.) Samuti on komitee jätkuvalt mures selle üle, et puudub läbipaistvus põhjuste osas, miks on mõned pädevad asutused andnud loa tegevusteks, mis ei vasta kaugeltki parimat võimalikku tehnikat käsitlevates viitedokumentides sätestatud lubatud heiteväärtustele. Kompleksse hindamise põhikontseptsiooni, mille kohaselt leitakse mõistlik kompromiss heidete lubamisel erinevatesse keskkonnaelementidesse, ei rakendata alati tõhusalt. Samuti teeb muret erinev praktika kontrollimenetluste sageduse ja põhjalikkuse osas.\nKomitee loodab anda panuse oma edasiste märkustega saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli õigusaktide läbivaatamise hilisemates etappides. Komitee kutsub komisjoni ja teisi institutsioone üles olema valmis kaaluma olulisi uusi meetmeid, et tagada kõnealuse valdkonna õigusaktide tõhusam rakendamine, kuna komisjoni praeguste uuringute kohaselt on rakendamine väga erinevates etappides.\nSaastuse kompleksse vältimise ja kontrolli direktiiv aitab jätkuvalt tõsta kogu Euroopa ettevõtete tegevusnorme paindlikul viisil, võttes arvesse kohalikke tingimusi ja olukordi. Aga läheb kaua aega, et direktiiv muutuks märkimisväärseks teguriks tegevuste keskkonnanäitajate muutumisel ja paranemisel. Et direktiiv säilitaks nii ettevõtete kui ülejäänud kodanikuühiskonna usalduse, on oluline, et seda rakendatakse läbipaistvalt ja jõustatakse ühtlaselt kogu Euroopas. Vastasel juhul ei suudeta direktiiviga tagada, et investeerimistsüklis pakutavaid võimalusi kasutatakse dünaamilise raamistiku kujundamiseks, mis on vajalik näitajate pidevaks parandamiseks, samuti seatakse ohtu aus konkurents ning järjest enam väheneb usk, et kõnealuse süsteemiga suudetakse parandada keskkonnanäitajaid ja tõsta keskkonnakvaliteeti kogu Euroopas.\nOlemasolevate õigusaktide kodifitseerimine kõnealuses direktiivis on iseenesest kasulik samm. Samas tuleks seda käsitleda vaid ettevalmistusena edasistele meetmele, mis on pärast praegust läbivaatamist tõenäoliselt vajalikud rakendamise parandamiseks.\n(1) ELT C 80, 30.3.2004, lk 29–34.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal “Ettepanek: nõukogu direktiiv tõupuhaste aretusveiste kohta ”(kodifitseeritud versioon)\nKOM(2006) 749 lõplik — 2006/0250 (CNS)\n22. detsembril 2006. aastal otsustas nõukogu vastavalt EÜ asutamislepingu artiklitele 37 ja 94 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses: “Ettepanek: nõukogu direktiiv tõupuhaste aretusveiste kohta ”(kodifitseeritud versioon)\nAsjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsiooni arvamus võeti vastu 25. jaanuaril 2007. Raportöör oli Gilbert BROS.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 15.–16. veebruaril 2007 toimunud 433. istungjärgul (15. veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 184, vastu hääletas 1, erapooletuks jäi 16.\nKäesoleva ettepaneku eesmärk on kodifitseerida nõukogu 25. juuli 1977. aasta direktiiv 77/504/EMÜ tõupuhaste aretusveiste kohta. Uus direktiiv asendab sellesse inkorporeeritud õigusaktid. Käesolevas ettepanekus on säilitatud kodifitseeritud õigusaktide sisu ja nende kokkupanemisel on tehtud ainult kodifitseerimiseks vajalikud vormilised muudatused.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee leiab, et on väga kasulik koondada kõik asjakohased tekstid ühte määrusesse. Sarnaselt Euroopa Komisjoniga peab komitee kodanike Euroopa kontekstis oluliseks ühenduse õiguse muutmist lihtsamaks ja selgemaks ning tavakodanikele arusaadavamaks, mis annab viimastele uusi võimalusi ja võimaldab neile antud õigusi paremini kasutada.\nKõnealuse sätete kogumi puhul on tagatud, et see ei sisalda mingeid sisulisi muudatusi ning selle eesmärk on esitada ühenduse õigust selgel ja läbipaistval viisil. Komitee väljendab oma täielikku toetust kõnealusele eesmärgile ning nimetatud tagatisi arvesse võttes tervitab ettepanekut.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv töötajate poolt tööl kasutatavatele töövahenditele esitatavate ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuete kohta (teine üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) (kodifitseeritud versioon)”\nKOM(2006) 652 lõplik — 2006/0214 (COD)\n22. novembril 2006. aastal otsustas nõukogu vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses: “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv töötajate poolt tööl kasutatavatele töövahenditele esitatavate ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuete kohta (teine üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) (kodifitseeritud versioon)”\nAsjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava tööhõive, sotsiaalküsimuste ja kodakondsuse sektsiooni arvamus võeti vastu 22. jaanuaril 2007. Raportöör oli hr VERBOVEN.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 433. istungjärgul 15.–16. veebruaril 2007. (15. veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse 181 poolt- ja 2 vastuhäälega, erapooletuks jäi 11.\nKomitee kiidab heaks kõnealuse ettepaneku põhisisu ja kutsub komisjoni üles arvestama kahte allpool nimetatud reservatsiooniga ning muutma vastaval sellele põhjenduste teksti ja soovib, et Euroopa Parlament ja nõukogu kinnitaks ettepaneku võimalikult kiiresti.\n2.1 Komisjoni ettepaneku põhisisu\nKäesoleva ettepaneku eesmärk on kodifitseerida nõukogu 30. novembri 1989. aasta direktiiv 89/655/EMÜ töötajate poolt tööl kasutatavatele töövahenditele esitatavate ohutuse ja tervishoiu miinimumnõuete kohta. Uus direktiiv asendab sellesse inkorporeeritud õigusaktid (1). Komisjon märgib, et käesolevas ettepanekus on säilitatud kodifitseeritud õigusaktide sisu ja nende kokkupanemisel on tehtud ainult kodifitseerimiseks vajalikud vormilised muudatused.\nOhutuse ja tervishoiu reeglitest kinnipidamine töövahendite kasutamisel on ennetusmeetmete oluline aspekt. Alates 1989. aastast rakendatakse kõnealuste reeglite kohta minimaalse ühtlustamise põhimõtet. 30. novembri 1989. aasta direktiivi on muudetud mitu korda, et direktiiv kataks võimalikult suure arvu tööolukordi (eelkõige kõrgtööde puhul) ning kaasaks laiema lähenemise töötervishoiu küsimusse vastavalt ergonoomia põhimõtetele. Kõnealused muudatused võivad endaga kaasa tuua raskusi käesoleva õigusakti kasutajatele, kuigi Euroopa Komisjon tegi algust rakendatavate eeskirjade mitteametliku koordineerimisega.\nKodifitseerimise käigus ei tohi teha ühtegi sisulist muudatust. Pärast ettepaneku läbi vaatamist arvab komitee, et see vastab täielikult kõnealusele põhimõttele, välja arvatud järgmised märkused:\nDirektiivi 2001/45/EMÜ põhjendustes (10) ja (11) juhitakse tähelepanu nende tööliste eriväljaõppe vajadusele, kes kasutavad kõrgtööde jaoks vajalikke töövahendeid. Komitee soovib, et sellist/nimetatud soovitust ei jäetaks põhjendustest välja ettepaneku kodifitseerimisel.\nKomitee arvab, et käesolev ettepanek tuleks esitada konsulteerimiseks tööohutuse ja -tervishoiu nõuandekomiteele vastavalt nõukogu 22. juuli 2003. aasta otsusele 2003/C 218/01. Kõnealust konsulteerimist tuleks direktiivi põhjendustes mainida vastavalt seni rakendatud praktikale.\nVastavalt eelpoolmainitud märkustele on komitee seisukohal, et Euroopa Komisjoni ettepanek koosneb praegu kehtivate sätete asjakohasest kogust, mis muudab kõnealused sätted palju selgemaks ning ei tekita probleeme.\nKomitee kiidab heaks kõnealuse ettepaneku põhisisu ja kutsub komisjoni üles arvestama kahe allpool nimetatud reservatsiooniga ning muutma vastavalt sellele põhjenduste teksti. Komitee soovib, et Euroopa Parlament ja nõukogu kinnitaksid ettepaneku kiiresti.\n(1) Direktiiv 89/655/EMÜ, nõukogu direktiiv 95/63/EU ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/45/EÜ.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv töötajate kaitsmise kohta asbestiga kokkupuutest tulenevate ohtude eest tööl (kodifitseeritud versioon)”\nKOM(2006) 664 lõplik — 2006/0222 (COD)\n12. detsembril 2006 otsustas nõukogu vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses: “Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv töötajate kaitsmise kohta asbestiga kokkupuutest tulenevate ohtude eest tööl”\nAsjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava tööhõive, sotsiaalküsimuste ja kodakondsuse sektsiooni arvamus võeti vastu 22. jaanuaril 2007. Raportöör oli Xavier VERBOVEN.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 433. istungjärgul 15.–16. veebruaril 2007 (15. veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 192, vastu hääletas 3, erapooletuks jäi 6.\nKomitee toetab kõnealust ettepanekut ning soovib, et parlament ja nõukogu selle esimesel võimalusel heaks kiidaksid.\nLisaks kordab komitee soovi, et liikmesriigid ratifitseeriksid Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) konventsiooni nr 162 asbesti kasutamise turvalisuse kohta.\n2.1 Komisjoni dokumendi põhisisu\nKäesoleva ettepaneku eesmärk on kodifitseerida nõukogu 19. septembri 1983. aasta direktiiv 83/477/EMÜ töötajate kaitsmise kohta asbestiga kokkupuutest tulenevate ohtude eest tööl (teine üksikdirektiiv direktiivi 80/1107/EMÜ artikli 8 tähenduses). Uus direktiiv asendab sellesse inkorporeeritud õigusaktid (1); käesolevas ettepanekus on säilitatud kodifitseeritud õigusaktide sisu ja nende kokkupanemisel on tehtud ainult kodifitseerimiseks vajalikud vormilised muudatused.\nKokkupuude asbestiga on väga ohtlik eri valdkondade töötajatele, eelkõige ehituses. Euroopas kasutati 20. sajandil hinnanguliselt kümneid miljoneid tonne asbesti. Vaatamata sellele, et Euroopa Liit keelas 1999. aastal asbesti kasutamise, puututakse asbestiga kokku veel aastakümneid, sest asbesti on kasutatud paljude hoonete ehitamisel. Asbestiga kokkupuutest tulenevaid riske võivad põhjustada ka erinevate asbesti sisaldavate seadmete äraviskamine ning jäätmekäitlus.\nKomitee on mitmel korral tegelenud küsimusega töötajate kaitsmise kohta asbestiga kokkupuute eest. Meenutame eelkõige 4. märtsil 1999. aastal vastu võetud omaalgatuslikku arvamust (2).\nEsimene direktiiv, mille eesmärk on kaitsta töötajaid asbestiga kokkupuutest tulenevate ohtude eest, pärineb 1983. aastast. Seda on mitmel korral muudetud, et laiendada kohaldamisala, tõhustada ettevaatusabinõusid ja vähendada kokkupuute piirväärtusi. Sellised rohked parandused võivad põhjustada raskusi õigusakti sihtrühmale.\nKodifitseerimise käigus ei tohi teha ühtegi sisulist muudatust. Pärast ettepaneku läbi vaatamist arvab komitee, et see vastab täielikult kõnealusele põhimõttele. Tegemist on erinevate kehtivate sätete mõistliku koondamisega, mis muudab need selgemaks ning ei tekita sisulisi probleeme.\nKomitee soovib, et komisjon konsulteeriks nii kiiresti kui võimalik tööturu osapoolte ning tööohutuse, -hügieeni ja -tervishoiu nõuandekomiteega.\nSeega toetab komitee kõnealust ettepanekut ning soovib, et parlament ja nõukogu selle esimesel võimalusel heaks kiidaksid.\n2.3 Konkreetsed märkused\nKomitee meenutab oma 4. märtsil 1999. aastal vastu võetud arvamust ning kordab eelkõige soovi, et liikmesriigid ratifitseeriksid Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) konventsiooni nr 162 asbesti kasutamise turvalisuse kohta Praeguseks on kõnealuse konventsiooni ratifitseerinud vaid 10 liikmesriiki 27-st. ELi liikmesriikidepoolne ratifitseerimine aitaks väärtustada Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni konventsiooni. See konventsioon on peamine ülemaailmne vahend töötajate tervise ja turvalisuse kaitseks.\n(1) Nõukogu direktiiv 83/477/EMÜ, nõukogu direktiiv 91/382/EMÜ, nõukogu direktiiv 98/24/EÜ (ainult selle artikkel 13) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/18/EÜ.\n(2) ELT C 138, 18.5.1999, lk 24.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal “Euroopa Liidu poliitika logistika valdkonnas”\nSoome väliskaubandus- ja arenguminister Mari Kiviniemi palus 17. novembri 2005. aasta kirjas Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariigi Soome nimel Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteel vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 262 koostada ettevalmistav arvamus järgmises küsimuses: “Euroopa Liidu poliitika logistika valdkonnas”.\nAsjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava transpordi, energeetika, infrastruktuuri ja infoühiskonna sektsiooni arvamus võeti vastu 11. jaanuaril 2007. Raportöör oli Virgilio Ranocchiari.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 433. istungjärgul 14.–15. veebruaril 2007 (15. veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 82, vastu hääletas 5, erapooletuks jäi 10.\n1. Soovitused ja lõppjäreldused\nTõhus transpordikorraldus on Euroopa konkurentsivõime säilitamise ja suurendamise üks vajalik eeltingimus. Kaasaegse ühiskonna keerukate transpordivoogude haldamine eeldab väga tõhusaid transpordiliike ja täiuslikku koostööd nende vahel. Täiustatud ja integreeritud logistikaalased lahendused saavad aidata kaasa kaubavedude optimeerimisele, toetades seeläbi majanduskasvu ning suurendades Euroopa konkurentsivõimet maailmas.\nEesistujariigi Soome algatus ja komisjoni teatis, mis on avaldatud käesoleva aasta juunis (1), osutavad, kuidas saab tõhus logistika olla vahend, mille abil tugevdada ja kasutada keskkonnakaitse ja konkurentsi positiivset koosmõju. Seda on võimalik saavutada sõidukite ja infrastruktuuri ratsionaalse kasutamise optimeerimise teel, vähendades ebavajaliku transpordi osakaalu. Komitee arvates on seetõttu oluline tagada areng, milles võetakse arvesse kõigi osapoolte teadmisi. Osapooled on logistikaettevõtted ja nende töötajad, klienditeenindusettevõtted ja nende töötajad ning ametiasutused ja organisatsioonid.\nKõnealuse arengu lähtepunkt peab olema komisjoni koostatud strateegiline kava majanduskasvu ja konkurentsivõime suurendamiseks logistika valdkonnas. Kavas tuleb täpselt määratleda ametiasutuste ja ettevõtjate ülesanded. Kava peab hõlmama kõiki transpordiliike ja lähtuma majanduslikest, transpordipoliitika, sotsiaalsetest ja keskkonnahuvidest ning piirkondlikest teguritest.\nKaubaveologistika on tööjõumahukas tegevus, milles vajatakse kvalifitseeritud ja koolitatud töötajaid ning juhtkonda. Seetõttu tuleks kavas põhjalikult selgitada logistikaalase koolituse võimalusi põhihariduse ja täiskasvanukoolituse raames. Analüüsida tuleks ka teadusuuringute ja infrastruktuuri arendamise toetamise võimalusi.\nSiinkohal võiks tööturgudel olla oluline roll selliste logistikateenuste säilitamisel ja arendamisel, mis on kooskõlas konkurentsivõime ja tööstuse vajadustega. Sotsiaalpartnerid saavad jätkuva dialoogi vahendusel aidata kaasa logistika tööturu menetlustele ja toimimisele. Ühised eesmärgid võiksid olla püsivate töökohtade ja tööalase heaolu tagamine ning tootlikkuse suurendamine.\nKomisjoni varasem lähenemisviis teatud ELi siseteedel ummikute vähendamiseks, mis seisneb eri transpordiliikide osakaalu reguleerimises 1998. aasta olukorda arvesse võttes, ei näi vastavat transpordituru praegusele arengule.\nPeamine ülesanne on nüüd pigem kõnealust konkurentsi võimaldava koostöö saavutamine transpordiliikide vahel, milles täiel määral kasutatakse iga transpordiliigi tõhusust ja asjakohasust. See on võimalik, kui on täidetud tehnilised, praktilised ja majanduslikud tingimused. Euroopa Liidu ees seisab väljakutse kujundada ühine poliitika, mis kõnealuseid tingimusi kas loob või edasi arendab. Tulevane poliitika peab seega olema suunatud turvaliste, keskkonna seisukohalt puhaste ja tõhusate transpordisüsteemide tagamisele.\nOma taotluses Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele koostada arvamus Euroopa Liidu logistikapoliitika teemal osutab Soome mitmele asjaolule, mis näitavad kõnealuse valdkonna arengu tähtsust Euroopa konkurentsivõime tõstmisel. Rõhutatakse muu hulgas järgmisi aspekte.\nKäes on globaliseeruva majanduse üleminekuperiood. Globaliseerumise viimane etapp algas 1990. aastatel Aasia arenguriikide majanduste avamisega rahvusvahelisele turumajandusele. Selle tagajärjeks on nii tööstusliku tootmise kui ka teenuste ümberpaigutamine. Euroopas muutuvad ELi laienemise, ühenduse naaberriikide majanduskasvu ja Venemaa majanduse elavnemise tulemusena tööstusliku tootmise ja teenuste turgude struktuurid. EL peab nendele väljakutsetele kooskõlas Lissaboni strateegias sätestatuga kiiresti ja otsustavalt vastama.\nNimetatud arengud peegelduvad ka Euroopa transpordisektoris. Esiteks tuleb kõikide liikmesriikide transporditurud edukalt integreerida ühenduse transpordituruga. Erilist tähelepanu tuleb pöörata riikidele, mis on tehniliselt ikka veel seotud endise NSVLi transpordisüsteemiga. Teiseks tuleb kõrvaldada ELis siiani liikuvust takistavad tegurid ja tagada veoteenuste tõhus korraldus. Kolmandaks on vaja arendada transpordiühendusi ELi naaberriikidega, et kasutada täielikult nende riikide majanduslikke võimalusi. Praegused kitsaskohad ELi ja kolmandate riikide piiril näitavad, kui oluline on tegeleda nende probleemide lahendamisega. Kaubaveod ületavad sageli ELi piire, mistõttu on väga tähtis jälgida sobiva infrastruktuuri ja tehnoloogia arenguid nii Euroopa Liidus kui kolmandates riikides.\nLissaboni strateegia üks eesmärk on muuta Euroopa maailma kõige konkurentsivõimelisemaks majanduseks. Jätkusuutliku majandusarengu jaoks on esmatähtis kaasaegne, hästi toimiv ja tõhus transpordisüsteem. Siiski eeldab ühenduse ettevõtete konkurentsivõime parandamine transpordi kvaliteedi, täpsuse ja tõhususe pidevat kasvu. Samas toob kiire kaubaveomahtude kasv — eriti maanteid pidi — kaasa paljudes Euroopa osades teede küllastumise, põhjustades niiviisi Euroopa tööstusele lisakulusid. Kõnealune soovimatu areng avaldab negatiivset mõju ka keskkonnale.\nEL on palju ära teinud logistikateenuste turu avamiseks ja Euroopa transpordivõrgustike integreerimiseks. Siiski ei saa tulemustega veel rahul olla ja mitmed takistused pärsivad siiani edasiminekut. ELi transpordipoliitikas on logistika jäänud teenimatult tähelepanuta, kuigi tööstuse ja kaubanduse logistikakulud on suured, moodustades märkimisväärse osa ettevõtete kogukäibest. Lisaks on Euroopa logistikasektor tähtis tööandja.\nTõhus logistika on vahend, mille abil saab tugevdada ja kasutada keskkonnakaitse ja konkurentsi koosmõju. Seda on võimalik saavutada sõidukite ja infrastruktuuri ratsionaalse kasutamise optimeerimise teel, vähendades ebavajaliku transpordi osakaalu.\nParem logistika võib aidata positiivselt kaasa ka ELi piirkondade arengule, sest väheneb geograafilise paiknemise tähtsus ning seega edendatakse piirkonna majanduskasvu ja konkurentsivõimet; kaubaveologistikal võiks olla oluline osa jätkusuutliku liikuvuse tagamisel.\nSoome ja Euroopa Komisjoni vaheliste kontaktide tulemusena avaldas komisjon 2006. aasta juunis teatise teemal “Kaubaveologistika Euroopas — jätkusuutliku liikuvuse võti” (2). Dokumendis käsitletakse logistika ja transpordipoliitika üksteisele lähendamise tingimusi.\n2006. aasta märtsis avaldatud konsultatsioonidokumendis (3) antud teatise kohta, käsitles komisjon mitut küsimust, mis on seotud logistika edasise arengu ja olulisusega ühenduse toimiva transpordisektori jaoks, rõhutades selgelt intermodaalsust ja koostööd eri transpordiliikide vahel.\nDokumendis osutatakse, et kui võrrelda SKTd ja kulutusi logistikale, sealhulgas transpordile Euroopa (15-liikmelise Euroopa Liidu) ja Põhja-Ameerika vahel, ilmneb, et SKTst logistikale kuluv osa on 1998. aasta 12,2 %-lt suurenenud 13,3 %-le 2002. aastal. Samal ajavahemikul vähenesid Põhja-Ameerikas kulutused logistikale 11 %-lt 9,9 %-le.\nKomisjoni konsultatsioonidokumendis viidatakse ka komisjoni eelnevatele meetmetele. Teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse alal on mitmed viimaste aastate projektid käsitlenud intermodaalsust ja logistikat. Nende projektide (4) eesmärk on võimaldada logistiliste otsuste ja transporditeenuste vaheliste seoste paremat mõistmist.\nKomisjoni 2001. aasta valge raamat (5) sisaldab põhiandmeid Euroopa Liidu transpordisüsteemi kohta ja esitab rea ideid, mõttekäike ning ettepanekuid olukorra parandamiseks transpordisektoris 2010. aastani. Dokumendis esitatakse kvantitatiivsed eesmärgid eri transpordiliikide kohta. 2010. aastaks tuleb taastada eri transpordiliikide turuosade vaheline jaotus 1998. aasta tasemel. Eriliselt rõhutatakse intermodaalsuse tähtsust, st kuidas eri transpordiliigid saaksid teha koostööd, eeskätt seoses Euroopa-sisese kaupade pikamaaveoga. Eesmärk on laiendada raudtee- ja meretranspordi osa kaupade veol. Marco Polo programm on sammuks selles suunas. Siiski on tingimuseks soodsate tehniliste ja logistiliste lahenduste väljatöötamine, mis võimaldaksid uksest ukseni teenuste säilitamist. Valges raamatus osutatakse, et ümberlaadimisega seotud ajakaotus ja lisakulud piiravad konkurentsivõimet, soodustades kaupade maanteevedu, mis tänu väljaarendatud teedevõrgustikule võimaldab kaupade toimetamist praktiliselt igasse sihtpunkti. Märkused hästi väljaarendatud teedeinfrastruktuuri kohta puudutavad peamiselt 15-liikmelise ELi riike. Uutes liikmesriikides on teedevõrgustik vähem välja arendatud ja selle kvaliteet on sageli madal. Nimetud riikides on väga suur potentsiaal transpordisüsteemi arendamiseks, mida peaks ära kasutama infrastruktuuri tehtavate investeeringute toetamise kaudu.\nKomisjoni teatises (6) valge raamatu vahekokkuvõtte kohta kinnitatakse koosmodaalsuse (co-modality) tähtsust, kuid võetakse märgatavalt pragmaatilisem seisukoht eri transpordiliikide tasakaalu osas.\n4. Euroopa tulevase logistikapoliitikaga seoses juhib eesistujariik Soome tähelepanu logistika arendamisele ja suundumustele logistikavaldkonnas\nSoome poolt komisjonile esitatud ettevalmistavate tööde hulka kuulub uurimus logistikavaldkondade uute suundumuste kohta ja nn EULOG projekti aruanne. Kõnealuse projekti põhieesmärk oli koostada aruteludokument, milles esitatakse kõikehõlmav pilt peamistest rahvusvahelistest teadmistest Euroopa logistika ja transpordilogistika soovitava tulevase arengu ning selle saavutamiseks võetavate meetmete kohta.\nTootmine kasvab esmajoones areneva majandusega riikides (Hiina, Brasiilia ja Venemaa). Transporditavate kaupade kogused ja veokaugused kasvavad. Ülemaailmsete tarneahelate kontrollimine on keeruline ja tõenäoliselt läheb otsuste langetamine üle Aasiasse. Konkurents majanduspiirkondade vahel tiheneb, mistõttu infrastruktuuride läbilaskevõime kujuneb üha olulisemaks konkurentsiteguriks. Tootmise ja tarbimise kasv Euroopa idaaladel sunnib kaupade vedu osaliselt maanteedelt kõrvale juhtima. Kaupade intermodaalsete vedude jaotuskeskuste areng Euroopa Liidu piirialadel kõnealuses piirkonnas muutub väga oluliseks. Samas avaneb sellega seoses võimalus ELi transpordisüsteemi kulude optimeerimiseks. ELi institutsioonid peaksid sellele positiivsele suundumusele kaasa aitama, edendades säästva arengu raames keskkonnasõbralikke transpordiliike.\nTootmises ja teenuste osutamisel määrab kliendile orienteerumine tarneahelate struktuuri. Kõnealused tarneahelad ei erine üksteisest mitte ainult toodete omaduste, vaid ka tarbijate vajaduste ja ootuste osas. Süsteemi integratsioon on nii tehniline kui ka korralduslik ning samuti teadmistepõhine. Jaotusvõrgu kujundamiseks on vaja uuendada nii tooteid kui ka protsesse. Läänemaailmas hakkab teenuste osakaal suurenema, samas kui tootmine viiakse üle võrgu teistesse piirkondadesse. Valitseb nõudlus täpse teabe järele toodete ja teenuste keskkonnamõjude kohta. Sellega seoses suureneb jälgitavuse tähtsus tõhususe parandamisel ja jäätmete tekke vähenemisel. Vastassuunalise logistika osakaal kasvab, kui kasutatud tooteid tuleb kontrollitud tingimustes kas kasutada või kõrvaldada.\nInfo- ja sidesüsteemid võimaldavad kontrollida eluliselt tähtsaid teabevooge, mis on seotud tarneahelate planeerimise, juhtimise ja täideviimisega. IKT aitab parandada turvalisuse ja teenuste taset logistikavaldkonnas, samas alandades kulusid. Vaja on uut intelligentset tehnikat ja liideseid. Üheaegselt raadiosageduste tuvastamise tavapäraseks muutumisega suurenevad tarnete jälgitavuse ja turvalisuse parandamise võimalused.\nKuluefektiivsus on alati oluline. Transpordikulud suurenevad, kuna tõusevad tööjõuga seotud kulud, naftahind, ummikutest tingitud ja infrastruktuuri kulud ning karmistuvad ohutusnõuded. Vastassuunaline logistika mõjutab samuti kuluefektiivsust. Logistikakulude kohta ei ole täpseid andmeid ja seega tuginetakse otsuste langetamisel ebapiisavale teabele. Välja tuleb töötada tegelike kulude arvestamise mudelid. Logistikakulud tuleb kaasata ettevõtete peamiste tegevusnäitajate hulka. Sellega seoses on tegelike logistikakulude arvestamisel väga oluline kulude arvestamise mudel, mille komisjon on välja töötanud nn “Eurovignette'i ”direktiivi rakendamise raames ja kus võetakse muuhulgas arvesse väliskulusid ja infrastruktuuri kasutamisega seotud kulusid\nPoliitiliste meetmete eesmärk on kaubanduse ja tööstuse konkurentsivõimet toetava keskkonna loomine. Euroopa segamajanduse tingimustes on reguleerimine hädavajalik, kuid see peab toimuma arukalt, edendades arengut ning konkurentsivõimet. Poliitika, eeskirjade ja infrastruktuuriinvesteeringute ühtlustamine on eeldus, mille täitmisel on võimalik kõrvaldada ühisturu toimimist takistavad tõkked. Kuigi piirkondlike omavalitsuste roll transpordiga seonduvate eeskirjade ja investeeringute osas muutub üha tähtsamaks, tuleb neil võtta arvesse ka ülemaailmse tegevuskeskkonna arengut.\nAmetiasutustel tuleb edendada uuendusi ja nende kasutamist. Logistika seisukohalt on peamised arenguvaldkonnad tarneahelate juhtimine ja uued ettevõtluse mudelid. Tarneahelat on vaja edasi arendada näiteks ohutuse, turvalisuse, jälgitavuse ja mitmeid transpordiliike kaasava tegevuse osas. Logistikasektoris vajatakse uusi oskusi muu hulgas koostöö ja riskijagamise vallas.\n5. Üldised tähelepanekud\nLogistika mõistet kasutatakse enamasti selle mõiste sisu ja tähenduse üle sügavamalt juurdlemata. Antud terminit ei ole üheselt määratletud. Algselt tarvitati logistika mõistet sõjalises kontekstis. Mõistet kaubaveologistika (ehk transpordilogistika) võib määratleda kui protsessi, mis hõlmab tooraine, tarneahela komponentide, lõpptoodete ja seonduva teabe lähtepunktist tarbimispunkti edasi-tagasivoolude ning ladustamise sujuvates ja kuluefektiivsetes tingimustes elluviimist, kontrolli ja kooskõlastamist, eesmärgiga vastata klientide nõudmistele. Eelnev määratlus hõlmab komisjoni konsultatsioonidokumendis kasutatud määratlusi.\nKomitee märgib sissejuhatuses, et eesistujariik Soome esitab pika loetelu hästi toimiva Euroopa logistikaturu vajalikkuse põhjustest ja tõendab veenvalt, et logistikale tuleb Euroopa transpordipoliitikas anda tunduvalt olulisem koht. Komitee tajub nende kaalutluste tähtsust ning on seetõttu valmis algatust täielikult toetama.\nUuendatud Lissaboni strateegia on suur väljakutse, mille elluviimine sõltub Euroopa majanduskasvust. Majanduskasv eeldab kaubavahetuse suurenemist, pidavat ratsionaliseerimist ja innovatsioone majanduselus ning rahvusvaheliste ja konkurentsitegurite mõju sellele üha kasvab.\nPeaaegu kõigis ühiskonnaelu valdkondades on inimeste reisid ja kaupade transport peamised eeldused majandustegevuse, tootmise või kaubanduse toimimiseks. Ajafaktor koos kuludega määravad oluliselt strateegiliste otsuste langetamist ettevõtete paiknemise üle, kuid ka üksikisikute valikuid. Ühiskonna struktuurimuutused mõjutavad vajadust transpordi järele, kuid samas tekivad või kaovad nende muudatuste tagajärjel ka uued transpordivõimalused.\nKomitee on arvamusel, et üha rahvusvahelisemaks muutuvas majanduses kujunevad logistikast ja logistikakuludest aina olulisemad konkurentsi ja ratsionaliseerimist tingivad tegurid, kuid samas ka üha olulisemad keskkonnakaitsevahendid. Turgude, töö, hariduse, teenuste jne kättesaadavuse tagamine, mis võimaldab suuremat liikuvust on võimalik üksnes põhilise eelduse — toimivate transpordisüsteemide — olemasolul.\nKomitee jagab seega komisjoni arvamust, et transport on oluline tegur Euroopa konkurentsivõime säilitamisel ja tugevdamisel. Kaasaegse ühiskonna keerukate transpordivoogude haldamine eeldab väga tõhusaid transpordiliike ja täiuslikku koostööd nende vahel. Täiustatud ja integreeritud logistikaalased lahendused saavad aidata kaasa kaubavedude optimeerimisele, toetades seeläbi majanduskasvu ning suurendades Euroopa konkurentsivõimet maailmas.\nSellega seoses on oluline meenutada, et logistika näol on tegu ettevõttepõhise ja kliendile orienteeritud tegevusega, mille teostamise kohustus lasub turul. Järelikult on kliendi nõudlus transpordi ja veoteenuse osutamise järele kõige olulisem antud valdkonna arengut suunav tegur. Näiteks võib tuua töötleva tööstuse, kus on pidev nõudlus transpordi järele, kuna soovitakse vähendada nii tootmiskomponentide kui ka valmistoodete laovarusid. Laienev internetikaubandus ja Euroopa liberaliseeritud postiteenuste turg on teisteks valdkondadeks, kus nõudlus kiirete ja punktuaalsete vedude — seega ka logistika — järele kasvab. Oluline on rõhutada ka seda, et areng peab toimuma jätkusuutlikult. Konkreetsete eeskirjadega tuleb tagada sotsiaalsete ja keskkonnanõuete kaitse.\nTranspordi valimisel lähtub klient paljudest teguritest ja loomulikult sõltub ta valik transporditavate kaupade liigist. Väärtuslikku, õrna ja kergesti purunevat kaupa veetakse enamasti veoautode või lennukitega. Madala väärtusega, rasket või suuremahulist kaupa veetakse tihti meritsi või raudteed pidi. Ajafaktor (õigeaegsus) ja ümberlaadimiste arv on teised transpordiliigi valikut mõjutavad tegurid.\nNiisugune lähenemine kajastub läbivalt valge raamatu vahekokkuvõttes ning komitee kiidab selle heaks. Kõnealust teatist käsitletakse ühes komitee edaspidises arvamuses. Siiski ei takista see komiteel esitamast juba siinkohal rida märkusi. Teatisele eelnenud konsultatsioonidokumendis oli (kooskõlas 2001. aasta valges raamatus sätestatule) tähelepanu keskpunktis üksnes intermodaalsus, st veosemahtude ülekandmine maanteetranspordisektorist mere- ja raudteetranspordisektorisse.\nKomitee võib rahuldustundega tõdeda, et komisjon ei käsitle enam intermodaalsust eesmärgina omaette, vaid eri transpordiliikide vahelise koostöö vahendina.\nKonsultatsioonidokumendis 2001. aasta valge raamatu vahekokkuvõtte kohta on komisjon jätkuvalt seisukohal, et transpordiliikidevaheline tasakaal tuleb taastada 1998. aasta tasemel. 2001. aasta valges raamatus rõhutatakse, et Euroopa Liit peab sekkuma ja asuma tegevusse eri transpordiliikide vahelise ebavõrdsuse suurenemise vastu. Auto- ja lennutranspordi üha suurem populaarsus toob kaasa järjest rohkem ummikuid transpordivõrgustikes. Samal ajal on takistatud alternatiivi leidmine kaupade maanteeveole, sest raudteede ja lähisõitude arenguvõimalusi ei võeta piisavalt tõsiselt arvesse. Kuid liiklusummikud mõnes ühenduse osas ei tohiks varjata fakti, et äärepoolseimatel piirkondadel ei ole piisavalt head juurdepääsu kesksetele turgudele.\nKomisjoni sõnul on see aja jooksul põhjustanud ebavõrdse jaotuse suurenemise liikluses, mille tagajärjel on liiklusummikute arv kasvanud, eriti üleeuroopalistel liiklustelgedel ja linnades. Komisjoni arvates on kõnealuse probleemi lahendamise eelduseks kahe esmatähtsa eesmärgi saavutamine hiljemalt 2010. aastal:\nkonkurentsireeglite sisseviimine eri transpordiliikide vahel;\neri transpordiliikide arengu koordineerimine eduka intermodaalsuse tagamiseks.\nKõnealust seisukohta kritiseerib komitee oma 2002. aasta arvamuses valge raamatu kohta (7). Ülaltoodud esimese taande kohta sedastas komitee, et dokumendi keskse probleemi — liiklusummikute probleemi — käsitlemisel ei arvestata, et see probleem puudutab tühist osa ühenduse territooriumist, kuigi see puudutab kindlasti suure elanikkonna tihedusega alasid (mis on üks probleemi põhjustest)… Seega on küsitav, kas ülaltoodule tuginevalt on kohane töötada välja üldine ja ühetaoline transpordipoliitika kogu ühenduse territooriumi jaoks, või on vaja eraldi poliitikat iga konkreetse piirkonna jaoks.\nKomitee on jätkuvalt sellisel seisukohal. Eri transpordiliikide vahel turuosade jaotamine kvantitatiivsete eesmärkide vormis külvab segadust. ELi-siseselt eri transpordiliikide abil veetavate kaupade kogumaht ei kujuta endast olulist turgu, millel maanteeveod, raudteeveod, lähisõidud, siseveetransport ja tunnelid omavahel konkureeriksid. Praegune statistika, mille järgi võrreldakse iga transpordiliigi turuosa kvantitatiivselt veomahtude alusel, ei kajasta täpselt transpordituru tegelikku olukorda. Tuleks edendada täiustatud statistiliste meetodite väljaarendamist, mis võimaldaksid eristada kaug- ja lähitransporti.\nPeamine ülesanne on pigem kõnealust konkurentsi võimaldava koostöö saavutamine transpordiliikide vahel, milles täiel määral kasutatakse iga transpordiliigi tõhusust ja asjakohasust. Kokkuvõetult nõuab see keerulisi logistilisi lahendusi. Nimetatud jõupingutuste tulemuseks võib pikaajalises perspektiivis olla kogu transpordivõimsuse ratsionaalsem ja keskkonnasõbralikum ärakasutamine, mis võib osaliselt vähendada ummikuid teatud teedel. Siiski ei tohiks see komitee arvates varjata asjaolu, et eesmärgi saavutamise hädavajalik tingimus on kaasaegne ja tõhusalt toimiv infrastruktuur.\nKomitee märgib, et teatises 2001. aasta valge raamatu vahekokkuvõtte kohta, mis avaldati käesoleva arvamuse väljatöötamise ajal, on nüüd tähelepanu koondatud terviklikku lähenemist pakkuva transpordipoliitika väljatöötamisele, milles igal transpordiliigil on oma kindel koht. Eesmärk on tugevdada kombineeritud vedude rahvusvahelist konkurentsivõimet ja pakkuda lahendusi, milles on integreeritud mitmed transpordiliigid, püüeldes eelkõige kitsaskohtade ja logistikaahela nõrkade lülide kõrvaldamisele.\n6. Toimiva logistikaturu tähtsus\nTransport — olenemata selle liigist — on füüsiliselt kõige silmatorkavam logistikaahela osa. Seega jääb transport logistikaküsimuste käsitlemisel paratamatult keskmesse.\nLogistika on majanduses kaupade ja teabe tarneahela ning lõpptoodete tarbijateni viimise liikumapanevaks jõuks. Selle ahela osad peavad arvestama klientide nõudlust ja ootusi, olles samas keskkonnaalaselt ja sotsiaalselt jätkusuutlikud.\nTranspordisektori kaks võtmemõistet on koostöö ja integratsioon. Füüsilise koostöö tulemuseks on ümberlaadimine, mis suurendab veokulusid ning sisaldab riske kaupade jaoks. Et selline koostöö saaks toimida, peab veovahenditelt ümberlaadimine olema lihtne. See on nii tehniline kui ka korralduslik küsimus.\nKoostöö saavutamine nõuab tööd mitmetes valdkondades. Vajalik on transpordiliikidevaheline korralduslik koostöö, samuti terviklik lähenemine transpordisõlmede, intermodaalsete veovahendite ja multimodaalsete süsteemide arengule. Kõnealust terviklikku lähenemist tuleb edasi arendada, et saavutada tõhusad ja konkurentsivõimelised logistikasüsteemid ning jätkusuutlik transport.\nSeega on logistika osa tööstuslikust ja kaubanduslikust tegevusest. Areng toimub veomahupõhistelt tarnetelt tellimuspõhiste suunas. Tooted kohandatakse vastavaks klientide nõudmistele. Kõrgeid nõudeid esitatakse tellimuste lühikese täitmisaja ning lühiajalise planeerimise, samuti täpsuse ja paindlikkuse osas. Kaubandus globaliseerub. Tarneahelasse on kaasatud mitmed allhankijad. Samaaegselt kaupade väärtuse suurenemisega piiravad ettevõtted oma laovarusid, eesmärgiga vähendada kapitalimahutusi.\nSee nõuab kaupade kiiret ja punktuaalset tarnimist nii tootmisprotsessi ajal kui ka lõpptarbijateni toimetamisel ning kaupade tagastamisel. Kasvavad nõuded logistika tõhususele. Võime transpordiahelaid optimaalselt ära kasutada ja omavahel integreerida on materjali- ja tootevoogude eduka juhtimise ja korraldamise võti.\nKõik transpordiliigid on vajalikud ning nende vastasmõju tuleb edendada. Niisugune intermodaalne transport eeldab osaliselt uut tüüpi mõtlemist eri transpordiliikide ühendamiseks.\nTerminalide ja võrgustike rajamine, elektroonilise teabe haldamine ning tugev vastastikune usaldus loovad uusi koostöövõimalusi transporditurul tegutsejate vahel.\nIgal transpordiliigil on oma ajalugu, ent liberaliseerimisega seotud muudatused on tingitud välistest tehnilistest, majanduslikest ja kaubanduslikest teguritest. EL on selles pidevalt kestvas muutumises mänginud olulist rolli ning teeb seda ka edaspidi.\nÜha rohkem ettevõtteid mõistavad toimiva logistika tähtsust tootmis- ja transpordiahelas. Paljudes sektorites on kõnealuses valdkonnas käimas intensiivne arendustegevus, mida tuleks julgustada ja toetada ning mis võib osutuda tulusaks isegi jätkusuutliku liikuvuse laiemas plaanis.\nSellele tuginedes toetab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee eesistujariigi Soome algatust, mis seisneb Euroopa logistika küsimuse paigutamises päevakorras esiplaanile.\n(1) “Kaubaveologistika Euroopas — jätkusuutliku liikuvuse võti”, KOM(2006) 336 lõplik, 28.6.2006.\n(2) “Kaubaveologistika Euroopas — jätkusuutliku liikuvuse võti”, KOM(2006) 336 lõplik, 28.6.2006.\n(3) Teatis logistika teemal intermodaalsete vedude edendamiseks.\n(4) Nt projektid SULOGTA, PROTRANS, EUTRALOG, FREIGHTWISE, POLLOCO jne.\n(5) Valge raamat “Euroopa transpordipoliitika aastaks 2010: aeg otsustada”, KOM (2001) 370, 12.9.2001.\n(6) Vt 2. allmärkus.\n(7) Majandus- ja sotsiaalkomitee arvamus teemal “Valge raamat Euroopa transpordipoliitika aastaks 2010: aeg otsustada ”(KOM(2001) 370 lõplik) EÜT C 241, 7.10.2002.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal “Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele — Turvalise infoühiskonna strateegia — dialoog, partnerlus ja aktiivne osalemine”\nKOM(2006) 251 (lõplik)\n31. mail 2006 otsustas komisjon vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses: “Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele — Turvalise infoühiskonna strateegia — dialoog, partnerlus ja aktiivne osalemine”\nAsjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava transpordi, energeetika, infrastruktuuri ja infoühiskonna sektsiooni arvamus võeti vastu 11. jaanuaril 2007. Raportöör oli hr PEZZINI.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 433. istungjärgul 15.–16. veebruaril 2007 (16. veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 132, erapooletuks jäi 2.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee veendumuse kohaselt on teabeturve ettevõtete, haldusorganite, riigi- ja eraasutuste ning eraisikute jaoks üha suurenev probleem.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ühineb põhiosas uut strateegiat nõudvate analüüside ja argumentidega, et parandada võrgu- ja teabeturvet ning tõkestada rünnakuid ja sissetungimised, mis ei tunne riigipiire.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee usub, et komisjon peaks tegema veel jõupingutusi, et jõustada uuenduslik ja kooskõlastatud strateegia, milles arvestatakse nähtuse ulatust ja selle mõju majandusele ja eraelule.\nLisaks juhib komitee tähelepanu asjaolule, et komisjon võttis hiljuti vastu teatise teabeturbe kohta ning lähitulevikus avaldatakse samal teemal veel üks dokument. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee jätab endale õiguse koostada tulevikus ulatuslikum arvamus, milles võetakse arvesse kõiki teatiseid.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee rõhutab, et teabeturbe aspekti ei tohi mitte mingil juhul lahutada andmekaitse tõhustamisest ja vabaduste kaitsest, mis on tagatud Euroopa inimõiguste konventsiooniga.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee küsib, milline on kõnealuse ettepaneku lisaväärtus praeguses olukorras võrreldes 2001. aastal vastu võetud tervikliku lähenemisviisiga, mille eesmärk oli sama kui nüüd esitatud teatisel (1).\nEttepanekule lisatud mõjuhinnang (2) on 2001. aasta olukorraga võrreldes mitmes punktis samm paremuse pool, kuid see on avaldatud vaid ühes keeles ning seetõttu mõistetamatu paljudele Euroopa kodanikele, kes kujundavad oma arvamuse ühenduse keeltes kättesaadava ametliku dokumendi järgi.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee tuletab meelde 2005. aastal Tuneesias toimunud infoühiskonda käsitleva tippkohtumise järeldusi, mis võeti vastu ÜRO peaassambleel 27. märtsil 2006:\nmittediskrimineeriva juurdepääsu põhimõte;\ninfo- ja sidetehnoloogia kasutamine rahu tagamise vahendina;\ndemokraatia, ühtekuuluvuse ja hea valitsemistava tugevdamise vahendid;\nkuritarvituste ennetamine inimõigusi järgides (3).\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee rõhutab, et dünaamiline ja terviklik ühenduse strateegias peaks lisaks dialoogile, partnerlusele ja aktiivsele osalemisele hõlmama järgmist:\nvajadus liikuda teabeturbest edasi “teabekindlustusele” (4);\nturvalise ja tunnustatud ELi õigusliku raamistiku loomine, milles kehtestatakse ka karistused;\ntehniline standardimise tugevdamine;\nkasutajate digitaalne tuvastamine\nEuroopa tulevikuanalüüside käivitamine mitmekesise tehnoloogiliselt ühtlustatud teabeturbe kohta;\nEuroopa ja liikmesriikide tugevamad riskihindamise mehhanismid;\nteabe monokultuuride tekkimise tõkestamise meetmed;\nparem ühendusepoolne kooskõlastamine Euroopa ja rahvusvahelisel tasandil;\npeadirektoraatide vahelise info- ja sidetehnoloogia turvakeskuse loomine;\nEuroopa võrgu- ja teabeturbevõrgustiku loomine;\nEuroopa teabeturbeuuringute rolli optimeerimine;\nEuroopa arvutiturbepäeva sisseviimine;\nELi teabeturbe alased näidistegevused eri tüüpi koolides.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on seisukohal, et ühenduse dünaamilise ja tervikliku strateegia tagamiseks on vaja eraldada vastavad eelarvevahendid ning kavandada ühenduse tasandil koostöö parandamise algatusi ja meetmeid, mis võimaldaks Euroopa Liidul maailmaga ühtselt platvormilt suhelda.\nInfoühiskonna turvalisus on peamine proovikivi sidevõrkude ja -teenuste usaldusväärsuse ja kindluse tagamisel, sest need on majanduse ja ühiskonna arengu otsustavad tegurid.\nTeabevõrke ja -süsteeme tuleb kaitsta, et säilitada konkurentsivõime ja kaubeldavus, tagada elektroonilise side terviklikkus ja järjepidevus, hoida ära pettusi ja tagada eraelu õiguslik kaitse.\nElektrooniline side ja sellega seotud teenused on kogu telekommunikatsioonisektori suurim segment: 2004. aastal kasutas 90 % Euroopa ettevõtetest aktiivselt Internetti ja 65 % töötas välja oma veebilehe, samal ajal kui arvestuste alusel kasutab ligikaudu pool Euroopa elanikest korrapäraselt Internetti ja 25 % majapidamistest kasutab püsivalt lairibaühendust (5).\nInvesteeringute arengut silmas pidades on turvalisuse heaks tehtavate kulutuste maht ainult 5-13 % kõikidest infotehnoloogiasse tehtavatest investeeringutest. See protsendimäär on liiga väike. Viimaste uuringute kohaselt on keskmiselt 30 protokollist, mida võtmestruktuurid jagavad, 23 vastuvõtlikud multiprotokolli rünnetele (6). Hinnangute kohaselt saadetakse iga päev keskmiselt 25 miljonit elektroonilist rämpspostisõnumit (7) ja seetõttu tervitab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee komisjoni hiljutist ettepanekut kõnealuse teema kohta.\nArvutiviiruste (8), ussviiruste (9) ja nuhkvara (10) kiire levik on toimunud paralleelselt elektroonilise side süsteemide ja võrkude kiire arenguga. Need muutusid üha keerukamaks ja samal ajal üha haavatavamaks, seda ka multimeedia, mobiiltelefonide ja GRIDi teabevara (11) süsteemide ühtluse tõttu: väljapressimisjuhtumid, mille käigus kasutati hajutatud teenusetõkestamise ründeid, identiteedi vargus internetis, andmepüük (12), piraatlus (13) jne, on proovikivid infoühiskonna turvalisusele, mida Euroopa Ühendus käsitles kolme alljärgneva sekkumistelje alusel 2001. aasta teatises (14) (Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on koostanud teatise kohta ka arvamuse (15)):\nõiguslik raamistik koos andmekaitse ja eraelu kaitsega;\nküberkuritegude vastane võitlus.\nInfotehnoloogiavastaste rünnete kindlakstegemine, tuvastamine ja ennetamine võrgusüsteemi raames on proovikivi sobivate lahenduste otsimisel, sest konfiguratsioonid muutuvad pidevalt, võrguprotokollid ning pakutavad ja arendatavad teenused on mitmekesised ja asünkroonsed ründevormid on äärmiselt keerukad (16).\nKahjuks alahinnatakse riske ja turvakultuuri arendamisele pööratakse vähe tähelepanu, sest investeeringute tulusus on turvavaldkonnas vaevumärgatav ja kasutajate omavastutus nõrgalt välja kujunenud.\nTurvalise infoühiskonna strateegiat (17) käsitleva teatisega tahab komisjon parandada teabeturvet dünaamilise ja tervikliku strateegia kaudu järgmistel alustel:\nasutuste ja komisjoni vahelise dialoogi parandamine liikmesriikide meetmete võrdleva hindamise ja elektroonilise side turvalisuse alaste heade tavade väljaselgitamise kaudu;\nVKEde ja kodanike teadlikkuse suurendamine tõhusate turvasüsteemide valdkonnas komisjoni algatuste ning Euroopa Võrgu- ja Infoturbeameti (ENISA) suurema kaasamise kaudu;\nvahendeid ja sätteid käsitlev dialoog, et tagada tasakaalustatud suhe turvalisuse ja põhiõiguste, kaasa arvatud eraelu kaitse vahel.\nLisaks sätestatakse teatises, et ENISA loob usaldusväärse partnerluse, et töötada välja asjakohane raamistik turvaintsidente, tarbijate usaldust ja turvatööstuse suundumusi käsitlevate andmete kogumiseks:\ntarbijate ja kasutajatega;\nja rajab mitmekeelse ELi portaali, mis annab teavet ja hoiatab riskide eest erasektori, liikmesriikide ja teadlaste strateegilise partnerluse huvides.\nLisaks sätestatakse teatises asjahuviliste ringkondade suurem vastutus turvavaldkonna vajaduste ja riskide eest.\nRahvusvahelise koostöö osas kolmandate riikidega märgib komisjon, et “võrgu- ja teabeturbe globaalne ulatus sunnib komisjoni suurendama pingutusi võrgu- ja teabeturbealase ülemaailmse koostöö edendamisel nii rahvusvahelisel kui liikmesriikidega kooskõlastamise tasandil” (18). Kahjuks ei kajastu see soovitus dialoogi, partnerluse ja aktiivse osalemise meetmete puhul.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee nõustub piiranguteta analüüside ja kaalutlustega tervikliku ja dünaamilise Euroopa strateegia loomiseks võrgu- ja teabeturbe eesmärgil, sest peab turvaküsimust oluliseks, et soodustada positiivset suhtumist infotehnoloogiasse ja suurendada usaldust viimatinimetatu vastu. Komitee seisukohad on kajastatud arvukates arvamustes (19).\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kinnitab taas (20), et “Internet ja uued võrgupõhised sidetehnoloogiad (näiteks mobiiltelefonid ja multimeediafunktsioonidega pihuarvutid, mis on laialt levimas) … on komitee arvates teadmistepõhise majanduse, e-majanduse ja e-valitsuse arengu peamiseks vahendiks”.\n4.2 Komisjoni ettepanekute tugevdamine\nKomisjoni ettepaneku kohaselt peaks kõnealune dünaamiline ja terviklik strateegia tuginema kõiki osapooli hõlmavale avatud ja integreerivale dialoogile ning sidusrühmade, eelkõige kasutajate partnerlusele, ning nende aktiivsele osalemisele. Komitee on seisukohal, et lähenemine peaks olema veelgi laiem.\nKõnealust hoiakut rõhutati varasemates arvamustes: “Et olla tõhus, peab see võitlus puudutama samuti otseselt kõiki Interneti kasutajaid, keda tuleb koolitada ja teavitada ettevaatusabinõudest ja vahenditest, mida kasutada selleks, et varustada ennast selliste ohtlike või ebasoovitavate materjalide vastuvõtmise vastu, ja et mitte lasta end kasutada selliste materjalide edastamiseks. Tegevuskava teavitamise ja koolituse osa peaks komitee arvamuse kohaselt omistama prioriteetse tähtsuse kasutajate kaasamisele” (21).\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamuse kohaselt tuleb kasutajad ja kodanikud kaasata aga sellisel viisil, et vajalik teabe- ja võrgukaitse oleks kooskõlas kodanike õiguste ja kasutajate õigusega turvalisele juurdepääsule ja taskukohastele hindadele.\nMeeles tuleb pidada, et teabeturve nõuab tarbijatelt kulutusi, seda ka takistuste kõrvaldamisele või vältimisele kulutatud aja mõttes. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on seisukohal, et juba arvuti soetamisel peaks sellega kohustuslikus korras olema kaasas viirustõrjesüsteem. Kasutaja saaks valida, kas ta soovib seda sisse või välja lülitada, kuid süsteem peaks arvutis kohe alguses olema.\n4.3 Dünaamilisem ja uuenduslikum ühenduse strateegia\nLisaks peaks EL seadma Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvates auahnemad eesmärgid, kutsuma ellu uuendusliku, tervikliku ja dünaamilise strateegia ja esitama uued algatused, nagu näiteks:\nmehhanismid, mis võimaldavad digitaalselt tuvastada üksikasutajaid, kellel praegu palutakse liiga tihti sisestada isiklikke andmeid.\nETSI meetmed (22), mis võivad toimida info- ja sidetehnoloogia turvalise kasutamise eeldusena ja pakkuda kiireid lahendusi, mida määratletakse kogu ELis ühtse turvalisuse piirmäära alusel;\nennetusmeetmed turvalisuse miinimumnõuete integreerimise kaudu teabe- ja võrgusüsteemidesse ja näidistegevuste, näiteks turvakursuste läbiviimine igat tüüpi koolides;\nturvalise ja tunnustatud õigusliku raamistiku loomine Euroopa tasandil; selle raamistiku kohandamine teabe ja võrkudega, et võimaldada teabeturbelt üle minna “teabekindlustusele”;\nEuroopa ja liikmesriikide riskihindamismehhanismide parandamine ja suurem võimsus seaduste ja eeskirjade rakendamiseks, tõkestamaks teabekuritegevust eraelu ja andmearhiivide suhtes;\nmeetmed kergemini haavatavate toodete ja lahendustega IT monokultuuride tekkimise ärahoidmiseks; uute paljukultuuriliste uuenduste toetamine eesmärgiga luua ühtne Euroopa teaberuum (SEIS — Single European Information Space);\nEMSK soovitab luua peadirektoraatide vahelise info- ja sidetehnoloogia turvapunkti (23). Turvapunkt võimaldaks:\nkomisjoni talituste koostööd;\nliikmesriikide tasandil koostalitlusvõime, ID halduse, eraelu kaitse, teabele ja teenustele vaba juurdepääsu, turvalisuse miinimumnõuete horisontaalseid lahendusi kasutades;\nrahvusvahelisel tasandil, et Euroopa Liit kõneleks eri organisatsioonides, näiteks ÜROs, G 8-s, OSCEs ja ISOs ühehäälselt.\n4.4 Vastutustundlikumad kooskõlastamismeetmed ELi tasandil\nEMSK peab väga oluliseks ka Euroopa võrgu- ja teabeturbevõrgustiku loomist, mille kaudu on võimalik läbi viia küsitlusi, uuringuid ja töötubasid turvamehhanismide ja nende koostalitlusvõime, arenenud kodeerimise ja eraelu kaitse kohta.\nEMSK usub, et Euroopa teadustegevuse rolli saaks selles väga tundlikus sektoris optimeerida alljärgnevate programmide kasuliku sünteesiga:\nEuroopa julgeoleku-uuringute programmi (ESRP) (24), teadus- ja arendustegevuse seitsmes raamprogramm;\nprogramm Safer Internet Plus;\nEuroopa kriitilise infrastruktuuri kaitse programm (EPCIP) (25)\nNendele ideedele võiks lisada veel Euroopa arvutiturbe päeva sisseviimise; selle päeva raames korraldataks koolides riiklikke hariduskampaaniaid ja kodanikele suunatud teabekampaaniaid teabekaitsemeetodite kohta arvutites. See oleks loomulikult lisa teabele tehnoloogilise progressi kohta arvutite üha muutuvas valdkonnas.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on korduvalt rõhutanud järgmist: “Digitaalsete tehingute tajutav turvalisus ja usaldusväärsus määrab selle, kui kiiresti suudavad ettevõtted info- ja sidetehnoloogiat oma tegevuses kasutusele võtta. Tarbija valmisolekut anda mõnel veebilehel oma krediitkaardi number mõjutab see, kuivõrd turvalisena tarbija seda toimingut tajub.” (26)\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on veendunud, et sektori tohutut kasvupotentsiaali arvestades on vaja võtta erimeetmeid ja kohandada olemasolevad meetmed uute suundumustega. Euroopa teabeturbe algatused peavad olema kooskõlas tervikliku strateegiaga, kõrvaldades eri sektorite vahelised piirid ning tagades info- ja sidetehnoloogia ühtlase ja turvalise leviku ühiskonnas.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee leiab, et mitmed olulised strateegiad, kaasa arvatud siin käsitletav, edenevad liiga aeglaselt bürokraatlike ja kultuuriliste takistuste tõttu, mida liikmesriigid seavad olulistele ühenduse tasandil langetatavatele otsustele.\nSamuti leiab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, et ühenduse eraldatud ressursid ei ole piisavad mitmete kiireloomuliste projektide elluviimiseks; nimetatud projektid saavad anda globaliseerumisest tulenevatele uutele probleemidele konkreetseid vastuseid vaid siis, kui need viiakse ellu ühenduse tasandil.\n4.5 ELi tarbijakaitse tugevam tagatis\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee teab, et liikmesriigid on tehnoloogilised turvameetmed ja turvajuhtimise meetodid välja töötanud enda vajadusi arvestades ja keskenduvad sealjuures eri aspektidele. Seetõttu on raske leida turvaprobleemidele ühemõttelist ja tõhusat vastust. Kui välja arvata mõned haldusvõrgud, siis puudub liikmesriikide vahel süstemaatiline piiriülene koostöö, kuigi turvaküsimusi ei ole liikmesriikidel võimalik eraldi lahendada.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee juhib siiski tähelepanu, et nõukogu on raamotsusega 2005/222/JSK loonud kohtute ja muude pädevate asutuste koostöö raamistiku, et tagada eri riikide karistusõiguse sätete kohandamise teel liikmesriikide ühtne lähenemisviis järgmistele teabesüsteemide ründeid käsitlevatele aspektidele:\nebaseaduslik sisenemine teabesüsteemidesse;\nebaseaduslik sekkumine teabesüsteemi töö tahtliku takistamise või katkestamise kaudu;\nebaseaduslik andmetesse sekkumine eesmärgiga teabesüsteemis asuvad arvutiandmed kustutada, kahjustada, rikkuda, muuta, sulustada või ligipääsmatuks muuta;\neelnimetatud kuritegudele kallutamine või nendele kaasaaitamine.\nLisaks on raamotsuses esitatud kriteeriumid juriidiliste isikute vastutuse tuvastamiseks ning nimetatud sanktsioonid, mida on võimalik vastutuse tuvastamise korral kohaldada.\nDialoogi osas liikmesriikide asutustega toetab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee komisjoni ettepanekut, et kõnealused asutused peavad teostama riigi teabevõrkude ja -süsteemide turbe alaste tegevuspõhimõtete (sealhulgas avaliku sektori konkreetsete tegevuspõhimõtete) võrdleva hindamise. See ettepanek esitati EMSK 2001. aasta arvamuses (27).\n4.6 Turvakultuuri laiem levitamine\nTeabeturbetööstus peab tõhusal viisil tagama, et tema paigaldiste materiaalsel järelevalvel ja side kodeerimisel kasutatakse vahendeid, mis vastavad tehnika arengu tasemele, et kaitsta klientide õigust eraelule ja konfidentsiaalsusele (28).\nTeadlikkuse suurendamise meetme osas peab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee esmatähtsaks tõelise turvakultuuri loomist, mis on täielikult kooskõlas teabe-, side- ja sõnavabadusega. Paljud kasutajad ei ole kõikidest arvutipiraatluse turvariskidest teadlikudki, samal ajal kui paljud operaatorid, müüjad või teenuseosutajad ei suuda hinnata, kas ja millises ulatuses esineb süsteemis nõrku kohti.\nEraelu ja isikuandmete kaitse on esmatähtsad eesmärgid, tarbijatel on aga ka õigus tõeliselt tõhusale kaitsele isikuandmete kuritarvitamise eest eriliste nuhkprogrammide abil (nuhkvara ja nn veebilutikad) või muul viisil. Samuti tuleb asuda tõhusalt tõkestama rämpsposti (29) (laiaulatuslik soovimatute sõnumite saatmine), mis nende kuritarvitustega sageli kaasneb. Seesugused sekkumised kahjustavad asjaomaseid isikuid (30).\n4.7 Tugevam ja aktiivsem ELi amet\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee toetab Euroopa Võrgu- ja Infoturbeameti (ENISA) ulatuslikumat ja tõhusamat osalemist teadlikkuse suurendamise meetme võtmisel, aga samuti ja eelkõige operaatorite ja kasutajate teavitamise ja koolitamise meetmete puhul, nagu rõhutati juba komitee hiljuti esitatud arvamuses (31) üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutamise kohta.\nIga asjahuviliste ringkondade rühma omavastutuse suurendamise meetmete osas on siinkohal ilmselt rangelt kinni peetud subsidiaarsuse põhimõttest. Nimetatud meetmete teostamine vastavalt eripädevustele on tõepoolest liikmesriikide ja erasektori ülesanne.\nENISA peaks saama Euroopa võrgu- ja teabeturbevõrgustikult abi, et korraldada ühist tegevust; samuti peaks ENISA kasutama ELi mitmekeelset ohtudest teavitavat veebiportaali selleks, et edastada igas vanuses erakasutajatele ja VKEdele arusaadavas sõnastuses personaliseeritud ja interaktiivset teavet.\n(1) EMSK arvamus “Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele “Võrgu- ja teabeturve: ettepanek Euroopa poliitilise lähenemisviisi kohta””, EÜT C 48, 21.2.2002, lk 33.\n(2) Mõjuhinnang ei ole sedavõrd kaalukas kui strateegia dokument.\n(3) ÜRO soovitused nr 57 ja nr 58, 27.3.2006; Tuneesia, lõppdokument nr 15.\n(4) “Emerging strategies in the context of security”, Ühisuuringute Keskus — Kodanike kaitse ja julgeoleku instituut, strateegiauuringute väljaanne, september 2005, Euroopa Komisjon,\n(5) i2010: turvalise infoühiskonna strateegia — teabeleht nr 8 (juuni 2006), Euroopa Komisjon, infoühiskond ja meedia.\n(6) Proceedings of the First International Conference on Availability, Reliability and Security — köide 00, ARES 2006, väljaandja IEEE Computer Society.\n(7) SPAM = soovimatu kaubanduslik e-kiri. Spam tähendas alguses vürtsisealiha- ja singikonserve (spiced pork and ham), mis oli väga populaarne Teise maailmasõja ajal, kui sellest sai USA üksuste ja Ühendkuningriigi elanike jaoks põhitoiduaine. Pärast aastaid kestnud ülemäärast konservide tarbimist sai inimestel sellest isu täis.\n(8) Arvutiviirus: õelvara kategooriasse kuuluv spetsiaalne tarkvara, mis võib käivitamisel nakatada faile nii, et need paljundavad ennast ise, tavaliselt ilma, et kasutaja seda märkaks. Viirused võivad põhjustada erineva ulatusega kahju peremees-opsüsteemile ja lõpuks põhjustada ressursside raiskamist RAM, CPU ja kõvaketta ruumi osas.\n(9) Uss — ise leviv õelvara: e-posti uss on hävitava toimega võrgurünne, mis kogub kliendi e-posti programmist (nt MS Outlook) kõik e-posti aadressid ja saadab manuses oleva ussprogrammiga nendel e-posti aadressidel sadu e-kirju.\n(10) Nuhkvara — tarkvaraprogrammid, mis salvestavad kasutaja Internetis surfamise “jäljed ”ja installeerivad end ise, kasutajat teavitamata ja tema teadmata, nõusolekuta ja kontrollita.\n(11) GRIDi teabevara — võimaldab paljusid üksteisest eemal asuvaid arvutiressursse (nt superarvutid, arvutiklastrid, mälusüsteemid, andmeallikad, vahendid, inimressursid) jagada, valida ja koondada ning seob need ühtseks ressursiks keerukate arvutuste ja andmemahukate arvutirakenduste teostamiseks.\n(12) Andmepüük — infotehnoloogias kirjeldab see mõiste muukimise vormi, millega soovitakse saavutada juurdepääs isiku- ja konfidentsiaalsetele andmetele eesmärgiga varastada ID. Sellele eesmärgil saadetakse võltsitud elektroonilisi teateid, mis on koostatud selliselt, et mõjuvad autentsena.\n(13) Piraatlus — nn tarkvarapiraatide poolt kasutatav mõiste tarkvara kohta, mille paljundamiskaitse on eemaldatud ja mis on allalaadimiseks Internetti installeeritud.\n(14) KOM(2001) 298 (lõplik).\n(15) Joonealune märkus 1.\n(16) Multivariate Statistical Analysis for Network Attacks Detection. Guangzhi Qu, Salim Hariri* — 2005 USA, Arizona\nInternet Technology Laboratory, ECE Department, The University of Arizona, http://www.ece.arizona.edu/~hpdc\nMazin Yousif, Intel Corporation, USA. Work supported in part by a grant from Intel Corporation IT R&D Council.\n(17) KOM(2006) 251, 31.5.2006.\n(18) KOM(2006) 251, 3. peatüki eelviimane lõik.\nEMSK arvamus “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv andmete säilitamise kohta, mida on töödeldud üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutamisel, ja millega muudetakse direktiivi 2002/58/EÜ”.— ELT C 69, 21.3.2006, lk 16\nEMSK arvamus “Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele: i2010 — Euroopa infoühiskond majanduskasvu ja tööhõive eest.” — ELT C 110, 9.5.2006, lk 83\nEMSK arvamus “Ettepanek Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse kohta, millega luuakse ühenduse mitmeaastane programm, edendamaks Interneti ja uute võrgupõhiste tehnoloogiate turvalisemat kasutamist”. ELT C 157, 28.6.2005, lk 136\nEMSK arvamus “Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele võrgu- ja infoturbe kohta: ettepanek Euroopa lähenemisviisi kohta ”— EÜT C 48, 21.1.1002, lk 33.\n(20) Joonealune märkus 19, kolmas taane\n(21) Joonealune märkus 19, kolmas taane.\n(22) ETSI = Euroopa Telekommunikatsioonistandardite Instituut; vt eriti 16.–17. jaanuari 2006. aasta töötuba. ETSI on töötanud muuhulgas välja spetsifikatsioonid ebaseadusliku pealtkuulamise (TS 102 232, 102 233 ja 102 234), raadiokohtvõrgu Interneti-juurdepääsude (TR 102 51) ja elektrooniliste allkirjade kohta, samuti GPRS ja UMTS mobiiltelefonide turvaalgoritmid.\n(23) Seda peadirektoraatide vahelist keskust võiks rahastada teadus- ja arendustegevuse seitsmenda raamprogrammi eriprogrammi “Koostöö ”IST prioriteetide raames või Euroopa julgeoleku-uuringute programmi (ESRP) kaudu.\n(24) Cf. FP7, ühenduse teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse seitsmes raamprogramm, “Koostöö ”programm; turvalisuse uurimisprioriteedid eelarvega 1,35 miljardit eurot perioodiks 2007–2013.\n(25) KOM(2005) 576, 17.11.2005.\n(26) Joonealune märkus 19, teine taane.\n(27) Joonealune märkus 19, neljas taane.\n(28) Vt direktiivi 97/66/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset telekommunikatsioonisektoris (EÜT L 24, 30.1.1998).\n(29) Pr k pollupostage.\n(30) Vt arvamusi “Elektroonilise side võrgud ”(EÜT C 123, 25.4.2001, lk 50), “E-kaubandus ”(EÜT C 169, 16.6.1999, lk 36) ja “E-kaubanduse mõju ühtsele turule ”(EÜT C 123, 25.4.2001, lk 1).\n(31) Joonealune märkus 19, esimene taane.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal “Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele, mis käsitleb ELi elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste õigusliku raamistiku läbivaatamist”\n29. juunil 2006 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses: Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele, mis käsitleb ELi elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste õigusliku raamistiku läbivaatamist\nAsjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava transpordi, energeetika, infrastruktuuri ja infoühiskonna sektsiooni arvamus võeti vastu 11. jaanuaril 2007. Raportöör oli hr McDonogh.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 433. istungjärgul, mis toimus 15.–16. veebruar 2007 (16. veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 139, vastu hääletas 1, erapooletuid ei olnud.\nTeatises antakse aru ELi elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste õigusliku raamistiku direktiivide toimimisest (1). Selles selgitatakse, kuidas raamistik on oma eesmärke täitnud ning määratletakse vajalikud muutused. Esitatud muudatusi arutatakse komisjoni vastavasisulises töödokumendis (2). Kaasnevas mõjuhinnangus (3) käsitletakse suuremat hulka võimalusi, mida peetakse teatises esitatud järelduste tegemise eelduseks.\n1.2 Raamistiku struktuur\nÜhtse Euroopa inforuumi väljakujundamine avatud ja konkurentsivõimelise siseturuga on üks Euroopa põhilisi väljakutseid (4) laiemas majanduskasvu- ja tööhõivestrateegia raames. Elektrooniline side on kogu majanduse alus ning ELi tasandil toetab seda õiguslik raamistik, mis jõustus 2003. aastal.\nRaamistikus esitatakse ühtne reeglistik kõikidele elektroonilistele sidevahenditele: traadita või püsiühendus, andmete või heli ülekanne, internetipõhine või kanalikommunikatsioon, avalikuks või isiklikuks kasutamiseks mõeldud vahendid (5). Raamistiku eesmärgid on ergutada konkurentsi elektrooniliste sidevahendite turul, parandada siseturu toimimist ja kaitsta Euroopa kodanike huve (6).\nRaamistiku õigusinstrumentide põhielemendid võib kokku võtta järgnevalt:\nRaamdirektiiv, milles sätestatakse peamised põhimõtted, eesmärgid ja menetlused ELi regulatiivse poliitika jaoks, mis puudutab elektroonilisi sidevõrke ja — teenuseid.\nJuurdepääsu ja vastastikuse sidumise direktiiv, milles määratakse kindlaks kord ja põhimõtted konkurentsi soodustavate kohustuste määramiseks märkimisväärse turujõuga operaatoritele seoses juurdepääsuga võrkudele ja võrkude sidumisega.\nVolitamise direktiiv, milles tutvustatakse individuaalseid või rühmalitsentse asendavat üldist volitamissüsteemi, mis hõlbustab turule sisenemist ning vähendab operaatorite halduskoormust.\nUniversaalteenuse direktiiv, milles nõutakse juurdepääsu miinimumtaset ja põhiliste elektrooniliste sideteenuste kättesaadavust ning tagatakse elektrooniliste sideteenuste kasutajate ja tarbijate põhiõigused.\nE-privaatsuse direktiiv, milles sätestatakse reeglid eraelu puutumatuse kaitseks ning isiklike andmete töötlemise kohta seoses kommunikatsiooniga avalike sidevõrkude kaudu.\nKomisjoni konkurentsidirektiiv, milles kindlustatakse asutamislepingu artiklis 86 sätestatud õiguslikud vahendid, mis on telekommunikatsioonisektorit aastate jooksul liberaliseerinud. (Käesolevas ülevaates seda ei käsitleta).\nKomisjoni soovitus asjaomaste turgude kohta, milles kehtestatakse nimekiri 18 turust, mille vaatavad läbi riiklikud reguleerivad asutused.\nLisaks võttis komisjon vastu raadiospektrit käsitleva otsuse (622/2002/EÜ), mille eesmärk on kindlustada juurdepääs spektrile ja selle tõhus kasutamine siseturu raames.\n1.3 Raamistiku hindamine — eesmärkide saavutamine\nAlates 1998. aastast, kui turud konkurentsile täielikult avati, on kasutajad ja tarbijad saanud kasu valikuvõimaluste suurenemisest, madalamatest hindadest ning uuenduslikest toodetest ja teenustest. 2005. aastal määrati info- ja sidetehnoloogiasektori väärtuseks 614 miljardit eurot (7). Info- ja sidetehnoloogiasektor annab oma panuse ka makromajandusse, konkreetselt tootlikkuse kasvu, ja Euroopa majanduse kui terviku suurenenud konkurentsivõimesse ning on seetõttu üks tegur majanduskasvus ja töökohtade loomises.\nVastused komisjoni üleskutsele avaldada arvamust (8) olid õigusliku raamistiku mõju suhtes üldiselt positiivsed. Tarbijad ja tööstusharude esindajad toetasid raamistiku lähenemisviisi, ehkki arvustasid selle rakendamist. Paljud tegid ettepaneku lihtsustada turuanalüüsi korda ning üldjoontes tervitasid spektri ühtlustamise uut institutsioonilist korraldust (9).\nUuendused, investeeringud ja konkurents\nEuroopa investeeringud kõnealusesse sektorisse viimaste aastate jooksul on olnud suuremad kui teistes maailma piirkondades (45 miljardit eurot 2005. aastal) (10). Peamine liikumapanev jõud on endiselt konkurents. Riigid, mis on rakendanud ELi õiguslikku raamistikku tõhusal ja konkurentsi soodustaval viisil, on ligi meelitanud kõige enam investeeringuid (11). Riikides, kus valitseb tugev konkurents turul tegutsevate operaatorite ja kaabellevivõrgu operaatorite vahel, on lairibaside levik enamasti suurim (12).\nKomisjon leiab, et spektri tõhusam haldamine laseks sellel täiel määral kaasa aidata Euroopa kodanikele uuenduslike, mitmekesiste ja mõistliku hinnaga teenuste osutamisele ning Euroopa info- ja sidetehnoloogiatööstuse konkurentsivõime tugevdamisele. Teiselt poolt on õigusliku raamistiku põhimõtted ja paindlikud töövahendid täielikul ja tulemuslikul rakendamisel komisjoni hinnangul kõige asjakohasemad vahendid investeeringute, uuenduste ja turu arengu soodustamiseks.\n1.4 Üldised muudatusettepanekud\nPraegune õiguslik raamistik on toonud kaasa märkimisväärset kasu, kuid selle mitmetele valdkondadele tuleb pöörata tähelepanu, et tõhusus säiliks ka järgneva aastakümne jooksul. Kaks peamist muutmist vajavat valdkonda on:\nraadiospektri haldamist käsitleva komisjoni poliitika kohaldamine elektroonilise side valdkonnas, nagu on sätestatud 2005. aasta septembri teatises (13);\neelreguleerimise suhtes tundlike turgude läbivaatamisega seotud menetluskoorma vähendamine.\nLisaks kahele ülalmainitule määratletakse teatises ka teised muudatused, mille eesmärgiks on:\nkonsolideerida ühtset turgu;\ntugevdada tarbijate ja kasutajate huve;\nsuurendada turvalisust ja\nkõrvaldada aegunud sätted.\nKõnealuses teatises ja sellega kaasnevas komisjoni talituste töödokumendis (14) visandatakse komisjoni analüüs ja praegused muudatustega seonduvad ideed.\nKomitee tervitab üldjoontes komisjoni ettepanekuid elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste õigusliku raamistiku läbivaatamise osas. Komitee tunnustab ühtlasi komisjoni läbivaatusprotsessi jooksul tehtud kõikehõlmavat tööd, mis ühendas ekspertuuringud ja huvipakkuvad konsultatsioonid ning mille abil jõuti soovitusteni teatises KOM(2006) 334 “ELi elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste õigusliku raamistiku läbivaatamine” ning kaasnevas töödokumendis SEK(2006) 816. Siiski soovib komitee, et komisjon võtaks arvesse käesolevas arvamuses sisalduvaid kahtlusi ning soovitusi.\nÕiguslik raamistik tuleb viia vastavusse info- ja sidetehnoloogia valdkonna arengustrateegiaga ning toetada olulist panust, mille elektrooniline side Euroopa Liidu majandus- ja ühiskondlikku ellu annab. Seetõttu kiidab komitee heaks raamistiku läbivaatuse eesmärgi edendada algatust “i2010: Euroopa infoühiskond 2010” (15), milles toodi välja info- ja sidetehnoloogia panus Lissaboni strateegiasse, et suurendada majanduskasvu, konkurentsivõimet ja tööhõivet. Konkreetsemalt tunnistab komitee õigusliku raamistiku olulisust taskukohast ja turvalist laisagedusribasidet, suuremahulist ja mitmekesist infosisu ning digitaalteenuseid pakkuva ühtse Euroopa inforuumi väljakujundamisel; maailmaklassi tulemuste tagamisel info- ja sidetehnoloogia uurimistegevuse ja uuenduste vallas, jõudes seeläbi järele Euroopa peamistele konkurentidele; ning kõiki hõlmava infoühiskonna loomisel, mis pakub kvaliteetseid avalikke teenuseid ja parandab elukvaliteeti.\nKomitee tunnustab edu, mis on raamistikku saatnud kasutuselevõtust alates. Komitee märgib ära üleeuroopalise telekommunikatsioonitööstuse esilekerkimise, suurenenud konkurentsi teenuste osutamise vallas mitmetel turgudel, kõrge uuenduslikkuse taseme ning ELi telekommunikatsiooniteenuste reaalse maksumuse vähenemise. Samuti märgib ta ära investeeringute kasvu turul viimaste aastate jooksul ning asjaolu, et Euroopa investeeringute tase on ületanud USA, Aasia ja Vaikse ookeani piirkonna investeeringute taseme. Asjaolu, et kõige suuremaid investeeringuid on tehtud eelmainitud riikides, kus raamistikku on rakendatud õigeaegselt ja tõhusal viisil, tõendab selle kasulikku mõju. Kõnealustele positiivsetele mõjudele vaatamata märgib komitee, et digitaalse lõhe probleem kogu Euroopas aina teravneb.\nKomitee juhib komisjoni tähelepanu Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee eelmistele arvamustele, milles toetatakse õiguslikku raamistikku ning antakse soovitusi selle kohta, kuidas elektroonilise side sektori arengu ja kasvu poliitikat võiks täiustada (16) i2010 strateegia edendamiseks.\nKäesolevas arvamuses soovib Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kommenteerida erilist tähelepanu vajavaid valdkondi ja anda mõningaid soovitusi.\nÜldise reguleerimispõhimõtte kohaselt peaks avalikkuse huvi — “avalik hüve ”— domineerima era- ja ärihuvide üle. Komitee usub ühtlasi, et turg üksinda ei saa iseennast piisavalt reguleerida avaliku hüve kasu silmas pidades. Seetõttu läheb tarvis tugevat õiguslikku raamistikku, et edendada suurema hulga kodanike huve, nagu on sõnastatud Lissaboni strateegia eesmärkides.\nVõttes arvesse hoiatust punktis 2.1, peaks Euroopa suunduma nii kiiresti kui võimalik turupõhisema lähenemisviisi poole spektri haldamisel, andes rohkem võimu turuosalistele, võttes kasutusele ulatuslikuma spektrikaubanduse ning vähendades lairibaühenduse võimaldamisega kaasnevat riiklikku bürokraatiat.\nTuleks asutada Euroopa Spektriagentuur üleeuroopalise spektri haldamise ühtse ja integreeritud süsteemi loomiseks.\nÜheaegselt teavitamisnõuete lihtsustamisega vastavalt artiklis 7 sätestatud korrale tuleks komisjonil suurendada valvsust riiklike reguleerivate asutuste poolt võetavate reguleerivate meetmete osas, et soodustada mitmekesisust.\nKomisjon peaks arvestama erinevate tingimustega riiklikel turgudel ning spetsiaalsete ekspertteadmistega, mis puudutavad neid tingimusi riiklike reguleerivate asutuste piires. Seetõttu on komiteel tõsiseid kahtlusi väljapakutud komisjoni vetoõiguse suhtes artiklis 7 sätestatud menetluse kohaselt ning ta rõhutab vajadust äärmise ettevaatlikkuse järele sellise õiguse rakendamisel.\nKomitee kardab, et õigusliku raamistiku liigne kallutatus suurte rahvusvaheliste teenuste ja võrgupakkujate kasuks võib lõpuks viia oligopolini. Õiguslikus raamistikus tuleks kõnealust asjaolu arvesse võtta ning hoiduda rahvusvaheliste ettevõtete ebaõiglasest eelistamisest.\nSiseturu arengu edendamise, poliitika ühtlustamise ja regulatiivse lähenemisviisi ühtsuse nimel peaks komisjon paremini ära kasutama sidekomitee ja raadiospektrikomitee võimalusi, samuti Euroopa reguleerivate organite töörühma ning raadiospektri töörühma võimalusi.\nTarbijatele kättesaadavate teenuste valiku kohta asjakohase teabe pakkumiseks teeb komitee ettepaneku, et riiklikke reguleerivaid asutusi tuleks innustada avaldama veebipõhiseid vahendeid tarbijatele konkureerivate teenuseosutajate elektroonilise side alaste pakkumiste (teenuste ja hindade) võrdlemise lihtsustamiseks.\nKavandatavas 2007. aasta rohelises raamatus universaalteenuse teemal tuleks märkida ära vajadus ületada üha laienev lõhe ELi kõige enam ja kõige vähem arenenud piirkondade infrastruktuuri ja teenuste vahel. Kui analüüsist, mis põhineb mehhanismidel ja täpsustatud graafikul, selgub, et eelmainitud lõhele ei pöörata universaalteenuse kohustuses tähelepanu, tuleb leida alternatiivseid vahendeid — võib-olla läbi riiklike investeerimisprogrammide, mida toetatakse ELi struktuurifondidest.\nKomitee arvates tuleb lairibaühenduse kasvava tähtsuse tõttu majanduslikus ja sotsiaalses arengus kaasata lairibaühendus universaalteenuste määratlusse (17).\nLisaks kordab komitee arvamuses “Lairibaühenduse lõhe ületamine” (18) sõnastatud soovitust, et komisjon peaks täpsustama minimaalseid andmete edastamise kiiruseid ning teenuste kvaliteeti, mis peaks rakenduma “lairibaühenduse ”määratlemisele.\nKomitee kutsub komisjoni üles riiklike reguleerivate asutustega koostööd tegema, kujundamaks kogu ühendust hõlmavat karistusrežiimi elektroonilise side turvanõuete rikkumisega seotud kuritegude puhuks. Tähelepanu tuleks pöörata ka mehhanismidele, mis hõlbustaksid kiiret, kogu Euroopa Liidus kehtivat kuritegude toimepanijate “kohtusse kaebamise õigust ”tarbijate poolt (ühised või eraldi võetavad meetmed).\nVäljaspool õigusliku raamistiku pädevusvaldkonda kutsub komitee komisjoni üles süstemaatiliselt uurima turvanõuete rikkumisi — näiteks rämpsposti saatmist, nuhkvara kasutamist ja häkkimist — väljaspool ELi tegutsevate isikute poolt ning otsima vastuabinõusid valitsustevahelisel tasandil.\n4.1 Raamistiku ja läbivaatamise toetamine\nÜhtse üle-euroopalise elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste turu loomine nõuab korralikku õiguslikku raamistikku ühtlustamist vajavate keerukate poliitiliste ja sotsiaalmajanduslike tegurite ühendamiseks. Praegune raamistik on tõhusalt loonud konkurentsivõimelise, uuendusliku ja kiirelt laieneva Euroopa sideteenuste turu, samal ajal väljendades kavatsust tasakaalustada teenusepakkujate, tarbijate ning riiklike huvide vajadusi.\nPraegune raamistik jõustus kolme aasta eest ning on aeg senikogetu valguses ja tuleviku väljakutsetele mõeldes selle tingimused läbi vaadata. Komisjoni poolt arvesse võetud ekspertuuringud (19) ning põhjalik konsulteerimine kõikide huvirühmadega on läbivaatusprotsessi jooksul pakkunud laialdast teavet ning komisjoni ettepanekud näitavad, et kõiki tegureid on kaalutletud ja arvesse võetud.\nTeatises ja selle juurde kuuluvas töödokumendis sisalduvates ettepanekutes pakutakse välja tasakaalustatud ja kohaseid muudatusi praegusesse raamistikku.\nKomitee tunnustab ettepanekuid jätta raamistikust välja teatavad aegunud sätted.\n4.2 Spektri haldamine\nRaadiospektri kui elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste (näiteks mobiil- ja satelliitside, televisiooni- ja raadiosaated) ning teiste rakenduste (näiteks lähitoimeseadmed, kaitse, transport, raadio teel asukoha määramine, GPS/Galileo satelliitsüsteem) tootmisteguri tähtsus on viimase kümnendi jooksul drastiliselt kasvanud. Arvatakse, et raadiospektril põhinevate teenuste koguväärtus ELis on üle 200 miljardi euro, st 2 %–2,5 % Euroopa aastasest kogutoodangust.\nKuna valdav osa spektrist ELis on juba antud mõningasse kasutusse või eraldatud mõnele kasutajale, võib uusi eraldusi teha ainult olemasolevate kasutajate arvelt. Spektripoliitika puhul tuleb elektrooniliste sidevõrkude kõrval arvesse võtta ka kõiki teisi spektri kasutusalasid, sealhulgas uurimistegevust, lennundust, merendust, kosmoseuuringuid, audiovisuaalset (sisu) valdkonda, kaitsetööstust, maapinna kaugseiret, meditsiini, integratsiooni, liiklusohutust jne. Raadiospektri kasutamise eesmärgil konkureerivaid poliitikaid täiustatakse pidevalt ning nendes lepitakse kokku kogu ELis.\nTehnika kiire areng koos edastamise digiteerimisega ning sideteenuste ühtlustamine on ähmastanud seost raadioside juurdepääsuplatvormide ning teenuste vahel, mis on traditsiooniliselt spektri haldamisele aluseks.\nTehnoloogilised uuendused vähendavad märkimisväärselt sekkumise riski erinevate spektri kasutajate seas, vähendavad vajadust lubada spektri ressurssidele eksklusiivset juurdepääsu ning võimaldavad üldiste volituste ulatuslikumat rakendamist, viies sisse leebemaid spektri tehnilisi kasutuspiiranguid. Kõnealuste uuenduslike tehnoloogiate rakendamine võib seetõttu madaldada spektrile juurdepääsu barjääre ning suurendada selle tõhusat kasutamist.\nKriitiline vajadus vastata tohutule nõudmisele üleeuroopalise spektri järele esilekerkivate elektrooniliste sideteenuste tehnoloogiate abil ning samaväärne vajadus kaitsta teistele kriitilistele rakendustele vajaminevat spektrit eeldab ELi spektri haldamise mehhanismide ulatuslikku muutmist.\nEbapraktiline on nõuda Euroopa kõikidelt erinevatelt reguleerivatelt asutustelt, kes hetkel spektri jagamisega tegelevad, ühtse Euroopa spektrirežiimi pakkumist. Mõistlik oleks luua keskne organ — Euroopa Spektriagentuur — kõnealuse kriitilise tähtsusega ressursi haldamise koordineerimiseks, suunamiseks ja kontrollimiseks. Kuna kõnealuse agentuuri tegevus oleks tihedalt seotud kodanike põhiõigustega, tuleks agentuuril oma tegevuse kohta aru anda Euroopa Parlamendile ja nõukogule.\nÄrihuvidele tuleks reguleeritud viisil anda vabamad käed spektri kasutamise osas, et kaubanduslikku spektrit elektrooniliste sidevõrkude valdkonnas kasutataks tõhusal viisil majanduslikult kõige tasuvamatel eesmärkidel.\n4.3 Siseturg ja konkurents\nSiseturu loomine on Euroopa elukvaliteedi parandamise ning jõukuse kasvu üks peamiseid mõjutegureid. Suuniste, juhtnööride ja jõustamise ühendamise kaudu on õiguslik raamistik moodustanud siseturu elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste edendamisel poliitilise põhiosa. Selleni on jõutud samaaegselt arvesse võttes eri olusid ja väljakutseid, millega iga liikmesriik on pidanud silmitsi seisma, ning innustades tihenevat konkurentsi ja investeeringuid võrkudesse ja teenustesse.\nSiseturu loomise protsess peaks alati kindlustama avalikkuse huvide -avaliku hüve — prioriteetsuse era- ja ärihuvide ees. Turg ei saa ennast ise avaliku hüve kasu silmas pidades arvestatavalt reguleerida. See väide on eriti asjakohane teenuste kvaliteedist rääkides ning olukorras, kus konkurents on nõrk. Seetõttu läheb tarvis tugevat õiguslikku raamistikku, et edendada Lissaboni strateegia eesmärgi kohaselt suurema hulga kodanike huve, võimaldades neile parimat tehnoloogiat parima hinnaga.\nEnamik teenuse- ja võrgupakkujaid tegutseb ühe riigi siseturu piires. Komitee kardab aga, et õigusliku raamistiku liigne kallutatus suurte rahvusvaheliste teenuste ja võrgupakkujate kasuks võib lõpuks viia oligopolini, mille puhul mõned suurfirmad domineerivad kogu ELi turul. Õiguslikus raamistikus tuleks kõnealust asjaolu arvesse võtta ning hoiduda rahvusvaheliste ettevõtete ebaõiglasest eelistamisest riiklike operaatorite ees.\nEhkki Euroopa tsentraliseeritud reguleeriv asutus, mis sarnaneks samalaadsele asutusele panganduse valdkonnas, kujutaks endast arvatavasti kiireimat ja otseseimat teed elektrooniliste sidevõrkude siseturu väljaarendamisele, võib ka juhtuda, et praegu riiklike reguleerivate asutuste pakutava a ja hinnangute kadumine tooks teatavatele riikidele kahju ning riikide vastuseis võib siseturu väljaarendamise protsessi pigem aeglustada.\nHetkel oleks parim see, kui praegust detsentraliseeritud reguleerimise režiimi tugevdaks olemasolevate komitee ja poliitikaalaste nõuandestruktuuride komisjonipoolne intensiivsem kasutamine. Ühtses lähenemisviisis kokkuleppele jõudmine on parem kui üritada suruda kõigile peale ühte lahendust.\nKuigi see jääb õigusliku raamistiku ulatusest välja, on komitee mures, et rahvusvaheliste meediateenuste kättesaadavuse kiire kasv elektrooniliste sidevõrkude kaudu võib viia ebakvaliteetse meediasisu soovimatu vohamiseni. Komisjonil tuleks kaaluda võimalusi, kuidas ELi poliitika saaks toetada kvaliteetse meediasisu tootmist ja levitamist, ning eelkõige sellise meediasisu tootmist ja levitamist, mis austaks ELi rikkalikku kultuurilist mitmekesisust.\n4.4 Tarbijate õigused\nOlemasolevad teenused muutuvad üha keerukamaks ning esile kerkivad uued üleeuroopalised teenused, mistõttu on oluline, et tarbijaid teavitataks piisavalt nende valikuvõimalustest. Konkureerivate pakkumiste kohta käiv asjakohane teave tuleb muuta tarbijatele kättesaadavaks, et tagada teenuste kvaliteet ja hindade läbipaistvus. Samuti tuleb tarbija õiguste alaseid õigusakte ajakohastada turu uue dünaamikaga toimetulemiseks. Komitee teeb ettepaneku, et riiklikke reguleerivaid asutusi tuleks innustada avaldama ühtlustatud kriteeriumitega veebipõhiseid vahendeid, et tarbijatel oleks lihtsam võrrelda konkureerivate teenuseosutajate elektroonilise side pakkumisi (teenuseid ja hindu).\nUniversaalteenuse direktiivi tuleb ajakohastada ning komisjoni ettepanek tutvustada järgmisel aastal rohelise raamatu aruteludokumenti on teretulnud. Siiski on oluline, et vähemarenenud piirkondades elavad kodanikud ei satuks praegusest veelgi ebasoodsamasse olukorda, kui domineerivatel teenusepakkujatel ei ole enam universaalteenuse osutamise kohustust. Digitaalse lõhe küsimus muutub veelgi pakilisemaks juhul, kui uued ärimudelid soodustavad veebitelevisiooniteenuste kasvu kodanikele, kellel on kiire lairibaühendus.\nJuhul kui otsustatakse, et universaalteenuse osutamise kohustus ei ole enam õiglane või praktiline viisi, millega tagada elementaarsete 21. sajandi elektrooniliste sideteenuste, näiteks lairibaühenduse osutamine, tuleb leida alternatiivseid rahastamismehhanisme — võib-olla ELi struktuurifondidest —, et ületada digitaalne lõhe.\nKomitee viitab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamusele dokumendi KOM(2006) 251 kohta teemal “Turvalise infoühiskonna strateegia ”ning komitee üleskutsele integreeritud infoturbestrateegia kujundamise kohta, mis ühendaks Euroopa algatusi.\nElektrooniliste sidevõrkude turvalisuse rikkumised kahandavad oluliselt tarbijate usaldust teenuste vastu ning teenuste kasutamise määra. Lisaks võivad turvanõuete rikkumised ohustada ELi kodanike eraelu puutumatuse õigust. Äärmiselt oluline on, et komisjon tegutseks jõuliselt võrkude turvalisuse ja kodanike õiguse kaitsmise nimel. Komitee tervitab raamistiku läbivaatamisel väljapakutud meetmeid kõnealuste mureküsimuste lahendamiseks.\nElektrooniliste sidevõrkude turvalisus mängib infotehnoloogiate ja -teenuste kasutuselevõtu ja levimise suhtes peamist rolli. Üle kogu ELi tuleb rakendada karme karistusi, et sellealased kuriteod ei kahandaks tarbijate usaldust ega takistaks infoühiskonna arengut. Komitee kutsub komisjoni üles riiklike reguleerivate asutustega koostööd tegema, et kujundada kogu ühendust hõlmav karistusrežiim elektroonilise side turvanõuete rikkumisega seotud kuritegude puhuks. Tähelepanu tuleks pöörata ka mehhanismidele, mis lihtsustaksid tarbijate jaoks õigust kuritegude toimepanijad kohtusse kaevata.\nLisaks ELi piires toime pandud turvanõuete rikkumistele satub Euroopa võrkude ja kodanike turvalisus ka välispool ELi asuvate isikute igapäevaste rünnakute ohvriks. Nende rünnakute toimepanijate tuvastamiseks tuleks teha kõik võimalik, sealhulgas võtta tekitatud kahjude eest vastutusele riigid, kust rünnakud on tehtud.\nBrüssel, 11. jaanuar 2007\n(1) Direktiivid 2002/19/EÜ, 2002/20/EÜ, 2002/21/EÜ, 2002/22/EÜ (EÜT L 108, 24.4.2002, lk. 7) ja 2002/58/EÜ (EÜT L 201, 31.7.2002, lk. 37).\n(2) SEK(2006) 816.\n(3) SEK(2006) 817.\n(4) KOM(2005) 24, 2.2.2005.\n(5) Kaubandusliku sisuga teenuseid, näiteks infoühiskonna teenused ja ringhääling, mida võidakse osutada edastamise infrastruktuuride kaudu, reguleerivad teised ühenduse vahendid (näiteks e-kaubanduse direktiiv 2003/31/EÜ ning piirideta televisiooni direktiiv 89/552/EMÜ). Infoühiskonna teenused on määratletud direktiivis 2000/31/EÜ, milles sätestatakse tehniliste standardite ja määruste valdkonna teabe pakkumise kord kui “igasugune teenus, mis tavaliselt on tasuline, vahemaa tagant pakutav, elektroonilisel teel osutatav andmete töötlemiseks ja säilitamiseks ning kättesaadav teenuse saaja individuaalsel nõudmisel” (artikkel 1).\n(6) KOM(2003) 784 lõplik.\n(7) KOM(2006) 68, 2.2.2006.\n(8) Vastustega saab tutvuda aadressil:\n(9) Otsuses 676/2002/EÜ raadiospektri kohta nähakse ette spektri kasutamise tingimuste tehniline ühtlustamine (raadiospektrikomitee kaudu); pakutakse strateegilisi nõuandeid raadiospektripoliitika osas raadiospektripoliitika rühma kaudu.\n(10) Vt allmärkus 6.\n(11) London Economics koostöös PricewaterhouseCoopersiga: uurimus Euroopa Komisjoni infoühiskonna ja meedia peadirektoraadile teemal “Elektrooniliste sidevõrkude õigusliku raamistiku hindamine — majanduskasv ja investeeringud ELi e-side sektoris ”(avaldamata).\n(12) Vt vastavasisulist komisjoni töödokumenti, 2. osa.\n(13) KOM(2005) 411, 6.9.2005.\n(14) SEK(2006) 816.\n(15) KOM(2005) 229 lõplik, vt\n(16) Sealhulgas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamused teemadel:\nKomisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: “E-kaubanduse poliitika kohandamine muutuvas keskkonnas”: Go Digital “algatuse õppetunnid ja eelseisvad väljakutsed ”— ELT C 108, 30.4.2004, lk 23.\n“Ettepanek Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse kohta, millega luuakse ühenduse mitmeaastane programm edendamaks Interneti ja uute võrgupõhiste tehnoloogiate turvalisemat kasutamist ”— ELT C 157, 28.6.2005, lk 136.\nKomisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele “Euroopa kiire ühendamine: viimased arengud elektroonilise side sektoris ”— ELT C 120, 20.5.2005, lk 22.\nKomisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: “i2010 — majanduskasvu ja tööhõivet edendav Euroopa infoühiskond ”EÜT C 110, 9.5.2006 lk 83.\nKomisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele — “E-juurepääs ”— ELT C 110, 9.5.2006, lk 26.\nKomisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele — “Lairibaühenduse lõhe ületamine ”— CESE 1181/2006.\nKomisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: “Turvalise infoühiskonna strateegia — dialoog, partnerlus ja aktiivne osalemine ”— R/CESE 1474/2006 (koostamisel).\n(17) KOM(2005) 203 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul.\n(18) Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele — “Lairibaühenduse lõhe ületamine ”— CESE 1881/2006.\n(19) Sealhulgas “Elektrooniliste sidevõrkude reguleerimise järgmiste sammude ettevalmistamine: analüüs ”(2006); “Elektrooniliste sidevõrkude õigusliku raamistiku hindamine — majanduskasv ja investeeringud ELi e-side sektoris ”— London Economics koostöös PricewaterhouseCoopers'iga (2006).\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal “Komisjoni teatis meretööstandardite karmistamise kohta vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 138 lõikele 2”\nKOM(2006) 287 lõplik\n16. juunil 2006 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega teemal “Komisjoni teatis meretööstandardite karmistamise kohta vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 138 lõikele 2”\nAsjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava transpordi, energeetika, infrastruktuuri ja infoühiskonna sektsiooni arvamus võeti vastu 11. jaanuaril 2007. Raportöör oli hr Etty.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 433. istungjärgul 15.–16. veebruar 2007 (15. veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse: poolt hääletas 195, erapooletuks jäi 5.\n2006. aasta konsolideeritud meretööstuse konventsioon on Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) kõige tähtsam uus vahend, milles meremeeste õiguste kaitse on ühendatud korralike töötingimustega, luues laevaomanikele võrdsed konkurentsitingimused.\nSeda on nimetatud laevanduse kvaliteedi rahvusvaheliste eeskirjade neljandaks sambaks, mis täiendab Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) kolme olulist konventsiooni. Kõnealused konventsioonid on rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel (SOLAS), meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvaheline konventsioon (STCW) ja rahvusvaheline konventsioon laevade põhjustatud merereostuse vältimise kohta (MARPOL).\nUus konventsioon asendab 68 kehtivat ILO merendusvahendit ja jõustub tingimusel, et selle on ratifitseerinud ILO 30 liikmesriiki, kelle laevad moodustavad vähemalt 33 % maailma laevandustonnaažist.\nKonventsioonis sätestatud standardid kehtivad töötajatele 500 ja enama brutoregistertonnaažiga merelaevadel, mis teevad rahvusvahelisi meresõite või sõidavad välismaiste sadamate vahel. Standardid hõlmavad järgmiseid aspekte:\nmeremeestele laeval töötamiseks esitatavad miinimumnõuded;\nelamistingimused, puhkevõimalused, toit ja toitlustamine;\ntervisekaitse, arstiabi, heaolu, sotsiaalkindlustus ja\ntäitmine ja jõustamine.\nKomitee väljendab heameelt komisjoni toetuse üle ILOs tehtud tööle, mille tulemuseks on kõnealune uus konventsioon, ning hea koostöö üle liikmesriikide valitsustega, tööandjate ja töötajate organisatsioonidega ILO kolmepoolses struktuuris. Kindlasti on sellega rajatud tugev alus tööle, mida tuleb teha nüüd, pärast uue vahendi loomist: ratifitseerimine liikmesriikides ja vajadusel ühenduse õigustiku kohandamine.\nKomitee märgib, et konventsioon on rahvusvahelisel tasandil kolmepoolses struktuuris otsuste langetamisel saavutatud hapra tasakaalu tulemus. Komisjoni tegevused peaksid saavutatut tugevdama ja edendama ning vältima samme, mis võiksid ohustada edukat rakendamist.\nKomitee toetab komisjoni otsust innustada liikmesriike konventsiooni peatselt ratifitseerima. Kõnealune ratifitseerimine 27 liikmesriigis, kelle laevastik moodustab 28 % maailma laevastikust, oleks ilmselt suur samm edasi.\nRatifitseerimine on täielikult liikmesriikide otsustada, kuna EL ei ole ILO liige. Komitee näitab üles oma huvi komisjoni otsuse vastu kutsuda sotsiaalpartnerid Euroopa tasandil kokkuleppe saavutamiseks läbirääkimistele. Kui jõutakse sellisele kokkuleppele, lihtsustaks see kindlasti ratifitseerimist liikmesriikides. Komitee loodab, et liikmesriigid ratifitseerivad konventsiooni võimalikult kiiresti, loodetavasti 2008. aastal.\nLäbirääkimised sotsiaalpartneritega on alanud. Antud olukorras peab komitee kohaseks mitte väljendada oma seisukohta komisjoni asjaomases teatises esitatud kolme peamise ülesande osas:\nkohandada ühenduse õigustik;\nvõtta vastu täiendavad õigusaktid ja\nminna konventsiooni sätetest kaugemale.\nSama kehtib ka konventsiooni B osa (juhised) kohustuslikuks muutmise küsimuses.\nKui sotsiaalpartneritel ei õnnestu kokkuleppele ei jõuda, pöördub EMSK eeltoodud küsimuste juurde tagasi.\nSeoses konventsioonis sätestatud kolmepoolse struktuuri rajamisega nendib komitee, et asutamislepingus ei ole niisugust mehhanismi ette nähtud. Seepärast soovib komitee märkida, et sõltumata komisjoni kavandatavast lahendusest ühenduse koostöö kooskõlastamise kohta kolmepoolses otsustamisprotsessis, ei tohiks see riigi tasandil mingil juhul nõrgendada ILO kolmepoolseid sätteid.\nKomitee soovitab komisjonil toetada ILO ekspertide kohtumisi, kus töötatakse välja tegevussuunised lipu- ja sadamariigi kontrolliks.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal “Euroopa Liidu ja Jaapani suhted: kodanikuühiskonna roll”\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee otsustas 17. jaanuaril 2007. aastal toimunud täiskogu istungjärgul vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse teemal “ELi ja Jaapani suhted: kodanikuühiskonna roll”.\nPr FERRERO-WALDNER, Euroopa Komisjoni välissuhete ja Euroopa naabruspoliitika volinik, toetas kõnealust algatust 6. aprillil 2006. aastal saadetud kirjas.\nAsjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava välissuhete sektsiooni arvamus võeti vastu 24. jaanuaril 2007. Raportöör oli pr PÄÄRENDSON.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 433. istungjärgul 15.–16. veebruaril 2007 (16. veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 112, vastu hääletas 3, erapooletuks jäi 28.\n1. Kommenteeritud kokkuvõte ja soovitused\nEuroopa Komisjon on julgustanud komiteed tutvuma kodanikuühiskonna arengutega Jaapanis ja kaaluma Euroopa Liidu (EL) ja Jaapani kodanikuühiskonna koostöö võimalusi, tugevdamaks veelgi kahe riigi suhteid.\nEuroopa Liidul ja Jaapanil on palju ühiseid väärtusi ja huve. Paljudes valdkondades on sisse seatud ametliku tasandi toimiv koostöö.\nOn kasvamas Jaapani huvi piirkondliku koostöö vastu lähtuvalt funktsionaalse integratsiooni mudelist.\nKodanikuühiskonna roll Jaapanis muutub järjest tähtsamaks, ehkki enamasti keskendutakse ikkagi kohalikele ja piirkondlikele küsimustele.\nHetkel on Euroopa Liidu ja Jaapani kodanikuühiskondade vahel kindlad kontaktid üksnes vähestes valdkondades. Samas näitab jagatud väljakutsete kasvav tunnustamine, et aeg on küps tihedamate kontaktide loomiseks.\nTihedamate ja tugevamate kontaktide loomine kestab kaua ja siin on olulise tähtsusega parimate partnerite väljaselgitamine.\nEsimene oluline samm on korraldada koosolek, kus selgitatakse välja ühised probleemid ja arutatakse võimalusi nende lahendamiseks.\nPeab süstemaatiliselt kaaluma mõlema osapoole sobivate kodanikuühiskonna organisatsioonide kutsumist asjaomastele seminaridele ja teistele vastavasisulistele üritustele.\nPikapeale on võimalik kavandada struktureeritumat dialoogi ümarlaua vormis.\nKaks Jaapanis tegutsevat Euroopa instituuti (edaspidi “ELi keskused”) pakuvad juba praegu aluse võrgustiku loomiseks ja partnerluseks.\nTuleb vähendada rahastamisvajadust, kasutades rohkem tehnilisi abivahendeid, näiteks videokonverentse ja IP-kõnet (Voice Over Internet Protocol).\nPärast koostöö tihenemist otsustasid Euroopa Liit ja Jaapan 2001. aastal käivitada ELi ja Jaapani kümneaastase koostöö pealkirja all “Ühist tulevikku kujundades” (1). Tegevuskava koosnes neljast osast (“eesmärgid”). Viimane eesmärk (eesmärk IV) kandis pealkirja “Inimeste ja kultuuride kokkuviimine ”ja hõlmas “kodanikuühiskonna sidemete arendamist ja piirkondadevahelise kogemustevahetamise innustamist”. Eesmärk III (sotsiaalsetele ja globaalsetele väljakutsetele vastamine) väärib samuti mainimist.\nKodanikuühiskonna sidemeid käsitlevatest viimastest sündmustest võib esile tõsta väga edukat inimestevaheliste kontaktide aastat 2005, kahe ELi keskuse loomist Jaapanis (2) Tokio (3) piirkonnas ja Kansais (4) ning Brüsselis 2006. aasta aprillis toimunud ühiskonverentsi, kus arutati tegevuskavas “Ühist tulevikku kujundades ”seni saavutatud edusamme ja võimalikke vajalikke muudatusi, arvestades muutunud olukorda Jaapanis, ELis ja mujal.\nKõnealuse arvamuse eesmärk on võtta arvesse kodanikuühiskonna arenguid Jaapanis ja uurida viise, kuidas ELi kodanikuühiskond ja iseäranis EMSK saaks teha koostööd Jaapani kodanikuühiskonnaga, tugevdamaks veelgi Euroopa Liidu ja Jaapani suhteid (5).\nEMSK esitab kodanikuühiskonna kohta järgmise definitsiooni: “kõik organisatsioonilised struktuurid, mille liikmete eesmärgid ja kohustused teenivad üldisi huve ning mis tegutsevad vahendajatena riigivõimu ja kodanike vahel” (6).\n3. Üldine taust\nJaapan on üks olulisematest riikidest Ida-Aasias — kasvava majandusliku tähtsusega piirkond, kus kiiresti paraneb piirkondlik koostöö, ent kus samuti suurenevad julgeolekuprobleemid. Kuna Euroopa Liidu jaoks muutub üha tähtsamaks Ida-Aasia piirkond, kaasa arvatud Hiina, tasakaalustab tihedam kontakt Jaapaniga olukorda ja suurendab koostööd piirkondlikes küsimustes (7).\nJaapan on samuti üks Euroopa Liidu strateegilistest partneritest. Ehkki Euroopa ja Jaapan paiknevad maakera vastaspoolustel ja mõlemal on mitmekesine ja väga ainulaadne kultuur, leidub ka palju ühist. Mõlemad kujutavad endast suuri majandusüksusi, kes soovivad mängida laiemat rahvusvahelist rolli. Jaapanil ja Euroopa Liidul on mitmed ühised põhiväärtused ja palju ühiseid huve ja probleeme. Mõlemad on demokraatlikud ühiskonnad. Nende ühine huvi on omavaheliste suhete ja vastastikuse mõistmise kindlustamine ja süvendamine.\nMajanduse osas on Jaapan Euroopa Liidu suuruselt viies eksporditurg osalusega 6,6 % ja Euroopa Liit on Jaapani jaoks suuruselt teine eksporditurg. Jaapani sisemajanduse kogutoodangu kasv on umbes 2,7 % aastas ja sealne töötuse määr on umbes 4,5 %. Ligikaudu 14 % ülemaailmsest rahvamajanduse kogutoodangust toodetakse Jaapanis (Hiinas on vastav näitaja 3,4 %) ja keskmine sissetulek inimese kohta on 32 230 $ (Hiinas 780 $).\nKoostöö varasematel etappidel olid peamised ühised probleemid seotud kaubanduse ja teiste majandusküsimustega, mille alla kuulusid samuti mõlemapoolsed märkimisväärsed välisinvesteeringud. Majandusreformid on olulised mõlema osapoole jaoks, et parandada konkurentsivõimet globaliseeruvas maailmas, säilitades samaaegselt riiklikud sotsiaalmudelid ja pidades silmas jätkusuutlikku majanduskasvu.\nPraegu teevad Euroopa Liit ja Jaapan tõsist koostööd mitmes valdkonnas. Näiteks on loodud nn alalised foorumid, et arutleda tööstuspoliitika, teaduse ja tehnoloogia, infotehnoloogia, tööhõive, sotsiaalküsimuste, elektroonilise kaubanduse, uurimistegevuse, arenguabi ja keskkonnakaitse üle. 2006. aastal näitasid Jaapani tööturu osapooled üles kasvavat huvi ettevõtete sotsiaalse vastutuse tava vastu. Lisaks käsitletakse Euroopa Liidu ja Jaapani õigusloome reformi alases dialoogis (mis loodi umbes 12 aastat tagasi) järjekindlalt kõiki õigusloomega seotud küsimusi. Mõnede programmide kohta on esitatud üksikasjalikum teave I lisas. Kõnealuses dialoogis osalevad paljud Euroopa Komisjoni peadirektoraadid ning samuti liikmesriigid.\nJaapanis suureneb järk-järgult nn läheduse tunne Euroopaga. Siiski teatakse vähe ELiga hiljuti ühinenud liikmesriikidest.\n4. Kodanikuühiskonna areng\nNagu juba eelpool mainitud, on Jaapanis Euroopa Liiduga (8) võrreldes väga erinev kultuur ja samuti erinevad sotsiaalsed tingimused. Seega ei ole üllatav, et Jaapani kodanikuühiskonna organisatsioonid erinevad Euroopa Liidu omadest. Kõige suurem erinevus seisneb selles, et kuni viimase ajani oli riigil kodanikuühiskonna kujundamises küllaltki domineeriv roll. Kõik organisatsioonid peale tööturu osapoolte pidid saama ametivõimude heakskiidu ja seejärel alluma nende kontrollile.\nAvalikkus kiitis eelmainitu heaks, kuna keskse eliitbürokraatia kooslus olulisemate tööstuslike huvidega (mida toetasid parlamendi liikmed) võimaldas kiirete ja tõhusate poliitiliste otsuste vastuvõtmist ja rakendamist. See kõik soodustas majanduskasvu (9). Kõnealustes tingimustes oli kodanikuühiskonna roll juhtimises väga piiratud. Kodanikuühiskonna, valitsemise ja vastutuse mõisted ei kuulunud kõnealusel perioodil tavapärasesse sõnavarasse.\n1980. aastate lõpus lõhkes niinimetatud “majandusmull”, mis tõi kaasa deflatsiooni ja majandusseisaku, mis alles hiljuti ületati. Seejärel toimusid 1990. aastatel mitmed skandaalid, millesse olid segatud tippbürokraadid. See kõik vähendas avalikkusse usaldust riigi domineeriva seisundi ja oluliste majanduslike huvide suhtes. See ja Kobes 1995. aastal toimunud suurele Hanshin-Awaji maavärinale järgnenud halvasti korraldatud pääste- ja taastamistööd näitasid avalikkusele mõnede kodanikuühiskonna organisatsioonide tõhusust (ja potentsiaali). Eelmainitu viis 1998. aastal uue mittetulundusorganisatsioone käsitleva seaduse vastuvõtmiseni, kus teadvustati, et kodanikuühiskonna organisatsioonidel on võimalik mängida olulist rolli heas valitsemistavas (10). Kõnealuse seadusega vähendati mitmeid mittetulundusorganisatsioonide tegutsemisel esinevaid takistusi ja kõrvaldati suurem osa koormavast bürokraatlikust kontrollist. See oli üks muutustest, millega vähendati Jaapani ühiskonna ja poliitika reguleerimist ja tsentraliseerimist.\nKõnealustest sündmustest alates algasid muutused Jaapani ühiskonnas. Organisatsioonide arv kasvab üsna kiiresti, eriti nende rühmade osas, mis tõstavad esile oma sõltumatust ametivõimudest. Jaapanis arutletakse hetkel selle üle, kuidas oleks võimalik täielikumalt ära kasutada Jaapani ühiskonnas leiduvat potentsiaali. Eelmainitu viiks kodanikuühiskonna organisatsioonide olulisuse ja mõju suurenemiseni. Demokraatlikku osalemist on hakatud paremini mõistma ja kõiki koostatavaid õigusakte on praegu võimalik internetis kommenteerida. Kodanikuühiskonna organisatsioonide sõnul ei avalda kodanikuühiskonna seiskohad (arvestamata tööturu osapooli) siiski piisavalt sageli mõju lõppotsuste langetamisele.\nJaapani kodanikuühiskonda käsitlevas arutelus liigitatakse kõnealused organisatsioonid tavaliselt kahte kategooriasse. Esimesse kategooriasse kuuluvad valitsusvälised organisatsioonid, mis pakuvad peamiselt arenguabi ja humanitaartöö teenuseid välisriikides. Eelmainitud organisatsioonidele antav rahaline toetus tuleb valitsuselt (välisministeeriumilt). Nad teevad tihedat koostööd ametivõimudega ametliku arenguabi programmide raames ja korraldavad regulaarseid kohtumisi valitsusega, et edendada tihedat dialoogi ja koostööd. Nende rahalised ja inimressursid on siiski jätkuvalt piiratud.\nTeise kategooriasse kuuluvad paljudes erinevates valdkondades tegutsevad mittetulundusorganisatsioonid: tööturu osapooled, kutseühingud ja erialaliidud ning samuti keskkonna, tarbijakaitse, põllumajanduse, kultuuri ja muudes valdkondades tegutsevad organisatsioonid. Kõnealustel sidusrühmadel on järjest suurenev roll dialoogis, mis on alanud Jaapani ja välisomanduses olevates ettevõtetes nende sotsiaalse vastutuse teemal, kusjuures tunnistatakse selle vabatahtlikku iseloomu. Lisaks on tervishoiu valdkonna organisatsioonidel väga oluline roll. Kõnealused organisatsioonid saavad mõnikord rahalist toetust ametivõimudelt. Küllaltki märkimisväärne osa eelmainitud organisatsioonidest tegeleb peamiselt kohalike ja piirkondlike lahenduste leidmisega piirkondlikes ja kohalikes küsimustes. Nad töötavad kohalike kogukondade heaks. Sellest tingituna on riigi tasandi mittetulundusorganisatsioonide arv väiksem.\nLisaks on noored hästi esindatud üliõpilas- ja muude organisatsioonide kaudu.\n5. Praegused kontaktid ELi ja Jaapani kodanikuühiskonna organisatsioonide vahel\nKui Euroopa Liidu ja Jaapani ametivõimude vahel on arvukad ja regulaarsed kontaktid (vt eelpool punkti 3.5 ja lisasid), mille tähtsust mõlema riigi tipp-poliitikud regulaarselt rõhutavad, on enamike kodanikuühiskonna organisatsioonide vahelised sidemed märksa harvemad. Siiski on mõnes valdkonnas juba sõlmitud tugevad ja aktiivsed sidemed.\n5.2 Tööturu osapooled\nTööandjad: Nippon Keidanren (Jaapani Ettevõtjate Liit) on suur majandusorganisatsioon, mis loodi 2002. aasta mais, kui ühinesid Keidanren (Jaapani Majandusorganisatsioonide Liit) ja Nikkeiren (Jaapani Tööandjate Ühenduste Liit). Seal on 1 662 liiget, neist 1351 ettevõtet, 130 tööstusliitu ja 47 piirkondlikku majandusorganisatsiooni (seisuga 20. juuni 2006).\nAmetiühingud on suhteliselt nõrgad nii organiseerumise taseme kui ka ressursside osas. Umbes 20 % töötajatest kuulub ametiühingutesse. Neist umbes kaks kolmandikku kuulub suurimasse ametiühinguorganisatsiooni (RENGO (11)). RENGO-l on büroo Brüsselis. RENGO-l on võimalik saada teavet ETUC-ilt ja ta saadab sageli oma esindajaid liikmesriikides toimuvatele ametiühingute koosolekutele.\nEuroopa Liidu ja Jaapani ettevõtete ümarlaud (tööandjad) on viimase kümne aasta jooksul igal aastal kokku tulnud, et arutada mooduseid majandus- ja kaubandussuhete parandamiseks. Üha rohkem on arutletud ülemaailmsete teemade, näiteks energiaküsimuste üle. Kõnealuste arutelude soovitused esitatakse Euroopa Liidu ja Jaapani iga-aastasel kahepoolsel tippkohtumisel poliitilistele juhtidele, kes on valmis nendega arvestama. Lisaks on Euroopa Liidu ja Jaapani ettevõtlusorganisatsioonid pidanud pikaajalist dialoogi väga paljudel teemadel.\nEuroopa Liidu ja Jaapani tarbijakaitseorganisatsioonid on nüüdseks kuue aasta jooksul kohtunud, et seista silmitsi selliste ülemaailmsete väljakutsetega nagu toiduohutus ja märgistamine. Teised koostöönäited on iga-aastased dialoogid ajakirjanike, kodanike ja valitsusväliste organisatsioonide ning keskkonnakaitsjate vahel. Ülikoolide, kõrgkoolide ja uurimisinstituutide vahel juba tehakse akadeemilist koostööd, mis tugevneb nüüd, pärast kahe ELi keskuse hiljutist loomist Jaapanis. Jaapani akadeemilised institutsioonid suhtlevad iseäranis tihedalt omavahel ja neil on samuti kontaktid teiste sarnaste institutsioonidega Euroopa Liidus.\nTunnistades vajadust isiklike kontaktide järele vastastikuse mõistmise suurendamiseks, jõudsid Euroopa Liit ja Jaapan kokkuleppele, et 2005. aasta peab olema inimestevaheliste kontaktide aasta. Eelmainitud aasta osutus edukaks: korraldati ligikaudu 1900 üritust ja praegu on arutusel jätkuprogramm. Väljakutseks on saavutatu hoidmine ja edasiarendamine.\nMainitud olemasolevad kontaktid on väga kasulikud ja näitavad, et on võimalik luua püsivaid kontakte, kui ühised väljakutsed on selged. Kõnealustele väljakutsetele tuleb vastu astuda muutuvas maailmas, kus on globaliseerunud tavad ja standardid ning suurenenud vajadus olla konkurentsivõimeline. Nimetatud väljakutsete alla kuuluvad jätkusuutlik areng (eriti energiaturvalisus, green purchasing (12) ja loodusressursid), arenguabi (mille puhul Euroopa Liit ja Jaapan on maailmas juhtpositsioonil), vananev elanikkond (koos sellest tulenevate mõjudega pensionitele, tervishoiuteenustele ja sotsiaalabile), sisseränne, töötamine paljurahvuselistes ühiskondades, töö- ja pereelu tasakaalustamine ja tööhõivega seonduvad väljakutsed. Ettevõtete sotsiaalne vastutus on valdkond, mille puhul ühised huvid on selginemas. Sama kehtib ka soolise tasakaalu puhul. Kasulik oleks arvamustevahetus eelnimetatud teemadel.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteel on mõned mitteametlikud sidemed Kansai ELi keskusega. Hetkel on need komitee ainukesed sidemed Jaapaniga, ehkki paljudel EMSK liikmetel on kogemusi koostööst Jaapani organisatsioonidega.\n6. Võimalikud meetmed Euroopa Liidu ja Jaapani kodanikuühiskondade vaheliste suhete loomiseks ja hoidmiseks\nÜhiste väljakutsetega tegelemisel on selge, et kodanikuühiskond peab mängima olulist rolli nii Euroopa Liidu kui ka Jaapani ühistes projektides ja nende omavahelistes suhetes. Kodanikuühiskonna organisatsioonid annavad oma panuse Euroopa Liidu ja Jaapani vahel toimuvasse poliitilisse protsessi kahepoolsete arutelude ja oma seisukohtade selge väljaütlemisega. On selge, et on palju võimalusi tegutseda märksa aktiivsemalt kodanikuühiskonnaga seotud valdkondade arendamisel Euroopa Liidu ja Jaapani tegevuskavas (13). Kõnealune töö võib olla oluline element lisaväärtuse andmisel Euroopa Liidu ja Jaapani suhetele.\nEsmane eesmärk Jaapani ja Euroopa Liidu organiseeritud kodanikuühiskondade vaheliste kontaktide loomisel peab olema üksteise tundmine ja mõistmine, millega kaasneb võrgustiku arendamine. Ainult siis on võimalik alustada nõuetekohast koostööd, et suurendada panustamist tugevatesse olemasolevatesse sidemetesse mõlema riigi asjaomaste ametivõimude vahel. Kõnealune protsess ei saa olema kiire, ent sellele aitaks kaasa toetuse otsimine komisjonilt ja Jaapani ametivõimudelt esimese koosoleku korraldamiseks, kus määratletakse ühised probleemid ja arutletakse edasise tegevuse ja selle üle, millised organisatsioonid võiksid kõige tõhusamalt mõlemaid osapooli esindada (14). Sellele järgneks vajalike meetmete rakendamine, kaasa arvatud ühistegevused. Kõnealusel koosolekul osaleksid Euroopa Liidu ja Jaapani kodanikuühiskondade esindajad, kes loovad aluse edasistele suhetele. EMSK ja EL tasandi tööturu osapooled esitaksid mainitud kohtumiseks enamiku Euroopa Liidu poolsetest esindajatest.\nKomisjon peab kaaluma nii Euroopa Liidu kui ka Jaapani kodanikuühiskonna organisatsioonide kutsumist kõikidele asjaomastele seminaridele ja sarnastele üritustele ning julgustama Jaapani ametivõime samamoodi toimima. Eelmainitu aitaks aja jooksul kaasa osapoolte vahelisele mõistmisele ja samuti võrgustiku loomisele, mida on võimalik kasutada igasuguste kontaktide puhul. Kõnealustest sündmustest teavitamine peab olema regulaarne päevakorrapunkt komisjoni ja tema Jaapani arutelupartnerite kohtumistel.\nKodanikuühiskonna organisatsioone kaasavate arutelude puhul on määrava tähtsusega sobivate teemade valik. Kuna ametliku tasandi koosolekutel valitakse teemasid, mille arutamise puhul oleks kasu kodanikuühiskonna panusest, peaksid komisjon ja Jaapani ametivõimud kaaluma EMSK kohustamist kõnealustel koosolekutel osalemiseks koos Jaapani partneritega. Sellistel ühistel koosolekutel võiksid ametiühingud arutada näiteks Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni põhilisi norme. Kõnealune töö tuleb alguses määrata ajutistele töörühmadele ja vastavalt vajadusele peab kaaluma väikeste ajutiste nõuandvate rühmade loomist (15).\nVõttes arvesse piirkondliku koostöö kasvavat tähtsust Jaapani jaoks, peavad ELi kodanikuühiskonna organisatsioonid pakkuma oma kogemusi riikide aitamises erinevatel arenguetappidel nende paremaks integreerimiseks vastavalt funktsionaalse integratsiooni mudelile. Huvitavat eeskuju võivad siin pakkuda mõnede uuemate liikmesriikide kogemused toimivate kodanikuühiskonna organisatsioonide loomisel ja ametivõimude õhutamisel kõnealuste organisatsioonide kaasamiseks konsultatsioonidesse ja otsustusprotsessi. Euroopa Liidus edukalt rakendatud konkurentsi ja konfliktide võimaluste ohjeldamine ja vähendamine võib samuti pakkuda otstarbeka mudeli piirkondlike julgeolekuprobleemide lahendamiseks.\nKahe ELi keskuse loomine Jaapanis (ELi keskus Tokios ja ELi keskus Kansais) pakub võimalusi võrgustiku loomiseks ja vastastikuse mõistmise parandamiseks. Näiteks:\nEMSK võib olla antava abi ja teabe kontaktpunktiks;\nkõnealune tegevus võib hõlmata (konkreetsel eesmärgil) kontaktiotsijate kokkuviimise hõlbustamist teise osapoole kodupiirkonnas;\nsiia alla võib kuuluda ka üksteise kutsumine asjaomastele seminaridele (või teistele üritustele) nii sõnavõtjate kui osalejatena;\nEMSK liikmed võivad samuti pakkuda võimalust rääkida nende töövaldkonda jäävatest ELiga seotud teemadest, otsustusprotsessist Euroopa Liidus, kodanikuühiskonna organisatsioonide rollist nii ELis kui riiklikul tasandil, tööturu osapoolte rollist, sellest, kuidas ettevõtted korraldavad arutelusid, ja ELi õigusaktide rakendamise etappidest;\nEMSK saab ELi keskustele pakkuda regulaarseid praktikavõimalusi.\nKansai ELi keskus arutab juba võimalust korraldada ühiselt rida seminare/õpikodasid, kus keskendutaks konkreetsetele teemadele. Kõnealuses kontekstis oleksid esimesena arutusele tulevate oluliste teemade hulgas tõenäoliselt toiduainete märgistamine, keskkonnakaitse ja vananev elanikkond.\nSamuti on oluline märkida, et ülikoolidel (ja teistel sarnastel õppeasutustel) on Jaapani ühiskonnas suur tähtsus ja nad pakuvad lisavõimalust kodanikuühiskondade vahelise mõistmise parandamiseks. Kõnealused asutused võivad samuti aidata kaasata noori, mis on pikaajaliste kontaktide loomisel määrava tähtsusega faktor.\nEMSK peab samuti kaaluma väikese kontaktrühma loomist teabe ajakohastamiseks ja kontaktpunkti pakkumiseks Jaapani partneritele. Kui kodanikuühiskonnad hakkavad üksteisest aja jooksul paremini aru saama, võib kaaluda teatud tüüpi alalise organi loomist ümarlaua vormis.\nTuleb hoida kontakti ELi-Jaapani parlamentaarse ühiskomiteega, et tagada kodanikuühiskonna rolli ja potentsiaali mõistmine ja nende kasutamine ühisteks hüvedeks vastavalt vajadusele.\nNagu alati, on rahastamisel määrav tähtsus. Siiski ei tohiks kõnealuste korraldustega seotud kulud olla suured ja paljudel juhtudel aitaks kulusid vähendada uuema tehnoloogia kasutamine, näiteks videokonverentsid ja IP-kõne (Voice Over Internet Protocol), mida kõige tõenäolisemalt rakendataks loodavate väikeste ajutiste töörühmade kontaktide puhul.\nBrüssel, 16. veebruar 2007.\n(1) “Ühist tulevikku kujundades”, ELi ja Jaapani koostöö tegevuskava, ELi ja Jaapani tippkohtumine, Brüssel 2001.\n(2) Kõnealuseid ELi keskuseid rahastatakse ELi eelarvest ja nende roll on täita teadmistelünka Jaapani ja Euroopa Liidu vahel, võimaldamaks kõikide teaduskondade üliõpilastel saada teavet Euroopa Liidu kohta.\n(3) Osalesid järgmised institutsioonid: Hitotsubashi Ülikool, Rahvusvaheline Kristlik Ülikool, Tokio Välisõpingute Ülikool ja Tsuda Kolledž\n(4) Osalesid järgmised institutsioonid: Kobe Ülikool, Kwansei Gakuini Ülikool ja Osaka Ülikool\n(5) Vt volinik Ferrero-Waldneri kirja D/06/468, 6. aprill 2006.\n(6) Vt täielikku definitsiooni KOM(2005) 290 lõplik.\n(7) Juba on loodud mitmed piirkondlikud organid ja EL osaleb mõnede kõnealuste organite töös. Olulisemad näited on Aasia-Euroopa tippkohtumine (ASEM) ja Aasia-Euroopa Fond (ASEF). Osalus kõnealustes organites võib veelgi suurendada Euroopa Liidu ja Jaapani kodanikuühiskondade koostöö väärtust.\n(8) Jaapanis on väga vana kultuur, mida on mõjutanud asjaolu, et riik oli sajandite vältel ülejäänud maailmast ara lõigatud.\n(9) Kõnealused edusammud viisid “tulemuse seadustamiseni ”(output legitimacy), mille puhul õiguspärasus põhineb tulemuslikkuse eesmärkide saavutamisel, mitte “panuse seadustamisel ”(input legitimacy), mis põhineb demokraatlikul osalusprotsessil.\n(10) Jaapani arvates oli Euroopa Liidus samuti kriis, näiteks Santeri komisjoni tagasiastumise põhjustanud sündmused, mis viisid samaaegselt ELi valitsemistava ümberhindamiseni, millega kaasnes Euroopa Liidu kodanikuühiskonna suurem kaasamine poliitikasse.\n(11) 6 500 000 töötajat on RENGO liikmed (seisuga juuni 2006).\n(12) Green purchasing on süsteem, mille puhul riigihangete alla peab kuuluma ka märkimisväärne protsent keskkonnasõbralikke tooteid.\n(13) Vt ülaltoodud punkti 2.1.\n(14) Sellal kui mõned Jaapani partnerid, nagu näiteks Jaapani Rahvusvahelise Vahetuse Keskus (Japan Center for International Exchange, JCIE) ja Euroopa instituudid Jaapanis võivad kõnealuses küsimuses abi osutada, on alguses samuti vaja küsida nõu Jaapani ametivõimudelt.\n(15) Nagu muudeski valdkondades, võib siin probleeme põhjustada keelebarjäär.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee resolutsioon teemal “Uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine”\n23.–24. märtsil 2006 tervitas Euroopa Ülemkogu eesistujariigi järeldustes (punktis 12) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee algatust suurendada vastutust Lissaboni strateegia eest ühenduse tasandil. Nõukogu julgustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteed oma tööd jätkama ning palus valmistada ette koondaruande majanduskasvu- ja tööhõivepartnerluse toetuseks 2008. aasta alguseks. EMSK võtab selle resolutsiooniga kokku oma seisukoha uuendatud Lissaboni strateegia kohta ja viitab samuti oma sellekohastele töödele.\n“Uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine”\n14. veebruaril 2007 toimunud juhatuse koosolekul otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee esitada resolutsiooni kevadisel tippkohtumisel. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 433. istungjärgul 15.–16. veebruaril 2007 (15. veebruari istungil) vastu järgmise resolutsiooni. Poolt hääletas 125, erapooletuks jäi 10 liiget.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee (EMSK) tervitab Euroopa Komisjoni koostatud jätkuaruannet liikmesriikide esitatud riiklike reformikavade kohta. Ometi kardab komitee, et Lissaboni Strateegia taaskäivitamisega 2005. aastal ei ole veel õnnestunud tagada seda, et kodanikud oleksid strateegiast teadlikud ja seda toetaksid. EMSK rõhutab, et liikmesriikide poliitiline vastutus nõukogus ühiselt kokkulepitud kohustuste ees on keskse tähtsusega. Lisaks liikmesriikide ülalmainitud kohustustele on vajalikud tõhusad partnerlused ning uued liidud sotsiaalpartnerite ning kodanikuühiskonnaga. Tuleb tagada tõhus mitmetasandiline juhtimine, sealhulgas sidusrühmadega konsulteerimine, mida peab hoolikalt jälgima Euroopa Komisjon.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on seisukohal, et praegust hindamismeetodit tuleks täiendada strateegia rakendamisega seotud liikmesriikide tulemuste läbipaistvama võrdlemisega. Seega peaksid iga riigi jaoks spetsiaalselt koostatud soovitused viima eesmärgipärase aruteluni ning võimaliku läbivaatamiseni nõukogus, et oleks võimalik määratleda tulevaste meetmete põhivaldkonnad.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on arvamusel, et riiklike reformikavade määratlemisel ja rakendamisel tuleb riiklikul tasandil korraldada õigeaegseid konsultatsioone organiseeritud kodanikuühiskonnaga, et kõik asjaomased osapooled võtaksid endale tõelise partnerluse ja kaasatuse poole püüeldes vastutuse kõnealuse protsessi eest. Riiklikel majandus- ja sotsiaalnõukogudel ning samalaadsetel institutsioonidel peaks olema oluline roll riikides, kus nad tegutsevad.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee toetab täielikult suuremat keskendumist uuendatud strateegiale. Sel suvel esitab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee neli teabearuannet teemadel “Investeerimine teadmistesse ja uuendustegevusse”, “Ettevõtluspotentsiaal, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete puhul”, “Esmatähtsate kategooriate tööhõive” ja “Euroopa energiapoliitika”, mis moodustavad komitee poolt Euroopa Ülemkogule esitatava 2008. aasta koondaruande aluse. Kõnealused teabearuanded koostatakse tihedas koostöös riiklike majandus- ja sotsiaalnõukogudega ning kodanikuühiskonda esindavate samalaadsete institutsioonidega.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee rõhutab, et uuendatud Lissaboni strateegia täielik rakendamine tingib vajaduse kooskõlastatud makromajanduspoliitika järele, mis edendab aktiivselt majanduskasvu ja tööhõivet. Praegused positiivsed majandusväljavaated ei tohi nõrgendada nõukogu ambitsioone strateegia rakendamise osas. Riigi majanduste vastastikune sõltuvus tähendab, et struktuurireforme tuleb rakendada Euroopa perspektiivist lähtudes. Seetõttu tuleks riiklikud reformikavad integreerida üle-euroopalisse makromajanduspoliitika raamistikku, millesse peaksid andma oma panuse kõik asjaomased osapooled. Jätkuvalt tuleb arvesse võtta globaalset konteksti.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee rõhutab, et paralleelselt peaksid olema tagatud jätkuvad muutused tööstuses, töö kvaliteet ja elukvaliteet. Eesmärk peaks olema konkurentsivõime, sotsiaalse ühtekuuluvuse ja jätkusuutliku arengu sümbioos. Kõnealuse eesmärgi poole liikudes peavad Euroopa ja liikmesriigid lahti mõtestama uuendatud Lissaboni strateegia sõnumi viisil, mis võimaldaks eesmärke rohujuure tasandil selgelt mõista. See eeldab tõhusat teabevahetust, mis seni on olnud puudulik.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvates peab kogu strateegia moodustama dünaamilise protsessi, mis eeldab pidevat kooskõlastamist liikmesriikide, nõukogu ja Euroopa Komisjoniga. Selle saavutamiseks tuleb tähelepanu pöörata järgmistele küsimustele:\nRiiklikel ja piirkondlikel tasanditel:\nLissaboni strateegiaga seotud prioriteedid, sh nendega kaasnevad vahendid tuleks riiklikes eelarvetes selgemalt määratleda;\ntuleks põhjalikult analüüsida kogu haridus- ja koolitussüsteemide ahelat ning sisu peaks nii üldise kui ka teadus- ja tehnikahariduse osas olema võimalikult kõrgetasemeline, et võimaldada inimeste kohanemist muutustega keskkonnas ning edendada kodanike osalust, kvaliteetsemate töökohtade loomist, ettevõtlust ja uuendustegevust;\ntähelepanu tuleks pöörata demograafilistele muutustele ning mõjule, mida need muutused avaldavad rahandusele, tööturule ja tervishoiule;\nuuenduslikku tööturureformi tuleks juhtida konkurentsivõimet edendavate paindlikkuse ja turvalisuse (flexicurity) sätete abil, mis samal ajal tagavad piisava sotsiaalkaitse;\nsaavutada tuleks Barcelonas seatud eesmärgid teadus- ja arendustegevusega seotud investeeringutele;\nliikmesriigid peavad tõhusalt ära kasutama heade tavade vahetamist, mis muuhulgas aitab lähendada eesmärke kõikjal Euroopas.\nnõukogu ja komisjon peaksid kehtestama kokkulepitud prioriteetidele ajakavad ja tähtajad;\nvajalik on ühtne energiapoliitika;\nväga oluline on kliimamuutuste käsitlemine;\nEuroopa fondid (regionaalarengufond, sotsiaalfond ja teadusuuringute seitsmes raamprogramm) ning ELi teised rahalised vahendid, nagu konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm, peaksid olema suunatud Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamisele;\nKõigil tasanditel eeldatakse:\nsenisest täpsemat ja konkreetsemat koostööd sotsiaalpartnerite ja teiste sidusrühmadega Lissaboni strateegiaga seotud poliitikavaldkondade ja järelmeetmete väljatöötamisel;\nparemat õigusloome kava ja hästitoimivat siseturgu, mille raames käsitletakse majandusliku, sotsiaalse ja ökoloogilise arengu eesmärke globaalsete muutuste kontekstis.\nEuroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kutsub Euroopa Ülemkogu tungivalt üles toetama täielikult eelnimetatud lähenemisviisi ja innustama organiseeritud kodanikuühiskonda aktiivsemalt osalema Lissaboni strateegia rakendamisel.