Euroopa Kohtu otsus (kolmas koda), 8.11.2012.\nYoshikazu Iida versus Stadt Ulm.\nEelotsusetaotlus, mille on esitanud Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg.\nELTL artiklid 20 ja 21 – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Artikkel 51 – Direktiiv 2003/109/EÜ – Kolmanda riigi kodanikud – Liikmesriigis elamise õigus – Direktiiv 2004/38/EÜ – Liidu kodaniku pereliikmed, kes on kolmanda riigi kodanikud – Kolmanda riigi kodanikud, kes ei ole liidu kodanikuga kaasas ega ühine temaga vastuvõtvas liikmesriigis, vaid kes jäävad elama liidu kodaniku päritoluliikmesriiki – Kolmanda riigi kodaniku õigus elada selle liidu kodaniku päritoluliikmesriigis, kes ise elab teises liikmesriigis – Liidu kodakondsus – Põhiõigused.\n„ELTL artiklid 20 ja 21 — Euroopa Liidu põhiõiguste harta — Artikkel 51 — Direktiiv 2003/109/EÜ — Kolmanda riigi kodanikud — Liikmesriigis elamise õigus — Direktiiv 2004/38/EÜ — Liidu kodaniku pereliikmed, kes on kolmanda riigi kodanikud — Kolmanda riigi kodanikud, kes ei ole liidu kodanikuga kaasas ega ühine temaga vastuvõtvas liikmesriigis, vaid kes jäävad elama liidu kodaniku päritoluliikmesriiki — Kolmanda riigi kodaniku õigus elada selle liidu kodaniku päritoluliikmesriigis, kes ise elab teises liikmesriigis — Liidu kodakondsus — Põhiõigused”\nmille ese on ELTL artikli 267 alusel Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg’i (Saksamaa) 20. jaanuari 2011. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 28. jaanuaril 2011, menetluses\nkoosseisus: kohtunik R. Silva de Lapuerta (ettekandja), kolmanda koja presidendi ülesannetes, kohtunikud K. Lenaerts, E. Juhász, T. von Danwitz ja D. Šváby,\narvestades kirjalikus menetluses ja 22. märtsi 2012. aasta kohtuistungil esitatut,\nY. Iida, esindajad: Rechtsanwalt T. Oberhäuser ja Rechtsanwalt W. Weh,\nSaksamaa valitsus, esindajad: T. Henze ja A. Wiedmann,\nBelgia valitsus, esindajad: L. Van den Broeck ja C. Pochet,\nTaani valitsus, esindaja: C. H. Vang,\nItaalia valitsus, esindaja: G. Palmieri, keda abistas avvocato dello Stato L. D’Ascia,\nMadalmaade valitsus, esindajad: C. Wissels ja K. Bulterman ning J. Langer,\nÜhendkuningriigi valitsus, esindajad: S. Hathaway ja A. Robinson, keda abistas barrister R. Palmer,\nEuroopa Komisjon, esindajad: C. Tufvesson ja H. Krämer,\nolles 15. mai 2012. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,\nEelotsusetaotlus puudutab seda, kuidas tõlgendada liidu õiguse sätteid, mis puudutavad kolmandate riikide kodanike õigust elada liikmesriigis ja liidu kodakondsust.\nTaotlus esitati Y. Iida ja Stadt Ulmi (Ulmi linn) vahelise kohtuvaidluse raames, mis puudutab Stadt Ulmi keeldumist anda Y. Iidale Saksamaal elamise õigust vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivile 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ (ELT L 158, lk 77; ELT eriväljaanne 05/05, lk 46), samuti väljastamast selleks talle elamisluba.\nNõukogu 25. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/109/EÜ pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatuse kohta (ELT L 16, lk 44; ELT eriväljaanne 19/06, lk 272) artikli 1 „Objekt” punkt a sätestab:\ntingimused, mille kohaselt liikmesriik võib tema territooriumil seaduslikult elavale kolmanda riigi kodanikule anda pikaajalise elaniku staatuse või selle staatuse tühistada, ja selle staatusega kaasnevad õigused; […]”\nDirektiivi artikkel 3 „Reguleerimisala” näeb lõigetes 1 ja 2 ette:\n„1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse liikmesriigi territooriumil seaduslikult elavate kolmanda riigi kodanike suhtes.\n2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata kolmanda riigi kodaniku suhtes, kes:\nelab liikmesriigis seoses õpingute või kutseõppega;\ntohib liikmesriigis elada seoses ajutise kaitsega või samal alusel elamisloa taotlemisega ning ootab otsust oma staatuse kohta;\ntohib liikmesriigis elada seoses mõne teisese kaitse vormiga vastavalt liikmesriikide rahvusvahelistele kohustustele, siseriiklikele õigusaktidele või tavadele või taotleb elamisluba samal alusel ning ootab otsust oma staatuse kohta;\non pagulane või kes on taotlenud enda pagulasena tunnustamist ning kelle taotluse suhtes ei ole veel tehtud lõplikku otsust;\nelab üksnes ajutiselt nt au pair’ina, hooajatöölisena või teenusepakkuja lähetatud töötajana teenuste piiriülese pakkumise eesmärgil või on ise teenuse piiriülene pakkuja või kui tema elamisloa tähtaeg on ametlikult piiratud;\nomab õiguslikku seisundit, mis on ette nähtud 1961. aasta diplomaatiliste suhete Viini konventsiooniga, 1963. aasta konsulaarsuhete Viini konventsiooniga, 1969. aasta erimissioonide konventsiooniga või 1975. aasta Viini konventsiooniga riikide esindamise kohta suhtlemisel ülemaailmsete rahvusvaheliste organisatsioonidega.”\nDirektiivi artikli 4 lõige 1 sätestab:\n„Liikmesriigid annavad pikaajalise elaniku staatuse kolmanda riigi kodanikele, kes on nende territooriumil elanud seaduslikult ja pidevalt viie aasta jooksul vahetult enne asjaomase taotluse esitamist.”\nDirektiivi 2003/109 artikkel 5 „Pikaajalise elaniku staatuse saamise tingimused” selgitab:\nstabiilne ja korrapärane sissetulek, millega ta suudab iseennast ja oma pereliikmeid ilma asjaomase liikmesriigi sotsiaalabisüsteemi abita ülal pidada. Liikmesriigid hindavad kõnealuse sissetuleku laadi ja korrapärasust ning võivad seejuures võtta arvesse palkade ja pensionide miinimumtaset enne pikaajalise elaniku staatuse saamise taotluse esitamist;\nravikindlustus, mis katab kõiki riske, mis asjaomase liikmesriigi enda kodanike puhul üldiselt on kaetud.\n2. Liikmesriigid võivad kooskõlas siseriikliku õigusega nõuda kolmandate riikide kodanikelt, et need täidaksid integratsioonitingimusi.”\nDirektiivi 2003/109 artikli 7 „Pikaajalise elaniku staatuse saamine” lõigetes 1 ja 3 on sätestatud:\n„1. Pikaajalise elaniku saatuse saamiseks esitab asjaomane kolmanda riigi kodanik taotluse oma elukohaliikmesriigi pädevale asutusele. Taotlusele lisatakse siseriiklikus õiguses ettenähtud dokumentaalsed tõendid selle kohta, et ta täidab artiklites 4 ja 5 sätestatud tingimused, ning nõudmise korral kehtiv sõidudokument või selle tõestatud koopia.\nEsimeses lõigus osutatud tõendid võivad sisaldada ka dokumentatsiooni elamispinna olemasolu kohta.\n3. Kui artiklites 4 ja 5 sätestatud tingimused on täidetud ja isik ei kujuta ohtu artikli 6 tähenduses, annab asjaomane liikmesriik asjaomasele kolmanda riigi kodanikule pikaajalise elaniku staatuse.”\nDirektiivi artikli 8 „Pikaajalise elaniku EL elamisluba” lõigetes 1 ja 2 on selgitatud:\n„1. Pikaajalise elaniku elamisluba on alaline, kui artiklis 9 ei ole ette nähtud teisiti.\n2. Liikmesriigid annavad pikaajalistele elanikele pikaajalise elaniku EL elamisloa. Elamisluba kehtib vähemalt viis aastat; see on vajaduse korral taotluse alusel automaatselt pikendatav.”\nDirektiiv 2004/38 sisaldab I peatükis „Üldsätted” artikleid 1–3.\nDirektiivi artikkel 2 „Mõisted” selgitab:\npartner, kellega liidu kodanik on sõlminud liikmesriigi õigusaktide kohaselt registreeritud kooselu, kui vastuvõtva liikmesriigi õigus käsitleb registreeritud kooselu abieluga võrdsena, kooskõlas vastuvõtva liikmesriigi asjaomastes õigusaktides sätestatud tingimustega;\nalanejad lähisugulased, kes on alla 21aastased või ülalpeetavad, ja punktis b määratletud abikaasa või partneri alanejad sugulased, kes on alla 21aastased või ülalpeetavad;\npartner, kellel on liidu kodanikuga püsiv ja nõuetekohaselt tõendatud suhe.\nDirektiivi III peatükk „Elamisõigus” puudutab liidu kodanike ja nende pereliikmete poolt liikmesriikide territooriumil elamise õiguse kasutamise tingimusi. See peatükk sisaldab eelkõige artikleid 6, 7 ja 10.\nDirektiivi 2004/38 artikkel 6 sätestab:\n„1. Liidu kodanikel on õigus elada teise liikmesriigi territooriumil kuni kolm kuud […]\n2. Lõike 1 sätteid kohaldatakse ka nende liidu kodanikuga kaasas olevate või ühinevate pereliikmete suhtes, kes ei ole liikmesriigi kodanikud, kuid kellel on kehtiv pass.”\nDirektiivi artikkel 7 näeb ette:\n„1. Kõikidel liidu kodanikel on õigus elada teise liikmesriigi territooriumil kauem kui kolm kuud,[…]\n2. Lõikes 1 ettenähtud elamisõigus laieneb ka pereliikmetele, kes ei ole liikmesriigi kodanikud, kuid kes on liidu kodanikuga vastuvõtvas liikmesriigis kaasas või ühinevad temaga […]”.\nDirektiivi artikkel 10 „Elamislubade väljaandmine” selgitab:\nregistreerimistunnistus või registreerimissüsteemi puudumise korral muu tõend selle kohta, et liidu kodanik, kellega nad on kaasas või ühinevad, elab vastuvõtvas liikmesriigis;\nartikli 2 lõike 2 punktide c ja d alla kuuluvatel juhtudel dokumentaalsed tõendid, et kõnealustes punktides sätestatud tingimused on täidetud;\nVälismaalaste Saksamaa Liitvabariigis viibimist, töötamist ja nende integratsiooni käsitleva seaduse (Gesetz über den Aufenthalt, die Erwerbstätigkeit und die Integration von Ausländern im Bundesgebiet; edaspidi „AufenthG”) § 7 „Elamisluba” näeb ette:\n„1. Elamisluba on tähtajaline riigis elamiseks õigust andev luba. Elamisloa andmise alused on sätestatud järgmistes jagudes. Põhjendatud juhtudel võib elamisloa anda ka riiki sisenemise ja riigis viibimise eesmärgil, mida ei ole käesolevas seaduses nimetatud.\n2. Elamisloa tähtaja määramisel võetakse arvesse riiki sisenemise ja riigis viibimise eesmärki. Kui elamisloa andmise, pikendamise või elamisloa tähtaja määramise seisukohast oluline tingimus on ära langenud, võib tähtaega ka tagantjärele lühendada.”\nAufenthG § 18 „Töötamine” kohaselt:\n„1. Tööturu avamine välismaistele töötajatele sõltub Saksamaa kui majandustegevuse asupaiga vajadustest, arvestades tööturu olukorda ja nõuet võidelda tõhusalt tööpuudusega. See ei puuduta rahvusvaheliste lepingute kehtivust.\n2. Välismaalasele võib anda elamisloa töötamiseks, kui föderaalne tööhõiveamet (Bundesagentur für Arbeit) on andnud § 39 kohase loa või kui § 42 kohase määrusega või riikidevahelise kokkuleppega on sätestatud, et töötamine on lubatud ilma tööhõiveameti loata. Elamisloas tuleb ära näidata föderaalse tööhõiveameti poolt loa andmisel ettenähtud piirangud.\n3. Lõikes 2 toodud elamisluba töötamiseks, mille puhul ei ole vaja erialast ettevalmistust, antakse üksnes juhul, kui see on ette nähtud riikidevahelise kokkuleppega või kui § 42 kohase määruse alusel on lubatud kõnealuse töö tegemiseks anda elamisluba.\n4. Lõike 2 kohane elamisluba erialast ettevalmistust nõudva töö tegemiseks antakse üksnes sellisel kutsealal tegutsemiseks, mis on lubatud § 42 kohase määrusega. Põhjendatud erandjuhul võib elamisloa töötamiseks väljastada juhul, kui töötamine on oluline üldise, eeskätt piirkondliku, majandusliku või tööturupoliitilise huvi seisukohast.\n5. Lõikes 2 ja §-s 19 toodud elamisluba antakse üksnes juhul, kui taotlejale on tehtud konkreetne tööpakkumine.”\nAufenthG § 39 „Loa andmine välismaalase tööleasumiseks” lõigetes 2–4 on selgitatud:\n„2. Föderaalne tööhõiveamet võib lubada väljastada elamisloa töötamiseks vastavalt §-le 18, kui\nvälismaalaste töötamine ei avalda kahjulikku mõju tööturule, eeskätt pidades silmas tööhõivestruktuuri, piirkondi ja majandusharusid, ning\nkui töökohale ei ole sobivaid kandidaate Saksamaa kodanikest töötajate ega tööle asumise seisukohast nendega õiguslikult samaväärsete välismaalaste seas ega teiste välismaalaste seas, kellel on Euroopa Liidu õiguse alusel eelisõigus juurdepääsule tööturule, või\ntööhõiveamet on esimese lause punkti 1 alapunktide a ja b kohase kontrolliga teinud üksikute kutsealade või üksikute majandusharude puhul kindlaks, et vabade töökohtade täitmine välismaiste taotlejatega on tööturu- ja integratsioonipoliitikat silmas pidades vastuvõetav,\nja välismaalast ei võeta tööle ebasoodsamatel töötingimustel kui võrreldavaid Saksamaa kodanikest töötajaid. Töökoht tuleb täita Saksamaa kodanikust töötaja ja temaga samaväärse välismaalasega ka siis, kui neid saab vahendada vaid föderaalse tööhõiveameti toetusel. Tööandja, kes soovib tööle võtta välismaalase, kes vajab tööleasumiseks luba, peab föderaalsele tööhõiveametile andma teavet töötasu, tööaegade ja muude töötingimuste kohta.\n4. Loas võib kindlaks määrata tähtaja ja kutsealase tegevuse ning piirata töötamist teatavate ettevõtete või piirkondadega.”\nAufenthG § 28 „Saksa kodaniku perekonna taasühinemine” lõike 1 esimeses lauses on sätestatud:\nSaksa kodaniku abikaasale;\nSaksa kodaniku alaealisele vallalisele lapsele;\nalaealise vallalise Saksa kodaniku vanemale hooldusõiguse teostamiseks,\nkui Saksa kodaniku alaline elukoht on Saksamaa Liitvabariigi territooriumil.”\nAufenthG § 31 „Abikaasa autonoomne elamisõigus” lõigetes 1 ja 2 on selgitatud:\n„1. Abikaasa elamisõigust pikendatakse abielulise kooselu lõppemisel autonoomse elamisõigusena, mis ei sõltu pereliikme ühinemise eesmärgist, üheks aastaks, kui\nabieluline kooselu kestis Saksamaa Liitvabariigi territooriumil seaduslikult vähemalt kaks aastat või\nvälismaalane suri Saksamaa Liitvabariigis kestnud abielulise kooselu ajal\nja välismaalasel oli selle hetkeni elamisluba, alaline elamisluba või pikaajalise elaniku EL elamisluba, välja arvatud juhul, kui tal ei olnud võimalik temast mitteolenevatel põhjustel taotleda õigeaegselt pikendamist. […]\n2. Lõike 1 esimese lause punkti 1 kohast Saksamaa Liitvabariigi territooriumil seaduslikult kestnud abielulise kooselu tingimust ei tule arvesse võtta, kui eriti range kohtlemise vältimiseks on vaja anda abikaasale võimalus riigis elamist jätkata, välja arvatud juhul, kui selle välismaalase puhul on elamisloa pikendamine välistatud. […]”\nAufenthG § 9a „Pikaajalise elaniku EL elamisluba” lõigetes 1 ja 2 on ette nähtud:\n„1. Pikaajalise elaniku EL elamisluba on tähtajatu elamisluba. Analoogia alusel on kohaldatavad § 9 lõike 1 teine ja kolmas lause. Kui käesolevas seaduses ei ole sätestatud teisiti, on pikaajalise elaniku EL elamisluba samaväärne alalise elamisloaga.\n2. Pikaajalise elaniku EL elamisluba antakse direktiivi [2003/109] artikli 2 punkti b kohaselt välismaalasele, kui\nta on elanud Saksamaa Liitvabariigi territooriumil elamisloa alusel vähemalt viis aastat;\ntal on stabiilne ja korrapärane sissetulek, mis tagab tema enda ja tema ülalpeetavate pereliikmete toimetuleku;\nta valdab piisaval määral saksa keelt;\ntal on põhiteadmised Saksamaa Liitvabariigi õigus- ja ühiskondlikust korrast ja elukorraldusest;\nsee ei ole vastuolus avaliku julgeoleku ja korra kaitse kaalutlustega, arvestades avaliku julgeoleku või korra rikkumise raskust või laadi, või välismaalasest lähtuva ohu kaalutlustega, võttes arvesse riigis elamise senist kestust ja sidemete olemasolu Saksamaa Liitvabariigi territooriumil ja\ntal on sobiv elamispind iseenda ja temaga ühes leibkonnas elavate pereliikmete tarvis.”\nSaksamaa 30. juuli 2004. aasta seaduse Euroopa Liidu kodanike vaba liikumise kohta (Gesetz über die allgemeine Freizügigkeit von Unionsbürgern) (edaspidi „FreizügG/EU”) § 5 lõiked 1 ja 2 sätestavad:\n„1. Vaba liikumise õigust omavatele liidu kodanikele ja nende pereliikmetele, kellel on mõne Euroopa Liidu liikmesriigi kodakondsus, väljastatakse ex officio viivitamatult nende elamisõigust tõendav dokument.\n2. Vaba liikumise õigust omavatele pereliikmetele, kes ei ole liidu kodanikud, väljastatakse ex officio kuue kuu jooksul pärast vajalike andmete esitamist liidu kodaniku pereliikme elamisluba tähtajaga viis aastat. Tunnistuse vajalike andmete esitamise kohta saab pereliige viivitamatult.”\nJaapani kodanik Y. Iida abiellus 1998. aastal Ühendriikides Saksa kodaniku N.-I-ga. Nende tütar Mia sündis 27. augustil 2004 USA-s ja tal on Saksa, USA ja Jaapani kodakondsus.\nPere kolis 2005. aasta detsembris Saksamaale. Jaanuaris 2006 sai Y. Iida vastavalt AufenthG §-le 28 elamisloa perekonna taasühinemiseks. Alates 2006. aasta veebruarist töötab ta tähtajatu töölepingu alusel täistööajaga Ulmis ja ta igakuine brutosissetulek on hetkel 4850 eurot. Tööaegade tõttu vabastati ta seadusega ette nähtud kohustusest osaleda integratsioonikursusel.\nY. Iida abikaasa asus 2007. aasta kevadel tööle täistööajaga Viinis. Ehkki abikaasad jätkasid alguses abielulist kooselu Ulmis ja Viinis, elavad nad alates 2008. aasta jaanuarist püsivalt lahus, kuigi abielu ei ole veel lahutatud. Tütre hooldusõigus on mõlemal abikaasal ja nad kasutavad seda ühiselt, ehkki alates 2008. aasta märtsist elavad ema ja tütar alaliselt Viinis, kus viimane ka koolis käib.\nY. Iida külastab oma tütart Viinis regulaarselt kord kuus ühel nädalavahetusel ja tütar veedab vaheajad peamiselt isa juures Ulmis. Ette on võetud ka ühiseid reise. Isa ja tütre vaheline suhe on Y. Iida poolt Verwaltungsgerichtshof Baden-Württembergile esitatud informatsiooni kohaselt suurepärane.\nPärast seda, kui tema tütar ja abikaasa lahkusid, ei saanud Y. Iida enam tugineda AufenthG §-s 31 toodud autonoomsele elamisõigusele, sest abikaasad ei olnud elanud Saksamaal koos vähemalt kaks aastat ja sellest tingimusest ei ole taotletud erandi tegemist.\nSiiski sai Y. Iida tulenevalt töötamisest elamisloa, mida pikendati AufenthG § 18 alusel 18. novembrist 2010 kuni 2. novembrini 2012, ning mida võib ka edaspidi pikendada.\nY. Iida esitas 30. mail 2008 Stadt Ulmile taotluse väljastada talle FreizügG/EU §-s 5 ette nähtud „liidu kodaniku pereliikme elamisluba”. Tema taotlus jäeti esmalt Stadt Ulmi ja Regierungspräsidium Tübingen’i (Tübingeni allasutus) ning seejärel Verwaltungsgericht Sigmaringen’i (Sigmaringeni halduskohus) otsusega rahuldamata põhjendusega, et ta ei saa taotleda sellise loa väljastamist liidu õiguse alusel.\nY. Iida esitas 6. mail 2010 selle otsuse peale apellatsioonkaebuse Verwaltungsgerichtshof Baden-Württembergile.\nLisaks esitas Y. Iida taotluse AufenthG § 9a alusel pikaajalise elaniku elamisloa saamiseks, kuid loobus sellest hiljem.\nNeil asjaoludel otsustas Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:\nKüsimused seoses […] direktiivi 2004/38 […] artiklitega 2, 3 ja 7:[...]\nKas pidades silmas eeskätt Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta”) artikleid 7 ja 24 ning [Roomas 4. novembril 1950 allkirjastatud] Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni (edaspidi „EIÕK”) artiklit 8, on direktiivi 2004/38 artikli 2 punkti 2 alapunkti d laiendava tõlgenduse korral „pereliige” ka vaba liikumise õigusega liidu kodanikust lapse suhtes hooldusõigust omav lapsevanem, kes on kolmanda riigi kodanik ega ole lapse ülalpeetav?\nKui vastus on jaatav, siis kas pidades silmas eeskätt [harta] artikleid 7 ja 24 ning [EIÕK] artiklit 8, on direktiiv 2004/38 selle artikli 3 lõike 1 laiendava tõlgenduse korral kohaldatav kõnealuse vanema suhtes ka siis, kui see vanem ei ole teise liikmesriiki lahkunud liidu kodanikust lapsega kaasas ega ühine temaga, kuid jääb elama lapse päritoluliikmesriiki?\nKui vastus on jaatav, siis kas pidades silmas eeskätt [harta] artikleid 7 ja 24 ning [EIÕK] artiklit 8, tuleneb sellest direktiivi 2004/38 artikli 7 lõike 2 laiendava tõlgenduse korral kõnealuse vanema õigus elada liidu kodanikust lapse päritoluliikmesriigis kauem kui kolm kuud, seda vähemalt seni, kuni tal on hooldusõigus, mida ta tegelikult teostab?\nKüsimused seoses [EL lepingu] artikli 6 lõikega 1 koostoimes [hartaga]:\nKas harta kohaldamisala, millele viitab harta artikli 51 lõike 1 esimese lause teine alternatiiv, on avatud juba siis, kui vaidluse ese sõltub siseriiklikust seadusest (või seaduse osast), millega võeti üle ka – aga mitte ainult – Euroopa Liidu direktiivid?\nKui vastus on eitav, siis kas harta kohaldamisala, millele viitab harta artikli 51 lõike 1 esimese lause teine alternatiiv, on avatud juba seetõttu, et kaebajal võib olla liidu õiguse kohane riigis elamise õigus ja seetõttu võib ta [Freizügigkeitsgesetz/EU] § 5 lõike 2 esimese lause kohaselt taotleda „liidu kodaniku pereliikme elamisluba”, mille õiguslik alus on direktiivi 2004/38 artikli 10 lõike 1 esimene lause?\nKui vastus on eitav, siis kas harta kohaldamisala, millele viitab harta artikli 51 lõike 1 esimese lause teine alternatiiv, on ERT-kohtupraktikat (Euroopa Kohtu 18. juuni 1991. aasta otsus kohtuasjas C-260/89: ERT, EKL 1991, lk I-2925, punktid 41–45) järgides avatud, kui liikmesriik piirab riigis elamise õigust isiku puhul, kes on alaealise liidu kodaniku hooldusõigust omav kolmanda riigi kodanikust isa, kusjuures liidu kodanik viibib koos oma emaga viimase kutsetegevuse tõttu valdavalt muus Euroopa Liidu liikmesriigis?\nKui harta kohaldamisala on avatud, siis kas kolmanda riigi kodanikust isa riigis elamise õigus võib tuleneda vahetult [harta] artikli 24 lõikest 3, seda vähemasti seni, kuni tal on oma liidu kodanikust lapse suhtes hooldusõigus, mida ta tegelikult teostab, kuigi laps viibib valdavalt muus Euroopa Liidu liikmesriigis?\nKui vastus on eitav, siis kas kolmanda riigi kodanikust isa riigis elamise õigus võib tuleneda liidu kodanikust lapse vaba liikumise õigusest vastavalt [harta] artikli 45 lõikele 1 vajaduse korral koostoimes harta artikli 24 lõikega 3, seda vähemasti seni, kuni tal on oma liidu kodanikust lapse suhtes hooldusõigus, mida ta tegelikult teostab, selleks et eeskätt liidu kodanikust lapse vaba liikumise õiguselt ei võetaks kogu kasulikku mõju?\nKüsimused seoses [EL lepingu] artikli 6 lõikega 3 koosmõjus liidu õiguse üldpõhimõtetega:\nKas Euroopa Kohtu praktikas alates 12. novembri 1969. aasta otsusest kohtuasjas 29/69: Stauder (EKL 1969, lk 419, punkt 7) kuni näiteks 22. novembri 2005. aasta otsuseni kohtuasjas C-144/04: Mangold (EKL 2005, lk I-9981, punkt 75) väljatöötatud EL-i „kirjutamata” põhiõigusi saab täies ulatuses kohaldada, kuigi konkreetsel juhul ei ole [harta] kohaldamisala avatud, teisisõnu kas [EL lepingu] artikli 6 lõike 3 kohaselt liidu õiguse üldpõhimõteteks olevad põhiõigused saavad autonoomselt ja sõltumatult kehtida [EL lepingu] sama artikli lõikes 1 viidatud hartas sätestatud uute põhiõiguste kõrval?\nKui vastus on jaatav, siis kas hooldusõiguse tõhusaks teostamiseks saab liidu õiguse üldpõhimõtetest, eeskätt pidades silmas [EIÕK] artikli 8 kohast perekonnaelu austamise kohustust, tuletada liidu õigusnormide kohase riigis elamise õiguse isiku puhul, kes on sellise alaealise liidu kodaniku kolmanda riigi kodanikust isa, kes viibib oma emaga viimase kutsetegevuse tõttu valdavalt muus Euroopa Liidu liikmesriigis?\nKüsimus seoses ELTL artikli 21 lõikega 1 koosmõjus [EIÕK] artikliga 8:\nKui [EL lepingu] artikli 6 lõige 1 või lõige 3 ei too kaebaja puhul kaasa liidu õiguse kohast riigis elamise õigust, siis kas järgides 19. oktoobri 2004. aasta otsust kohtuasjas C-200/02: Zhu ja Chen (EKL 2004, lk I-9925, punktid 45–47) saab vaba liikumise õigusest, mis on alaealisel liidu kodanikul, kes elab koos oma emaga viimase kutsetegevuse tõttu valdavalt muus Euroopa Liidu liikmesriigis, tuleneda hooldusõiguse tõhusa teostamise eesmärgil vastavalt ELTL artikli 21 lõikele 1, arvestades vajaduse korral [EIÕK] artiklit 8, lapse kolmanda riigi kodanikust isa elamisõigus liidu kodanikust lapse päritoluliikmesriigis?\nKüsimus seoses […] direktiivi 2004/38 […] artikliga 10:\nKui liidu õiguse kohase elamisõiguse olemasolu tunnustatakse, siis kas kolmanda riigi kodanikust vanemal on olukorras, nagu on kujunenud kaebaja puhul, õigus saada „liidu kodaniku pereliikme elamisluba” vastavalt direktiivi 2004/38 artikli 10 lõike 1 esimesele lausele?”\nEespool toodud küsimusi võib eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul ühendada ühte küsimusse, mis kõlab järgmiselt:\n„Kas regulaarsete isiklike suhete ning vanemaga otsese kontakti säilitamise eesmärgil tuleneb Euroopa Liidu õigusest hooldusõigust omava kolmanda riigi kodanikust vanema õigus jääda elama oma liidu kodanikust lapse päritoluliikmesriiki, mida tõendab „liidu kodaniku pereliikme elamisluba”, kui laps kolib vaba liikumise õigust teostades päritoluliikmesriigist mõnda muusse liikmesriiki?”\nEelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimusele vastamiseks tuleb kõigepealt kontrollida, kas isik, kes on sellises olukorras nagu põhikohtuasja kaebaja, võib tugineda teisese õiguse sätetele, mis näevad teatud tingimustel ette liikmesriigis elamisloa andmise kolmanda riigi kodanikule.\nKui sellega ei ole tegemist, siis tuleb järgnevalt kontrollida, kas isik, kes on sellises olukorras nagu põhikohtuasja kaebaja, võib tugineda vahetult EL lepingu liidu kodakondsust puudutavatest sätetest tulenevale elamisõigusele.\nDirektiivi 2003/109 tõlgendamine\nDirektiivi 2003/109 artikli 3 lõike 1 kohaselt kohaldatakse seda direktiivi liikmesriigi territooriumil seaduslikult elavate kolmanda riigi kodanike suhtes. Vastupidi direktiivile 2004/38 (vt 21. detsembri 2011. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-424/10 ja C-425/10: Ziolkowski ja Szeja, EKL 2011, lk I-14035, punktid 46 ja 47) ei näe direktiiv 2003/109 ette tingimusi, mis oleksid ette nähtud kodaniku riigis elamisele selleks, et tegemist oleks liikmesriigi territooriumil seaduslikult elamisega. Sellest tuleneb, et need tingimused määrab kindlaks üksnes siseriiklik õigus.\nKooskõlas direktiivi 2003/109 artikli 4 lõikega 1 annavad liikmesriigid pikaajalise elaniku staatuse nendele kodanikele, kes on vastavalt siseriiklikule õigusele elanud nende territooriumil seaduslikult ja pidevalt viie aasta jooksul vahetult enne asjaomase taotluse esitamist. Direktiivi 2003/109 artikli 3 lõige 2 välistab siiski direktiivi kohaldamise teatud viisil elamise suhtes.\nKooskõlas selle direktiivi artikliga 5 peab kolmanda riigi kodanik pikaajalise elaniku staatuse saamiseks tõendama, et tal on iseenda ja tema ülalpeetavate pereliikmete jaoks stabiilne ja korrapärane sissetulek, millega ta suudab iseennast ja oma pereliikmeid ilma asjaomase liikmesriigi sotsiaalabisüsteemi abita ülal pidada, ning ravikindlustus, mis katab kõiki riske, mis asjaomase liikmesriigi enda kodanike puhul üldiselt on kaetud. Ka võivad liikmesriigid kooskõlas siseriikliku õigusega nõuda kolmandate riikide kodanikelt, et need täidaksid integratsioonitingimusi.\nVastavalt direktiivi 2003/109 artikli 7 lõikele 3 annab liikmesriik asjaomasele kolmanda riigi kodanikule pikaajalise elaniku staatuse, kui eespool nimetatud tingimused, mis on sätestatud direktiivi artiklites 4 ja 5, on täidetud ja isik ei kujuta ohtu direktiivi artikli 6 tähenduses.\nKäesolevas asjas nähtub otsuse punktist 24, et põhikohtuasja kaebaja, kes on kolmanda riigi kodanik, asus Saksamaa territooriumile seaduslikult elama 2006. aasta jaanuaris ja selle aluseks oli talle kooskõlas AufenthG §-ga 28 väljastatud elamisluba perekonna taasühinemiseks. Ka võis Y. Iida saada seejärel 2006. aasta veebruaris sõlmitud tähtajatu töölepingu alusel elamisloa AufenthG § 18 alusel, mis kehtis kuni 2. novembrini 2012, seda hoolimata asjaolust, et abielulise kooselu katkemise tõttu ei olnud tal enam võimalik saada AufenthG §-s 31 ette nähtud autonoomset elamisõigust.\nKohtuasja toimikust nähtub, et esiteks ei kuulu põhikohtuasja kaebaja tema riigis elamise põhjustest tulenevalt direktiivi 2003/109 artikli 3 lõikes 2 nimetatud juhtumite alla ja teiseks on ta elanud viis aastat seaduslikult ja katkematult Saksamaa territooriumil.\nLisaks tuleb märkida, et tulenevalt enda töökohast on Y. Iidal esmapilgul võimalik tõendada, et tal on stabiilne ja korrapärane sissetulek, millega ta suudab iseennast ülal pidada, ning ravikindlustus, mis katab kõiki riske, mis Saksamaa enda kodanike puhul üldiselt on kaetud.\nLisaks ei nähtu mingil moel kohtuasja toimikust, et Y. Iida võiks kujutada endast riski avalikule korrale või julgeolekule direktiivi 2003/109 artikli 6 tähenduses.\nMis puudutab lõpuks AufenthG § 9a lõike 2 punktides 3 ja 4 ette nähtud integratsioonitingimusi, siis isegi kui Y. Iida teadmiste tase saksa keele või Saksamaa Liitvabariigi õigus- ja ühiskondliku korra ning elukorralduse tundmises ei ole eriti hea, siis tõendatud on üksnes see, mida Saksamaa valitsus märkis kohtuistungil ja nimelt, et kuna Y. Iidal on ülikooliharidust tõendav diplom, siis kehtivad tema suhtes asjaomase siseriikliku õiguse kohaselt integratsiooni valdkonnas madalamad nõuded. Lisaks nähtub kohtuasja toimikust, et oma tööaegade tõttu oli Y. Iida vabastatud kohustusest osaleda integratsioonikursusel.\nEeltoodust tuleneb, et kolmanda riigi kodanikule, kes on sellises olukorras nagu põhikohtuasja kaebaja, võib anda pikaajalise elaniku staatuse direktiivi 2003/109 tähenduses.\nSiiski, nagu nähtub käesoleva kohtuotsuse punktist 31, loobus Y. Iida elamisloa taotlusest, mille ta oli esitanud pikaajalise elaniku elamisloa saamiseks kooskõlas AufenthG §-ga 9a.\nKuid direktiivi 2003/109 artikli 7 lõikest 1 tuleneb, et pikaajalise elaniku saatuse saamiseks peab asjaomane kolmanda riigi kodanik esitama taotluse oma elukohaliikmesriigi pädevale asutusele. Samuti tuleneb direktiivi artikli 4 lõikest 1, et liikmesriigid annavad pikaajalise elaniku staatuse, võttes arvesse vahetult enne asjaomase taotluse esitamist liikmesriigis elatud aastaid.\nSeega, kuivõrd Y. Iida loobus vabatahtlikult taotlusest pikaajalise elaniku staatuse saamiseks kooskõlas direktiiviga 2003/109, ei saa talle anda elamisluba selle direktiivi sätete alusel.\nDirektiivi 2004/38 artikkel 3 „Soodustatud isikud” sätestab lõikes 1, et seda direktiivi kohaldatakse kõikide liidu kodanike suhtes, kes liiguvad liikmesriiki või elavad liikmesriigis, mille kodanikud nad ei ole, ja nende artikli 2 punktis 2 määratletud pereliikmete suhtes, kes on nendega kaasas või ühinevad nendega.\nDirektiivi 2004/38 artikli 2 punkti 2 alapunktide a ja d kohaselt tuleb liidu kodaniku „pereliikme[te]ks” selle direktiivi tähenduses pidada abikaasat ning ülalpeetavaid ülenejaid lähisugulasi ja punktis b määratletud abikaasa või partneri vahetult ülenejad sugulasi.\nSeega ei saa direktiivi 2004/38 alusel liikmesriiki sisenemise ja seal elamise õigust mitte kõik kolmanda riigi kodanikud, vaid ainult need, kes on sellise liidu kodaniku „perelii[kmed]” selle direktiivi artikli 2 punkti 2 tähenduses, kes on kasutanud oma õigust vabalt liikuda, asudes elama liikmesriiki, mille kodanik ta ei ole (25. juuli 2008. aasta otsus kohtuasjas C-127/08: Metock jt, EKL 2008, lk I-6241, punkt 73, ja 15. novembri 2011. aasta otsus kohtuasjas C-256/11: Dereci jt, EKL 2011, lk I-11315, punkt 56).\nPõhikohtuasjas on nii Y. Iida abikaasa kui ka tema tütar direktiivi 2004/38 alusel soodustatud isikud, kui nad liikusid liikmesriiki või elavad liikmesriigis, mille kodanikud nad ei ole; käesolevas asjas on selleks liikmesriigiks Austria.\nMis puudutab seda, kas põhikohtuasja kaebaja võiks olla „pereliige” direktiivi 2004/38 artikli 2 punkti 2 tähenduses, siis tuleb eristada esiteks kaebaja ja tema tütre vahelist sidet ning teiseks kaebaja ja tema abikaasa vahelist sidet.\nNimelt tuleneb esiteks põhikohtuasja kaebaja ja tema tütre vahelise perekondliku sideme osas direktiivi 2004/38 artikli 2 punkti 2 alapunktist d, et liidu kodaniku ülenejad lähisugulased peavad olema selleks, et neid saaks pidada „pereliikmeteks” nimetatud sätte tähenduses, asjaomase liidu kodaniku „ülalpeetavad”.\nEuroopa Kohtu praktikast nähtub selle kohta, et see, kas elamisõigust omava liidu kodaniku pereliige on „ülalpeetav”, tuleneb faktilisest olukorrast, mida iseloomustab asjaolu, et pereliikme materiaalse toetuse tagab elamisõiguse omanik selliselt, et käesolevast olukorrast erineva olukorra puhul, see tähendab juhul, kui elamisõiguse omanik on kolmanda riigi kodaniku ülalpeetav, ei saa kolmanda riigi kodanik tugineda sellele, et ta on elamisõiguse omaniku „ülalpeetav” üleneja sugulane direktiivi 2004/38 tähenduses, selleks et saada elamisõigus vastuvõtvas liikmesriigis (vt direktiivile 2004/38 eelnenud sarnaste liidu õiguse normide kohta eespool viidatud kohtuotsus Zhu ja Chen, punktid 43 ja 44 ning seal viidatud kohtupraktika).\nEeltoodust tuleneb, et põhikohtuasja kaebajat ei saa pidada oma tütre „pereliikmeks” direktiivi 2004/38 artikli 2 punkti 2 tähenduses.\nMis puudutab teiseks põhikohtuasja kaebaja ja tema abikaasa vahelist sidet, siis tuleb märkida, et sellise vaba liikumise õigust kasutanud liidu kodaniku „pereliikmeks” direktiivi 2004/38 artikli 2 lõike 2 punkti a tähenduses olemisele ei sea see säte muid tingimusi kui abikaasaks olemine.\nEnt Euroopa Kohus on juba tõdenud direktiivile 2004/38 eelnenud liidu õigusnormidega seoses, et abielusuhteid ei saa pidada lõppenuks, kui abielu ei ole lõpetanud pädev ametiasutus ja viimasega ei ole tegemist juhul, kui abikaasad elavad lihtsalt lahus, isegi kui neil on kavatsus hiljem lahutada, mis tähendab, et abikaasa ei pea tuletatud elamisõiguse omamiseks tingimata elama pidevalt koos liidu kodanikuga (vt 13. veebruari 1985. aasta otsus kohtuasjas 267/83: Diatta, EKL 1985, lk 567, punktid 20 ja 22).\nSelline direktiivi 2004/38 artikli 2 punkti 2 alapunktile a analoogse sätte, mis nõudis ka asjaomase liidu kodaniku perekonna jaoks normaalseks peetava eluaseme olemasolu, tõlgendus peaks kohalduma seda enam artikli 2 lõike 2 punkti a suhtes, mis ei näe vastupidi ette nimetatud nõuet.\nKäesolevas asjas ei ole abielupaari Iida abielu pädeva ametiasutuse poolt lahutatud, mistõttu võib Y. Iidat pidada tema abikaasa pereliikmeks direktiivi 2004/38 nimetatud sätte tähenduses.\nSiiski, kuigi põhikohtuasja kaebajat võib pidada oma abikaasa „pereliikmeks” direktiivi 2004/38 artikli 2 lõike 2 punkti a tähenduses, ei saa teda kvalifitseerida selle direktiivi järgi „soodustatud isikuks”, kuna direktiivi artikli 3 lõige 1 nõuab, et liidu kodaniku pereliige, kes liigub liikmesriiki või elab liikmesriigis, mille kodanik ta ei ole, on liidu kodanikuga kaasas või ühineb temaga.\nSama nõue liidu kodanikuga kaasas olemise või temaga ühinemise kohta sisaldub muuseas ka direktiivi 2004/38 artikli 6 lõikes 2 ja artikli 7 lõikes 2, kus laiendatakse liidu kodaniku elamisõigust tema pereliikmetele, kes ei ole mõne liikmesriigi kodanikud, ja lisaks ka artikli 10 lõike 2 punktis c selle direktiiviga ette nähtud elamisloa väljaandmise suhtes.\nSelline nõue vastab lisaks direktiiviga 2004/38 liidu kodanike pereliikmetele ette nähtud liikmesriiki sisenemise ja seal viibimise õigusest tuletatud õiguse eesmärgile, võttes arvesse, et vastasel juhul võib asjaolu, et liidu kodaniku perekonnal ei ole võimalik liidu kodanikuga kaasa tulla või ühineda temaga vastuvõtvas liikmesriigis, riivata liidu kodaniku liikumisvabadust ja seetõttu pärssida tema õigust sellesse liikmesriiki siseneda ja seal elada (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Metock jt, punkt 63).\nSeega tuleneb eeltoodust, et kolmanda riigi kodanik, kes on vaba liikumise õigust kasutanud liidu kodaniku pereliige, võib tugineda õigusele jääda kokku liidu kodanikuga direktiivi 2004/38 alusel üksnes vastuvõtvas liikmesriigis, kus nimetatud kodanik elab (vt selle kohta direktiivile 2004/38 eelnenud liidu õigusaktide sarnaste sätete osas 11. detsembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-291/05: Eind, EKL 2007, lk I-10719, punkt 24).\nSeega, kuna Y. Iida ei olnud liidu kodanikust pereliikmega, kes kasutas liikumisvabadust, kaasas ega ühinenud temaga, ei saa talle anda elamisõigust direktiivi 2004/38 alusel.\nELTL artiklite 20 ja 21 tõlgendamine\nKõigepealt tuleb märkida, et asutamislepingu liidu kodakondsust puudutavad sätted ei anna kolmandate riikide kodanikele mingisuguseid autonoomseid õigusi.\nNimelt, sarnaselt direktiiviga 2004/38 liidu kodaniku, kes on selle direktiiviga soodustatud isik, kolmanda riigi kodanikust pereliikmele antud õigustele, ei kujuta aluslepingu liidu kodakondsust puudutavate sätetega kolmandate riikide kodanikele antud võimalikud õigused endast nende kodanike isiklikke õigusi, vaid tuletatud õigusi, mille nad on omandanud seoses liidu kodaniku poolt liikumisvabaduse kasutamisega (vt selle kohta 5. mai 2011. aasta otsus kohtuasjas C-434/09: McCarthy, EKL 2011, lk I-3375, punkt 42, ja eespool viidatud kohtuotsus Dereci jt, punkt 55).\nNagu on märgitud käesoleva kohtuotsuse punktis 63, seisneb nende tuletatud õiguste eesmärk ja põhjendatus tõdemuses, et nende õiguste tunnustamata jätmine võib liidu kodaniku liikumisvabadust riivata ja pärsib seetõttu tema õigust vastuvõtvasse liikmesriiki siseneda ja seal elada.\nSeega leiti, et kui liidu kodaniku vanemale, kes on liikmesriigi või kolmanda riigi kodanik ja lapse tegelik hooldaja, ei anta luba elada koos kõnealuse kodanikuga vastuvõtvas liikmesriigis, muutub lapse elamisõiguse kasutamine võimatuks, kuna väike laps saab elamisõigust kasutada vaid eeldusel, et temaga võib kaasas olla teda hooldav isik, kellel peab olema järelikult õigus elada vastuvõtvas liikmesriigis koos lapsega kõnealuse elamisperioodi vältel (vt eespool viidatud kohtuotsus Zhu ja Chen, punkt 45).\nSamuti on tõdetud, et juhul kui liidu kodanik pöördub pärast teises liikmesriigis töötamist tagasi liikmesriiki, mille kodanik ta on, on selle töötaja pereliikmest kolmanda riigi kodanikul õigus elada selles liikmesriigis, mille kodanik töötaja on, ja seda vaatamata sellele, et nimetatud töötaja ei tee seal tõelist ja tegelikku tööd. Kui nimetatud kodanikul ei oleks sellist õigust, võib töötajat, liidu kodanikku, mõjutada liikmesriigist, mille kodanik ta on, teise liikmesriigi territooriumil töötamise eesmärgil mitte lahkuma asjaolu, et tal ei pruugi olla pärast tagasipöördumist päritoluliikmesriiki võimalik jätkata lähedaste pereliikmetega kooselu, mis võis saada – kas abielu või perekonna taasühinemisega – alguse vastuvõtvas liikmesriigis (eespool viidatud kohtuotsus Eind, punktid 45, 35 ja 36).\nLõpuks esineb aga ka väga erilisi olukordi, kus vaatamata sellele, et kolmandate riikide kodanike elamisõigust käsitlev teisene õigus ei ole kohaldatav ja asjaomane liidu kodanik ei saa kasutada liikumisvabadust, ei saa erandkorras keelduda andmast elamisõigust sellisele kodanikule, kes on liikmesriigi kodaniku pereliige, kuna muidu kaotaks sellele liikmesriigi kodanikule kuuluv liidu kodakondsus oma kasuliku mõju, sest sellise keeldumise tagajärjena on see kodanik tegelikult kohustatud lahkuma kogu liidu territooriumilt, mille tagajärjel jääb liidu kodanik ilma võimalusest kasutada reaalselt põhilisi õigusi, mida kodanikuks olemise staatus talle annab (vt eespool viidatud kohtuotsus Dereci jt, punktid 67, 66 ja 64).\nEespool toodud olukordi iseloomustav ühine tegur on see, et isegi kui neid reguleerivad a priori liikmesriikide pädevusse jäävad õigusnormid, see tähendab õigusnormid, mis puudutavad väljapoole direktiivide 2003/109 ja 2004/38 kohaldamisala jäävate kolmandate riikide kodanike õigust liikmesriiki siseneda ja seal elada, on need siiski õigupoolest seotud liidu kodaniku liikumisvabadusega, mis tähendab, et nendel kolmandate riikide kodanikel ei saa keelata kasutada õigust siseneda liidu kodaniku elukohaliikmesriiki ja seal elada, sest vastasel korral oleks liidu kodaniku liikumisvabadust piiratud.\nSellises asjas nagu põhikohtuasjas tuleb kõigepealt märkida, et kaebaja, kes on kolmanda riigi kodanik, ei taotle elamisõigust vastuvõtvas liikmesriigis, kus elavad tema abikaasa ja tütar, kes on liidu kodanikud, vaid Saksamaal, viimaste päritoluriigis.\nKa on selge, et põhikohtuasja kaebaja elab selles liikmesriigis kooskõlas siseriikliku õigusega, ilma et elamisõiguse puudumine liidu õiguse järgi oleks takistanud tema tütart või abikaasat kasutamast nende õigust vabale liikumisele ja kolimast Austriasse.\nLõpuks, nagu tuleneb käesoleva otsuse punktidest 28 ja 40–45, on põhikohtuasja kaebajal esiteks kooskõlas siseriikliku õigusega elamisõigus 2. novembrini 2012, mis on Saksamaa valitsuse sõnul esmapilgul pikendatav, ja teiseks võib ta põhimõtteliselt taotleda pikaajalise elaniku staatust direktiivi 2003/109 tähenduses.\nNeil asjaoludel ei saa põhjendatult väita, et põhikohtuasjas vaidlusalune otsus võib jätta Y. Iida tütre või abikaasa ilma reaalsest võimalusest kasutada põhilisi õigusi, mida liidu kodaniku staatus neile annab või takistada neid kasutada õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil (vt eespool viidatud kohtuotsus McCarthy, punkt 49).\nSelles osas tuleb meenutada, et täielikult hüpoteetiline tulevikuväljavaade kasutada vaba liikumise õigust ei kujuta endast piisavat sidet liidu õigusega, et õigustada selle sätete kohaldamist (vt 29. mai 1997. aasta otsus kohtuasjas C-299/95: Kremzow, EKL 1997, lk I-2629, punkt 16). Sama kehtib ka täielikult hüpoteetilise väljavaate kohta selle õiguse kasutamist takistada.\nMis puudutab eelotsusetaotluse esitanud kohtu poolt esile toodud põhiõigusi, eelkõige õigust era- ja perekonnaelu austamisele ning lapse õigusi, mis on vastavalt ette nähtud harta artiklites 7 ja 24, siis tuleb meenutada, et harta sätted on harta artikli 51 lõike 1 kohaselt ette nähtud liikmesriikidele üksnes liidu õiguse kohaldamise korral. Vastavalt sama artikli lõikele 2 ei laienda harta liidu õiguse reguleerimisala kaugemale liidu pädevusest, ei lisa liidule uusi pädevusvaldkondi ja ülesandeid ega muuda aluslepingutes määratletud pädevust ja ülesandeid. Seega peab Euroopa Kohus liidu õigust harta seisukohast tõlgendama liidule antud pädevuse piirides (vt eespool viidatud kohtuotsus Dereci jt., punkt 71).\nSelleks et teha kindlaks, kas Saksamaa ametiasutuste keeldumine anda Y. Iidale „liidu kodaniku pereliikme elamisluba” kuulub liidu õiguse kohaldamise alla harta artikli 51 tähenduses, tuleb teiste tegurite hulgas hinnata, kas asjaomaste siseriiklike õigusnormide eesmärk on liidu õiguse sätte kohaldamine, milline on selle õigusnormi iseloom ja kas see järgib teistsuguseid eesmärke kui liidu õigus, isegi kui need õigusnormid mõjutavad liidu õigust vaid kaudselt, ning seda, kas selles valdkonnas on olemas liidu õiguse erinormid või normid, mis võivad seda valdkonda mõjutada (vt 18. detsembri 1997. aasta otsus kohtuasjas C-309/96: Annibaldi, EKL 1997, lk I-7493, punktid 21–23).\nEhkki FreizügG/EU § 5 kohaldab „liidu kodaniku pereliikme elamisloa” väljastamist ette nähes liidu õigust, ei kuulu põhikohtuasja kaebaja olukord siiski liidu õiguse kohaldamisalasse, sest ta ei täida sellise elamisloa väljastamisele direktiivi 2004/38 artiklis 10 seatud kriteeriume. Ning kuna põhikohtuasja kaebaja ei ole esitanud taotlust pikaajalise elaniku staatuse saamiseks kooskõlas direktiiviga 2003/109, siis puudub tema olukorral igasugune seos liidu õigusega.\nSellistel tingimustel ei ole Saksamaa ametiasutuste keeldumine väljastada Y. Iidale „liidu kodaniku pereliikme elamisluba” liidu õiguse kohaldamine harta artikli 51 tähenduses, sest selle keeldumise kooskõla põhiõigustega ei kontrollita selle sättega ettenähtud õiguste alusel.\nEeltoodut arvestades tuleb esitatud küsimusele vastata nii, et väljaspool direktiiviga 2004/38 reguleeritud olukordi ning juhul, kui puudub ka muu side kodakondusust puudutavate liidu õigusnormidega, ei saa kolmanda riigi kodanik tugineda iseenda või liidu kodaniku elamisõigusest tuletatud elamisõigusele.\nVäljaspool nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ (mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ) reguleeritud olukordi ning juhul, kui puudub ka muu side kodakondusust puudutavate liidu õigusnormidega, ei saa kolmanda riigi kodanik tugineda iseenda või liidu kodaniku elamisõigusest tuletatud elamisõigusele.


Selles artiklis räägime teile ettevõttest TELUS International, mida peetakse ettevõtete digitaliseerimise segmendis pioneeriks. Turg, kus ettevõte tegutseb, võib 23.6. aastaks jõuda 2027 miljardi dollarini.\nIPO Bumble Inc: purustage jää\n15. jaanuaril esitas Bumble Inc NASDAQ-is IPO-d. Ettevõte tegutseb veebikohtlemise valdkonnas ja teenib raha tasuliste tellimuste pakkumisega. Selles artiklis käsitleme, kuidas ettevõte erineb valdkonna juhtidest ja mida see on seotud ahistamisega.


Lucy Worsley – Vikitsitaadid\nLucy Worsley (sündinud 18. detsembril 1973) on inglise ajaloolane ja telesaatejuht. Eesti keeles on seni ilmunud kaks tema raamatut:\n"Jane Austen ja tema kodud". Tõlkinud Krista Eek. Tänapäev, 2018\n"Kuninganna Victoria: tütar, naine, ema, lesk". Tõlkinud Jana Linnart. Tänapäev, 2019\n"Jane Austen ja tema kodud"Redigeeri\nTsitaadid väljaandest: Lucy Worsley, "Jane Austen ja tema kodud". Tõlkinud Krista Eek. Tänapäev, 2018.\nJane'i jaoks oli kodu alaliseks murekohaks. Millist ja kus asuvat elukohta saaks ta endale lubada? Kuidas leida vallalise tütre ja tädi rohkete koduste kohustuste kõrvalt aega kirjutamiseks? Kus oma käsikirju turvaliselt hoida? Oma kodu paistis Jane'ile ilmselt alati kättesaamatu unistusena. Ta oli loomingulise tööga suutnud küll kindlustada endale tillukese kapitalivaru, kuid isa surm sundis otsima ajutist peavarju üürikodudes või pendeldama sugulaste vahel, kes kasutasid teda odava lapsehoidjana. (lk 9)\nEnamik tema teoste stseenidest, kus inimesed räägivad, alati räägivad, leiavad aset siseruumides, mõnes toas, alatihti on selleks elutuba. Kui Jane'i tegelased tahavad aga kõnelda teemadel, mis on tõeliselt tähtsad — oma tunnetest, tõest peavad nad minema välja. Nad põgenevad nende elusid piiravate elutubade lõugade vahelt. (lk 10)\nKurb tõde on see, et ta oli lihtsalt üks paljudest oma ajastu sarnase ühiskondliku positsiooniga vanatüdrukutest, kes pidid andma endast parima, et tunda end kodus ka ebatavalistes, kasinates või ebameeldivates paikades. Ja see ei kehtinud ainult vallaliste naiste kohta. (lk 10)\nKuigi sageli arvatakse, et Jane'i elust puudusid armusuhted, on teada, et ta keeldus kindlasti vähemalt ühe kosilase abieluettepanekust, tema elu lähemalt uurides näeme kogunisti viit võimalikku partnerit. Usutavasti hoidus Jane teadlikult end abielukohustustega sidumast, kuna uskus, et abielu, varad ja kindel kodu võisid kujutada vanglat. (lk 11)\nJane pidi selle aja [kirjutamiseks] leidmiseks võitlema koduste kohustustega viisil, mis ei solvaks tema peret ega nende arusaama sellest, mida vanatüdrukust tädi pidi tegema. See oli tema sõda — tüütu, igav, igapäevane kodune võitlus selle üle, kes peaks tegema milliseid majapidamistöid. Niisuguseid lahinguid löövad naised siiani, ka tänapäeval. (lk 12)\nIga põlvkond saab endale sellise Jane Austeni, mida väärib. Teda uurinud viktoriaanid leidsid eest "hea väikese naise", kes kirjutas oma raamatud peaaegu poolkogemata ja ilma igasuguse vaevata — teda kutsuti isegi nimega "kanoniseeritud püha tädi Jane Steventonist-Chawtonist". (lk 12)\nJane'i elukulg, mis näib pealtnäha nii vaikne, paistab olevat täis suletud uksi, radu, mis olid talle keelatud, valikuid, mida ta ei saanud teha. Tema suureks panuseks oli lükata mõnedki uksed natuke lahti — et meie, hilisemate põlvkondade esindajad, saaksime nende vahelt läbi pugeda. (lk 13)\nSteventoni küla asus maal, kuhu oli raske pääseda, kui konarlikud põlluteed olid muutunud porimülgasteks. Paljud kutsarid koguni keeldusid inimesi sinna viimast. Kord olla üks tõllaga Steventoni suunduv Austenite sugulane kutsarile hüüdnud, et too hakkaks ometi liikuma. "Ma liigungi, sir, seal, kus saan!" kostis kutsar. "Rumal mees," hõigati talle vastu, "seda oskab igaüks, mina tahan, et sa liiguksid seal, kus ei saa liikuda!" (lk 18)\nKuigi Cassandra [Jane Austeni ema] lähim suguvõsa koosnes suuremalt jaolt vaimulikest, hiilisid tema sugupuu kõrgemates okstes ringi ka mõned aadlitiitlid ning märkimisväärsed maavaldused ja varandused, mille hulka kuulus ka Warwickshire'is asuv Stoneleigh Abbey. (lk 20)\nTeravmeelsust peeti naisterahva juures puuduseks. Cassandra Leigh tundis siiski oma "vilka teravmeelsuse" üle uhkust. Ta oli uhke, et suutis hõlpsasti leida sõnu, nalju ja kiireid vastuseid, ning Jane'i isa oli erakordne 18. sajandi härrasmees, kes oskas seda hinnata täpselt sama kõrgelt kui ta naine. (lk 21)\nAustenite hulgas olid nõbudevahelised abielud sagedased — vennad abiellusid mõnikord vanemate nõbudega ja kui naine juhtus surema, siis nende nooremate õdedega. Sobilike kaasade valik "õigel" sotsiaalse klassi tasemel ei olnud suur ning seetõttu oli toonane maailm peaaegu intsestne. (lk 23)\nKui toetaja kinkis mõnele vaimulikule ametikoha, siis oli see põhimõtteliselt nagu mõne restoraniketi frantsiisi kinkimine: siin on sulle kogudus, kogu oma koguduse liikmetelt sellist kümnist nagu suudad ja asu tegutsema. (lk 24)\nKõik georgiaanliku ajastu murrangulised muutused, nii Prantsuse revolutsioon, tööstusrevolutsioon kui ka põllumajanduslik revolutsioon, leiavad Jane'i teostes aset kulisside taga. Suursündmuste kirjeldamise asemel näitab Jane meile nende varjatud mõju üksikisikute südametele, mõistusele ja igapäevaelule. (lk 25)\nJane näitas oma romaanides sageli, kuidas vaimulikud — nii dr Grant ja Edmund Bertram kui ka kohutav härra Collins — pühenduvad läbinisti sellele 18. sajandi vaimulikkonna tähtsale kohusele "kohendada oma kodukotust". Aadlikud renoveerisid oma maamõisu ja parke, vaimulikud kiriklaid. Tegu oli omamoodi kohustusega, härra Collinsi kinnitab, et "mõistagi tuleb [hingekarjase kodu] sisse seada nii mõnusalt kui võimalik". (lk 27)\nMeie arusaam kodu ja töökoha eraldatusest, et kodu on privaatne paik puhkamiseks või sotsialiseerumiseks, ei kehtinud 18. sajandi maailmas, kuna tollel ajal olid kodud kohaks, kus tuli teha rasket tööd. Me ei tohi alahinnata ka puhtalt füüsilist tööd, mida nõudis seesuguse maja koristamine ja töökorras hoidmine. Rõivaste pesemine, toiduvalmistamine, koristamine - kõik need olid vaevanõudvad ja ajakulukad ettevõtmised. (lk 29-30)\nPesu pesti kord nädalas ning selleks palgati eraldi teenijad, näiteks proua Bushell või John Steeveni naine. ("Ta ei näe küll välja nii, et mõni tema käest läbi käinud ese võiks kunagi puhas olla," kirjutas Jane, "kuid kes teab?") (lk 32)\nProua Austenit kosutati pärast läbielatut [sünnitust] rammujoogiga, omapärase vedela, alkoholilisandiga pudruga. Ühes 19. sajandi alguses ilmunud kokaraamatus tuli selle valmistamiseks keeta vett, millele olid lisatud kaerahelbed, vürts, pool pinti õlut ja klaasitäis džinni. (lk 35)\nKas proua Austen lahutas lapse meelt ja lõbustas teda, kui nad nende Jane'i elu esimeste nädalate jooksul koos voodis lebasid? Või ehk ei olnud tal selleks jaksu? Pika kehaga ja hilja saabunud Jane'i suhe oma emaga oli alati komplitseeritud. Tema romaanid on täis halbu emasid: vähese mõistusega proua Dashwood ja proua Bennet, kehva tähelepanuvõimega proua Price ja olematud proua Woodhouse ja proua Elliot, kes on loo alguseks juba surnud. Võib-olla said raskused alguse juba esimestest hetkedest. (lk 37)\n"Steventoni põhiline ilu," väidab Jane'i vennapoeg ja esimesi biograafe, "peitus selle hekkides. Sealsel maal ei tähenda hekid kitsast istutatud piiret, vaid ebakorrapärast laia võsa- ja metsatukka ... selle kaitsvast varjust võib leida kõige varasemaid nurmenukke, ülaseid ja metsikuid hüatsinte." Seesugustest hekkidest ääristatud jalgrada — "kirikurada” — kulges kiriklast härra Austeni 12. sajandil ehitatud kivikiriku juurde. Jane'ile sai tuttavaks sealne jugapuu, mis on arvatavasti 900-aastane, ning kiriku tohutusuur võti. (lk 38)\nKui Jane suuremaks sai, otsis ta lähedust oma õe juurest, otsekui oleks Cassandra olnud tema teine ema. Asendusemad ilmutasid end sageli Jane'i romaanides ning tegu oli Jane'ile väga tuttava rolliga, mida ta hakkas ka ise vanemaks saades nooremate naiste eludes mängima. (lk 42)\nAustenid "ei olnud rikkad", kuid nad elasid rikaste inimeste seas, maaomanikest härrasmeeste ja kõrgelt haritud vaimulike keskel. Nad kuulusid ühiskonnakihti, mida on kutsutud pseudo-härrasrahvaks — kes püüdlesid peenema seltskonna elustiili poole, ilma et neil oleks olnud piisavalt raha selle eest maksmiseks. (lk 44)\nViiesaja naela suurune aastasissetulek kujutas alampiiri, mil pere sai veel väita, et kuulub peenema seltskonna hulka. Nii suure sissetuleku annab Jane romaanis "Mõistus ja tunded" neljale Dashwoodile, kes elavad kitsastes tingimustes. Tuhande naela suurune aastasissetulek kujutas teist märkimisväärset verstaposti, kuna oli piiriks, mil perel muutus võimalikuks isikliku tõlla pidamine koos kõigi sellega kaasnevate tallile ja töötajatele tehtavate kulutustega. Austenitelgi oli mõnda aega isiklik tõld, kuid nad leidsid, et selle pidamine on liiga kallis ja sellest tuleb loobuda. (lk 45-46)\nPrantsuse ja Ameerika revolutsioonide mõju ühiskonnale näib jäävat esmapilgul Jane'i teostest ja muredest kaugele. Ent tegelikult pulbitsevad tema jutustuste tasase pinna all küsimused õigest ühiskonnakorraldusest ning mõtetest, kuidas oleks seda võimalik saavutada olukorras, kus voorus ja hierarhia olid asunud vastakatele positsioonidele. (lk 50)\nOxfordis õppides sai Jamesist esimene Austenite lastest, kes sisenes kirjandusmaailma. Temast sai igakuiselt ilmuva ajakirja The Loiterer peatoimetaja, kes täitis ajakirja lehekülgi leebe (ja mitte alati toimiva) satiiriga. "Kõigist keemilistest segudest," kirjutas ta toimetajana, "on kõige ohtlikum tint. Inimene, kes on pistnud oma sõrmed korra sellesse, ei suuda enam iial pääseda selle pihkasest mõjust." (lk 51)\nEnt hoolimata sellest, et Jane ja tema õde tundsid inimesi, kes olid käinud Kariibi mere saarte orjaistandustes, India turgudel, kus härra Austeni õemees püüdis varandust teenida, ja Oxfordi kolledžite puhketubades, ei muutnud see tõsiasja, et nemad ise veetsid suurema osa oma ajast kauges vihmases maanurgas ja kirjutasid lugusid, sest neil ei olnud midagi muud teha. (lk 57)\nTänapäeva ajaloolased on tõstnud õigustatult häält Austenite pere otsuse vastu vaikida maha George'i, kodust minema saadetud defektse lapse olemasolu. Haigus oli nagu häbimärk, nii et George jäeti perekonna varasematest kroonikatest täiesti välja, nagu ka võimalike tülide kirjeldused või tädi Jane'i armulood. (lk 57-58)\nValgustusajastu saabudes olid arstid hakanud nägema erinevates haigustes, sealhulgas ka epilepsias, pigem füüsilisi häireid, mitte enam jumaliku viha väljendust. 1746. aastal ilmunud raamatus "Cases of Epilepsy" kirjutas arst John Andree, et hoolimata vanadest arvamustest, et epilepsiat põhjustasid "jumalad, kuradid, nõidused ja teised üleloomulikud tegurid", oli selles tegelikkuses süüdi "lokaalne häire ajus ja selle ümbruses". (lk 58-59)\nMuidugi ei peaks inimesed abielluma armastusest, kirjutas Jane'i vend James küüniliselt, sest siis "ei oleks selliseid asju nagu abielulahutused ja see oleks advokaatide jaoks kohutavalt kurb". (lk 60)\nMary [kolmas preili Bennet "Uhkuses ja eelarvamuses"] nuhtlemine muusika ja lugemisega tegelemise eest võib näida meile kohutavalt ebaõiglasena, sest ta soovis vaid, et tal oleks hea välimuse asemel maailmale midagigi pakkuda. Tänapäeval on meil kerge jätta kahe silma vahele Jane'i tõelist mõtet: Mary annetel puudus hing. (lk 64)\nTegelikkuses ei olnud James Austen aga suur romaanide austaja. Tõele au andes esines ta romaanide vastaste tiraadidega isegi siis, kui ilmusid tema õe romaanid. Tema peenutsev suhtumine ei olnud tavatu — romaanižanr oli veel noor, alles paari kümnendi eest alguse saanud kunstivorm. Paljud georgiaanlikud lugejad suhtusid proosakirjandusse põlgusega, pidades seda tühiseks ja naiselikuks, ehk isegi väärikust riivavaks ja ohtlikuks. Arvati, et on ohutum, kui tüdrukud loeksid vaid "vagasid teoseid ja kokaraamatuid". (lk 65)\n"Mulle ei oleks ükski naine meelepärasem vaid seetõttu et ta mõistab ladina või kreeka keelt," kirjutas keegi vaimulik laitvalt ühe noore tüdruku kohta, kellel lubati klassikalisi keeli õppida. Põhjendus oli sama, mis alati. "Ma ei tea, millega see küll lõpeb," nurises vaimulik, "aga see ei ole kindlasti sobiv viis hea abielu sõlmimiseks". (lk 68)\nJane ja Cassandra õppisid niisiis kodus peamiselt seda, kuidas olla mõistlikud ja täita ühiskonna ootusi. Neile ei õpetatud, kuidas elul sarvist haarata ja sellesse sukelduda, vaid kuidas olla nutikad, kuidas jääda ellu. Tegu oli nendesamade tooride väärtustega, mis ei võimaldanud neil minna maailma ja endale elatist teenida, vaid pöörasid nende elu sissepoole, kodu poole. (lk 70)\nOxford oli tüdrukute saatmiseks hea koht, sest James Austen oli samuti seal ja sai oma õdedel silma peal hoida ja neile linna näidata. Ent kas selline linnaskäik oli edukas? Oxford hõlmas "palju süngeid kabeleid, tolmuseid raamatukogusid ja õliseid saale," kirjutas üks anonüümne Jamesi õpilasajakirja kaastööline, keegi satiiriline tüdruk, kes narris meessoost tudengite ülespuhutud ja tõsiseid muresid. "Olen kindel, et ei soovi sinna enam kunagi minna." Näib tõenäoline, et see oli esimene kord, mil Jamesi väikese õe Jane'i töö trükis ilmus. (lk 73)\nÜks Jane'i tulevane vennanaine õppis Londonis palju peenemas koolis, "preilide Etonis" Queen Square’i ääres. Selles õppeasutuses oli ühes tagumises ruumis vana tõld, et noored preilid saaksid harjutada sellesse elegantselt sisenemist ja sellest väljumist. Meil ei ole ühtegi tõendit, et Abbey koolis oleks midagi niisugust olnud — tõele au andes arvasid paljud, et vaja ei läinud ka tantsuõpetajat, kes ütles tüdrukutele ainult, et nad "oma rinna ette lükkaksid" ja muutuksid "väga ilusaks nukuks". (lk 75)\nProua Latournelle, kes lähenes viiekümnendatele eluaastatele, oli olnud varasemalt Esther või Sarah Hackett või Hackitt. Ta oli tulnud kooli prantsuse keele õpetajaks, kuigi väidetavalt "ei suutnud prantsuse keeles lausuda ühtegi sõna". Ta vahetas uude ametisse astudes nime (temast sai oletatavasti üpris kehv prantsuse keele õpetaja) sest "tööandjad leidsid, et teda oleks õpilastele parem tutvustada eksootilise nime all". Välimuse poolest oli ta eatu: "tema valge musliinist taskurätt oli kinnitatud alati sama hulga nõeltega, tema musliinist põlle kuju oli alati ühesugune”. Ta jätkas 1780. aastate kätiste ja rüüside kandmist ka tulevastel kümnenditel ja oli "tüse naine... aga väga nobe, kuigi tal oli puujalg. Ent ta ei rääkinud kunagi, kuidas ta selle eelkäija kaotas". (lk 75-76)\nSeitsmeaastane sõda, mida kutsuti sageli esimeseks maailmasõjaks, kuna see mõjutas nii suurt osa maakerast, oli läbi ning meresid valitses Inglismaa merevägi. Kaupmehed importisid Idast teed, oopiumi, tapeete, päevavarje, portselani, musliini, vürtse ja bambusest mööblit. Türkiissinine, õrnroosa ja sätendavad kollased olid tulevased ja vägagi oodatud moetoonid. (lk 79)\nMitte miski ei tõesta küll, et Phila tööandja Hester Cole poleks olnud lugupeetud daam, kuid Covent Gardenis, mis asus Londoni punaste laternate piirkonnas, olid kübarategijate poed sageli vaid fassaadiks teistsugusele ärile. 1748. aastal ilmunud loos pealkirjaga "Fanny Hill, or Memoirs of a Woman of Pleasure" satub kangelanna ühe teise proua Cole'i, "diskreetse olemisega keskealise naise" küüsi. Proua Cole'i väljamõeldud poes "istus kolm noort naist, kõik ülima tagasihoidlikkusega ametis kübarate valmistamisega". Ent õhtu saabudes "tehti lõpp näitemängule poest" ja "võltsi tagasihoidlikkuse mask eemaldati täielikult". (lk 80)\nHoolimata riikidevahelisest rivaliteedist olid inglased sunnitud tunnistama, et prantslased riietusid paremini. Igal aastal saadeti üle Inglise kanali väike nukk, mis oli riietatud viimaseid moetrende järgivatesse miniatuursetesse rõivastesse, et Londoni daamid näeksid, mida Pariisis kantakse. Nukk oli nii tähtis, et selle saatmine ei katkenud isegi siis, kui kahe riigi vahel puhkes sõda. (lk 84)\nÜks range Šoti metodisti vaimulik väitis, et kui tema tütar peaks isegi teatrit külastama, rääkimata näitlemisest, "siis ... leinaks ta päeva, mil minust sai isa — tütre hing on rikutud ja seda tähendabki oma olemuselt prostitutsioon". (lk 88)\nVanuse kerkimine kahekohaliste arvudeni tähendas, et Jane hakkas kandma oma esimest korsetti - märk sellest, et tütarlaps oli jõudnud noorukiikka. Üks teine väike tüdruk meenutas, kuidas ta oli seisnud aknaorvas, kui temalt esimese korseti jaoks mõõtusid võeti, kusjuures korsetil "pidid minu noorust arvesse võttes olema vaid pooled korsetiluud ... sellest hoolimata meenutas selle kandmine esimesel päeval peaaegu purgatooriumi". (lk 90)\nJane'ile asusid lähedal - kuigi geograafiliselt kaugemal - ka kaks teist romaanikirjanikku, mõlemad tema sugulased. Proua Austeni nõbu Cassandra Cooke avaldas 1799. aastal ajaloolise romaani ning veidi kaugemat Leigh'de suguvõsa liiget Cassandrat, leedi Hawke'i, "ei nähtud kunagi ilma suleta; ta ei suuda kuidagi kirjutamata olla". Ühe tema romaani kohta öeldi, et see oli "puhas, puhas, puhas armastus". See ei köitnud teravaid Austeneid. (lk 94)\nJutustuses "Ilus Cassandra" ei ole armastuse ootuspäraseks sihiks mitte kütkestav noormees, vaid hoopis imeline kübar. Jane vestab oma lugu rohketes "peatükkides", mis on kõik umbes säutsu pikkused, luues täiesti uudse vormi, kus ei ole mitte ühtki liigset sõna. "Kui Cassandra oli saanud kuueteistkümneaastaseks," algab lugu, "oli ta armas ja lahke ja armunud elegantsesse kübarasse." Tema kübarategijast ema oli selle valmistanud ühe krahvinna tellimusel, kuid Cassandra "pani selle pähe ja kõndis ema poest välja õnne otsima". Milline erakordne algus. (lk 97)\nJan'i isa täiendas tütre varaste teoste kolmandat köidet oma arvamustega, mis tabasid täpselt märki. See oli "väljamõeldiste valing", kirjutas ta, "mille autoriks väga noor preili ning mis koosneb täiesti uues stiilis kirjutatud lugudest". "Täiesti uus stiil" oli Jane'i suurimaks andeks. Kuid see oli ka suurimaks takistuseks tema romaanide ilmumise teel. (lk 98)\n1789. aastal tervitasid paljud inglased rõõmuga uudiseid Bastille' vallutamisest ja Prantsuse absoluutsele monarhiale lõpu tegemisest. "Milline suursündmus on küll see, mis maailmas eales sündinud!" ahhetas Charles James Fox. Ent kõigest aastaga asendus rõõm kahtlustega, kui toimunu tagajärjed ilmsemaks muutusid. Edmund Burke küsis parlamendi alamkojas, kuidas meeldiks Inglismaa härrasmeestele see, kui nende endi "mõisad laiali lammutataks ja rüüstataks, kui neid ennast rünnataks, solvataks ja hävitataks, kui nende tiitlit tõendavad dokumendid välja toodaks ja nende silme all tuhaks põletataks ning nad ise aetaks otsima varjupaika kõikidest Euroopa riikidest"? Luuletaja Anna Seward kirjutas pärast arusaamisele jõudmist, et tema varasem revolutsiooni pooldav entusiasm oli olnud vale: "Oh, oleks vaid prantslastel olnud taipu mõista, millal peatuda." (lk 100)\nÜhest küljest on Jane'i romaanid justkui lugejaid tormlevate muutuste eest varjavaks kaitsevalliks. Teisalt tegelevad need palju tähtsama küsimusega kui see, kes võidab Napoleoni sõjad. Tema romaanid on keskendunud sellele, kuidas elada hästi sõdadele järgnevas rahus, sest just selle nimel neid lahinguid ju peetigi.\nÜldine tegutsemiskihk oli nii suur, et sõjaväega liitusid isegi need, keda võis vaevu selleks sobivaks pidada, nende hulgas ka luuletaja Samuel Taylor Coleridge. Coleridge liitus 15. ratsarügemendiga valenime all, kuid peagi märgati, et ta varustus oli roostes ja tema ratsutamisoskused puudulikud. Kõigest kolme kuu pärast vabastati ta teenistusest, põhjuseks märgiti "hullumeelne". (lk 103)\nCassandral ja Jane'il oli menstruatsioon alanud tõenäoliselt umbes viieteistkümneaastaselt, hiljem kui tänapäeval tavaks, kuna georgiaanliku ajastu dieet ei olnud nii toitaineterikas. Georgiaanid ei pidanud kohaseks selliseid naisteprobleeme kirjalikult arutada, kuid nad pidid nendega kahtlemata tegelema. Üks arst soovitas kasutada menstruatsioonivalude leevendamiseks palderjani või veelgi lihtsamalt "põit, mis täidetud kahe kolmandiku ulatuses kuuma veega ... hoida alakõhu vastas". (lk 108)\nInimesed olid muidugi ammu uskunud armastuse olulist tähtsust abielusuhetes, aga Cassandra eluajal toimus veel üks märgatav pööre: nii partnerite sotsiaalset kui kui rahalist seisukorda hakati pidama potentsiaalse paari kokkusobivusest vähem tähtsaks. (lk 109)\nPere suurust piirata soovivad vanemad võisid kasutada loomasooltest valmistatud kondoome (sool õmmeldi ühest otsast kinni, seoti paelaga oma kohale ja pesti pärast kasutamist puhtaks), kuid seda meetodit seostati prostitutsiooniga ja peeti pigem kaitsevahendiks suguhaiguste vastu. Kõige tavalisemaks pereplaneerimise vahendiks oli seksist teatud aegadel või suisa täielikult hoidumine. Thomas Papillon, üks Knightide pere sugulane, sai oma neljateistkümnenda lapse sünni järel kirja kasuliku nõuandega. "Annan sulle nüüd nõu," teatati kirjas, "et sa jätaksid end ilma edasisest järglaste saamise kohustusest. Olete mõlemad teinud seda hästi ja piisavalt." (lk 122)\nJane'i väide, et tema raamatud olid ta lapsed, kujutab muidugi ülimat klišeed lastetust naiskirjanikust, kuid peame mõistma, et tal ei olnud oma saavutuste esitlemiseks teist valikut. Tol ajal ei olnud naiste jaoks olemas midagi muud, mille eest olnuks võimalik pälvida tunnustust. (lk 123-124)\nLisaks rohkele tööle kujutasid georgiaanliku ajastu kodud ka ohtlikku paika. Madam Lefroyl oli näiteks õde, kes põles elusalt surnuks. Ahjus tulikuumaks muutunud ahjuroop puutus vastu õe kleiti, "mis lahvatas kohe leekidesse, kuna oli puuvillast ja kaetud suure musliinist köögipõllega". Jane nägi kahel korral oma elus linnapõlenguid, mis panid teda muretsema oma vara pärast ja sundisid "mõtlema, mida peaksin tegema, kui juhtuma peaks kõige hullem". Ühe seesuguse tulekahju ajal Southamptonis jagas üks tema paanikasse sattunud naaber "kogu oma varanduse" laiali, kuna uskus, et maja põleb peagi maha. (lk 129)\nJane'i kirjad paljastavad, et ta teadis väga hästi, et tema tööd majapidamise korraldajana hakatakse hindama ja on oht, et seda peetakse puudulikuks. "Härra Lyford [arst] käis eile siin," kirjutas ta, "ta saabus, kui olime istunud juba õhtusöögilauda, ja liitus meie elegantse kostiga. Ma ei tundnud raasugi piinlikkust, kui palusin tal lauda istuda, sest meil oli pakkuda hernesuppi, searibi ja pudingit." Alresfordi lähistel üles kasvanud Mary Russell Mitford kurtis aga kriitika üle, mis võis langeda osaks majapidamist juhtivatele naistele ootamatute külaliste saabumise puhul. Tema ema püüdis kodus "teha kõike, mis võimalik, konserveeritud liha ja omlettide ja väikeste kiiresti valmistatud roogadega". Vägagi tihti polnud nendest pingutustest aga kasu — "ei ühtegi šalotti biifsteegi juures, ei ühtegi seent keedetud kana kõrval, ei mingit kala, ei austreid, ei jääd, ei ananasse". Kõik oli veel keerulisem, kui "õnnetu võõrustaja elas kaubalinnast viie miili kaugusel". (lk 130-131)\nIsegi kui Jane'i kaasaegsed lugejad ei märganud päriselus teenijaid üksikisikutena, olid nad kahtlemata teadlikud nende üldisest kohalolust. Jane'i romaanide perekonnad teadsid söögilaua taha istudes, et nende juttu kuulati pealt. "Watsonites" ütleb Elizabeth perekonna teenijale (järjekordsele) Nannyle teda ära saates, et nad serveerivad õega teineteisele ise toitu, kuna nad soovivad "jutuga kohe peale" hakata ja eelmisel õhtul toimunud ballil toimunu üksipulgi läbi arutada. Georgiaanliku ajastu daamid olid harjunud sellega, et teenijad olid tunnistajaks ka nende kõige privaatsematele hetkedele, mil nad olid alasti või õnnetud. "Mõistuses ja tunnetes" põlvitas "pooleldi riides Marianne juba aknaalusel istmel, et varahommikul aovalguse toel ahastavat kirja kirjutada, olles tavatult üleval juba "enne, kui toatüdruk ... kaminas tule jõudis süüdata". (lk 133)\nKülmakraadid olid teretulnud, sest muutsid mudased rajad kõndimiseks piisavalt tahedaks ning see pakkus Jane'ile väikest vabadust isegi talviti. "Nautisin väga eelmise nädala krõbedat külma ja kõndisin ühel päeval külmalaine ajal üksi Deane'i. - Ma ei tea, kas olen seda kunagi oma elus varem teinud." Kuigi Jane oli hea kõndija, asus Deane Steventonist vaid veidi enam kui miili kaugusel. See näitab, kui harva said noored preilid omapäi ilma saatjata ringi liikuda. (lk 135)\nJane'i kõige nõrgemaks kangelannaks on kahvatu ja kõhn Fanny Price, kes väsib juba kergest jalutuskäigust ja päikese käes küürutamisest. Tema nõrkus tuletab meile meelde, et vaktsiinidele, modernsele hambaravile ja aspiriinile eelneval ajastul olid tugevus ja tervis õnnelikuks erandiks, mitte reegliks. Jane'i loodud Fannyga kaasneb aga paeluv väide, et tegu oli toona laialt levinud kahvatustõve all kannatava noore naisega. Tänapäeval ei pea me seda eriti haigusekski, kuna seda on nii lihtne ravida: tegu oli rauapuudusega, mis põhjustas nõrkust ja kahvatust ning mida tunti toona ka roheka haiguse või neitsite haiguse nime all. Haigus ei olnud aga ainult füüsiline, vaid ka vaimne. Arvamine, et noored preilid pididki seda põdedes jääma jõuetuks ja tuimaks, võis põhjustada hoopis haiguse laiemat levikut. (lk 136)\nÜheks igavuse vastaseks rohuks oli jääda haigeks. Jane'i ema võttis arsti nõuandel enne magamaminekut "12 tilka oopiumitinktuuri". See pani ta kahtlemata magama, sest tinktuur koosnes kümneprotsendilisest oopiumilahusest, mis andis võtjale tugeva doosi morfiini, kodeiini ja teisi oopiumi alkaloide. "Ta tunneb end suhteliselt hästi," kirjeldas Jane ühel korral ema tervislikku seisundit. "Ta ise kirjutaks sulle, et teda vaevab hetkel tugev nohutõbi, kuid minul ei ole erilist kaastunnet külmetuste vastu." Proua Austenit tabasid haigused samamoodi, nagu "Uhkuse ja eelarvamuse" proua Bennetit, kes "pidas ... end närviliseks" iga kord, kui ta millegagi rahul ei olnud. (lk 138-139)\nMõnikümmend aastat pärast tema surma imestas näiteks Winchesteri katedraali kirikuteener: "Kas selles daamis oli midagi erilist, et nii paljud inimesed soovivad teada, kuhu ta on maetud?" (lk 434)\nEnt just Jane Austeni romaanid - eriti võitlusvalmid Lizzy Bennet, Emma Woodhouse - avasid ukse 19. sajandi rohketele naistegelastele, kes ei kartnud sugugi oma arvamust avaldada. Mõned aastad pärast Charlotte Brontë "Jane Eyre'i" ilmumist kuulutas üks teine naiskirjanik, proua Oliphant, teose "naisõiguste deklaratsiooniks". Charlotte Brontë ei pruukinud Jane Austenit küll imetleda ning Jane Austen ei pruukinud kuulutada naisõigusi päris nii valjult ja selgelt, kui tegi seda Brontë, kuid Jane oli talle kahtlemata teerajajaks. (lk 435)\nRomaani sünnile kui kunstiloomingule langeb õigustatult osaks suur tähelepanu, sest mitte ükski teine kunstivorm ei ole muutnud nii täielikult inimeste arvamusi ja tundeid. Lugejad ei teadnud enne Jane Austeni romaanides kirjeldatud armusuhteid, et nad tahavad kogeda sedasama ka ise, Abieluga olid kaasnenud varasemalt teised ootused: turvalisus, rikkus, lapsed, austus ja heaolu teadmisest, et nad olid täitnud nende elule Jumala poolt määratud kohuse. Alles tänu Austenile hakkasid naised mõtlema, et nad tahavad — ei, et neil on vaja - leida oma härra Darcy. (lk 436)\nPärit leheküljelt "https://et.wikiquote.org/w/index.php?title=Lucy_Worsley&oldid=75978"\nLehekülje viimane muutmine: 30. november 2021, 00:05\nSelle lehekülje viimane muutmine: 00:05, 30. november 2021.


Sinule alati, kodumaa, kostku vabade meeste laul!\nTeie ees on Eesti Teaduste Akadeemia Meeskoor\nLaula meiega kaasa\nRohkem kui pool sajandit meestelaulu!\nEesti Teaduste Akadeemia Meeskoor 61\n"Minu isamaa on minu arm."\nG. Ernesaks ja L. Koidula\nLaulumees, tule meiega laulma!\nSinule alati, kodumaa, kostku vabade meeste laul – Eesti Teaduste Akadeemia Meeskoor 63!\nEesti Teaduste Akadeemia Meeskoor on rahvusliku vaimu, väärika ajaloo ja suurte traditsioonidega laulumeeste ühendus, keda seob armastus koorimuusika vastu ja tahe edendada Eesti laulukultuuri.\nAustus ja armastus oma maa, rahva, emakeele ja kultuuri vastu on tugevalt mõjutanud ka meie muusikalist sõnumit – muusika kaudu suhtleme rahvaga ja oleme saanud osaks oma rahva kultuuriloost. Me väärtustame oma riiki ja tähtsündmusi ning pingutame selle nimel, et meie lauluhääl kõlaks üle isamaa. Me oleme sõpruskond, mis ühendab noori ja vanemaid lauljaid ning meie pereliikmeid.\nMeie tegevusi iseloomustavad märksõnad: akadeemilisus, isamaalisus, vaimsus, professionaalsus, ühiskondlik aktiivsus, seltsielu ja suhted sõpruskooridega. Laulumõnu ja lustimine on meie jaoks lahutamatud.\nIN MEMORIAM ESTER MÄGI\nETAM mälestab suurepärast, omanäolise ja nõudliku helikeelega Eesti heliloojat Ester Mägi’t ja avaldab kaastunnet omastele. Täname Eestile jäetud muusikalise pärandi eest ja lubame seda hoida ja esitada niikaua kui suudame!\nKlassikaraadio kontserdisaalis: ETAMi juubelikontsert\nKuula Klassikaraadio valikut koori mulluselt 60. aastapäeva kontserdilt, rukkimaarjapäeval, 15. augustil kell 19 – kuula järele siin.\nKuno Areng 90!\nKauaaegse laulupidude üldjuhi, erakordse koorijuhi ja hinnatud pedagoogi sünnist sai 23. juulil 90 aastat.\nMul on hea meel, et ETAM on elus ja tegutseb aktiivselt. See on endiselt tubli ja hea kvaliteediga kontsertkoor. Ajad on olnud meeskooride jaoks väga keerulised ja on seda paljude jaoks jätkuvalt. Ka ETAM-il on olnud tõsiseid kriisiaegu ja probleeme, kas ja kui kauaks koori ajalugu veel jätkub. Sestap on mul eriti hea meel, et praegu võib tõesti rahuliku südamega tähistada koori 60. juubelit. See on väga oluline võit!\nAndrus Siimon Peadirigent\nLaulmine on parim vaheldus töö ja muu elu kõrvalt. Kooris valitseb hoopis teine õhkkond, seltskond ja kontrast – keha ja vaim saab lõpuks puhata. Koorilaul on kui haritus, see lisab elule värvi ja laiendab tohutult silmaringi.\nMartin Siimer I tenor\nKooris lauldes sõltub kõik meist endist, meie kohuse- ja vastutustundest, pühendumisest ja lõpuks lihtsalt siirast soovist üheskoos head muusikat nautida. Mul on alati hea meel nende juurde minna ja anda oma maksimum, mis mul neile anda.\nIgor Nikiforov Dirigent\nKooris laulmine on midagi enamat, kui lihtsalt meeldiv harrastus. See on õlg õla kõrval seismine, midagi relvavendluse sarnast.\nMeelis Liivak Koori endine president, bariton


ORANZID KRISTALLID JA NENDE OMADUSED\nOranz on väga väekas värv. Ta on ka suurte tervendavate omadustega värv. Teadlased on kindlaks teinud, et oranz suurendab söögiisu. Lisaks sellele turgutab oranz loovust ning muudab inimese entusiastlikumaks.\nOranz sümboliseerib vitaalsust ja vastupidavust. Oranzi kandvad inimesed on tavaliselt teiste suhtes hoolivad ning siirad.\nMuide, legendide kohaselt on just oranz Õnne värv!\nRäägitakse, et kui elus on vaja mistahes suuremat positiivset muutust, siis tasuks just oranzi küünalt põletada 7 järjestikusel õhtul!\nOranzi värvi energiat seostatakse päikese soojusega. Võrreldes plahvatusliku punasega pakub oranz rohkem kontrolli ja tasakaalu. Oranz on ka väga uudishimulik värv ning seda tasuks teadlikult kasutada, kui eesmärgiks on millegi uue avastamine või loomine.\nLisa oma ellu oranzi värvi, kui:\n* tahad asju pisut kiirendada või vürtsitada\n* tahad muutuda millegi suhtes entusiastlikumaks või osavõtlikumaks\n* soovid turgutada oma loovust\n* tunned, et elujõudu ja energiat on vähe\n* tahad leevendada midagi, mis tundub Sinu jaoks liialt tõsisena\nOranzid poolvääriskivid kannavad endas punasele omast väge, aga on oluliselt leebemad ning omavad loovat hinge. Neid kasutatakse eestkätt selleks, et suurendada isiklikku väge ja elujõudu. Nad on ka väga head inimestele, kes ei väärtusta ennast piisavalt või on kannatavad madala enesehinnangu all.\nOranzid kristallid muudavad oma kandja energilisemaks, teotahtelisemaks, elavamaks ja füüsiliselt tervemaks.\nLevinuimad oranzid poolvääriskivid: merevaik, oranz kaltsiit, karneool, oranz millennium, päikesekivi, tiigrisilm, topaal, vulfeniit, tangerine kvarts ja tangerine aura.\nOranzi on hea kanda stressirohkel ja muutlikul ajal. Ta aitab toime tulla keeruliste elumuutuste ja shokiga ning tasakaalustada oma emotsioone. Lisaks sellele aitab oranz leida ühendust oma tahtejõuga, võtta mängleva kergusega omaks uusi ideid ning soodustab elu nautimist.\nOranzi värviga on otseselt seotud sakraaltšakra.\nSakraaltšakra on eluhäll. Just sealt saab alguse kogu looming - sh inimelu.\nTa vastutab ka eluenergia, elurõõmu ja naudingute eest.\nSakraaltšakraga on seotud ka suguorganid ja nende talitlus.\nPUNASED KRISTALLID JA NENDE OMADUSED\nPunast peetakse kõige soojemaks värviks. Teadlased on kindlaks teinud, et punast eelistavad ennekõike ekstrovertsed inimesed ja pigem mehed, kui naised.\nPunane sümboliseerib palava armastuse tulisust, kirge, ihalõõma, seksuaalsust, viljakust ning loomingulisust.\nNegatiivsema poole pealt seostatakse punast temperamendi ja vihaga.\nHiinas sümboliseerib punane näiteks viljakust ja rõõmu. Kohalikud pruudid kannavad sageli pulmapäeval punast ning ka välisuksed on tihtipeale just seda värvi.\nPunast peetakse teisipäeva värviks.\nPunased roosid sümboliseerivad kirglikku armastust.\nPunane on Marsi värv - tundud ka Sõjajumala planeedina.\nPunase värvi energia on väekas ja kuum. Sageli võib see sümboliseerida ka ohtu (põlemine).\nPunane on verevärv ning seeläbi sümboliseerib ta ka elu ja vitaalsust. Ta toob fookuse elu mõttele, elamisele ning soodustab ellujäämist. Seetõttu on sageli ka hoiatavad sildid justnimelt punast värvi - punane sunnib peatuma ja tajuma oma ümbrust.\nPunast peetakse ka kire ja iha värviks (mis on ka otseselt seotud ellujäämise ja liigi jätkamisega).\nLisa oma ellu punast, kui:\n* soovid suurendada oma entusiasmi ja kirglikkust (nii asjade, projektide, kui ka inimeste suhtes)\n* vajad lisaenergiat\n* vajad enesekindlust ja tahet oma unistuste poole püüdlemiseks\n* pead tegelema oma ellujäämise seisukohast olulise teemaga (nö elu ja surma küsimused)\n* vajad kaitset hirmude ja ärevuse eest.\nPunaseid kristalle on hea kasutada keha tugevdamiseks, tahtejõu ja vapruse kasvatamiseks, vitaalsuse suurendamiseks ja seksuaalsete düsfunktsionaalsuste ületamiseks.\nVitaalsuse ja energia suurendamiseks kanna punast kristalli kaelas, ehtena või hoia kodus sobivas kohas.\nLevinuimad punased poolvääriskivid on: rubiin, punane jaspis (pildil), granaat, vanadiniit, verekivi, punane korall jt.\nPunase kandja (olgu tegemist siis ehte või riietusesemega) jätab endast vapra, enesekindla ja dünaamilise mulje. Punane värv tõstab enesehinnangut ning aitab ennast paremini esitleda mõnel tähtsal kohtumisel või koosolekul. Punast kandvad inimesed valitsevad tihtipeale ruumi ja olukorda. Samuti on uuringud tõestanud, et keerulises situatsioonis üritatakse üritatakse just punase kandjatega konflikti astumist vältida.\nKa vallalistel naistel, kes soovivad pälvida vastassugupoole tähelepanu on soovitatav kanda justnimelt punast.\nPunase värviga on otseselt soetud selgroo allosas asuv juurtšakra.\nJuurtšakra resoneerub ellujäämise ning baasvajaduste tasandil elamise eest. Juurtšakra teemad on kuulumine, ellujäämine ja suhe oma hõimuga (vanemad, päritolupere). Füüsilises kehas vastutab ta ennekõike kehatemperatuuri reguleerimise ja seedeelundkonna töö eest.


Tulemas on poiste laulupäev | Järvamaa Omavalitsuste Liit\nEesmärgiga edendada ja propageerida poistelaulu, korraldab Eesti Meestelaulu Selts 2017. aasta kevadel X üle-eestilise poiste-solistide võistulaulmise, mille maakondlik eelvoor viiakse läbi Roosna-Alliku Põhikoolis 29. novembril algusega kl 10:30.\nkuni 5aastased poisid (k.a);\n6 – 7aastased eelkooliealised poisid (k.a);\n7 – 9aastased kooliealised poisid (k.a);\n10 – 11aastased poisid (k.a);\n12aastased ja vanemad poisid kuni häälemurdeni;\nkuni 16aastased häälemurde läbiteinud noormehed;\n17 – 20aastased noormehed.\nVanusegruppi kuuluvuse määrab esineja vanus seisuga 6. mai 2017.\nEelvoorus ja vahevoorus on nõue laulda üks laul kas a`capella või saatega naturaalpillidel. Keelatud on fonogrammide kasutamine! Kuna vahevoorud ja lõppvoor toimuvad võimendusega, on edasipääsenutel vajalik mikrofoniga laulmise oskus. Eelvoorudest pääseb igast vanusegrupist vastavalt žürii otsusele edasi kuni 3 lauljat.\nPremeeritakse iga vanusegrupi kolme parimat lauljat. Ühele lauljale saab osaks Lembit Saarsalu nimeline laureaadi tiitel ja Järvamaa Mõisakoolide Ühing annab eripreemia parimale mõisakooli esinejale. Kõik osalejad saavad tänukirjad.\nOsalema registreerida saab kuni 22. novembrini internetilingil http://lingid.ee/3Ybdo\nIga laulja kohta eraldi ootame järgmisi andmeid: nimi, kool, vanusegrupp, laulu pealkiri ja autor, juhendaja. Saatelauljad või pillimängijad palume registreerida koos lauljaga.\nJärvamaa poiste-solistide laulupäeva toimumist toetab Haridus- ja Teadusministeerium.\nLisainfo: Leili Valdas leyley@hot.ee, 55623708\nTiina Guutmann tiinaguutmann@gmail.com, 56678291


Paradise kasiino ülevaade (2022) ✅\n🌟 Paradise kasiino ülevaade 🌟\nAvaldatud detsember 12, 2019 Poolt\tCasino.Buzz News | 👁 1,443 View\nTervitusboonus: 125% Esimese sissemakse boonus kuni 100 USD\nBoonused ja edutamised\nJulgeolek ja reguleerimine\nOnline-kasiinomängud on konkurentsisektor, kuid Paradise Casino ühendab tänapäevase kasiino paljusid parimaid omadusi, pakkudes tugevat teenindusaegade pealkirja valikut, libedat esitlust ja äärmiselt konkurentsivõimelist boonust. Üldiselt arvame, et see on sait, mida tasub kindlasti külastada.\n❌Mängijad 🇺🇸United States ei aktsepteerita.\n0 (0 Hääled)\nKülastage Paradise kasiinot\nKülastage Paradiisi sidusettevõtteid\n1 Ülevaate jaotus\n2 Kasutaja ülevaade\n3 Üldine ülevaade\n4 Boonused ja pakkumised\n5 Pakutavad kasiinomängud\n7 Suurimad võitjad\n9 Hoiused ja tagasivõtmismeetodid\n10 Piiratud riigid\n11 Toetatud keeled\n12 Konto avamine\n16 Turvalisus ja eeskirjad\nVeebikasiinoturu uus tulija Paradise kasiino on valinud eristuva teema, lükates tagasi klassikalise Las Vegase. otsige troopilise saare teemat, mida säilitatakse kogu saidil ja mille tavalised online-kasiino mängijad leiavad värskendava muutuse.\nKülastage paradiisi kasiinot\nUued mängijad saavad kasutada 125% esimese sissemakse boonust kuni 100 dollarit / € + 25 tasuta keerutust. Panustamisnõue on 30x, mis on võrreldav paljude teiste veebikasiinodega ning lisaks on igapäevane 11% tagasimakse pakkumine.\nEnamik mängijaid suudab leida midagi, mis sobib nende maitsele, koos paljude arendajate paljude erinevate teenindusaegade tiitlitega, sealhulgas populaarsed tiitlid nagu Jack and the Beanstalk ja Starburst. Paradise Casino pakub mõnda progressiivset jackpotimängu koos valiku pokkeri- ja muude lauamängudega ning Live Casino fännide jaoks on olemas mõned Live Dealeri ruleti tiitlid.\nAmatic Industries, Autentsed mängud, Bally, Barcresti mängud, Big Time Gaming, Kasvavad mängud, Betsoft, EGT Interactive, Elk Studios, Endorphina, Evolution Gaming, NetEnt, NextGen Gaming, Playn GO, Pragmatic Play, Microgaming, Quickspin, Red7 Mobile, SG Gaming, Shuffle Master, Thunderkick, Wazdan, WMS, Yggdrasil Gaming, Nolimit City, iSoftBet, Ainsworth Gaming Technology, Relax Gaming, Novomatic, Quickfire, Iron Dog Studio, 2 x 2 mängimist, Old Skool Studios, Red Rake Gaming, PariPlay, Push Mängud, Foxium, Tõenäosus, Gamevy, Elektriline elevant, Piksekast, Rabcat, WagerMill, Fantasma mängud, Skillzzgaming, Blueprint Gaming, Adoptit Publishing, Pocket Games Soft, Kalamba Games, Playtech.\nParadise Casino pakub mitmeid progressiivseid jackpotimänge, sealhulgas Mega Gems, mis on andnud arvukalt jackpoti võite, mis ulatuvad viiekohaliseks.\nPraegu on Paradise Casinos üks kord nädalas toimuv turniir. Auhind ulatub nädalas kuni 2000 EURO-ni.\nHoiused ja tagasivõtmismeetodid\nParadise kasiinos saab sissemakseid teha ühe viieteistkümne erineva makseviisi vahel, alates Visa ja Mastercard kuni Neteller ja Trustly, kuigi ainult kaheksa pangandusmeetodist pakuvad ka väljamakseid. Väljamakse tegemise aeg on kuni üks tund ja minimaalne väljamaksesumma on 20 dollarit, kuigi maksimaalset väljamakse numbrit pole.\nJärgmiste territooriumide mängijad ei pääse Paradise kasiinosse:\nSait toetab kuut keelt: inglise, saksa, vene, soome ja norra\nKonto avamise protsess hõlmab klõpsamist ikoonil Registreerimine ja seejärel isikuandmete esitamist veebivormi täitmisega. Teil võidakse paluda isikut tõendavate dokumentide koopiad üles laadida.\nSeal on Paradise Casino VIP klubi, millel on neli taset ja kuhu pääseb kogudes preemiapunkte. Klubi liikmeks saamine võimaldab teil igapäevaselt raha tagasi saada, boonuseid ja boonuspöördeid.\nKliendituge pakutakse ööpäevaringselt avatud vestlusrajatise kaudu ja see sait pakub ka põhjalikku KKK-jaotist, mis käsitleb enamikku levinumaid päringuid.\nParadise kasiino väidab, et pakub üht veebikasiinotööstuse parimatest sidusprogrammidest.\nTurvalisus ja eeskirjad\nTundub, et see sait pakub ajakohast turvalisust andmekaitse ja finantstehingute osas, kuid nad saaksid oma turvalisuse ja õigluse mandaatide kuvamisel kohapeal paremini tööd teha.\nParadise Casino avati 2018. aastal.\nSellel saidil on Malta Gaming Authority litsents, mis on veebitööstuse üks kõige enam austatud jurisdiktsioone\nVeebikasiino mängimine on konkurentsisektor, kuid Paradise Casino ühendab tänapäevase kasiino paljusid parimaid omadusi, tugeva teenindusaegade valiku, libeda esitluse ja äärmiselt konkurentsivõimelise boonusega. Üldiselt arvame, et see on sait, mida tasub kindlasti külastada.


"Hankija maksete soovitamine" aruanne viitab negatiivne saldo makse kui hankija saldo on negatiivne Microsoft Dynamics nav-i 2009 Service Pack 1\nDynamics NAV 2009 Dynamics NAV 2009 Service Pack 1 Veel...Vähem\nSEE ARTIKKEL ON ARHIVEERITUD. JAGADA klientidega selles artiklis. KOMMENTEERIGE seda artiklit; seda ei värskendata.\nArhiiv planeerimisüksused: bertb\nArhiiv põhjus: Kood on vale.\nKommentaar: Õige koodi muutmine leitud KB 2623584.\nVEA nr: 122879 (Content Maintenance)BUG #: 55108 (Vedbaek SE)\nKui hankija saldo on negatiivne Microsoft Dynamics nav-i 2009 Service Pack 1, soovitab "Hankija maksete soovitamine" aruanne (393) negatiivne saldo toetusena.\nSeda käigultparandust ei plaanita Microsoft Dynamics NAV 2009 hoolduspaketti kaasata.\nHankija - OnPostDataItem käivitab "Hankija maksete soovitamine" aruanne (393) koodi muutmiseks järgmiselt:\nMuuda koodi GetVendLedgEntries protseduuri "Hankija maksete soovitamine" aruanne (393) järgmiselt:\nMuuda koodi MakeGenJnlLines protseduuri "Hankija maksete soovitamine" aruanne (393) järgmiselt:\nMuuda koodi ClearNegative protseduuri "Hankija maksete soovitamine" aruanne (393) järgmiselt:\nTehniline toimetaja: michalk


OTSE: «Nädalalõpp Kanal 2ga» värvikas uue hooaja avasaade - Tele - Meedia - Elu24\n28. september 2018, 21:22\nOTSE: «Nädalalõpp Kanal 2ga» värvikas uue hooaja avasaade\n«Nädalalõpp Kanal 2ga» hooaja avasaadet külastavad Urve Palo, Kethi Uibomägi, Rein Rannap ja koolidirektor Peter Pedak.\nTäna kell 21.30 alustab Kanal 2 lustaka meelelahutussaate «Nädalalõpp Kanal 2ga» uus ja värvikas telehooaeg! Uus on ka saates muusikat tegev bänd ning uued on ka saatejuhtide Teet Margna ja Kristjan Jõekalda ülikonnad.\nSel hooajal teeb saates muusikat uus stuudioorkester: Otsa kooli bigbänd Siim Aimla juhatusel. «Täname Antti Kammistet, aga midagi pole teha, elu läheb edasi ja noored inimesed tulevad peale. Varsti seisab minu asemel Uudo Sepp, kellega me pidime äravahetamiseni sarnased olema,» muigab kahel korral aasta meelelahutajaks valitud Kristjan Jõekalda.\nHuumorit ja lusti jagub hooaja avasaatesse palju. Teedule ja Kristjanile tulevad külla endine ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister Urve Palo, lauljatar Kethi Uibomägi, Prantsuse Lütseumi uus direktor Peter Pedak ja helilooja Rein Rannap.\nSamuti saavad vaatajad osa tüdrukutebändi La La Ladies sel suvel esietendunud menukast stand up etendusest. Kethi Uibomägi teeb koos La La Ladiese ja Mart Toomega lustaka etteaste. Muidugi ei puudu saatest ka muusika ja lõbusad mängud.\n«Nädalalõpp Kanal 2ga» alustab Kanal 2s juba täna õhtul kell 21.30, kohe pärast reportaažisaadet «Roaldi nädal: Jehhoova tunnistajad» või vaata saadet OTSE Elu24 vahendusel.\nPILDID JA VIDEO ⟩ Briti peaminister Boris Johnson pidas võidukõne, seljataga kummalised tegelased Loe artiklit Vaata galeriid