Briti mees pandi Egiptuses lennujaama turvamehe selja patsutamise eest vangi - Uudised - Elu24 - Eesti kõige menukam veebitabloid\n21. veebruar 2020, 11:30\nBriti mees pandi Egiptuses lennujaama turvamehe selja patsutamise eest vangi\nTony Camorro pandi Egiptuses vangi, sest ta patsutas lennujaama turvatöötajat.\nEgiptuse lennujaamas turvatöötajat seljale patsutanud Briti ärimeest hoiti koos mõrvarite ja gangsteritega räpases Egiptuse vanglas.\n51-aastane Tony Camoccio valmistus koos pere ja sõpradega Egiptuses Punase mere rannikul asuvast Hurghada kuurortist lahkuma, kui sai ootamatult hoopis ametniku seksuaalse ründamise süüdistuse, vahendas Daily Mail.\nHurghada lennujaama viimases kontrollpunktis otsisid turvatöötajad mehe läbi ning seepeale patsutas Camoccio turvatöötajat sõbralikult seljale.\nTuleb aga välja, et politsei jaoks oli asi sõbralikust patsutamisest kaugel ning kohale tulnud võimuesindajad pidasid Camoccio ilma pikema jututa kinni.\nComaccio viidi 8. veebruaril lennujaamast otsejoones Hurghada politseijaoskonda number üks ning tema 59-aastane abikaasa Joan ja teised pereliikmed püüdsid meest vangist vabaks saada.\n«Ta viidi räpasesse kambrisse koos gangsterite ja mõrvaritega. Sellel pole katust ja ta magab betoonpõrandal, kus on ainult tekk,» rääkis mehe 73-aastane isa Peter Camoccio.\nVäidetav seksuaalrünnaku juhtum läks küll kohtusse, kuid see ei ei jõudnud kuskile, sest mees, keda Camoccio väidetavalt ründas, ei tulnud kohale.\n«Mu miniale öeldi, et kui ta töötaja ees vabandab, võib see olukorra lahendada, nii et nad läksid lennujaama, kuid meest polnud seal ja teda ei leitud kusagilt,» rääkis Peter Camaccio ja lisas, et perel pole vähimatki aimu, mis toimub.\nTony Camoccio sai aga lõpuks siiski vabadusse ning jõudis eelmise nädala pühapäeval Suurbritanniasse tagasi, vahendas BBC.\nCamoccio vabastati vahi alt pärast seda, kui tema eest maksti umbes tuhande naelane kautsjon.\nTony Camoccio jõudis tagasi Suurbritanniasse eelmisel pühapäeval.\nPolitseijaoskonna ülem Radha Stirling ütles, et süüdistustest loobuti väheste asitõendite tõttu.\n«Me oleme väga õnnelikud, et ta koju saime. Täname kõiki suure abi eest,» lausus Camoccio õde Liz Doody.\nPere väitel hoiti meest vanglas esimesel õhtul käeraudades ning tema kambris ei olnud esialgu toitu ega vett.\n«Ta on täiesti süütu ja teda hoitakse ebainimlikes tingimustes. Tal on neli last ja armastav naine ning palju sõpru,» kirjutas sõber, kelle sõnul on tegemist valesüüdistusega.\nCamoccio sõbra tehtud videost on näha lennujaama tollipiirkonnas toimunud vahejuhtumi tagajärgi.\nKummalisel kombel ei olnud aga politsei Camoccioga seotud uurimisest eriti huvitatud, kuigi mehele esitati karm süüdistus.\nTony Camoccio pojad ja nende sõbrad ei veetnud samuti nädalat, mil mees Egiptuses vangis oli, tegevuseta istudes. Nad on käisid muuhulgas Londonis Mayfairis asuva Egiptuse saatkonna ees protesteerimas.\nEnam kui 5000 inimest allkirjastasid veebipõhise petitsiooni, milles nõuti Camoccio vabastamist.\nCamoccio toetavas avalduses öeldi: «Teda hoiti öö läbi kambris, kus ta oli terve selle aja käeraudades ja oli surmani hirmunud, sest ei teadnud isegi, milles teda väidetavalt süüdistatakse või mida ta on valesti teinud.».\nJuhtum leidis aset juba laupäeval 8. veebruari, kuid seksuaalse kallaletungi süüdistus esitati mehele alles neli päeva hiljem.\nTa pidi ilmuma järgmisel päeval kohtusse, kuid kohtuistungit ei toimunud.\n«Egiptuse politsei ei avalda videotõendeid, mis tõestavad, et see kõik on vale,» kommenteeris peresõber nädal tagasi juhtumit.\nPere sõnul ei olnud asja uurivad politseinikud üldse koostööaltid ning kogu juhtunuga seoses kuritarvitati hoopis Tony Camoccio põhiõigusi.\nHurghada politseinikud palusid Camoccio naisel ja poegadel alguses mehele tuua toitu, vett, riideid ja vajalikke hügieenitarbeid, kuid see kõik anti mehele edasi alles kaks päeva hiljem.\nVeebruari alguses väitis veel teinegi Suurbritannia turist, et puhkajaid väärkoheldakse Hurghada lennuväljal. Turisti sõnul pandi nad lennu hilinemise tõttu üheksaks tunniks ühte ruumi kinni.\nNorfolkis Gorleston-on-Sea'ist pärit 66-aastane Ros Somes ütles Eastern Daily Pressile, et teda ja kaasreisijaid koheldi nagu kariloomi.\nSamas vanglas oli 2018. aastal ka Hullist pärit Briti naine Laura Plumer, kes kandis seal narkokuriteo eest saadud 14-kuulisest karistusest paar esimest kuud.\nEelmise aasta jaanuaris vanglast vabastatud Plummer istus kinni, sest tõi Manchesterist Hurghadasse 290 tabletti Tramadoli.\nPlummer vahistati algselt Hurghadas ja viidi samasse vanglasse kus Camoccio on. Kaks kuud hiljem viidi ta Kairo naistevanglasse Al Qanaterisse.\nPlumeri kinnitusel on tegemist jubeda kohaga. «Hurghadas kakeldi igal õhtul. Ma olin tunnistajaks kõige õudsamatele asjadele, mida ma poleks kunagi arvanud, et näen,» rääkis naine ja lisas, et kõige hullem oli see, kui ta teisel vanglasolekupäeval nägi, kuidas naisi pulkadega piinati.


Marko Kuusik: jõeäärsed metropolid näitavad teed, Tartu püsib tihedalt kannul | TAVA2021\nby Silvia | Oct 19, 2021 | TAVA2021\nPandeemia muutis üleöö inimeste ootusi võimalustele, mida avalik linnaruum pakkuma peaks. Enamik Euroopa linnu asuski aktiivselt arendama ning otsima oma elanikele uusi ja mitmekesiseid puhkuse- ning spordivõimalusi. Jõeäärsed linnad on eelisseisus, sest jõgi ja selle kaldad pakuvad nii ääre- kui ka südalinnas võimalusi väga erinevaks meelelahutuseks ja spordiks: sõudmisest kalapüügini, jooksmisest piknikupidamiseni, välikohvikutest kontsertideni. Tartus näeb oktoobri lõpus viiel õhtul võimalusi ja elamusi, mida jõeäärne linnaruum tartlastele pakkuda võiks, kirjutab TAVA2021 töötubade kuraator Marko Kuusik ajakirjas Edasi.\nLäbi südalinna voolava jõe ja selle kallaste avamine linnaelanikele pole aktuaalne teema üksnes Tartus või Pärnus, kus need paigad on linlastele aastakümneid kas lausa suletud olnud või siis oli neil oma heale asukohale vaatamata vähe pakkuda. Jõeäärsed metropolid nagu London ja Chicago on samuti otsimas häid viise, kuidas südalinna läbivad jõed ja nende kaldad linnaelanike kasutusse anda. Nende tarkadest lahendustest oleks meil palju õppida.\nAjalooliselt tööstushoonete ja kaubasadamatega palistatud jõekaldad ning kaupade liikumisteeks olnud jõevood on linlaste seas üha nõutumad rekreatsioonipaigad. Lihtsamalt öeldes – linnaelanikud tahavad, et jõgi pakuks elamusi, mitte ei peletaks eemale. Valgustust ei saa selle kõige juures alahinnata, sest pärast tööpäeva sportima või sõpradega jõeäärsesse kohvikusse minnes on väljas pool aastat päris pime ning atmosfääri ja turvatunde loomisel on valgus väga oluline element.\nKuidas luua linnasagina keskele vabasse õhku väikseid hubaseid “ruume”?\nChicago paigaldas hiljuti uue valgustuse oma renoveeritud Riverwalkile, mis avati elanikele esmakordselt 2016. aastal. Algatus, mille eesmärk oli jõekaldad elanikele taasavada, pakub ainulaadset võimalust välistingimustes sotsialiseerumiseks ja lõõgastumiseks. Tartu astus eelmisel suvel samuti mitu pikka sammu selles samas suunas.\nChicago projekti teebki eeskuju vääriliseks jõeäärne valgustus. See on kujundatud mänguliseks, kutsuvaks ja interaktiivseks – drastiline kõrvalekalle varasemast karmist turvastiilis valgustusest. Projekt pidi võimaldama valgustada elamustpakkuvalt konkreetseid jalakäijate tsoone ja mitmeid sillaalasid ning oli seejuures tehniliselt päris keeruline. Tuli arvestada jõe iga-aastase üleujutustsükliga, mille jooksul võib vesi tõusta peaaegu kahe meetri kõrgusele. Valgustid pidid olema vastupidavad, taluma ajutist vee all olekut, olema vähese hooldusvajadusega ja hästi integreeritud arhitektuuri. See kõik õnnestus lahendada ning elanikud on uue linnaruumi kiiresti kasutusele võtnud.\nVäljaehitatud valgustuslahenduses on kogu jõeäärse piirkonna kõnniteedel kasutatud sooja valge valgusega (3000 K) lineaarseid LED-valgusteid, et inimesed tunneksid end mugavalt ja turvaliselt. Käsipuudesse on integreeritud sooja valget valgust andvad LED-profiilid ja erinevaid alasid ühendavatele jalakäijate sildadele on paigaldatud lineaarsed valge opaalkattega LED-valgustid. Kokku aitavad need tekitada jõe äärde justkui viis erinevat “vabaõhuelutuba” – üks suur piirkond on seega muudetud väiksemateks hubasemateks õuealadeks, kusjuures see on peamiselt saavutatud valgustusega.\nKasutamata ruum – elu võib käia ka jõe peal\nTeine hea näide pärineb Londonist, mille eri piirkondade elanike ja külaliste jaoks on juurdepääs jõele olnud erinev. Eriti tööstuslikumad piirkonnad ja sadamaalad pole olnud nii kutsuvad. London näitab head eeskuju vanade kaubasadamaalade ümberkujundamisega ning selle suurepäraseks näiteks on möödunud aastal valminud Royal Wharfi kai (Royal Wharf Pier), mis tõi Londonisse ja Thamesile esimese ujuva avaliku ruumi.\nKuna Tartus on samuti hakatud jõe kaldaid linnaelanikele avama, tasub Londoni oskuslikust ja diskreetsest lahendusest eeskuju võtta: ühelt poolt on loodud funktsionaalne valguslahendus külastajatele ja samas tuuakse välja vette ulatuvate rajatiste vormid.\nMuul laiendab Royal Wharfi arenduspiirkonna jõeäärset linnaruumi sellel kulgeva promenaadi võrra, mis ulatub 40 meetri kaugusele kaldast ja on aasta ringi kõigile avatud. See lineaarne avatud ruum meenutab traditsioonilisi Briti mereäärseid muule, mis raamivad muljetavaldavaid vaateid.\nMuuli ehk promenaadi südames loob 162 ruutmeetri suurune avalik vaateplatvorm meeldiva atmosfääriga rahuliku ruumi, mille keskele on elegantselt paigaldatud istumiskohad, mis julgustavad inimesi keset jõge kasvõi pikutama, lõõgastuma ja takistusteta imetlema vaateid Thamesile. Valgustusdisainerid valisid käsipuudesse ja pinkidesse integreeritud valgustid LED Lineari toodete hulgast, et muulile soojemat õhkkonda luua. Paatide pardale minekuks mõeldud platvormidel, varikatuste all, kasutati iGuzzini allavalgusteid. Eestis on talvisel ajal pime pea 2/3 ööpäevast ning see mõjutab oluliselt nii meie igapäevatoimetusi, emotsionaalset tasakaalu kui ka unekvaliteeti.\nEestis on küll võimalik saada valgustusdisainialast haridust, kus põhiline rõhk on teatrietenduste ja ürituste valgustusel, ent ei käsitleta valgustust, mis puudutab inimeste igapäevast elukeskkonda ja ümbritsevat linnaruumi.\nRahvusvaheliste ekspertide näidislahendus Tartule\n27.–30. oktoobril Tartus kulmineeruvaid TAVA2021 üritusi ühendab Emajõgi. Festivali raames korraldatavate rahvusvaheliste töötubade keskseks teemaks on samuti jõgi ja linnakeskkond selle ümber. TAVA2021 raames toimub ka kaks IALD arhitektuurse valgustusdisaini töötuba, mis tegelevad jõeäärse linnaruumi valgustamisega – esimesel juhul jõekaldal asuva linnapargiga, kus paiknevad monumendid, teisel juhul vahetult jõeäärse alaga.\nEsimese töötoa fookuses on linnapark Vabaduse puiestik, kus asub neli monumenti. Kuna ausambad ja monumendid on tugevasti seotud rahvusliku ühtsustunde ja ajalooga ning on tihtipeale linnade maamärgid, on eriti oluline, et need oleksid esitletud meeldejäävalt ja pakuksid ka pimedal ajal linnaelanikele ning külalistele meeldejäävat ja ajaloost jutustavat elamust.\nTöötoas tegeletakse põhjalikumalt kolme monumendi (Tartu Vabadussõja mälestussammas, Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument, Oskar Lutsu ausammas) valgustamisega, analüüsides täpsemalt nende paiknemist pargis, vaadeldavust, materjali ja vormi. Lisaks käsitletakse monumentide ümber oleva pargi ja jalgteede valgustamist, et siduda monumendid pimedal ajal koos pargiga ühtseks harmooniliseks keskkonnaks.\nTeises töötoas tegeletakse kaldaäärse looduse eripära ning linnaelanikele mõeldud vaateplatvormide esiletoomisega.Kuna Tartu kesklinna läbiva Emajõe kaldad on mitmest kohast vaadeldavad ja kujundavad tugevalt linna identiteeti, tuleks väga põhjalikult mõelda ka Tartu linna öisele ilmele.\nTartus on juba hakatud jõeäärset ala linnaelanikele avama, mille näiteks võiks tuua Koidula ja Jannseni väljaku või Delta õppehoone, kusjuures kumbki on saanud omaette valguslahenduse. Kuna need kaks ala moodustavad ainult väikese osa kaldast ja loodetavasti liigub Tartu linnavalitsus jõe linnarahvale avamisega edasi, tuleks juba varakult täiendada oma teadmisi jõeäärsete alade ja platvormide kohaspetsiifilise valgustamise võimalustest ning seesuguste alade terviklike lahenduste loomisest, et nad oleksid seotud nii omavahel kui ka terve linnaga, nagu seda on tehtud Chicagos ja Londonis – mõlemad on pälvinud tunnustuse ka rahvusvaheliselt.\nSeda enam on olulised IALD valgustusdisaini töötoad, mis pakuvad Eestis tegutsevatele disaineritele, inseneridele ja ametnikele võimaluse õppida linnadele oluliste objektide ja alade valgustamist professionaalide juhendamisel. Tegemist on unikaalse võimalusega ka Tartu linnale, et neid teadmisi ja kogemusi ära kasutada. Lisaks annab see linnaelanikele väljavaate kogeda oma linna teistsuguses “valguses”. Sellest tulenevalt on eriti oluline saada koolitust ja teadmisi arhitektuurse valgustusdisaini vallas, mida Tartus toimuvad IALD töötoad pakuvad. Töötubades loodavad uudsed kohaspetsiifilised tööd on tartlastele ja linna külalistele näha 26. oktoobri õhtust kuni 30. oktoobri südaööni – selleks peab lihtsalt pärast päikeseloojangut minema südalinnas jõe äärde jalutama.


Piletid klaverivirtuoosi Deniss Matsujevi kontserdile 20% soodsamalt\nHulgaliselt auhindu ja preemiaid pälvinud Matsujev annab soolokontserte kõige mainekamates kontserdisaalides, esinedes koos juhtivate sümfooniaorkestritega. Matsujevi kustumatult menukaid esinemisi iseloomustab mitmekülgne tundeskaala ja nüansitäpsus.\nKuni 15. detsembrini on Telia klientidele piletid Deniss Matsujevi etendustele 20% soodsamad. Sooduskoodi alusel saab pileteid osta Piletilevi müügipunktidest või internetipoest. Sooduskoodi leiad siitsamast, kui sisened iseteenindusse.\nDeniss Matsujev on üks tänapäeva populaarsemaid pianiste. Tema nimi on lahutamatult seotud legendaarse vene klaverikoolkonna, kontserdikavade püsiva kvaliteedi ja interpretatsioonisügavusega. „Deniss on esimene esitaja, kes on suutnud jõuda maksimaalselt lähedale helilooja mõttele. Vähemalt ei ole temast paremat seni olud,” ütleb tuntud inglise muusikateadlane Norman Lebrecht selle kohta, kuidas Matsujev Rahmaninovi esitab.


Ruhnu saarel alustas tegevust päikeseelektrijaam - Majandus\nRuhnu saarel alustas tegevust päikeseelektrijaam\n25. juuli 2018, 7:21\nEnefit Greeni juht Aavo Kärmas ütles, et Ruhnu saare päikeseelektrijaam on esimene etapp taastuvenergial põhinevast Ruhnu saare terviklahendusest.\n«Äsja valminud Ruhnu päikeseelektrijaam koosneb 600 päikesepaneelist ning selle võimsuseks on 150 kilovatti. Päikeseelektrijaamas toodetud elekter katab ligi kolmandiku Ruhnu saare elektrivajadusest»« sõnas Kärmas. Ta lisas, et peatselt algavad tööd ka saarel asuva elektrituuliku rekonstrueerimiseks.\n«Käesoleva aasta lõpuks on see regioonis unikaalne mandri elektrisüsteemist eraldatud ja taastuvenergial põhinev terviklahendus valmis ning üle poole saarel vajaminevast elektrist toodame taastuvatest allikatest,» kõneles Aavo Kärmas. Et elektrivarustus oleks saarel tagatud igal ajahetkel ja iga ilmaga, jääb süsteemi toetama ka diiselgeneraator. Varasemalt toodeti kogu saarel tarbitav elekter diiselgeneraatori abil.\nLisaks päikesepaneelidele on energialahenduse osaks elektrituulik, akud ning automaatikaseadmed, mis võimaldavad süsteemi kaugjuhtimist. Enefit Greeni rajatava tervikliku taastuvenergialahenduse väljundvõimsuseks on 160 kilovatti, mis on piisav kogu saare elektrivajaduse katmiseks.


21. juuli 2017 kell 9:45\nAvalikkuse survel avaldas BBC esimest korda oma enimteenivate staaride palganumbrid. Globaalsete konkurentide kõrval need aga kahvatuvad, vahendas Bloomberg.\nEnim ehk 2,2 miljonit naela, teenis Briti ringhäälingu tuntumatest tegijatest mullu nüüdseks ametist lahkunud Top Geari saatejuht ja raadiohääl Chris Evans. Talle järgnesid jalgpallisaate „Match of the day“ ankur Gary Lineker 1,75 miljoni naela ning jutusaate juht Graham Norton 850 000naelase teenistusega.\nTeispool Atlandi ookeani makstavad summad on aga teisest puust, märkis Bloomberg. Näiteks teenis USA vestlussaate juht Jimmy Fallon mullu 15 miljonit dollarit. NBC uudisteankur Lester Holt teenis näiteks 4 miljonit dollarit, BBC juhtivankru Huw Edwardsi aastapalk jäi aga 550-590 tuhande naela vahemikku.\n„Ma mõistan täielikult, et paljude inimeste jaoks on tegu väga suurte summadega, kuid me oleme ülemaailmne ringhääling, kes tegutseb väga konkurentsitihedal turul. Peame maksma konkurentsivõimeliselt, kuid mitte rumalalt,“ möönis BBC direktor Tony Hall.\nLisaks USAle ei jää ringhäälingu ajakirjanikud nälga ka Vanas Maailmas. Näiteks teenib Prantsuse Canal+ telenägu ja koomik Cyril Hanouna 50 miljonit eurot aastas. Itaalia riiklik ringhääling maksab telenäole Fabio Faziole umbes 12 miljonit eurot aastas. Saksamaa telemängude nagu „Kes tahab saada miljonäriks“ saatejuht Guenther Jauchi ootab tänavu 5 miljoni eurone palgatšekk.\nAvaldatud palganumbritest joonistus aga välja märgatav palgalõhe. Ainult kolmandik nimekirjas loetletud meediatöötajatest, kes teenisid aastas üle 150 000 naela, olid naised. Ringhäälingu direktori Halli sõnul peab BBC minema palgalõhe vähendamiseks „kaugemale ja kiiremini“, kui seni seda tehtud. Ta lisas, et aastaks 2020 tahab ta meediagigandis palgalõhe kaotada.\n44 000 naela on BBC keskmine aastapalk.\nSee aga BBC naistöötajaid ei rahulda. Vähemalt kümme ringhäälingu tele- ja raadiosegmendis töötavat naist on ringhäälingu juhtkonnale esitanud nõudmise, et kui suurkorporatsioon palgalõhe probleemi kiirelt ei lahenda, võtavad nad ette kohtutee.\nBriti ajalehe The Telegraph teatel olid naised maruvihased, kui said teada, et sama ametikirjeldusega meeskolleegid olid neist palju paremini tasustatud. Hetkel kogutakse võitluskaaslasi, et ühtsema ja suurema jõuna juhtkonna ette minna, vahendas väljaanne.


Vooremaa Omavalitsuste IT Keskus töötab välja uut arengukava\nOmavalitsuste IT Keskus töötab välja uut arengukava\nSel põhjusel loobusid paljud asjaosalised konkreetsema info väljastamisest.\nJõgevamaa Omavalitsuste Liidust teatati, et 14. jaanuaril toimuval koosolekul käsitletakse kogu maakonda puudutavat IT alast arengukava. Samas puudutatakse ka Omavalitsuste IT Keskusega seonduvaid küsimusi.\nOmavalitsuste IT Keskuse juhataja Raul Orav nentis, et nende esimene arengukava oli liiga roosiline. Näiteks oli selles punkt, mille järgi oleks maakondlikust IT-keskusest pidanud tulevikus välja kasvama maakonnaväline asutus. Uus arengukava ei ole nii ambitsioonikas.\nOmavalitsuste IT Keskuse nõukogu esimees Raimond Luht ja juhataja Raul Orav teatasid, et asutuse põhieesmärgiks uue koostatava arengukava järgi on IT-keskuse edasieksisteerimine.\nPõhjalikumalt saavat sel teemal rääkida aga alles pärast 14. jaanuari.\nRaul Orav ei varjanud, et keskusel on omavalitsustega suheldes olnud raskusi. Võib-olla ei ole omavalitsused endale selgeks teinud IT-keskuse poolt pakutavate teenuste vajalikkust. Samas ei ole ehk ka asutus omalt poolt teinud kõike, et omavalitsused tunnetaksid vajadust tarbida nende poolt pakutavaid teenuseid ning tajuksid sellest tulenevat otsest kasu.\nUus pakutav arengukava peaks leidma vastuse ka nendele küsimustele.\nSamas ei soostunud Raul Orav rääkima linnas levima hakanud kuulujuttude teemal, kus pannakse kahtluse alla IT-keskuse eksistents või räägitakse asutuse juhataja väljavahetamisest.\nRaul Orav tõdes siiski, et Omavalitsuste IT Keskus on sattunud rahalistesse raskustesse. Ollakse võlgu mitmetele firmadele, kokku vähem kui 100 000 krooni ulatuses.\nOmavalitsuste IT Keskuse juhataja lükkas aga kategooriliselt ümber kuulujutud, justkui läheksid kõik IT keskuse poolt korraldatud hanked «ühte väravasse». «Hangete korraldamisel tuleb väga täpselt jälgida kehtestatud protseduurireegleid ning igasugune «isetegevus» on välistatud. Kõik hanked on viidud läbi plaanipäraselt ning on andnud tellijale märgatava rahalise kokkuhoiu,» nentis Orav.


automoto.ee foorumid - Volga GAZ 21И 1959\nautomoto.ee foorumid > Klassika > Projektipäevikud > Volga GAZ 21И 1959\nTäisversioon: Volga GAZ 21И 1959\n(08-04-2021, 10:39 AM)HMP Vana Volga teine laine......? Et korralik ,,laine" oleks, peaks selleks ka soodsad tingimused olema. Nimetame seda esimest lainet siis laineks, kui vene turg oli lahti ja sealne nõudlus kvaliteetse töö järgi suur. Sain ka selle ,,laine" ajal 22 Volgat tehtud. Enamikel oli minu tööks plekitöö aga viimased kolm tegin otsast lõpuni. Kõikidest töödest oli üks esimene seeria, siis (kui õigesti mäletan) kaks teise seeria mudelit ning ülejäänud kolmas seeria. Esimesed autod olid ikka väga heas seisus ja lõpu omi (mitte kõik) tuli päris korralikult ehitada. Üldjuhul olid kliendid oma ebapädevusest ostnud remonditud/renoveeritud auto, mis hiljem osutus ikka ,,mädamunaks" ja tuli uuesti kõik üle teha. Teise ja esimese seeria tsentraalmäärimissüsteemi oli toona juba väga raske leida ja teinekord osteti ,,surnud auto" vaid selle samuse määrimissüsteemi tõttu. Omajagu jantimist oli nende pendelamortidega. Üldjuhul olid need ka kõik läbi (kinni roostetanud). Kolmanda seeria poritiibadest tegin esimese ja teise seeria tiivad. Taastasin ka teise ja esimese seeria põrkeraudu, kuni kroomimiseni. Brokk vasetas ja kroomis. Export mudeli kroomi ring oli siis juba hinnas ja taastamine maksis kopsaka summa, siis hetkel ei kujuta praeguseid hindu üldse ette. Pigem Poola teema (võib ka korralikult vales kohas tellides otsa lennata) või Sveitsis. Neid fotosid vaaadates on kõik probleemsed kohad Volgadele iseloomullikult tüüpilised. Nii et Volgade uus laine.... ei kujuta ette, pigem tehakse pigem oma tarbeks. Ajas on ikka nii, et kõik unustatud vana saab mõne aja pärast (võime seda nimetada ka siis sõbralikult laineks, aga pigem on see periood või siis tsükkel) kellegi jaoks uueks. Aga jõudu töös ning edu varuosade hankimisel. Kirjutas: [ -> ]\n(07-04-2021, 22:13 PM)sven1 Kirjutas: [ -> ] Vana-Volgade teine laine on kohal. Umbes 20 aastat tagasi algas esimne laine. Siis hakkasid Volga-mehed ka koos käima. Gaz 24 mehi peeti väheke imelikeks, et kas nad siis nüüd ei suuda üht päris vanakest elustada. Sättisin ka ise ühe Volga elule ja Voglade kokkutulekul õnnestus pälvida originaalsuse kategoorias II koht. Nüüd ei võtaks mustanumbri komisjon mind sellise hübriidiga jutulegi. Poldid, mutrid, materjalid jne - kõik valed. 1960. a Volga nägi välja nagu 1963. aasta oma ning olin ise veel suht rahul. Polnud ju siis neid kaitseraudu ja muud kusagilt võtta. Aja möödudes on ka Gaz 24-d soliidsemasse ikka jõudnud ja eks on neidki hoolsamalt renoveerima hakatud. Isegi olen kaks tükki teinud.\n(08-04-2021, 13:23 PM)taxopets Kirjutas: [ -> ] Kas need kolbmordid võivad Uazikul samad olla? Kui jah siis miskine paar vedeleb. Paned äkki pildi milline olema peaks.\n(08-04-2021, 13:04 PM)stern100 Kirjutas: [ -> ] Mina kui volgavõhik - mida tähendab N?\n(08-04-2021, 14:26 PM)Formika Kirjutas: [ -> ]\n(08-04-2021, 20:41 PM)hundu615 Kirjutas: [ -> ] Teete koos isaga ilusaid asju ja autosid,kuid mind vaevab küsimus selline,et kui mitu te neist oma kätega valmis olete teinud,nt.keevitanud,lihvinud,sobitanud,komplekteerinud jne jne?\n(08-04-2021, 21:43 PM)Formika Kirjutas: [ -> ]\n(08-04-2021, 20:36 PM)sven1 Kirjutas: [ -> ] ... imelik oleks olnud kirjutada gaz21i - said ju kõik aru, mida mõtlesin.


Müük USA valitsusele | Kodu - 2019\nAvaldatud: Kodu • Vaatamisi: 24591\nKas teadsite, et iga ettevõte saab valitsusele müüa? Isegi madalal kodus asuv äri võib saada riigihanke tellimuste esitamiseks või valitsusasutuste tellimuste vastuvõtmiseks. Sa tõesti vajavad kahte asja. Esimene on dun ja bradstreet (duns) number. Enamik inimesi arvab dunsi numbrit kui midagi, mida suurettevõtted omavad ja mida kasutatakse krediidi näitamise vahendina. See on tõsi, kuid tegelikult on olemas kaks tüüpi duns-kontosid. Esimene on ainult duns-number ja teine on duns-number koos krediidireitinguga. Kui sa oled\nKas teadsite, et iga ettevõte saab valitsusele müüa? Isegi madalal kodus asuv äri võib saada riigihanke tellimuste esitamiseks või valitsusasutuste tellimuste vastuvõtmiseks. Sa tõesti vajavad kahte asja.\nEsimene on Dun ja Bradstreet (DUNS) number. Enamik inimesi arvab DUNSi numbrit kui midagi, mida suurettevõtted omavad ja mida kasutatakse krediidi näitamise vahendina. See on tõsi, kuid tegelikult on olemas kaks tüüpi DUNS-kontosid. Esimene on ainult DUNS-number ja teine on DUNS-number koos krediidireitinguga. Kui te alles alustate või ei ole tegutsenud väga pikka aega, siis esimene on see, mida sa tahad. Enne DUNS-numbri hankimist peate oma riikliku ärilitsentsi ja föderaalse maksukohustuslase olema. Siin on Dun & Bradstreet USA sait. See on tasuta ja selle loomiseks kulub vaid mõned tööpäevad. Enne CAGE-koodi saamist on vaja DUNS-numbrit (järgmine).\nTeine asi, mida vajate, on CAGE-kood. CAGE on lühike “kaubandus- ja valitsusasutuste” jaoks ning see on viie tähemärgi tunnusnumber, mida kasutatakse laialdaselt föderaalvalitsuses. CAGE-koode haldab keskne töövõtjate registreerimise (CCR) agentuur. CCRi veebilehel vali lihtsalt „Alusta uut registreerimist”. Aga enne seda veenduge, et olete saanud oma DUNS-numbri, sest see protseduur tõmbab DUNS-i andmetest välja. Samuti peate olema valmis kulutama umbes 15 kuni 30 minutit, sest tal on palju ekraane, mida täita. Peale oma DUNSi numbri, lisage ettevõttele täiendav teave, näiteks partneri aadressid jne. Kui see on lõpule viidud, saate kinnitusmeili, mis viib teid CAGE-koodi juurde.\nTeie CAGE-koodi saab seejärel oma veebisaidile postitada, et meelitada ligi valitsuse ostjaid. Nad teavad, mida see tähendab, kuid teie tavaline ostja ei pruugi. Sel põhjusel võite soovida selle oma KKK-le või oma veebisaidi spetsiaalsele lehele ümber paigutada. Niisiis, kui teie tootevalik on midagi, mida valitsus ostab (ja te oleksite üllatunud, mida nad ostavad), võivad valitsuse ostjad olla teie jaoks täiendav tuluallikas.\nVideo: Peaminister Kyoto saasteühikute müügist ning korterelamute renoveerimistoetustest


ON, MIDA OODATA? Juunikuus paljastatakse hulgaliselt uusi PlayStationi mänge | Esport\nON, MIDA OODATA? Juunikuus paljastatakse hulgaliselt uusi PlayStationi mänge\nToimetas Sten Kohlmann, 18. mai 2020, 11:17\nTundub, et uute ja huvitavate videomängude väljakuulutamine on vaikselt, ent järjepidevalt hoogu kasvatamas. Kui uskuda Venture Beati ajakirjanikku Jeff Grubbi, on meid juunikuus ootamas terve ports üllatusi.\nTäpsemalt võiks lootust täis pilgukalendri poole pöörata, et seal juunikuu 4. päeva põrnitseda. Põhjus üpriski lihtne, nimelt peaks just tol kuupäeval meieni jõudma informatsioon uutest PlayStationi mängudest.\nHetkel pole sellele muidugi veel ametlikku kinnitust tulnud. Samuti ei saa me garanteerida, et näitamisele tulevad PlayStation 5 mängud. Siiski viitavad kõik märgid just sellele.\nAlles hiljuti näidati meile ühe viimase suure PlayStation 4 mängu, „Ghost of Tsushima“ 18 minutit kestvat mänguvideot. Samuti kavatseb Microsoft juulikuus keskenduda enda stuudiote mängudele ning Sony tahaks rivaalile kindlasti koha kätte näidata.\nOlgu lood, kuidas on, ent üks peaks kindel olema. Kui Grubbi sõnad tõele vastavad, ei oota meid ees vaid paar üksikut mängu, vaid terve trobikond uusi elamusi!\nHiljuti esmaesitleti meile Unreal Engine 5 mängumootorit, mis jooksis just nimelt Sony mängumasinal. Tundub, et PlayStation 5 tulevik on helge, isegi kui see oktoobris ei ilmu!


Üllatav Keenia – Reisimine.ee\nKeenia, Kõik riigid\naafrika, keenia, lohesurf, mambrui, Pikad liivarannad, Rannapuhkus, surfireis, watamu\nMa mäletan, et vajasin oma järgmist solo reisi nagu õhku ja teadsin kindlalt, et Keeniast saab minu järgmine sihtkoht. Valisin Keenia, sest sealsed rannikualad on lohesurfamiseks väga heade tingimustega. Ostsin läbi skyscanneri endale piletid ja jäin ootama. Tegin suure hulga uurimistööd, millest enamus märksõnad googlisse said: Solo blond female Kenya safe or not? Palju oli vastuolulisi lugusid, aga ilusad pildid ja head arvustused kaalusid kõik halva üles.\nValisin endale 2 sihtkohta: Mambrui ja Watamu. Esimeses kohas soovitas üks eestlane mulle ööbida ja surfata sellises kohas nagu Che Shale. Olin peaaegu bookimas seda, kui lugesin arvustustest, et bangalood on põhimõtteliselt lahtised. Selle peale valisin ilusa villa nimega Villa Cesy mõne kilomeetri kaugusel. Ma jälestan sitikaid ja satikaid ja varasematest reisi kogemustest tean, et sääsevõrk alati ei aita. Olen suutnud igas olukorras kohaneda, aga hiljem kui sinna surfama läksin ja nägin, et tõepoolest, mul oleks vaid katus peakohal olnud.\nMambruisse jõudmine Eestist oli õudusunenägu. Ma pidin 2 korda ümber istuma. AirBalticuga Pariisi sain ilusti. Ootasin 4 tundi ja hea oligi, sest ma ekslesin väravate vahel väga kaua. CDG lennujaam vajab harjumist ja muidugi prantslastele kohaselt peab neid meelitama inglise keelt rääkima alustades nende poole pöördumist prantsuse keeles. Pariisist Keenia pealinna Nairobisse lend lükkus 45 minutit, lennuk oli suur AirFrance ja ekraanid peatugede sees näitasid õnneks filme. Lend kestis 8 tundi ja see oli öölend. Ma kardan lendamist, seega iga turbulents äratas mind üles, lõpuks olin nii väsinud, et jäin magama. Ärgates olime Aafrika kohal ja päike just tõusis, see hetk oleks ideaalne olnud mingi Aafrika trummipõrina saatel. Maandusime Nairobi lennujaamas. See oli kuum ja seal oli juba kohe palav, pidin kogu oma pagasi seal välja võtma. Mul oli seljakott, kohver ja terve suur surfikott mu lohesurfi tavaariga. Muidugi tänu Pariisi viivitusele jäin maha siselennust. Viisad, templid ja näpujäljed sain antud ja tuju läks paremaks, kui nägin ilusat uut templit teiste kõrval passis.\nKui pärast tunniajast ootamist oma pagasi lõpuks kätte sain, pidin minema teise terminali läbi õue. Sealt hakkas kogu päris Keenia kogemus pihta. Taksojuhid pakkusid taksot, pakkusid abi kottide tassimisel. Palusingi ühel neist mu suure surfikoti kaenlasse võtta. Andsin talle selle peale 10 euri, ta polnud küll väga rahul, aga see oli kõik mis mul taskus tol hetkel oli. Edasi läksin pisikese Kenyan Airways putka juurde, kus kaaluti uuesti kõik mu pagas ära. Eestis pidin airBalticu tädiga vaidlema, et kas pean 100 euri maksma oma suure kabariidilise koti eest või ei, lõpuks said ka nemad aru, et see oli mul piletis sees. Kartsin, et võõrkeeles Keenias on seda raskem selgeks vaielda, aga seda ei juhtunud.\nOlin juba väga väsinud, selles lennujaamas polnud tilkagi õhku, mind aitas taas lennujaama töötaja mu kodinatega, ausalt ma olin nagu hädapätakas, kes liiga palju asju kaasa võttis. Talle andsin 500 šillingit. 3 tundi hiljem, kui aeg oli pardale minna mõistsin, et olin passi pannud kohvrisse ja kohvri ära andnud. Läksin paanikasse, aga üks töötajatest oma väga ilusas üleni punases Kenyan Airwaysi kostüümis, mis oli nagu mõeldud tema nahavärvile, palus mitte muretseda, kui mul on mõni teine isikut tõendav dokument. Õnneks oli mul ID kaart.\nTeoorias ei peaks see töötama, aga sain lennukile. Pisikene lennuk, väiksem kui Tallinn- Helsingi lennuk. Mu koht oli keskmise ukse juures. Stujardess tuli enne õhkutõusu mu juurde ja ütles, et kui midagi peaks juhtuma, siis MINA pean ukse tõmbama sisse ja selle välja viskama, see kaalub 27kg. See ajas mulle judinad peale. Samas ma olin nii deliirumis väsimusest, et ma võisin seda ka ette kujutada.\nMaandusin Mombasa lennujaamas. Mu viimane kaugem reis oli Dominikaani Vabariiki, mäletan seda emotsiooni kui sinna maandusin, kõik oli lopsakas ja roheline. Mombasas ma pettusin, sest kõik oli oranž, pruunikas või kollane. Pisikeses lennujaamas oli lihtne orienteeruda ja oma pagas kätte saada. Lennujaamast väljudes ootas mind sama pilt, kõik pakkusid autosid ja taksosid ja hõikasid võidu. Leidsin kõigi seast oma nime. Mul oli vastas hotelliga kokkuleppel nende üks juhtidest. Palusin ekstra inimest keda nad usaldavad. Ilmselgelt olin pisut paranoiline. Noormees nimega Kombe oli naeratav ja sõbralik algusest peale. Mina vana loll, aga üldse ei lugenud, et Keenias on vasakpoolne liiklus ja istusin esimese hooga autos rooli. Olin kalts-väsinud.\nPikk tee oli ees, veel 3 tundi sõita. Nii palju oli näha ja tegelikult olin õnnelik, et näen seda kõike. Mombasa linnast läbi sõites olid igalpool lagunenud uberikud, inimesed tänavatel istumas, kõndimas ja muidugi jõllitamas mu valgeid juukseid. Päike oli ebareaalselt kõrvetav ka autos. Kombe oli jutukas ja õnneks suutis mind üleval hoida vähemalt pool teekonnast. Mombasast välja sõites hakkas lõpuks tulema see osa, mida olin oodanud, küll kerge südamevaluga. Pikk tee viis meid läbi suuurte orgude, kus kasvasid massiivsed palmipuud, lopsakad taimed ja rohelus oli igalpool, kujuta ette prints Zamundast filmi algust. Teeääres elasid inimesed savi jurtades, lapsed jooksid aluspükste väel ringi, tihti peale oli näha hoovide peal, kui neid nii saab nimetada, imekõhnasid lehmasid või kitisi.\nKombe rääkis, et teeäärel elavad perekonnad on äärmiselt vaesed, kui tuleb vihm uhutakse savijurta ära ja nad magavad lageda taeva all. Sellest see südamevalu. Hiljem sain muidugi aru, et neil on oskus oma elu väga hulluks teha. Kombe rääkis ka sellest, kuidas elanikele ei tohi mingil juhul raha anda niisama, sest neil on niigi arvamus, et valge inimene elab rahapuu otsas. Ameeriklased pidavat tulema ja lastele autoaknast ühe dollarilisi jagama ja siis vaatama neid nagu loomi loomaaias.\nTeekond osutus kohutavalt pikaks ja ma ei tahtnud oma valvsust kaotada. Ma enam siiski ei suutnud. Hakkasin nokkima ja see pakkus autojuhile nalja. Lõpuks vajusin täitsa ära. Silm pool lahti-kinni jõudsime mereäärde ja sain aru, et nüüd peame olema lähedal. Tee läks hullemaks ja hurtsikud veel õudsamaks.\nKohale jõudes võttis pilt ahhetama, ma pole kunagi vajanud uhket kohta ööbimiseks, aga no see oli võrratu. Suur kompleks ilusa aia ja basseiniga. Kahjuks olin liiga väsinud, et seda nautida kohe. Omanikud olid itaallased, hiljem mõistsin, et Keenia on itaallaste lemmik koht, sest neid oli seal väga palju. Iga päev tehti mu toas putukatõrjet ja pandi puhtad linad, mäletangi sellest kohast puhaste linade ja putukatõrje lõhna. Iga õhtu käis mul külas Geko kes elas lambikupli sees.\nJärgneva nädala jooksul sain tunda üksindust, sest olin läinud Keeniasse just hooaja lõppedes. Selles villas olid minuga veel üks tore inglise vanapaar, kellega ma end viimasel õhtul valgest veinist purju jõin ja mingid noored itaallased, kes inglise keelt ei rääkinud.\nRand oli kohe ukse ees ja unistasin ainult sellest, et saaks oma lohega vette. Tuli välja, et rand oli väga suurte lainetega. Üks omanikest oli 60 aastane lohesurfar. Temaga koos võtsime motod ja sõitsime Che Shalesse, seal saime surfata. Võrratu flat vesi, tumedam vesi, aga nii soe. Liiga soe minu jaoks, surfasin bikiinides, aga see vesi oli nagu supp või soe tee vesi, see oli nii soe, et kalad vees olid surnud. Che Shale töötajad rääkisid, et vesi sel ajal on nende jaoks jahe.\nMuidugi pidin oma valge põhjamaa näo ja keha tsinki ja 80spf kreemiga üle võõpama. Kukkusin korduvalt vette ja soolane vesi pidi silmad peast kõrvetama ja suu läks sama kuivaks nagu Sid-il neljandas jääaja osas.\nOli päevi kus tõus oli kõrge ja mööda ranna äärt ei saanud motoga Che Shalesse, läksime ringiga läbi küla. Ma ei mõtle siin küla nagu meil on näiteks Kullamaa küla. See oli mu esimene suurem šoki kogemus Keenias. Ma lugesin, vaatasin filme ja omast arust olin valmis selleks, mis ees ootas.\nSel hetkel seal külas nende kehvade teede peal ei saanud moto kiiresti sõita. Mulle hüüti järgi “Mzungu” ehk valge inimene igal pool, näidati näpuga ja mõni laps polnud vist kunagi valget blondi näinud, nad ahhetasid ja nende lõug kukkus maha. Ma sidusin räti pähe küll, aga tuuline ilm tõmbas mu juuksed sealt alt välja. Ma ei olnud nii valmis kui ma arvasin. Lapsed jooksevad karjakesi vastu ja panevad käed paluvalt ette oma suurte pruunide silmadega paludes “one dollar please”, ma ei saa anda, ma ignoreerin ja süda tilgub verd. Prügi igalpool, must vesi, lapsed lutsimas vana pudelit prügihunnikust, naised pesemas pesu ja mehed puu all istudes niisama molutamas.\nMuidugi püüdsid kohalikud pähe määrida kõik võimaliku kraami ja otsustasingi sealt osta kaasa oma suveniirid, sest need olid eebenipuust tehtud, ilusad kaelkirjakud ja elevandid ja need olid väga odavad.Hiljem Watamus sain aru, et tegin õigesti, sest seal oli kõik juba palju kallim.\nSõna Mzungu kuulsin kahe nädala jooksul veel palju. Hoidsin oma 60 aastase itaallase poole, sest Mambruis olles sain näha rohkem kohaliku elu. Pelgasin esimesed päevad villa piiridest välja minna, aga kuna minu jaoks selline reis pole reis, siis läksin mööda rannaäärt jalutama, igapäev natuke kaugemale. Võrratu koht, kui vaadata läbi turisti silmade ja endale sisestada, et kui ma nendele raha annan, siis see ei muuda midagi. See riik on läbi ja lõhki korrumpeerunud.\nWatamusse viis mind taas Kombe, vahemaa oli umbes 30km, aga me sõitsime seda poolteist tundi. Kilifi jõe sillal jäime seisma, seal olid flamingod ja vees väga lähedal jõehobud, oma naturaalses olekus. Olin ekstaasis.\nJõudsime suure värava ette, selle koha nimi oli Mvuvi Kite Lodge. Seekord oli mu pea puhas, riided pisut rohkem aafrikalikud (mustritega kergest materjalist püksid ja värviline pluus) ning ma olin ärkvel. Kohale jõudes sain aru, et ka seal polnud palju inimesi.\nMind tervitas tõsine mees, kellega ajasin korda bürokraatia. Mulle anti mu maja võti, jah maja, pisike maja suures hoovis.\nSeal oli ilus baariala, bassein ja mõnusalt palju erinevaid molutamise alasid. See koht oli rohkem robustsem, mu majake koosnes toast ja vannitoast. Tuba oli suhteliselt pime, aga olin valinud kõige odavama. Kallimad tundusid uhkemad. Samas seal oli suur ja mugav voodi millele oli kirjutatud lilledega “Karibu” ehk Tere tulemast. Vahetasin riided ja mõtlesin salamisi, et jube palju pimedaid nurki kus võivad olla putukad. Läksin välja ja võtsin köögialal ühe kohvi.\nLiitusin Justiniga, kes oli koha omanik. Nime järgi pakkusin, et ta on inglane, aga täitsa kohalik. Hea inglise keelega mees võttis kohe ohjad ja pakkus, et võiksin kaasa minna Jacaranda randa, kuhu ta minemas on. Olin nõus. Istusime ta jeepi, vanaaegne natuke selline WIllist meenutav valge jeep millel olid CORE firma kleepsud peal. Pärast väga piinarikast teekonda väga halval teel jõudsime Jacarandasse ja mul jäi hing kinni. Helesinise vee, puhta rannaliiva ja ranna kohvikutega pikk pikk rannariba täis pisikesi augukesi, kust tulid välja väikesed vähid. See oli see, see mida olin oodanud Keenialt.\nIstusime ühes kohalikus rannabaaris, vaatasime kuidas tõus tuleb ja helesinine vesi peaaegu puudutas meie jalgu. Rääkisime juttu ja jõime viinakokse, sest miks mitte. 40 aastane Justin väidab, et Keenia on maailma parim koht kus elada, olnud ise elanud Itaalias 10 aastat, siis Hakuna Matata vaib pidavat Keenia parim omadus olema. Kui mina ei suutnud end vabaks lasta, sest tundsin, et kogu aeg pean midagi tegema, siis nende number üks oskus kõigil, on mitte midagi teha. Jacarandas käisime mitmeid päevi ja lohesurfamine selle läbipaistva vee sees on kirjeldamatu. Kukkusin end korralidesse lõhki, aga tundsin end seal sinisel rannal veepeal hõljudes superkangelasena.\nJustini ja tema sõbra Lebaga istusime õhtuti Marina baaris, kus sõime Ugalit, keedetud maisijahu pätsiks vormitud, see maitses nagu mitte midagi. Sinna kõrvale hea kaste, andis asjale maitse. Liha selles baaris ei soovitatud süüa, mina otsustasin seda terve reisi jooksul mitte teha. Laimid olid märkimisväärsed seal, imepisikesed ja nii palju värskust ja maitset täis. Võrratu.\nKäisime õhtuti ka kohalikes ja natuke kaugemal asuvates ööklubides. See melu meenutas mulle Dominikaani. Tüsedate 60ndates Itaalia meeste ümber tiirles 3 Keenia noort naist lootes saada parema elu peale. Ma pidin okset kinni hoidma. Kohalikud käisid klubides ainult ja ainult eesmärgiga saada rikas välismaallasest kaasa, ka mehed. Naised oskasid tantsida ja twerkida nagu ma iial ei oskaks. Mul pole muidugi selleks piisavalt materjali. Otsustasin ignoreerida negatiivset ja nautida, et olen hoopis teises maailma otsas.\nÜks kohalik kogemus oli närida nendega koos, tundide viisi, muidugi mitte midagi tehes, juurikaid. Marungi oli selle nimi, nätsuga koos näritav juurikas tekitas kerge laksu, aga kadus kohe kui lõpetasid närimise. Jube asi tagantjärgi mõeldes, aga seda nad seal kõik tegid. Istusid palava ilmaga puu all ja närisid juurikaid.\nMa pole väga kirjutanud sellest, kuidas mind jõllitati, sest see on ilmselt kõikide asjade puhul kõige negatiivsem. Kui ma olin üksi siis minuga tuldi rääkima, küll neile meeldisid mu blondid juuksed ja koguaeg olin ma Mzungu ja mida kõike veel. Räägiti mulle, kuidas euroopas on meil jalge all punane vaip ja rahapuu kasvab kõigil kodus. Oleksin nii tahtnud karjuda, et tehke tööd, nagu me, iga päev. Mingi aeg Watamu võrratus Turtle Bay rannal jalutades, omi mõtteid mõlgutades ja nähes, et järjekordselt tuleb minu juurde keegi midagi pakkuma tundsin natuke ärritust, et mind ei suudeta rahule jätta. See on aga nende kultuur ja nad elatuvad turismist. Mina olen siin külaline.\nKäisin Local Ocean Conservation pisikeses kohas, kus aidati kilpkonni, mille meremehed on leidnud võrkudest või muu plastiku seest, muidugi näidati mulle plastiku koguseid ja selgitati kuidas hotellide rajamine otse rannale mõjutab keskkonda. Kurb oli seal olla. Massiivsed kilpkonnad, milliseid ma pole kunagi tervenagi näinud, kriitilises seisus. Julm.\nKeenia on turistina vastuoluline. Kahju on inimestest ja kohutav on terves riigis vohav korruptsioon. Minu kohaloleku ajal lagunes terve kool ja palju lapsi sai surma.\nSamas on see võrratu riik kui osata olla piisavalt ignorantne. Surfamise tingimused olid võrratud, väga palju suuri sitikaid, satikaid ma ei näinud, küll nägin neid kaugelt vihmametsas. Massiivsed ämblikuvõrgud ja nendes vedelevaid vähemalt 30cm elukaid. Jeepers Creepers.\nSamuti käisin snorkeldamas ja Blue Safarit kogemas ehk see oli kõige turistikam asi, mida ma Keenias oleku ajal tegin. Ilusad erinevat värvi kalad läbipaistvas soojas vees. Meiega paadis olid itaalia noored, kes ei osanud sõnagi inglise keelt ja karjusid väga kõvasti. See rikkus natuke vibe. Samuti unustasin suure tuhinaga gopro maha ja see on selline koht kuhu minnakse goproga. Seiklesime puidust kanuudega jõe peal, nägime erinevaid ilusaid vee-elukaid ja saime võrratu söögi osaliseks.\nKeenia üllatas mind positiivselt. Üksinda reisides tuleks järgida oma intuitsiooni ja ohtlike olukordi vältida, siis saad aru, et kohalikud on sõbralikud ja püüavad vaid ellu jääda nendes tingimustes, mis neile antud on. Sattusin tõeliselt toredate inimestega kokku ja olin oma reisiga väga rahul. Koju tagasi tulemine oli veel hullem, kui Keeniasse jõudmine, aga see juba rikuks mu loo ära.\nPaljud imestavad, et ma päris safaril ei käinud. Ma ei tahtnud oma kahte nädalat täis toppida erinevate kohtade vahelt jooksmisega.Tahtsin Keenialt täpselt seda, mida nad pakkuda kõige paremini oskavad- tahtsin mitte muretseda ja ringi joosta. HAKUNA MATATA\nLoo autor Liis


Osta 2-aminiosoheptaani (28292-43-5) HPLC ≥98% | AASraw\n/ Tooted / teised / 2-aminoisoheptaan (28292-43-5)\nHinnang: SKU: 28292-43-5. Kategooria: teised\nAASraw on sünteesi ja tootmisvõimega 2-Aminoisoheptaani (28292-43-5), CGMP-määruse ja jälgitavate kvaliteedikontrollisüsteemide grammide massi järgi.\n2-amino-isoheptaan, tuntud ka kui DMHA või oktodriin, on alates 2017. aasta algusest muutunud eeltrennide ja rasvapõletite populaarseks koostisosaks. See on stimulant, mis arvatavasti parandab teie energiataset. 2-aminoisoheptaan on struktuurilt väga sarnane DMAA-ga. Looduslikult leidub seda inglise pähklipuu (AKA. Juglans Regia) koores ...\n2-aminoisoheptaani põhilised tähemärgid\nMolekulaarne valem: C7H17N\nKeemilised nimetused: 2-aminoisoheptaan\nBrändinimed: DMHA, Octodrine\n2-Aminoisoheptaani, nagu uut stimulanti, kasutatakse koos rasvapõletitega enne treeningupreparaate. Seda kõike seepärast, et sellel on soovituslik energiakasvu soodustav mõju ja isu vähendamine.\nEnergia tõstmise eelised\n2-aminoisoheptaan (oktodriin) on energia ja meeleolu tõstmise võimete tõttu kiiresti populaarsust kogumas. See on muutnud selle eelharjutuse lisana eriti populaarseks, kuna sellel on mitu omadust, mis tagavad, et saaksite treeningust maksimumi võtta: tõstetud energiatase (lihtsustades enese surumist ja rohkem liikumist, mis tähendab rohkem kulutatud kaloreid!), Motivatsiooni suurenemine (rohke energia ei tähenda midagi, kui teil pole soovi trenni teha) ja parem meeleolu (kui tunnete end treeningu ajal ja pärast seda hästi - see muudab tõenäolisemaks, et tulete tagasi ja teete kõik üle uuesti). Mõned muud eelised hõlmavad suuremat valutaluvust 5,6, vähenenud tajutava koormuse määra 5,6 ja bronhodilatatsiooni parandamist 3b, 4b, 5b - mis on kasulikud raskuste tõstmisel, keerutamise või HIIT-klassi toitel või isegi laste rabelemisel. maja täis majapidamistöid.\nÜks parimatest osadest 2-aminoisoheptaani (Octodrine) kohta on see, et need eelised löövad kiiresti tänu oma molekulaarstruktuurile. Metüülrühma lisamine alfa-süsinikule suurendab ühendi amfifiilsust, mis muudab selle nii vees lahustuvaks kui ka lipiidideks lahustuvaks. Suurenenud lipiidide lahustuvus suurendab dramaatiliselt tema võimet läbida vere-aju barjääri, kus see suudab avaldada oma fookust suurendavat ja eufoorilist efekti. 8,9\n2-aminoisoheptaan (oktodriin) võib aidata ka kaalulangust suurendada tänu oma võimele vähendada söögiisu ja parandada meeleolu, suurendades hormoone, mis vastutavad teie hea enesetunde tekitamise eest 4b, 5b (jätke hüvasti stressist tingitud liigseanssidega ja tundma halvasti!) .\n2-aminoisoheptaani (oktodriini) meeleolu suurendav kasu tuleneb selle võimest tõsta dopamiini ja norepinefriini taset, mis põhjustavad suurenenud eufooriat ja ärkvelolekut. 3b, 4b, 5b, 6b. Struktuurilt sarnane ja metaboolselt seotud klassikaliste monoamiini neurotransmitteritega võib 2-aminoisoheptaan (oktodriin) aktiveerida amiiniga seotud retseptori 1 jälgi, hoides ajutiselt ära dopamiini ja norepinefriini tagasihaarde presünaptilisse närvi - parandades selle "lööki" ja püsivat võimet.\nLisaks on DMHA kasutajad avaldanud kõrgemat valu künnist ja vähendanud väsimust, võimaldades seega kasutajatel maksimaalset kasu oma treeningutest. 2-aminoisoheptaan (Octodrine) põhjustab ka motivatsiooni midagi teha. Nagu juba öeldud, käivitab DMHA dopamiini vabanemise. Dopamiini tase mõjutab motivatsiooni taset ja sellele järgnevat volitust. Motivatsioon on soov teha midagi, kui soov on pühendumine. Inimene võib soovida midagi saavutada, kuid kui nad teevad takistusi, võivad nad loobuda. Kuid kui isikul on tahtmine, siis nad ei loobu põhjusest, kuni nad saavutavad oma eesmärgi. Õnneks, dopamiin, mille vabastamist käivitab DMHA tarbimine, tagab teie eesmärkide saavutamiseks nii motivatsiooni kui ka soovi.\nMis on 2-aminoisoheptaani annus\nSelle koostisaine kohta pole veel saadaval ametlikku annustamissoovitust. Samuti on raske öelda, kui palju selle stimulaatoriettevõtte poolt kasutatakse, kuna see on toodetele juba segatud. Siiski võib olla kindel panus panna midagi 100-i 300mg-i vahel.\nPidage meeles, et 2-aminoisoheptaani saab enne treeningut kasutada, kuid seda võib kasutada ka kogu päeva vältel. Kuna see on stimulaator, püüdke vältida selle kasutamist enne magamaminekut, sest see võib häirida teie normaalset unehäiret.\n2-aminoisoheptaani (DMHA) toimivust parendavate omaduste ärakasutamiseks on kõige parem kasutada umbes 15-30 minutit enne selle väljaarendamist. Alternatiivselt, kui seda kasutatakse peamiselt oma isu pärssivate omaduste poolest, võib toidukordade vahel päeva jooksul kasutada 2-aminoisoheptaani (DMHA). Siiski soovitame olla ettevaatlik, kui kasutate seda koostisosa hilisõhtul pärastlõunal või varajasel õhtul, kuna see võib takistada teie unetust.\nKuidas 2-aminoisoheptaan toimib\n2-aminiosoheptaan (DMHA) töötab sarnaselt populaarse DMAA-ga. Struktuurilisest seisukohast on 2-aminoisoheptaani (DMHA) struktuurilised suhted tuntud kui monoamiini vabastavad ained. Need on ühendid, mis on võimelised suurendama teatud monoamiinide taset. Need on dopamiin ja noradrenaliin. See toimib, suurendades dopamiini ja noradrenaliini omastamist, samal ajal aeglustades tagasihaaret, jälgides amiiniga seotud retseptori aktiveerimist. See peatab sisuliselt nende sidumisvõime nende retseptoritele, hoides neid monoamiine aktiivselt kauem. Sellepärast on teil pikem ja stimuleeriv mõju. Järgmises commonality vahel täheldati DMAA ja 2-Aminoisoheptane (DMHA) on lisaks metüülrühma alfasüsinikul mis piirab toime (MAO), suurendab amfifiilsed milline selle koostisosa, samuti selle afiinsust katehhoolamiiniga vedajad. Mis see tähendab, et ühendi poolväärtusaeg on pikem, see läbib hematoentsefarjääri palju lihtsamalt ja üldiselt on see stimuleerivam mõju.\nKõige uuemad stimulandid väljuvad 2016i kulturismi nišist! See on 2-aminoisoheptaan, viimane DMAA alternatiiv energia suurendamiseks ja isu peletamiseks. Uus aasta treeningut stimulaator on saanud tuhandete kulturistide ja sportlaste tähelepanu.\nSiin on 2-aminoisoheptaani võimalikud kõrvaltoimed:\n2-aminoisoheptaani toores pulber\nKas 2-aminoisoheptane on mingeid kõrvaltoimeid\nKuna 2-aminoisoheptaan on sportlikule toitumisturule uus, ei ole teatatud kõrvaltoimetest. Võime seda võrrelda DMAA-ga. Sarnased kõrvaltoimed võivad tekkida 2-aminoisoheptaani suurenenud annuste korral, näiteks kõrgenenud südametegevuse, vererõhu suurenemise ja hingamisraskuse tõttu. Nagu iga stimulaator, on kõige parem alustada väiksema doosiga, et saada ligipääsu teie komponendi tundlikkusele ja tundlikkusele.\nKuidas osta 2-aminoisoheptaani AASraw'ist


TIIT KÄNDLER: Eesti kosmoseriigiks - Eesti Päevaleht\nTIIT KÄNDLER: Eesti kosmoseriigiks\nTEADUS eeldab suurelt mõtlemist – popsidel pole teadusesse asja\nJa nii nad siis tapsidki meie Ferdinandi,” ütles Švejk. Praegu võib seda surematut lauset kohandada Eesti teadlaste Antarktika ekspeditsiooni projekti kohta.\nPeaministri lähetatud kirja kohaselt puudub projektil “märgiline väärtus”. Kui väidetakse, justkui puuduks ühel või teisel asjal “märgiline väärtus”, siis on mõtet asja uurida. Seda enam, et otsus tundub olevat seotud valitsuse uue teaduspoliitikaga, mis deklareerib teaduse kohta: “Eesti peab seadma selged sihid.” Tore on. Kuid kes need sihid seab?\n“Maksimaalse kasu saavutamiseks peab Eesti seadma teadus- ja arendustegevuseks 2007. – 2013. aastaks selged prioriteedid ning võtma kasutusele meetmed haritud teadlaste sissetoomiseks,” kõlab Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse ja peaministri ühine otsus. Ja veel: “Selleks on vaja Eestil seada selged prioriteedid, millele teadus- ja arendustegevuses keskenduda.” Eestis peaksid peaminister Andrus Ansipi hinnangul nende hulka kuuluma energeetika ja meditsiin.\nSiinkohal tuleb küll valitsust ja EAS-i kurvastada. Teadus on iseorganiseeruv süsteem ja seetõttu ning nimelt seetõttu ei ole see just eriti meeltmööda küllap mitte ühegi maa poliitikutele. Enamjaolt ennustatakse maailma arendusrahade liikumist nanotehnoloogiasse ja info- ning biotehnoloogia kasvu jätkumist.\nKuid asjatundjad tunnistavad, et ega siis keegi pikema aja peale täpselt ennustada oska. “Tehnoloogilise muutuse kiirus on nii suur, selle mõju nii tugev, et inimese elu muudetakse pöördumatult,” kuulutab maailma juhtivamaid leiutajaid Ray Kurtzweil.\nMis puutub Antarktikasse, siis pole kahtlust, et seal läheb lähiaastatel veel tõsiseks rebimiseks. See on ainus manner, kus reegleid järgides on võimalik tegutseda igal riigil. Ja üha enam kandub sinna nii teaduse kui ka tehnoloogilise innovatsiooni tippe. Seal saab igaüks neid vabalt nuusutada. On üsna popslik arvata, et keegi laseks sind rahumeeli nn rahvusvahelise teadusmeeskonna tulemustele ligi, kui sa ise rahalisi ega moraalseid kulutusi ei kanna. Observatooriumide ja orbiidil olevate teleskoopide aegade eest käib üha tõsisem kisma ka rahastajariikide teadlaste vahel. Lugegem näiteks kas või mõne aja eest eesti keeles ilmunud raamatut gammavälgete avastamisest, Covert Schillingi “Sähvatust”.\nKui tahad siin Maal ausalt ja väärikalt elada, pead ikka ise ka panustama. Nii rahaliselt kui ka aateliselt. Ja Antarktikast on mu meelest veel vähe. Kiiremas korras peaks Eesti mitte niivõrd raiskama aega oma järjekordsete märkide vaagimisele, vaid ühinema Euroopa kosmoseagentuuriga EAS, et nüüdsed kooliõpilased pääseksid kooli lõpetades ligi sealsele oskusteabele. On viimane aeg, et Eestistki saaks kosmoseriik!\nKahju, kui Eesti kõigest sellest kõrvale jääb. Antarktis on manner, kus otsustatakse paljuski Maa saatus nii kliima kui ka keskkonnahoiu osas. Kurb, et valitsus ei pea Eesti osalemist nii tähtsates küsimustes “märgilise väärtuse” vääriliseks.\nNew York Times avaldas 25. novembril artikli sellest, mida leiti peaaegu kolme kilomeetri sügavusest Antarktise jääpuuraugust. Iidse jää analüüsid võimaldavad meil jälgida Maa ilmastikku vähemalt 650 000 aastat tagasi. Teadlased järeldasid andmetest, et kunagi varem pole kasvuhoonegaasid saavutanud taset, mis on neil nüüd. Tuginedes teadusajakirjale Science, kirjeldas USA mõjukamaid lehti, kuidas Euroopa Antarktika jääpuurimisprogramm nende tulemusteni jõudis.\nTeadusajakirja Nature 24. novembri numbris kirjeldatakse, kuidas Antarktisest tahetakse teha astronoomide Mekat. Asi on selles, et külm on seal küll, aga see-eest ka hästi pime ja õhk puhas – mida astronoom vajab kui leiba. Maa peal kolitakse observatooriumid kõrgmäestikesse.\nKui see ei aita, lähetatakse mõni teleskoop kas siis orbiidile nagu Huygens või tiirlema ümber Päikese nagu Spitzer. Nüüd siis püüavad austraallased ja prantslased õnne Antarktisel. Üsna selle paiga läheduses, mille Eesti polaarteadlased valisid oma võimaliku baasi asukohaks.\nLõunamandrile teleskoopide rajamine pole lihtne, need tuleb siiski kergitada maast 30 meetrit kõrgemale, kuna allpool õhk virvendab. Kuid Prantsuse astronoom Karim Agabi ütleb: “On tähtis mõtelda suurelt.” Siia ongi maetud Eesti koer. Eesti ei julge mõtelda suurelt.\nNiipalju siis “märgilisest tähendusest”, mida maailma juhtivad ajakirjandusväljaanded leiavad Antarktikas iga päevaga üha enam. Aastal 2007 algab rahvusvaheline polaaraasta. See ei ole tühipaljas sõnakõlks. Ajaloost võib põhjalikult kontrollida ja uurida, mida teadusmaailm rahvusvahelisel geofüüsika aastal 1957–1958 tegelikult ära tegi ja milles kokku leppis. Kahtlemata sõlmitakse polaaraasta jooksul äärmiselt olulisi leppeid. On häbiasi, kui Eesti jääb sellest valitsuse märgitundmatuse tõttu eemale.\nPopsil pole teadusesse asja\nTeadust võivad vahel teha ka kilplased. Ja veidi sagedamini Tagurpidi-Antsud. Kuid popsid ja rehepapid ei tee teadust mitte kuskil ega kunagi. Möödunud laupäeva Eesti Päevalehes ütleb suursaadik Margus Laidre: “Minu arust on see üks tänase Eesti hädasid, et ei usuta oma võimetesse. Arvatakse, et oleme liiga väiksed, meil pole ressursse ja meist ei sõltu midagi.”\nSamas lehes ütleb Euroopa Parlamendi väliskomisjoni aseesimees Toomas Hendrik Ilves: “Eesti probleemide põhjus peitub enesekesksuses ja nappivas suutlikkuses aduda ümberringi käivaid protsesse.”\nValitsus võiks endale palgata asjatundlikud nõunikud, kes teevad vahet teaduse ja parteipoliitilise ustavuse vahel. Ning kes oskavad kiirelt taibata, mis tegelikult viib maailma teadust edasi.\nSest kui Eesti tõepoolest jätkab teaduse suunamisel juhindumist kehtiva peaministri haledate teadusnõunike väheldastest mõttekestest, siis oleks parem kogu teadusetegemine Maarjamaal sootuks lõpetada. Treigem edasi puust tulpe ja lüpskem turiste, ostkem lastele tükk magusat kooki ning olgem õnnelikud. Meie märgiline tähendus on ju: “Tere hommikust!” Või oli see ikka “Tere tulemast”?


Soovitage põnevat kanuu/süsta rada? - Matkafoorum\nSoovitage põnevat kanuu/süsta rada?\nPostitus Postitas uku » 31 Mai 2016, 20:38\nkas keegi oskab soovitada mõnda huvitavat jõge, kus teha mitmepäevaline matk ?\nPostitus Postitas Nohik » 31 Mai 2016, 22:04\nPraeguste veeseisudega veab mitu päeva välja ainult Koiva, Põltsamaa ja Pärnu peal, vist. Aga Põltsamaa on suures osas 1 juulini kinni, vist.\nVõib-olla nikerdab midagi Võhandu peal ka ära. Halliste vist on ka 1 juulini kinni kaitseala piires.\nPostitus Postitas sepaonu » 01 Juun 2016, 10:09\nPõltsamaa, halliste, raudna kõik vabad.\nKõik jõed on sõidetavad praegu. Kõik jõed on sõidetavad ka aastaläbi. Sellega on lihtsalt selline asi, et kellegile on kayakitamine või kanuutamine ainult korra aastas, kui kevadel on ideealne veeseis, takistusi vähem, keegi kayakitab aastaläbi.\nPostitus Postitas Nohik » 01 Juun 2016, 10:33\nKõpu peaks Õisu järvest sõidetav olema küll. Ja vaatasin, Halliste ei puutu kokku liikumispiirangutega sihtkaitsevöönditega. Põltsamaa samamoodi, kui just Endla ja Sinijärve peale minna ei taha.\nPostitus Postitas Avo » 02 Juun 2016, 22:11\nTartus mööda Emajõge Peipsile ja sealt ümber Piirissaare Värskasse.\nPostitus Postitas Raimps » 08 Juun 2016, 09:57\nKäisime nädalavahetusel Põltsamaa jõel. alustasime Ao veskijärvelt ja lõpetasime Piibe mnt silla all. Vesi oli soe ja läbipaistev, vool oli ok. Mitte kiire ega ka aeglane, täpselt paras. 1 korra tassisime kanuu üle puu, ülejäänud aja sõitsime puude alt, puid teepeal oli aga mitte midagi kohutavat, pigem põnev. Aega võttis ca 2.30h millest 30min kulus meil lõuna mugimiseks\nKes lähiajal plaanib minna siis saab väikese ülevaate siit: https://www.youtube.com/watch?v=883Th2zBVKM" onclick="window.open(this.href);return false;\nPostitus Postitas Tarmo » 08 Juun 2016, 10:59\nIse sõitnud matkasüstaga Luunjast Emajõge mööda alla Kalli ja Lego järvedele. Samuti sai veidi Peipsit ületatud Emajõe suudmes - Peipsi lained päris teravad ja karmid. Peipsil sõites Saatepaat kindlasti vajalik.\nPostitus Postitas Tarmo » 08 Juun 2016, 12:20\nKoosa järv sai tookord kah ära käidud, ning Peipsil läbisime lõigu Kalli jõe suudmest, Kargaja jõe suudmeni. Oli kolm ööbimist.


Kaubamaja ootuspärane kvartal\nTallinna Kaubamaja kolmanda kvartali tulemused vastasid analüütikute ootustele, kes prognoosisid, et käive kasvab, kuid kasum langeb. Kaubamaja ise peab kasumi languse põhjuseks teravnenud hinnakonkurentsi.\nKolmanda kvartali müügitulu kasvas võrreldes möödunud aastaga 8 protsenti, 115,5 miljonilt eurolt 124,7 miljoni euroni. Käibe kasvu vedasid autokaubandus (32%) ning supermarketid, mis kasvasid 6,4 protsenti, 81,8 miljonilt eurolt 87 miljoni euroni. Üheksa kuu lõike suurenes käive võrreldes möödunud aastaga 5,9 protsenti, 340,4 miljonilt 360,5 miljonini.\nUute kaubanduspindade lisandumine turule on märgatavalt suurendanud konkurentsi eri kaubandusettevõtete vahel ning samuti hindades, mistõttu kaupmeeste kasumiteenimisvõime on sattunud surve alla. Sarnaselt üldiste suundumustega on kasvanud kontsernis tööjõukulud ja muud tegevuskulud kiiremini kui käive.\nKaubamaja kolmanda kvartali puhaskasum langes 13,5 protsenti, 7,1 miljonilt 6,2 miljonile eurole. Suurima languse tegi supermarketite segmendi kasum ja seda 36,1 protsenti, 3,8 miljonilt eurolt 2,4 miljoni euroni. Autokaubanduse segmendi puhaskasum langes 9,6 protsenti, 0,6 miljonilt eurolt 0,5 miljonile eurole. Üheksa kuu lõikes vähenes kontserni puhaskasum 32,7 protsenti, 12,7 miljonilt 8,5 miljoni euroni. Kolmveerand sellest teeniti kolmandas kvartalis.


Mobiili-ID kasutajaid püüti trikitada parooli andma - ITuudised\nMobiili-ID kasutajaid püüti trikitada parooli andma\nViimastel päevadel on paljud mobiil-ID kasutajad avastanud, et mobiil küsib neilt autentimiseks luba ilma, et nad sooviksid ennast tegelikult kuhugi sisse logida, teatas riigi infosüsteemi amet.\nRIA infoturbe ekspert Triin Niguli sõnul on tehnoloogia häkkimisest sageli lihtsam kasutajate trikitamine (ingl social engineering). „On põhjust meelde tuletada, et iga IT-seade on ainult nii turvaline, kui turvaliselt seda kasutatakse.\nLoomulikult leitakse tehnilistes süsteemides turvanõrkusi, kuid vigade parandamisega muutuvad süsteemid ka järjest turvalisemaks. Samas jääb autentimisel alati alles hetk, mil inimene peab enda isikut PINiga tõestama.Kasutades osaliselt ära öist aega ja inimeste unisust, saadeti mitmetele kasutajatele palve end autentida.“\n„Oleme pisut mures, sest käesoleva juhtumi puhul on õngitsuskatsest teatanud suhteliselt vähe inimesi. See osutab, et m-ID turvamehhanismi kuritarvitamist ei tunnetata ohuna. Tahame hoiatada uudishimulikke, kes viimaste uudiste valguses otsustavad omal käel erinevaid m-ID portaale testida ja võõrastele isikutele autentimiskutseid saata - palun ärge seda tehke. Piir süütu nalja ja tõsise teo vahel võib osutuda õhukeseks ning pärast autentimiskutse saatmist ei ole seda enam võimalik tagasi võtta," lisas Nigul.


Trip.ee | xxxx\n4. veebr 2019 15:42\n“Kui tegemist ilmastiku probleemidega siis ei saa arvatavasti midagi”Väga kerge on ilmastiku süüks panna.\n20. jaan 2019 11:36\nCicar on Kanaaridel parim! Oleme mitu aastat neid kasutanud ja kuldkliendina saab juba hinnaalandust.Võtame lennujaamast ja tagastame lennujaama Tenerifel, kõik saared nii läbi sõidetud, isegi El Hierro.\nTervisega seotud riskid Indias.\n19. jaan 2019 14:54\nVaatsasin, et see Malarone on retseptiravim. Kas perearst kirjutab?\nKas on mingeid ravimeid, mida soovitate siit kaasa võtta, söetabletid? Kas vaktsineerimine on vajalik?\n19. jaan 2019 11:36\nKas Goasse on reisiapteeki vaja kuidagi eriliselt komplekteerida?\nIndia viisa SOS!\n10. jaan 2019 13:39\nKas on nii, et India e-viisa leht on maas praegu ja kas seda juhtub tihti?https://indianvisaonline.gov.in/visa/tvoa.html\n26. veebr 2014 10:06\nSeda on küll kurb kuulda, kuid kahjuks pole meie politsei nn legaalsed trikid sugugi paremad. Tahaksin hoiatada kõiki viimasel ajal levima hakanud trahvikogumisaktsioonide eest, kus salaja filmitakse autosid ja nurga taga kohas, mis on sobiv autode n-ö kotti suunamiseks, võetakse rikkujad kinni ning tehakse uskumatult suured trahvid. Tundub, et mingi mõõdikute süsteem ja riigikassasse trahvide kogumise aktsioon on aasta algul käivitunud. Meie lennukile kiirustava seltskonnaga just selline asi hiljuti juhtuski ja minust, kes aastakümneid on olnud eeskujulik autojuht, tehti äkki väärteo sooritaja (kaasreisijana) ning mingit halastust siin pole.\nNäidiseks minu seletuskiri politseile:\nSõitsin xx.xx.2014 kaasreisijana tagaistmel keskmisel istekohal tuttava autos, mis viis meid kiirustades lennujaama. Istusin autosse Liivalaia tänaval auto oli võõras, ma ei osanud turvavööd keskmisel kohal nii kiirelt kinnitada, ei tahtnud ka häirida auto juhti ja omanikku, kes niigi vastutulelikult oli nõus meid lennujaama viima. Teistel reisijatel olid turvavööd kinni. Me ei olnud saanud veel õieti sõitma hakatagi, kui politsei juba meid Kalevi spordihalli juures kinni pidas. Kahetsen väga, et selline asi juhtus.\nMinu igapäevasõitjana autojuhistaaz on juba aastast 1998 ja ma ei ole kunagi liikluseeskirju rikkunud, mul ei ole ühtegi kiiruseületamist ega muud pattu olnud. Väga kurb, et see nüüd sellisel kombel juhtus.\nKiirustamine lennukile ja üleüldine närviline olek seoses eesootava pika reisiga,\nVõõras auto, kus ei osanud kiiresti turvavööd kinnitada.\nAeg auto sõitma hakkamisest politsei poolt kinni pidamiseni oli olematu, ei jõudnud turvavööd kinnitada\nPalun väga vabandust ja kergemat karistust, karistuse sai terve reisiseltskond juba kätte nagunii. See, kas ja kuidas terve reisiseltskond 4 inimest lennukile jõudis, on juba omaette jutt. Politsei väärteo protokolli vormistamisel eriti ei kiirustanud.\nJa nüüd siis saabus trahviteade ja mulle, kes ma pole varem midagi rikkunud, tehti 100€ suurune trahv nii väikese rikkumise eest! Miks nii suur? Ausalt öeldes ma tunnen end väga ebaõiglaselt karistatuna. Politsei võiks hoopis tegeleda tõeliste liiklushuligaanidega, aga neid on muidugi raskem kätte saada, kui linnas lahtise turvavööga sõitjaid kotti suunata. Olge siis hästi ettevaatlikud Liivalaia tänaval ja Kalevi spordihalli juures ja suhtuge politseisse igal pool ja alati erilise ettevaatusega. Nende tegutsemise eesmärk ei ole kodaniku kaitsmine vist mitte kunagi.\n22. okt 2013 21:48\nRaha peaks korralikult kaasa võtma, hinnad on kõrged. Hotelli rand on tasuta, kuid kõrval asetsev Korallirand tasuline. Oleneb, mida te teha tahate, aga kui käite mõnel ekskursioonil, poodides jne, siis ikka raha läheb.\n10. okt 2012 21:19\nVigur, selle pildi pealt ma näen, et midagi ei ole teisiti ju. St adapterit poleks nagu vaja.\n10. okt 2012 19:51\nKas Iisraelis on vaja adapterit?\n2. okt 2012 21:31\nKuidas praegu, 2012 sügistalvel Eilatis olukord on? Palju tuleks nädalaks seekleid kaasa võtta ja kas kohapeal saab maksta kaardiga ja võtta sularaha välja või on mõistlikum Eestis Tavidis ette ära vahetada?\nKanaaridel hakkamsaamine vene keelega\n22. aug 2012 22:14\nTäitsa vabalt saab hakkama, venelasi on igal pool väga palju.\nOtselend Tallinnast Las Palmasesse(Gran canaria)?\n8. nov 2011 16:36\nOngi jama käes: Horizon jätab ära viimase reisi väljumisega 2. dets 2011.\n9. okt 2011 20:33\nKas 2011/2012 hooajal teeb Eestist mõni firma otselende Gran Canariale?\n7. veebr 2011 10:26\nOlen skeptiline 1,5 tunniga allamineku suhtes. See on muidugi võimalik, kuid kindlasti ohtlik. On ju kuru läbimas teisigi matkajaid ja veereva kiviga pihta saada ei taha keegi. Masca kurus juhtub igal aastal õnnetusi. Ega see mingi võistlus pole! Vaadake ümbrust, nautige loodust ja eelkõige – olge ohutud nii endale kui teistele.\n22. jaan 2011 20:44\nKas tohib uurida, kuidas kohapealt vaadates Tenerife ilm praegu on? Netist uurides saan aru, et eriti soe ei ole ja sajab tihti. Mingi 14-17 kraadi päeval ja suur tuul? Mida ilmaprognoosijad nädala perspektiivis ka lubavad?\nTenerife hinnad ja ilm\n18. jaan 2011 11:15\nMa vaatan seda tabelit http://www.tenerife.ee/hinnad.php ja mõtisklen, et hinnad tunduvad Eestiga võrreldes samad või isegi odavamad. Ja bensiin on veel ekstra odav! Tuleb järgmiseks talveks Tenerifele kolida või siis Gomerale.\nLennureisija õigused - tegelik reaalsus AIR BALTIC näitel\n19. okt 2010 11:28\nKas MKM-s ei tegele keegi selliste küsimustega? AB sigadused hakkavad tõsiselt üle viskama.\nPakettpuhkusereis alguspunktiga Tallinnast 2010 sügisel\n5. aug 2010 21:50\nPortugal võibolla, Assoorid?\nStreik Helsinki Vantaa lennujaamas\n11. jaan 2010 22:46\nMa loodan siiralt, et tšarter- ja puhkusureiside kohvreid käsitlevad nad eraldi ja panevad kohe teele. Kui ikka lähed nädalaks soojale maale ja pead seal kogu aeg ilma oma kohvrisisuta olema, siis on see tõeline põnts ja paneb kogu puhkusele põõna. Kes teab tšarterreisidest?\n13. dets 2009 20:33\nhttp://www.tarbija24.ee/?id=200307 "andis reisieelne piletite sooduspakkumine ja lennukis ligi 15 täitmata kohta märku reisipakkumiste ülekaalust nõudluse ees. Ka kohapealne reisijuht avaldas muu jutu sees info, et veel paar päeva enne reisi oli müümata ligi 100 kohta 130-kohalises lennukis.\nKaks päeva enne 12. detsembri hommikuks kavandatud tagasilendu said aga Sharm el Sheikhi hotellides peatuvad TopToursi kliendid kirja, milles reisifirma teatas tagasilennu ülebroneeringust ja pakkus ligi 50 inimesele võimalust tagasilennuks kas pühapäeval, 13. detsembril või teisipäeval, 15. detsembril.\nNii startisidki laupäeva hommikuse lennu asemel Sharm el Sheikhist tagasilendavad inimesed alles laupäeva õhtul, kusjuures pool lennukitäit rahvast võeti juurde Hurghadast ja kell 2.30 Tallinna saabunud lend kestis kokku seitse tundi."\nOleks huvitav lugeda, kui keegi tripikatest ka omi muljeid kirjeldaks sellelt lennult.\nÖösel laeva Helsingis\n4. dets 2009 16:06\nKas keegi teab, kuidas on Helsingis varahommikul taksode saadavusega lugu? Kas saab Länsisatamast lennujaama sõiduks takso kella 5-6 paiku varahommikul? Või on seal mõni taksopeatus, kus number, kust taksot tellida?\n11. nov 2009 21:09\nTõepoolest nõme olukord sel talvel Eestis. Turg on tühi ja pakkujaid pole.