Näitus Ajatus meistrid - Eesti Rahvakunsti ja Käsitöö Liit\nEesti Rahvakunsti ja Käsitöö LiitNäitus Ajatus meistrid\nNäitus Ajatus meistrid\nNäitusel osalevad meistrid\nViimastel aastakümnetel on villa kasutamine oluliselt muutunud. Süntees- ja tehiskiudude kasutuselevõtu ning lambakasvatuses toimunud muutuste tõttu on villast saanud lambaliha tootmise kõrvalsaadus. Samal ajal on teadlased pingutanud, et villakiu häid omadusi üle kanda tehiskiule. Siiani pole õnnestunud, hoopis vastupidi: teaduskirjanduses on hakatud villakiudu nimetama looduslikuks kõrgtehnoloogiliseks kiuks. Taastumas on mõistmine selle loodusliku kiu väärtustest. Võime täie õigusega nimetada lambavilla ajatuks materjaliks.\nLäheks maale … Võtaks lambad …\nSee unistus sai teoks ligi 14 aasta tagasi. Jaani talu karjamaadel kasvab värviliste villalammaste kari, nende hulgas põlised Eesti maalambad, arhailised Ahvenamaa lambad, Rootsi peenvillalambad ning kõikide nende ristandid. Nii rikkaliku villavaliku omanikuna oli pea võimatu mitte nakatuda ketramise pisikust. Käsitsi ketramine lummas sedavõrd, et tekkis soov järjest rohkem ja rohkem hea lõnga saladustesse pühenduda. Peale lambavilla huvitavad mind teisedki toredad kiud – olgu tegu siis koera-, küüliku-, alpaka- või mõne muu looma villaga.\nMareli Rannap on lõpetanud TPedI käsitööõpetajana ja Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia pärandtehnoloogia magistrina. Mareli näitusetöö on inspireeritud Sõrve rahvariide särkide tikanditest. Mehe särgi kraest on vormunud uhke peakroon, sümboliseerides mehe tähtsust perekonnas ja kogukonnas laiemalt.\nMareli loodab, et populariseerides pärandtehnoloogilisi käsitöövõtteid hakkavad nende vastu huvi tundma rohkem isetegijaid ja käsitöömeistreid. Loodetavasti jätkub ka tänapäeva naistel aega ja tahtmist nii kauni tehnikaga tegeleda. Kuna valgele linasele kangale tehtud valged pilutikandid ei paista kaugele, on näitusetöö lähedalt vaatamiseks mõeldud.\nOskused on ajatud – neid tekib ja kaob. Eriti muutuv on käeline meisterlikkus, mis aitab inimesel oma keha katta ja toita. Praegu oleme liigagi palju usaldanud masinatele ja lubanud kätel unustada. Õnneks esemed ei unusta, neisse on jäädvustuvad eelmised ajad mustrite, värvide, materjalide ja tehnikatena, mida mõni veel oskab lugeda ja mõista.\nTikkimine on nagu ilus unenägu. Tühjale pinnale vaikselt ilmuvatest pistetest ei tunne algul ära, millega tegu. Kujundid on arglikud, otsivad oma kohta, suunda ja värvi. Lehtede vahele ilmuvad õied, väädid vormivad varte ümber pungi ja puhkemata nupukesi. Kõrred sirutavad oma päid kõige vahele. Valgusest ja varjust oleneb, millist tooni kasutada. Pilt täieneb, vormub ja avaneb, kuni lõpuks paistab, et kõik on paigas, valmis.\nUrmas Veersalu valmistab näitusele suure ja uhke rookrooni.\nEsimesed kroonid tegi Urmas 11- aastasena raamatu “Näärikroonid“ järgi. Aeg on edasi läinud, kuid kroonide tegemine seostub talle endiselt kvaliteetajaga. Jõuluaegne kroonide tegemine on samasugune traditsioon nagu kevadine kasemahla laskmine, suvine mustikametsa külastus või sügisene seeneretk.\nÜhel reisil kõnetasid mind kujundid, märgid ja sümbolid. Nägin inimkätega tehtud tuhandete aastate vanuseid joonistusi ja maalinguid suurtel kaljudel. Neil oli jutustada oma lugu.\nNeed vanad kaljujoonised ja maalingud puudutavad meid erineval moel ja erinevate lugudega. Harjumuspärased mõttemustrid lagunevad, mõtted liiguvad ammu unustatud või hoopis uutele radadele. Nad ei kao. Isegi siis, kui inimene kaob. Jäljed jäävad …\nMulle meeldib luua midagi, mis jääb ajas kestma ja hakkab elama omaenese elu. Peale pitssallide kudumise kirjutan pitsikirju. Kasutan universaalset keelt – kudumissümboleid. Kuduja teisel pool maakera ei pruugi teadagi, kus asub väike Eesti, kus ma käsipõsakil laua taga istun, kuid ta saab aru kasutatud sümbolitest ning ma saan temaga rääkida. Mind mõistavad nii 15- kui ka 90-aastased. Jah, tõesti! Paberilt kriipse ja kõverikke lugedes valmib kuduja käes kaunis Haapsalu sall.\nVäikesekasvuline ja vähenõudlik põlistõug, Kihnu maalammas, oli käesoleva sajandi alguseks pea välja surnud – säilinud oli vaid väikesearvuline elujõuline asurkond Kihnu saarel. Tänu vähestele entusiastidele väljasuremine Kihnu maalammast praegu enam ei ähvarda. Laia toonide spektri ja villa heade omaduste tõttu on Kihnu maalamba vill teadlike käsitööliste silmis hinnatud tooraine. Kõik toonid valgest sitikmustani on justkui põlislamba villast Linnutee.\nMind on alati köitnud muistsed tehnikad ja materjalid. Järjest tehnoloogilisemaks muutuvas maailmas ei suuda me sageli tajuda, kui lihtsate tööriistade ja vahenditega saab luua eluks vajalikku ja kaunist. Kõik, mis on muutuste kiuste loodud ajas püsima, on ajatu – Linnutee annab suuna, inimene sisu, lammas värvid.\nElu on täis juhuseid, ja juhus oli ka minu jõudmine niplispitsi juurde. Oma esimesed pitsilöögid tegin 1990. aastate alguses Tallinna Õpetajate Majas. Nüüd olen niplispitsiga tegelenud üle poole oma elust. Muidugi on olnud tihedamaid perioode ja vahel ka aastaid, mil pole üldse pulki kätte võtnud. Kuid mida aeg edasi, seda olulisemaks muutub niplispits minu elus.\nInimesed, olge julged! Katsetage ja proovige! Tulemusena saate kogeda uusi emotsioone ja mõtteid. Ka niplispits ei ole raketiteadus!\nParim investeering tulevaste põlvede heaks on looduse hoidmine ning esivanemate tuhandete aastate vältel kujunenud oskuste hoidmine, taastamine ja lastele õpetamine. Millised pöörded maailm ka ei teeks, esivanemate oskused aitavad hakkama saada ka kõige keerulisemates oludes.\nKoob kirikindaid. Kindakirjad ja kirjatud\npinnad on tema AJATU lähenemine näituseteemale. Kirjad on küll ajatud, aga nad ei ole KOHATUD. Kohad on pidavas muutumises, nad muutuvad aegade ja inimestega, nad rändavad nagu hinged ja samas midagi neist jääb paika nagu juured.\nAlles paarkümmend aastat tagasi avastasin Tõstamaa kihelkonna rahvarõivaid valmistades enda jaoks roosimise. Mõte, et nende eriliste, kaunite esemete näol on tegemist siinsele paikkonnale väärtusliku traditsiooniga, ei andnud enam asu.\nKuni kaheksa aastat tagasi saimegi Tõstamaal taas kokku käsitööst ja kodukandi traditsioonidest lummatud naised ning roosisime igaüks endale vanade kinnaste eeskujul sõrmkindad. Nüüd on meil juba mitu meistrit ja jagame kogemusi teistelegi. Üks kaunis traditsioon ja tehnika on saanud uue elu(loo). Väikesest pistikust on saanud veel noor, aga tugev puu.\nKui Setomaal rohkem kui 150 aastat tagasi värvilise heegeldatud Seto pitsiga pühaserätte ja naiste pealinikuid kaunistama hakati, siis ei olnud mustriraamatuid kuskilt võtta. Pitsimustrid levisid mahaheegeldamise teel. Pitsides kordusid värvide ja mustrite kombinatsioonid, nende sisse heegeldati kaitsemärke. Pitsilõngad olid valdavalt villased, küpsete ja säravate värvidega.\nIgas külas leidus mõni andekas meister, kes oskas mustreid üles märkida ja töövõtteid õpetada. Sageli tegi ta mustritesse meelega „vigu“, et ühe küla pitsid kõik ühesugused ei tuleks. Seetõttu leidub ühes piirkonnas palju just nagu sarnaseid, aga samal ajal siiski erinevaid mustreid.\nKipume sageli neid vanu ja väärikaid pitsimustreid ülima täpsusega jäljendama. Arvan, et võiksime julgemalt mustrikirju muuta ja täiendada ning ka uusi luua. Siiski ei tohiks „viga“ tehes unustada mustri juuri ja algupära.\nTema teemaks on traditsioonilisel viisil värvitud potisinine.\nLiis soovib näidata erinevaid potisinise toone – heledaid ja tumedaid, valgele ja värvilisele villale värvitut.\nPotisinist saadakse indigost ehk sinikivist. Indigo on üks ajatumaid värve – nii oma populaarsuse kui ka püsivuse poolest. Kuidas päris potisinist värvitakse, võib lugeda minu blogist: http://loodusvarvid.blogspot.com/…/potisinine-see-paris.html\nVõrgulina osati kududa juba kiviajal. Traditsioonilised kalavõrgud tulid kasutusele keskajal ning on valmistatud lõngast, niidist või nöörist. Võrgulina kooti käbiga, silmad kujundati ümber kaladi (õhuke puutükk, mille peale võrgusilm kooti), selle laius määras võrgusilma suuruse. Kootava võrgu silmade avalihoidmiseks kasutati puust või luust raskust, kutsikat. Valmiv võrk riputati võrguhargile. Kooti harilikult kahepistelise (kalamehe- või umbsõlmega), uuemal ajal ka ühepistelise (filee-)sõlmega ja soodisõlmega.\nAustan väga rahvakunsti ja -kultuuri ning järjest rohkem taban ennast mõtlemas rahvuslikkuse keeles. Mustrikeel on minule juba igapäevakeel. Käsitöötehnikaid ja õmblemise tõdesid olen õppinud nii emalt ja tädidelt kui ka eri koolides. Mind paelub küsimus: „Kuidas teha teistmoodi? Kuidas teha nii, et traditsiooniline saaks uue tähenduse?“ Olen enese väljendamiseks loonud uusi tehnikaid. Nii on peente kudumiskirjade tõlgendamisel tekkinud Katre kirjatehnika.\nHaapsalu naised hoiavad traditsioone. Koos käiakse kudumas, vahetatakse mustreid, ühiselt hangitakse lõnga. Nii nad sünnivad– imeõrnad, sõrmusest läbi mahtuvad ja äärepitsidega Haapsalu sallid. Õrnuse, väärikuse ja meisterlikkuse kehastused.\nNii, nagu kunagi ammu, esiemade ajal, ka täna ja homme.\nTöö kannab pealkirja “Aegna”\nPirita teel sõites näidati bussiaknast lastele: näe, see valge maja seal Aegnal, seal me suvitasime ühel aastal. Mina mäletangi seda maja ainult valge täpina sinises saaretriibus. Seda sai vaadata lohutuseks bussisõidust tekkinud iivelduse eest. Valge täpp oli ringi keskpunkt, tähistamas kogetud-unustatud põnevust. „Aegna“ on loodud koostöös graafik Marilyn Piirsaluga.\nVanu vöid vaadeldes leiab neilt erinevaid mustreid, õigemini kirju. Kirju kaugest minevikust. Keegi on kunagi need niimoodi kirjutanud.\nKirjal on alati tähendus, mõte. Kirja tähtsust sai suurendada värviga. Kui on ikka punasega kirjutatud, siis on tugev ja tähtis sõnum sees. Kahjuks on praeguseks vanade kirjade tähendused meelest läinud, jäänud on ainult muster – ilus seegi. Üksikute kirjade nimed on veel teada: preesi-, pandla-, reha-, lauajalakiri.\nKirjaga vöö kaitses ja hoidis kurja eest, sellega raviti roosi ja ussihammustust. Abi sai isegi punastest vöönarmastest. Ravivat vööd ei pestud, et ravivõime ei kaoks.\nVaadake meie ilusaid vöösid, uurige nende aegumatuid kirju – hoidke, mis meil on!\nVanaisa tegi puutööd – voolis puulusikaid, küünlajalgu ja punus toomingakorve. Olin 13–14-aastane. Vanaisal oli juba raske liikuda, ta ei saanud enam ise metsast korvimaterjali tuua. Selleks ajaks olin esimesed punumise õppetunnid juba kätte saanud ja tahtsin lisa. Ma võin ju ise minna metsast toomingaid tooma! Vanaisa nõustus. Võtsin vanaisa teravaks ihutud kirve ja läksin. Siis sain aru, et ega ma ei teagi täpselt, mida olin lubanud… „Milliseid toominga oksi peaksin korvide punumiseks tooma?“\nLembe Maria Sihvre\nLopsakad kimbud, väänlevad oksad, sekka linde ja südamekesi, siia-sinna pillatud monogrammid enamasti punasel põhjal – selline on Läänemaa lilltikand. Madal-, mähk- ja varspistes tikiti sõidutekke, vooditekke, hobusetekke ja muidugi kuulsaid lillelisi seelikuid. Tikiti tellimise peale. Tellijaid leidus üle kogu Läänemaa, Pärnust ja koguni Muhust. Lilleliste tekkide mood jõudiski Muhu saarele Lihula kaudu. Tikitud tekk oli uhkuseasi, see võeti välja pidupäeval. Nii kallis ese ei olnud teps mitte igapäevaseks pruukimiseks.\nMe ei saa alles hoida ühtegi vana laulu, mida me kunagi ei laula, vaid ainult kuulame.\nMe ei saa alles hoida oma kirju, kui me neid ainult vaatame ja kunagi ei koo.\nEesti metsades kasvab rikkalikult värviseente liike. Seentega värvimine ei kahjusta seent, sest värvimiseks korjame seene viljakehi niidistikku rikkumata. Kui metsad püsivad, on ka seeni, millega vikerkaarevärvilisi lõngu värvida!\nHiiu pits on alates 19. sajandist Hiiumaal laialt levinud heegeldamise viis. Pitse iseloomustab ühe rea kaupa heegeldamine (iga rea lõpus katkestatakse niit) ja silma n-ö tagant võtmine, mis tekitab pitsi paremale reale reljeefsuse. Samuti iseloomustavad neid pitse pikad ketiread mustris, mis muudavad heegelduse õhuliseks. Selliselt on heegeldatud Reigi ja Pühalepa kihelkonna rahvariiete pitsid. Traditsiooniliselt heegeldatakse Hiiu pitsi peenikesest puuvillasest niidist ja kasutatakse väikest (0,5 mm) heegelnõela.\nTehnoloogia on ajatu, sepatöö on tehnoloogia.\nLooming on ajatu, sepis on looming.\nMina lihtsalt proovin seda nii hästi kui suudan mõista, teha, edasi anda.\nLinane ja villane lõng on erinevad. Et saada kobrutava pinnaga kangast, koon kokku linase ja villase lõnga. Kasutan ära villase materjali omadust soojas pesuvees vanuda, samal ajal kui linane seal ei muutu. Saadud valge kanga toonin värvipotis soovi järgi kas mitmevärviliseks või kindlat värvitooni sujuvalt heledast tumedamaks. Sellisel moel valmivad ainulaadsed, hetkemoest sõltumatud, ajatud esemed.\n„Elu käib mööda ringi.“\n„Kõik, mis kunagi on olnud, tuleb tagasi.“\nVõib-olla tuleb tagasi teiste värvide ja varjunditega. Võib-olla on see ring väga suur.\nRing annab võimaluse vaadata möödunut.\nMa tahan seda. Paljud tahavad.\nMulle see meeldib.\nMinu ring on selline.\n„VASELISED“ pronksspiraal kujundustega töö, näitusel „AJATUS“\nMe arvame, et metall on tugev ja villane lõng õrn ning pehme materjal. Aga töö käigus selgub, et kui lõnga pole piisavalt, võib metalltraadist spiraal oma kuju kaotada. Kui lõng pole piisavalt tugev, võib metall pehmeks osutuda … Kumb peab siis tugev olema?\nTegelikult, vahet ju pole, sest just KOOS annavad nad lummava tugev/pehme tulemuse.\nÜks minu lemmiktehnikatest sepatöös on raiumine (metalli lõhestamine meisli abil). Selleks ei ole vaja raieluba, aga seda ei või teha ka igal ajal. Nimelt, raiumiseks on paras aeg siis, kui raud on punane.\nTeatavasti on metallurgia ( s.h. sepistamine) väga suure ökoloogilise “jalajäljega” tegevusala. Kas minu sepistatud esemed on väärt seda söehulka, mis ma ära põletan?\nMitte alati ei ole ma selles kindel… Millega ma siis ennast õigustan AJATUSES? …kui isegi sisaliku tee kivil jätab jälje… Kas ma suudan igasse oma sepisesse talletada midagi, mis mind välja vabandab, midagi ajatut ; kas jääb sellest kõigest alles miskit, mida rooste ei söö, kas olen suutnud sinna sisse sepistada naeratust, mis jääb?\nEdasi lugema aastateema kohta


Sünnitamine TÜKis - Perekooli Foorum\nEsileht › Sünnitus › Sünnitamine TÜKis\nTeema: Sünnitamine TÜKis\nOlen valiku ees, kas minna sünnitama LEHi või TÜKi\nKellelgi on ehk mõlemas kogemus olemas. Kumba veel tagasi läheksite? Võite ka lihtsalt jagada, kuidas Tartus sünnitamine oli 🙂 Kõige rohkem kardan vastikuid arste, ämmakaid ja “konveiermeetodit”…\nSünnitasin TÜKis 2018 sügisel. Minul oli eraÄE. Selle teenusega jäin küll väga rahule. Ta pidevalt käis ja kontrollis mind. Suhtumine oli sõbralik ja toetav. Tegemist oli enneaegse sünnitusega, seega sünni hetkel oli personali ilmselt rohkem, kui tavapäraselt. Kogu personal oli professionaalne ja keegi ei käitunud ebaviisakalt või hoolimatult vms. Sünnitusjärgses osakonnas olid samuti toredad töötajad. Õed, ämmakad, lastearstid olid sõbralikud. Beebide intensiivravis oli ainult üks käreda ütlemisega õde (kelle ütlemiste pärast ma palatis mõned korrad nutta sain). Ta ei olnud ka tegelikult pahatahtlik, lihtsalt väga otsekohene ja veidi karm. Peale sünnitust, kui hormoonid ja emotsioonid laes, siis ootaks toetust ja sõbralikku suhtumist.\nSõbranna sünnitas eelmise aasta suvel TÜKis ja tal nii hästi ei läinud. Sünnieelses osakonnas oli ta juba kuidagi hooletuses ja teadmatuses. Sünnitusel käisin kaasa ja valves olnud ämmakas küll eriti tore ei olnud. Pidevalt oli tunne, et kui midagi küsida, siis olene talle koormaks ja ta ei taha meiega tegeleda. Avatust keeldus katsumust (seda pidavat arst ainult tegema), kuigi lõpuks katsus ikka ise peale arsti visiiti. Valuvaigistava meetodite koht infot ei jaganud vaid viskas mingi infolehe näppu. Ütlemiste poolest tundus ka hoolimatu ja nipsakas. Väga kehv tunne jäi sellest kogemusest.\nKui ma peale enda sünnituskogemust arvasin, et mu eelmine sünnitus oli nii kiire ja võib-olla ei olegi sel korral eraÄE vaja võtta, siis peale sõbranna kogemust vist ei julge ilma eraÄE-ta sünnitama minna 🙈\nMina sünnitasin maikuus TÜK’is ja olin haiglas üle nädala. Seega kokku puutusin päris mitmete ämmakate ja arstidega. Ma ei jõua ausalt öeldes ära kiita sealseid ämmakaid, naistearste, hooldajaid ja lastearste. Nii-nii toredad ja abivalmid, ma ise kahetsen, et ma rohkem abi ei julgenud küsida, kui beebiga ise asjatasin. Paljud ämmakad seal on ka päris noored, mis on megapositiivne. Mina lugesin enne sünnitama minekut ka teiste negatiivseid kogemusi ja sel ajal oli isegi Pealtnägijas saade sünnitusvägivallast ning olin ka suht hirmul ja kartsin eriti, kuna tegu esimese sünnitusega. Aga hoopis vastupidi. Sünnitusest jäi tore kogemus ja sünnitusjärgsest ka. Oli aega süüa seal ka kenasti, toit oli üllatavalt normaalne(enda toidukott jäi isegi suht puutumatuks, mis ma kaasa pakkisin), üks hooldaja isegi üks kord ütles, kui mul isu polnud, et miks kõik toit söömata :). Pidavalt käidi kontrollimas, kuidas taastumine jms on. Mina igatahes kiidan ja karta pole midagi.


Neeme Raua tagasitulek uudisteankruna: ERRis oli kogu aeg jutt, et raha ei ole, ma ei tahaks sinna enam kunagi | Diktor\nNeeme Raua tagasitulek uudisteankruna: ERRis oli kogu aeg jutt, et raha ei ole, ma ei tahaks sinna enam kunagi\n30. okt. 2018 kell 12:11\n"Sellises teleatmosfääris ei tahaks enam kunagi tööd teha," ütles Neeme Raud ERRis töötamise kohta. Foto: Kalle Veesaar\nAjakirjanik ja endine ERRi uudisteankur ning USA korrespondent Neeme Raud teeb kaasa uues Elisa reklaamis ja mängib seal iseennast. Päriselt tagasi uudistemajja ei tahaks ta aga minna iial.\n“Minu jaoks oli väga üllatav, et mind üldse kutsuti, ” räägib Neeme Diktorile. “Ning oli üllatav näha sellist professionaalsust! Ei mingit sellist käsitöölisust nagu mu varasemates teleproduktsioonides on olnud, kus ise tuleb teha kõike, sest meeskonnas ongi kolm inimest.”\nNeeme kiidab väga BFMist tulnud noort režissööri ja kogu võttetiimi. “Igaühel oli oma töö, igaüks tegi seda hästi, kõik sujus. Täielik Hollywoodi tase meil Eestis! Täielik vastand sellele, mida ma ERRis olin nii mitme aasta jooksul näinud.”\n“Kui ERRis pidin olema oma saadetes toimetaja, autor, ajakirjanik, asjaajaja jne, siis reklaamis tegin ära ainult oma töö ja kõik oli suurepärane. Uskumatu, et ka selline maailm on Eestis teleproduktsioonides olemas! See oli tõesti minu jaoks üllatav, sest ERRis oli ainult jutt, et raha ei ole. Sellises teleatmosfääris ei tahaks enam kunagi tööd teha.”\nNeeme meenutab oma tööd ERRis. “See oli selline maailm, et raha ei ole, otsi ise linna pealt raha, loeme kulusid iga sendi haaval, jne. Siis tulevad ka saated just sellised nagu nad tulevad, kus ajakirjanik on lihtsalt väsinud kui ta lõpuks saab tegema hakata oma tööd – ajakirjandust.”\nVaata uut Elisa Elamuse reklaami siit, peaosa mängib seal Mirtel Pohla.\nNeeme Raud on tagasi! Seekord trendide kuningana\nAjujahile esitati esmakordselt ideid kõigist 15 Eesti maakonnast\nVaata tiiserit: Kas seriaali “Pank” teine osa tõotab tulla parem?


Neljakordne Eesti meister Vallo Kappak: tulin kaks päeva enne eestikaid Lõuna-Ameerika reisilt – Fightsports24.ee\nNeljakordne Eesti meister Vallo Kappak: tulin kaks päeva enne eestikaid Lõuna-Ameerika reisilt\nAvaldatud 13/03/2019 19:46\nAutor Kaur Kalamets 13/03/2019 19:46\nVallo Kappak | Foto: Fightsports24.ee\n10. märtsil selgusid Tallinnas, 3D Treeningu saalis Eesti meistrid sportlikus vabavõitluses. Kergraskekaalu tiitlit kaitses Vallo Kappak (MMAces, Pärnu) võites Andrei Grigorjevit (Tokon, Tallinn) kohtunike ühehäälse otsusega. 34-aastase pärnaka jaoks on tegemist juba neljanda Eesti meistritiitliga. Fightsports24.ee uuris Pärnu vägilase muljeid pärast võidukat finaali.\nVallo, kuidas valmistumine eestikateks välja nägi, kas kaalu võtmine tuli kergelt?\nEga siin valmistuda väga ei jõudnud, alles üleeile tulin Lõuna-Ameerika reisilt. Eestikad pidid algselt toimuma jaanuaris, käisime veel Tais laagris detsembri lõpus, aga siis tõsteti ümber märtsikuusse. Ma ei tahtnud sellepärast reisi ära ka jätta ja nii ta läks. Kaal tuli alla üsna kergelt, olin soojas kliimas. Õhtuti lihtsalt ei söönud.\nMillised muljed on finaalist? Päris toores andmine oli.\nTugev vastane oli ja see ei tulnud üllatusena, olen teda (Andrei Grigorjevit – toim.) korra sparringus proovida saanud ja teadsin, et ta püsti on väga tugev. Plaan ei olnudki vastast esimeses raundis maha viia, sest ma teadsin, et ta kaitseb selle ära. Pigem tuli mul Grigorjevi tugevad löögid ära kannatada ja loota, et ta väsib. Ta lõi seda üks-kahte päris kõvasti ja ma sain alguses pihta, õnneks, mulle endale tundus, et sain käed vahele ja jäin nagu püsti.\nKuidas tunne pärast esimest raundi oli?\nEsimese raundi lõpus tundsin ennast veel okeilt. Teist raundi pärast minutilist puhkust oli hea alustada, tundsin, et ma ei ole tühi. Teises raundis ta tegi vea, me jooksime kokku ja ma sain talle käed ümber. Ma sain aru, et mul ei ole mõtet teda enam lahti lasta, muidu läheb sama jama edasi. Üritasin vastast heita ja heide õnnestus ning suutsin teda maas kontrollida. Kolmas raund oli juba päris tühi, aga nägin, et Andreil ka seda lööki enam ei ole ja juhtus sama asi. Sain talt ümbert kinni ja toimis sama heide, maas ma suutsin teda kontrollida. Ma teadsin, et mul ei ole mõtet lõpetust otsida, pigem vastast maas kontrollida, teha mõned löögid ja nii minna matši lõpuni.\nVallo Kappak | Foto: Mardo Männimägi\nTeises raundis said maas vahepeal juba selja püsti ja teda tugevalt lüüa, kui lähedal oli Sinu hinnangul lõpetus? Kohtunik tuli vahepeal juba päris lähedale.\nTa vahepeal sai päris korralikult pihta, mu vasak käsi oli tal kõri peal ja ma sain teda korralikult lüüa. Vastast päästis puur, puurist ta sai ennast päris palju liigutada, nii käte kui jalgadega. Võib-olla, kui me oleks tollel hetkel puuri keskel olnud, oleks mul lihtsam olnud. Andreil oli seal vahepeal käsi püsti ka, aga kuna tegemist oli ikkagi tiitlimatšiga, siis ma ei tahtnud minna riskima, et sealt mingid käelukku teha, läksin kindla peale välja. Hoian teda maas ja kogun punkte löökidega ja hoian raundi omale.\nOled kohalikul tasemel tugev ja tunnustatud tegija, neli meistritiitlilt räägivad enda eest. Kas on mõte euroopakatest ka peast läbi käinud?\nEelmine aasta oli tõsine plaan minna EM-ile, kuna toimumisajaks pakuti märtsikuud, aga siis see tõsteti juunikuusse. Kuna minu puhul on tegemist siiski amatööriga ja mul on päris töö olemas, siis on raske ennast pool aastat tippvormis hoida. Elu ja töö hakkavad lihtsalt selle arvelt kannatama.\nPrevious Post INTERVJUU | Ott Tõnissaar: meil on oskusi ja teadmisi, et viia sportlasi tiitlivõistlustel tippu ja hoida neid seal\nNext PostYakuza Fight 5 tulemused


Lennupiletid Haninge (Rootsi)-s, odavad lennupiletid Haninge (Rootsi) / Tickets.ee\nLennupiletid järgnevasse sihtkohta: Haninge, Rootsi kõikidelt lennufirmadelt madalate hindadega\nLennupiletid > Rootsi > Haninge\nLennupiletid linna Haninge (HF2)\nBroneerige internetis kõige soodsamad piletid linna Haninge. Lennupiletite otsingusüsteemi Tickets.ee abil leiate vaevata parimad pakkumised ning saate kergesti osta lennupiletid linnast Haninge. Teil tuleb vaid sisestada lennu suund, kuupäev ja täiskasvanud reisijate ning laste arv. Seejärel pakub süsteem välja kõik võimalikud lennupiletite variandid linnast Gaithersburg.\nLisaks saate meie kodulehel alati kontrollida aktuaalset lendude reisigraafikut linna Haninge, Rootsi ükskõik millisest lennujaamast maailmas ning tutvuda allahindluste, kampaaniate ja viimase hetke pakkumistega kodust väljumata, et soetada lennupileteid sobivale reisile.\nKui palju maksab lennupilet linna Haninge\nLennupiletite hind linna Haninge linnast Gaithersburg sõltub päevast, kuust ning väljalennu ajast, kuid ka lennufirmast. Me võrdleme hindu otsereisidele ning ümberistumistega reisidele 750 lennufirma pakkumiste seast. Kasutage lennupiletite otsingut, et kontrollida hindu ning väljalennu kuupäevi teie linnast.\nPopular flight destinations to Haninge and back\nKasutajasessiooni unikaalne identifikaator klienditoe poole pöördumisel: 2606916265


Tööstuse reoveele hakatakse rohkem tähelepanu pöörama - Tööstusuudised\nAutor: Tööstusuudised.ee • 29. jaanuar 2019\nJaanuari keskel kohtusid Eesti Vee-ettevõtete Liidu (EVEL), Keskkonnaministeeriumi ja Keskkonnaameti esindajad, et leida lahendusi tööstusettevõtetest pärineva reovee paremale käitlemisele.\n„Tööstusettevõtjad peaksida otsima võimalusi, kuidas vähendada ohtlike ainete kasutamist tootmises või paigaldada reovee eelpuhastid. Peamiseks probleemiks on reoveepuhastite ja tööstusettevõtete vahel sõlmitud lepingute tingimused, mille alusel reovett suunatakse ühiskanalisatsiooni. Kahjuks ei esita tööstusettevõtjad meile alati infot kõigi ohtlike ainete kohta, mis vastavas tööstuses tekivad. Seetõttu oleme olukorras, kus meil puudub teadmine konkreetse tööstuse tootmisprotsesside tulemusel tekkivatest ohtlikest ainetest, mis suunatakse meie reoveepuhastile,“ selgitas EVEL õigusnõunik tegevdirektori ülesannetes Pille Aarma pressiteates.\nVee-ettevõtjad on arvamusel, et tööstusettevõtted ei tunne piisavalt vastutust enda poolt ühiskanalisatsiooni suunatava reovee koostise üle. Seetõttu soovitaksegi rohkem rakendada põhimõtet, et saastaja maksab.\n„Eelkõige on probleemiks ohtlikud ained, mis sisalduvad tööstustest ühiskanalisatsiooni juhitavas reovees. Leppisime kokku, et edaspidi kaasab Keskkonnaamet vee-ettevõtjaid aktiivsemalt tööstusettevõtete komplekslubade menetlusse, et tuvastada tööstuse tootmisprotsessis tekkivad ohtlikud ained, mis võivad jõuda reoveepuhastile. Sellise kaasamise tulemuseks võib olla ka tööstusettevõtjale loa väljastamisest keeldumine, kui reovee ärajuhtimise leping ei kajasta piisavalt ohtlike ainetega seonduvat,“ selgitas Keskkonnaameti kompleksloabüroo peaspetsialist Alar Valdmann.


Eixample Barcelona - ajalugu, vaatamisväärsused, apartemendid | Estonian\n← Casa Batllóst Barcelona - A Gaudí Masterpiece sa ei jäta\nPuhka Barcelonas See Spring →\nEixample Barcelona - ajalugu, vaatamisväärsused, apartemendid\nby Marina - Marketing Team Postitatud 2. märts 2012 by Marina - Marketing Team\nValides, millist naabruses soovite jääda oma reisi Barcelona, võite leida ennast rikutud valiku. Alates ajaloolise Gothic Quarter päikesepaisteline Barceloneta, et up-turg Gracia Barcelona kaugeltki lühike fantastilisi valdkondades helistada ajutiseks koduks. Aga keegi neist päris Eixample linnaosas. Pakitud pakatav uskumatu vaatamisväärsusi, jumalik restoranid, kauplused ohtrasti ja mõned hämmastav korterid, see on üks koht, Barcelona olete kindel, et armuda.\nEixample (hääldatakse "ay-shampla") on katalaani jaoks "pikendamine" ja linnaosa ise just seda. Asub vahel Ciutat Vella ja ümbritsevate linnadesse Sants, Gracia ja Sant Andreu, L'Eixample oli esimene linna laiendamist vanast Barcelona linn. Eixample linnaosas on tegelikult koosneb kahest erinevast osast: Dreta de l'Eixample (paremal) ja Esquerra de l'Eixample (vasakul pool). Mõlemad piirkonnad on täidetud ääreni vaatamisväärsusi ja asju teha, muutes Eixample üks populaarsemaid kohti jääda Barcelona.\nAjalugu ja disain\nEhitus Eixample toimus 19. ja 20. sajandi alguses. Projekteerimise linnaosa ise tegid Ildefons CERDA kes otsustasid luua võrkjas muster projekteerimisel tänavatel ja linnaosade sees linnaosa. CERDA lugeda palju erinevaid elemente, kui luua seda võrku nagu liikluse ja transpordi koos päikesevalguse ja ventilatsioon. Tänavad jooksul Eixample linnaosas laiendada igal ristmikul muutes nähtavamaks ja ventilatsioon. Paljudes Eixample mõjutas modernistliku arhitektid ja kunstnikud ajast, nagu Antoni Gaudí, kes ehitas kaks eristatav maja sees linnaosa. Aga rohkem sellest hiljem!\nTäna, Dreta de l'Eixample on üks tihedaima valdkondades kõigis Barcelona. Kodu linna keskel väljak, mõned kuulsad võimalusi, ja mitu Gaudí kõige imelisem tööd, Eixample Derecho, sest see on sageli nimetatakse, on töödeldud üheks kõige olulisemaks linnaosade Barcelona.\nKui oled tulemas Barcelona, külastada Plaça Catalunya on kindlasti kaarte, ja kui oled seal, siis miks mitte vaadata, mida rohkem Eixample Right linnaosa on pakkuda? Soovitame jalutuskäiku mööda kuulsat Passeig de Gracia, tuntud kui üks kõige Kallis tänavatel Barcelona. Vaatamisväärsused tänaval ulatuvad disainer kauplustes, nagu Louis Vuitton ja Miu Miu mõned Hispaania populaarseim peatänaval kauplustes, nagu Zara ja Mango. Leiate ka erinevaid trendikaid baare ja restorane pakub hõrgutisi valguse tapas, et mõned parimad katalaani kööki. Ja kui miski muu, pea Eixample kõige kesised tänaval kogeda aukartust äratav arhitektuuri: Passeig de Gracia on koduks Antoni Gaudí kuulsate Casa Batlló ja La Pedrera (Casa Mila).\nLisaks Dreta de l'Eixample ka maja Gaudí kuulsaim tükk, La Sagrada Familia, mis võib leida ülemise piirkonna linnaosa.\nJust nagu paremal pool linnaosa, vasakul pool on populaarne turistide ja on palju näha. Eixample Izquierdon on terve hunnik vaatamisväärsusi hot-laigud ja jahe söögikohti, samuti mõned Barcelona kuumim baarides ja klubides. Erinevad osad Eixample Left on ka teeninud nime "Gayxample" tõttu elavat gay stseene. Piirkond on koduks paljudele stiilne kauplused, gay baarid ja elavat ööelu.\nPeab mõistma, kui vasakul küljel Eixample linnaosas on Sant Antoni Market. Asub lõuna lõpuks ala, turg on veidi vähem ülerahvastatud kui kuulsa Boquería Las Ramblas, ja on täis võlu. Siit leiad iga tüüpi hispaania hõrgutis mõeldav, ja kõik mõistliku hinnaga. Pühapäeviti turg on täielikult ümber pruugitud raamatute pood, müüvad vanu münte, marke, ja - sa arvasid - raamatud.\nTeine väärt vaatepilt Eixample Left on Parc de Joan Miró, lähedal asuvad grand Plaça Espanya. Pargis, mis võib leida silmis vana omavalitsuse tapamaja, võõrustab igasuguseid üritusi ja tegevust, ja on mõned huvitavad omadused punktiir ümber oma keskse Plaza.\nKui oled tulemas Barcelona, siis kindlasti kulutama vähemalt veidi aega Eixample linnaosas ... miks siis mitte seal? Seal on palju Barcelona korterid Eixample linnaosas, nii paremal kui vasakul küljel, mis on täielikult varustatud ja sisustatud, valmis, kus saab nautida oma viibimise. Asub keskuses ja mõned mahutab kuni 8 inimest, leiad kõik vaatamisväärsusi linnaosa õigus sinu käeulatuses, kui viibivad Eixample Barcelonas korteri. Paljud korterid võib isegi pakkuda vaateid Gaudí töid, nagu Sagrada Familia korterid, mis asuvad nurgas basiilika.\nKas olete viibinud Eixample enne? Kirjuta meile kommentaar ja andke teada, mida sa arvasid, et linnaosa!\nSee kirje oli postitatud Kohad ja sildistatud Barcelona majutust, barcelona korterid, barcelona arhitektuuri, barcelona Eixample, barcelona linnaosades, barcelona giid, Eixample korterid, Gaudi, Gaudi arhitektuuri, pool Barcelonas. Järjehoidja permalink.


Kipper.ee • Vaata teemat - HISWA RAI Amsterdamis 02 - 07 märts 2010\nHISWA RAI Amsterdamis 02 - 07 märts 2010\nTeema pealkiri: HISWA RAI Amsterdamis 02 - 07 märts 2010\nPostitatud: Neljapäev, 25 Veebr 2010 11:15\nSelline lugu siis, et olen ka seal Eesti Väikelaevaehitajate Liidu ridades väljas ja sellega seoses on mul terve pakk mingeid hollandikeelseid ilusaid värvilisi pabereid mis google tõlkemasina väitel oleks justkui priipääsmed. Nii et kui keegi end sinnakanti sätib, tasub mulle ukse tagant korra helistada +37256264630 ja võib täiesti juhtuda, et mul on neid priipääsmeid üle\nPostitatud: Esmaspäev, 01 Mär 2010 18:46\nSai siis täna varahommikul või hilisöösel kolmekesi Tallinast teele asutud. Kella 9 paiku olime ilusti Amsterdamis ja täpsemalt RAI keskuses. Ka veoauto meie paatidega oli juba eile õhtul sinna laekunud ja kõik justkui kena. Marssisime messikeskusse sisse, kus meid pidi ootama vaibaga kaetud osakonnake 03.203. Kogu värk oli hoopis teisel tasemel kui Helsinkis. Ei mineid näopiltidega rinnasilte, uksed lahti, turvad kohati olid ja kohati mitte. Organiseerisime endale valvelauast eksponendi läbipääsuload ja ega seal ka tahetud muud kui anti planketid kätte ja kästi omal ära täita ning seejärel võis sirge seljaga messialale jalutada.\nVõrreldes Helsinkiga nägid messisaalid väga seapesalikud välja. Prügikaste ei paistnud, kogu sodi oli mööda põrandaid laiali ( loodetavasti koristavad öösel selle ikka ära ). Meie osakonda oli tellitud vaip ja elekter. Vaip oli tõepoolest punane kunagi olnud ja kaetud kõikvõimaliku prahi, sodi, saepuru ja tont teab millega. Uurisime, kas nagu Helsinkisgi sisaldub hinnas see, et viimase ehituspäeva õhtul puhastatakse kallihinnaline põrandakate ära. Loomulikult mitte! Oma asi kuidas selle puhtaks saad\nEttenägeliku inimesena oli mul vähemalt tolmuimeja paati kaasa sokutatud. Keset meie ala aga kaevus põrandast välja, vaibatükkide servasid irvakile ajades, TÕSINE kaabel mille otsa oli ühendatud veelgi tõsisem töömaakilp. Naaber, kes ilmselt omale elektrit ei olnud tellinud, oli end juba sinna ära kah ühendanud\nKolleegid läksid uurima, et mida selle jõujaamaga siis lõpuks ette võtta ja selle peale laekus kaks mustanahalist elektrikut kes teatasid lühidalt, et see ongi meie tellitud elekter kuhu me võime kuni 1,6 kW taha ühendada. Kilp ise oli rohkem nagu 116kW tarbeks mõeldud.\nNaabri pikenduse kohta öeldi lühidalt, et tõmba välja, see on end sinna ise ära ühendanud. Kuna superkilbil standardne tubane maandatud 230VAC pesa puudus ( küll oli igasigu kaivoolupistikute omadena tuntud jms, kuni 100A tööstusvoolu omani välja ) ja selline võimalus oli loodud omakorda mingi pikendusjuhtmega, siis katkusimegi sealt naabri oma välja ja asusime omi toimetsi tegema. Hiljem ronis kuskilt välja mingi pahura moega hollandi vana, kes sõnagi lausumata oma stepsli meie ühte vabaks jäänud pesasse tagasi sutskas\nMeil polnud kahju ka, kuna võimsust on piisavalt ja mõõdikut vahel pole ( arveldus käib ettemaksuga, kuluta palju tahad ). Homme pidime talle seletama minema, et meie kombe kohaselt maksab kilovatt võõrast pistikust vähemalt kasti õlut....\nÜhesõnaga, väiksete seiklustega on paadid ilusti autolt maha lossitud ja stendi üles seatud. Lapi ja pesuainega vähe üle käidud ja põrand puhas.\nMess ise on aga päris harjumatu väljanägemisega. Kalle viskaks raudselt iga viie sammu takka silda! Väljenduksin nii, et meie ümber laiub sloepide väli. Igas suuruses ja igast materjalist. Muidugi on ka meie silmale harjunud välimusega paate, igasugu Jeanneaud ja Benetaud on kõik kohal, ka purjesid paistis terve saalitäis. Eks näis..... kindlasti käime ja uurime messi ise ka vaiksematel hetkedel läbi ja katsun oma seebikarbiga pilte ka klõpsida.\nIgatahes päev oli täis rabelemist ja kanalite äärde hulkuma ei viitsi täna küll minna\nPostitatud: Esmaspäev, 01 Mär 2010 19:11\nMine ikke, seal kanalite ääres on silmailu küllaga Ja kui kõht tühjaks läheb, soovitan külastada Tiibeti restorani, toidab ja täidab, maitse maarjamaalasele üsna suupärane ja hind kah tolerantsi piires.\nPostitatud: Neljapäev, 04 Mär 2010 00:19\nKanalite äärde pole veel jõudnud ja Tiibeti restorani kah mitte, aga kesklinnatiiru tegime eile ära ja päris ilma seiklusteta see, nagu karta oligi, ei lõppenud ....\nAga võtsin nüüd ennast lõpuks kokku ja sätin mikroskoopilise osa messiülevaatest siia üles. Tegelikult leiab messi saalidest nii väikseid paate kui ka suuri ristlejaid. Valdav osa on siiski väiksemat sorti alused, kuna Holland, hoolimata mereriigi staatusest ja kõvast meretööstuse olemasolust, on siiski üldrahvalik sisevete tarbija. Nii mõnigi mees on Vectori kõrval meeleheitlikult arvutanud, et mis see 50+ sõlme siis nüüd ikka nii ära ei ole, ja tulemuse selgudes (km/h) hämmeldunult pead raputanud . Aga nagu mujalgi on ka siin sellelaadsele paadile oma kasutajaskond täiesti olemas. Need mehed ja naised kes käivad MEREL. Sellised tunneb ära juba kaugelt, nii kui nad "echt rootsi paati" meie osakonnas märkavad, on nad krips.kraps pika sammuga kohal ja kiidusõnu tuleb ohtralt. Tegelikult on see Vector vist kogu messi peale täiesti ainuke omataoline, täpselt nagu ka Britamarine mahagonpaat mille ümber pea kogu aeg imetlejate seltskond tiirutab. Ja kiidusõnu jagub sinnagi. Meie ümbruses on praktiliselt kaks saalitäit kõikvõimalikke sluupe, kõrval suures saalis on nii seadmeid kui muud mudru ja suured ristlejad, muu hulgas jälle üks wallilaadne 40 jalane tuuleklaasikas. Suuri purjekaid on vähe, kuid meeldivalt palju on päevapurjekaid. Ja need on tõesti ilusad. Tugevalt on esindatud ka laste- ja sportpurjetamine. Huvitav väljapanek on sailability.nl tegelastel, ehk siis puudega inimeste purjetamise tegelastel ja paraolümpialastel. Eraldi saal on "tavalistele paatidele" ja RIBidele, kuigi viimaseid leidub siin-seal mujalgi. Ühes saalis on suur vinüülbassein ventilaatoritega ja lapsed sõidavad seal basseinis küll purilaudadega, küll optimistidega............\nAga mõned pildid siis ka meie lähiümbrusest. Pilte teen hommikuti enne messi avamist, seetõttu paistab neil ikka paate ka. Muidu oleks põhiliselt inimmassid.\nAssociation of Estonian Boatyards'i stend: "The Beauty and the Beast"\n"Nende jõud on nende laevades..."\nIgal hommikul ootab Vectori vööri peal mingi üllatus. Tänahommikune saak: Pudelipostiga laekunud kutse Eesti paadimeistritele osalemaks sellesuvisel ujuvmessil Hollandis\nIlus 29 jalane alumiiniumpaat. Kontseptsioonilt üsna sarnane Saare Paadi Stormerile\nVeel üks ilus nostalgiline alumiiniumpaat. Kiitjaid leiduks Eestis mitmeid, ostjaid....tõenäoliselt mitte ühtegi.\nSluubid, sluubid, sluubid....ja tööle ruttavad sluubimüüjad. Muide, just nii kõlabki hollandikeelne sõna "sloep" hollandlase suust: sluup.\nIlus läikiv nostalgiline needitud kerega paat. Või...kas ikka on?\nNo muidugi ei ole! Polüester ja butafooria! Aga ilus on ta ikkagi!!!\nKöisvenderdusi on siin jalaga segada\nLoomulikult on ühel õigel hollandlase lappajal või lestatraalil külmik, suruvesi, gaasipliit, grill, jahutusega veinisahtel ja muu selline tööks vajalik nipe-näpe\nPalja plastikuga klienti ei püüa. Tekikate peab ka olema. Hollandi tiiktekk plastikpaadis\nMiks alumiiniumpaadi nimi peab just Teraskala olema, seda ma ei tea, aga kift paat on. Päramootor (sisekaevu variant) ja 50km/h\nVeel üks paat millest ei saanud professionaalse kretinismi tõttu pilti tegemata jätta:\n(kui jälle viitsimine peale tuleb ja elumere lained pole enda alla matnud )\nPostitatud: Reede, 05 Mär 2010 00:23\nTäna oli mess avatud 10:00 AM - 10:00 PM, homme ka. Seega reportaaži teha ei jaksa, aga pilti käisin tegemas küll. Homme hommikul lähen klõpsin veel ja ehk millalgi saab siia kah lisa.\nAga üldiselt oli hea päev. Mitu vägagi huvitavat asja sai alguse, kas mõni ka lõpuni jõuab, eks näis.\nPostitatud: Reede, 12 Mär 2010 09:36\nMiks ei jätku? Ja kus on uued pildid ?\nPostitatud: Reede, 12 Mär 2010 14:24\nTegelikult on venimisel mitu põhjust: esiteks pilte sai kole palju ja kuidagi ei suuda otsustada mida siia panna ja mida mitte. Kõik lihtsalt ei mahu. Lisaks sellele teen oma seebikarbiga pooleteistmegased failid, et mingigi kvaliteet asjal oleks, seega peab neid veel enne töötlema ja eks see postituse tegemine on ka selline, et tahaks ikka kommentaarid ja kõik panna. Aga Kalle sakutamise peale võtsin end nüüd kokku ja tegin ära. Pildid valitud ja nagis ootel\nViivituse põhjustas ka see, et tegelikult on esmamulje Amsterdami messist üliedukas. Kas asi jääb mulje tasemele või on ka reaalne resultaat sama hea, ei tea veel. Igatahes, saabusin koju tagasi teisipäeva õhtul ja kolmapäeva hommikust saadik olen tegelenud ainult pakkumiste laialisaatmisega. Hea märk on ka see, et meie töö kvaliteeti kiideti Hollandi paadimeistrite poolt taevani ja meiliboxis ongi juba reaalsed joonistepaketid hinnapakkumise tegemiseks ning koostööettepanekud! Ning üldse mitte minu initsiatiivil vaid tellijate initsiatiivil Seega olen tegelikult ka töösse uppunud. Lisaks minu messituuril veedetud ajal kumuleerunud igapäevaprobleemid koos kõikvõimalike ahelvõlgnevuste jms garneeringuga.\nAGA, mis lubatud, saab tehtud. Võtsin just aja maha eesmärgiga, et nüüd lõpuks tuleb, muidu jääbki ripakile....\nHakkan jupphaaval postitusi lisama ->\nPostitatud: Reede, 12 Mär 2010 14:45\nÜldpilt nii öelda suurest hallist oli muljetavaldav. Fotolt ei paista tegelikult kogu see esimesel pilgul jahmatamapanev mõõde välja, aga just selline emotsioon tekkib iga kord kui ma Amsterdam RAI mõnda messi külastanud olen. Suures hallis olid väljas 40...50 jalased mootorjahid, tavalised jahid ja umbes veerand oli päevapurjekate all. Servades oli varustuse ja seadmete müüjaid. Meie seltskonnale tavalisi paate ma kõpsima ei kippunud, katsusin ikka sellist oma silmale tavapärasest erinevat jäädvustada. Fotograafiaga ma tegelenud ei ole ei amatöör- ega ka kõrgemal tasemel, loodame et saan midagigi elamusest siiski edasi antud.\nMiljöö oli suursugune :\nKeset halli oli ehitatud suur estakaad mille äärde suuremad paadid sabapidi üles rivistatud. Umbes samuti nagu Helsinkis purjekate osakond, aga mõõtmed olid hoopis teisest suurusjärgust.\nTavalised purjekad olid sama kai äärde sildunud. Pilt on muide tehtud umbes veerand/kolmveerand positsioonilt suures hallis. Mõõtmetest peaks juba mingi ettekujutuse ehk saama\nPostitatud: Reede, 12 Mär 2010 15:10\nMootorjahid mis silma jäid\nIga kord kui sellest mööda kappasin, läks tuju heaks.\nSeda nime on siin foorumis ennegi nähtud\nJa paat ise on 36 jalane ning näeb välja nii\nPaat nendele kes tahavad vee peal sõda mängida ja seejuures viietärnihotellis viibida\nTeise nurga alt kah\nKipperlaste hiljutine leid hübriidimaailmast. Tõepoolest tundus hinna/kvaliteedi suhe üle prahi olevat.\nKas mitte seegi tegelane ei ole siin foorumis Kalle poolt varem viidatud?\nMunadepühad on ukse ees! Sellisega koksiks küll\nIgal messil oma "wally". Seda korda siis oli selleks Van Dutch 40\nPostitatud: Reede, 12 Mär 2010 15:22\nPäevapurjekaid oli palju. Oli lihtsaid ja sportlikke, oli detailideni viimistletud ilusaid mänguasju, retrot ja tehnoloogianäiteid. Igale maitsele leidus. Minu seebikas ei suutnud kogu väljapanekut haarata, aga üks ilus kirju pilt sellegipoolest\nIsegi alumiiniumist robustne laisa mehe päevakas oli täiesti olemas!\nNostalgiline britt, väga põnev paat ja palju põnevaid detaile\nSama paat eestpoolt\nKullast kiiluga paat\nEga ta nüüd päris kuld ikka ei ole ( kui keegi arvaski eelmise pildi juures et ma tõsimeeli seletasin )\nPostitatud: Reede, 12 Mär 2010 15:40\nAga mõne juures peatusin kauem ja oleks vist end unustanudki sinna klõpsima kui messikülastajate massid poleks mööda vahekäike voolama hakanud ja mulle meenunud milleks ma tegelikult seal üleüldse olin....\nKas tõesti Austin Powers ja preili Shagwell on isiklikult kohale laekunud?\nStiilne. Isegi nimi minu arust on justkui muinasjuturaamatust\nHipi auk Tegelikult käib seal läbi tagapurje poom. Väljas oli kaks samasugust paati, üks taglastatul ja purjede all, teine motoriseeritud.\nPlastmassi, roostevaba ja anodeeritud alumiiniumi siit paadist ei leia\nNo hea küll, mõni roostevaba aasake ehk ikka siin-seal on ka\nNikerdustega paate ikka tänapäeval kuigipalju ei kohta\nHarkeni plokk see ei ole, järelikult mingi saast vist.....\nMessing, messing, messing oma kullasäras\nMuljet avaldada tuleb isegi kaladele! Aga kuna tegu ju Austin Powersiga, siis ei või iial teada kes allpool veeliini võib ringi mulistada. Paadis peab köik ilus olema!\nJa see ei sega ka tehnoloogiapoolega sina peal olemist\nPostitatud: Reede, 12 Mär 2010 15:54\nMuud mudrud ja leiud\nNeid süsteeme on ka igal messil ja üks ilusam ja osavam kui teine\nPole ime et sealmail paadiehitus nii levinud on. Isegi pöördlabadega propellerid kasvavad puu otsas.\nAsjaolu, et eksisteerib ka selline tiitel, oli mulle üllatuseks. Ausõna.\nJa tiitliomanik ise ka. Elektripaati oli seal päris palju ja elektripropulsiooni seadmete tarnijaid samuti. Sain nende tootmisega tegeleva abielupaariga jutule, teevad ikkagi täitsa seerias kohe ja suurimad kliendid on paadilaenutused. Huvi põhjus: sisevee teemad nagu meilgi.\nSportpurjekate ( dinghy sailing ) ala. Jällegi ei haaranud objektiiv kõike. Taamal paistab bassein millest rääkisin. Lapsed purjetasid surfilaudade ja opakatega seal sees. Ventilaator tegi tuult\nAga lõpetuseks üks autotaoline ese millega keegi laekus sõidutaolise liikumismeetodiga messi külastama\nFreddy võiks selliseid oma Kasse paatidega kaasa müüa, mahub võiba olla isegi paati ära\nROHKEM EI JAKSA\nÖöelust ei hakka parem rääkimagi. Teadagi mis. Linn kus paljad naised ja kanepisuits on tänavapildi lahutamatu osa\nPostitatud: Reede, 12 Mär 2010 16:56\nOh ! Ole Sa Mark terve!\nPurjetamise ajaloost siis: juba 1600-ndatel aastatel ehitasid hollandlased purjekaid, mida nad nimetasid jaght-boot`ideks. 1660 kinkisid nad ühe selliseCharls II-le ja nii see lahti läks...\nOn Sul teada "Austin Powersi" kat taglasega, Ry 51, versiooni eksponeerija, või valmistaja?\nPostitatud: Reede, 12 Mär 2010 17:27\nEi, kahjuks ei ole. Katsusin neil hommikustel ringikappamistel diskussioonidesse mitte laskuda. Tegelastele siiski teatasin, et panen pildid üles Eesti paadiinimesi koondavasse portaali, selle peale olid kõik väga meelitatud , aga ütlesin ka otse välja, et mul pole aega nendega chit-chat teha Paaril hommikul juhtus ikkagi jutustamiseks minema ja sellega oli ringkäigul kriips peal kah - aeg sai otsa ja messi lahtiolekuajal ei olnud lootustki omast boksist rohkem ära saada kui sööma ja muid taolisi asju toimetama.\nAga ma usn, et leiad selle Ry 51 guugeldamisega hõlpsasti üles.\nPostitatud: Reede, 12 Mär 2010 19:02\nRy ( Romilly on siis paadi tüüp ) ehitaja oli :\nName: Concord Beheer\nTundub, et tegemist on sellise ostetava projektiga ja kesiganes võib ta valmis ehitada.\nhttp://www.romilly.nl/index.php?option= ... t&Itemid=3


Pääsküla raba – looduse pärl Nõmme servas – Nõmme Leht\nPääsküla raba pakub linnainimesele võimalust kerge vaevaga looduses akusid laadida | Foto: Siim Semiskar\nNõmme lõunaservas asuv Pääsküla raba pakub mõnusat avastamist nii kohalikele kui kaugemalt tulnud inimestele. Seal on hea heita end looduse rüppe. Mida see paljudele kohalikelegi veel avastamata juveel endas peidab?\n“Pääsküla raba põleb!” Sellise šokeeriva pealkirjaga uudis ilmus 2002. aasta suvel Delfi portaalis. Lugejad said teada, et tulekahjust oli tipphetkel haaratud umbes 80 hektarit rabametsa ja kustutajate jaoks oli tuul ebasoodne ja olukord keeruline. See polnud tol suvel esimene kord, kui Pääsküla raba tuld võttis. Toonased põlengud andsid suurele osale maastikule ilme, milline see tänapäeval spordiharrastajale või loodusenautijale paistab.\n“Kui öelda sõna raba, siis inimesed tavaliselt eeldavad midagi teistsugust,“ sõnab Nõmme loodusmaja õpetaja Lada Mehikas, keda võib julgelt nimetada Pääsküla raba eksperdiks. „Õigem oleks öelda rabamets. Tegemist on turba peale kasvanud metsaga, mis pole kuigi rammus. Aga ma olen küsinud ka targemate inimeste käest ning sellise koosluse jaoks täpsemat nimetust polegi. Kuna asendinimetus on Pääsküla raba, siis otseselt pole põhjust hakata seda kuidagi ümber nimetama.”\nMehikase sõnul on Pääsküla raba aja jooksul kõvasti kuivendatud, kuid rabataimestik on siiski säilinud ning õpetajana saab seal kõik vajaliku ringkäigu jooksul näidatud. “Tavainimese silmale pole aga tegemist klassikalise rabaga, vaid pigem kidura metsaga. Eestlased teavad ilupiltide pealt, et tüüpilises rabas peab olema paar madalat mändi ja suured rabavee augud. Seda Pääskülas ei kohta,” tõmbab Mehikas ootusi mõnevõrra väiksemaks.\nPääsküla raba on tekkinud jääaja lõpul irdjääpangast ning sellest kujunenud liivikutetagusest järvest. Kokku on raba pindalaks 9 ruutkilomeetrit ning seda läbib laiem tee, kus hea sportida ning nelja kilomeetri pikkune matkarada, millest 2,4 km on laudteed. Lisaks on rajatud hästi tähistatud loodusõpperada, kus asuvad mitmed purded, platvormid ja infotahvlid. Puhkepausidel saab lugeda raba geoloogilisest arengust, ajaloost, mudase põhjaga veekogus esinevatest veetaimedest, -lindudest ja -putukatest, aga ka olulisematest rabataimedest ja marjadest.\nÕpperaja üheks osaks on ligi kümne meetri kõrgune rabavaatlustorn, mille tipust saab nautida avanevaid vaateid ning otsida 17 aastat tagasi toimunud metsapõlengu jälgi. Kui veel kümmekond aastat tagasi olid tulekahju jäljed Pääsküla rabas selgelt silmatavad, siis aasta-aastalt on loodus teinud oma tööd ning vaikselt, aga kindlalt kunagise tragöödia märke üle kirjutanud. Mehikas kinnitab siiski, et tulekahju jäljed on siiani hästi näha, kui osata vaadata. “See on hea näide, kuidas loodus taastab ennast väga edukalt. Inimesed võivad välja surra, kuid loodus elaks rahulikult edasi.”\nKaugemalt tulnud inimesed naudivad rabas peamiselt just õpperada, kohalike hulgas on Pääsküla raba ning sellega külgnev parkmets armastatud sportimis- ja jalutamispaik. Kui kevad on talvise lume sulatanud, siis ilmuvad rabaradadele ja Ilmarise terviserajale arvukad jooksjad, kepikõndijad ja koertega jalutajad. Kuna nii rabas kui parkmetsas on korralikke radu sisse käidud arvukalt, siis pakub maastik pidevalt ka vaheldust. Parkmetsas on nii Ilmarise kui Kraavi tänavate juures ka laste mänguplatsid ning jõulinnakud ning Ilmarise tänava ääres on ekstreemsema spordi austajatele püsti pandud rulapark.\nKui on plaan minna laiema tee pealt lähemalt loodust uudistama, siis soovitab Mehikas esimestel kordadel liikuda mööda tähistatud loodusrada. “Kes ei karda jalgu märjaks teha, siis rabas jookseb ka erinevaid väiksemaid rajakesi, mis ei ole tähistatud. Laagri poolel tulevad vastu juba suured turbaväljad ja sinna pole mõistlik liikuda. Selles raba osas, mis jääb vaatetorni ja Nõmme erinevate osade vahele, võib üsna julgelt ringi vaadata. Eksimisvõimalus on väga väike,” räägib Mehikas ning lisab: “Tuleb meeles pidada, et kaitseala omanikuna ei pruugi Keskkonnaametile meeldida, kui inimesed tähistatud radadelt liialt kõrvale kalduvad.” Loodushoid peaks olema esmatähtis kõigi jaoks, kes me raba soovime nautida. Seetõttu paneb Mehikas inimestele südamele, et igasugusest kahtlasest tegevusest koheselt Tallinna Munitsipaalpolitseile või linna infotelefonile teada anda.\nRaba lõunaosa läbib Pääsküla jõgi ning idaosas asuvad kaitsealused Aiataguse ja Kasetuka allikad. “Hiiu-poolses küljes on ka mitmeid nimetud allikaid, kus vesi selgelt maapinnale välja jookseb ja kohalikud vett võtmas käivad. Välismaalastest koostatud gruppidega ringkäigul olles on nende jaoks üsnagi tavapäratu olukord, kus maa seest jookseb välja vesi, mis kõlbab juua. Aeg-ajalt on allikate vett kontrollitud, et ümbruskonnas poleks mingit reostust, aga allikas pole toru ning teatav loodusliku reostuse tase lehtede või muu sellise näol on alati olemas,“ räägib Mehikas.\nNõmme loodusmaja õpetajad korraldavad Pääsküla rabas õpperetki ning kuigi peamiselt käivad eksperdi käe all loodusega tutvumas lastegrupid, siis võimalik on tellida ka täiskasvanute ringkäike. Selle jaoks tuleks ühendust võtta Nõmme loodusmaja meiliaadressil nommeloodusmaja@gmail.com. Omal käel uudistama minejad pääsevad loodusrajale kõige paremini Hiiu või Kraavi tänava lõpust. Bussiga on kõige mugavam tulla Hiiu tänava kaudu. Liinid nr 18 ja 33, Hiiu peatus. Autoga liikujad peavad arvestama, et Hiiul onkoloogiahaigla parklates on kehtestatud tööpäevadel tasuline parkimine. Rabateedel on mootorsõidukiga liiklemine keelatud.\nMärksõnad: keskkondlooduspääsküla raba


US Dollar / Lõuna-Aafrika Rand (USDZAR) Hinnad, Graafikud | Kauple Forex - RoboMarkets\nMeie "Graafikud" osast leiate Forexis kaubeldavate suurte valuutapaaride reaalajas hinnad. Sinu ees - US Dollar / Lõuna-Aafrika Rand graafik. US Dollar / Lõuna-Aafrika Rand graafikut ei pea värskendama, kuna hinnapakkumisi värskendatakse reaalajas. Graafiku hindasid saate kasutada US Dollar / Lõuna-Aafrika Rand hinnaliikumise jälgimiseks ja selle kauplemisinstrumendi varasema tootluse analüüsimiseks. Riskihoiatus: eelmiste kauplemistehingute tulemus ei garanteeri sama tulemust tulevikus.