Valitsus hämab maksutuludega - ärileht.ee\nÄripäeva arvutuste kohaselt ähvardab järgmise aasta riigieelarvet 8,3 miljardi krooni suurune puudujääk. Kui valitsusliit ei hakka astuma konkreetseid samme avaliku sektori kulude piiramiseks, siis puruneb Eestil lootus võtta euro kasutusele võimalikult kiiresti.\n“See oleks katastroof,” ütleb Isamaa ja Res Publica Liitu kuuluv endine rahandusminister Taavi Veskimägi. Ta hoiatab, et kui juba sügisel ei alustata kulude kärpimiseks struktuursete reformide ettevalmistamisega, siis ei suuda valitsus 2010. aasta eelarvet alla 3protsendise defitsiidiga enam kokku panna.\n“Täpseid arvutusi, kui suur see miinus võib tulla, ei saa keegi öelda. Võttes aluseks viimase pooleteise kuu jooksul toimunu, on miinus tõenäoline, selles on poliitiliselt kokku lepitud ja ohkimisest mingit kasu ei ole,” ei tee ka rahandusminister Ivari Padar eelarvedefitsiidist enam mingit saladust. See on valitsusele valus tõdemus, sest peaminister Andrus Ansip peab tagasi võtma oma sõnad, et tema juhitud valitsus defitsiidis eelarvet vastu ei võta.\n“2009. aasta eelarve kavandi tasakaal on fiktsioon. Eelarve ei ole tasakaalus siis, kui teda nimetada tasakaalus olevaks, vaid siis, kui eelarveaastal laekuvad tulud katavad kulusid,” kritiseerib Taavi Veskimägi paberilt vastu vaatavat raamatupidamislikku tasakaalu.\nKõige suurem probleem on riigieelarve koostamisel aluseks võetud tuleva aasta majanduskasvu ja inflatsiooni prognoos. “Ma ei tea ühtegi organisatsiooni ega ühtegi riiki, kes prognoosiks tulevaks aastaks suuremat majanduskasvu kui sel aastal,” nendib Heido Vitsur.\n“Ilmselt mõjub maailmamajanduses toimuv Eesti majanduskasvule pidurdavalt, samas võib nafta hinna langemine pidurdada inflatsiooni,” märgib Nordea Panga analüüsi osakonna juhataja Sander Klaos.\nPadar kaitseb end eelarve bluffimise süüdistuste eest väitega, et keegi ei tea, mis järgmisel aastal juhtuma hakkab. “Ka Lehman Brothers tegi veel eelmisel suvel rõõmsa näoga heina,” võrdleb Padar olukorda ühe USA suurima investeerimispanga kokku kukkumisele järgnenud liblikaefektiga.\nMilline on Eesti olukord järgmiseks heinaajaks, ei oska Padari sõnul keegi öelda, kuid üks on selge — riigieelarve on puudujäägis nii sellel, järgmisel kui ka ülejärgmisel aastal.\n“Ühe eelarveaastaga nii suurt tagasilangust tasa ei tee. Eelarve tuleb paindlikumaks teha ja ma kardan, et see on kahe-kolme aasta teema,” ütles Padar ning lisas, et ainus tõekriteerium on praegu aeg.\n“Valitsus pakkus meile sellist vorstikaupa, et ärge järgmisel aastal üle 200 miljoni defitsiiti minge. Selle eest saate 2010. aastal suuremas mahus investeeringutoetust,” valgustab Eesti Maaomavalitsuste Liidu juhi Kurmet Müürsepp pakutud tehingut. Maksimumsumma, mis õhus on, ulatub 500 miljoni kroonini.\n“Välja on pakutud diferentseeritud skeem — sõltuvalt sellest, kui palju piirist üle minnakse, väheneb ka 2010. aastal antav toetus,” selgitab rahandusminister Ivari Padar.\n“Riik pakub omalt poolt skeemi, kuidas saaks asju koordineerida, sest ega nii ka ei saa, et omavalitsused tekitavad aina defitsiiti ja meie peame pritsimehelt palka ära võtma,” lisab minister.\nValitsus on väga julge veksli välja käinud, sest vaevalt leiduks poliitikut, kes julgeks praegu ennustada, kui priske 2010. aasta eelarve tuleb. “Me oleme, jah, selle veksli andnud ja ma seisan selle eest, et see lubadus saab täidetud,” kinnitab Padar.\n“Omavalitsuste tulupool ei ole järgmisel aastal nii rõõmus kui sel aastal ja kindlasti võetakse miljard-paar laenu,” on Müürsepp kindel ja lisab, et riik ei saa siin omavalitsustele kätt ette panna. Kas ja kui suure summaga 200 miljoni kroonist defitsiidipiiri ületatakse, ei oska Müürsepp ennustada.\n“Me oleme arvutusi küll teinud, aga globaalne finantskriis lõi pildi segamini ja tõi võrrandisse hulganisti uusi muutujaid sisse,” märgib ta.\nKulud võivad paisuda\n“Selles küsimuses on ka teine valupunkt, sest ega kõiges ka Ivari Padar süüdi pole — sügisel tulevad kohalike omavalitsuste valimised ja eks kõik tahavad ju sügisel paraadi teha,” viitab Ivari Padar järgmisel aastal toimuvatele valimistele, mis võib panna omavalitsusjuhte priiskama.\nJust praegu on aeg tegevusteks. Kui me praegu ennast kemplemistesse ja valimiskampaaniatesse ära unustame, ootab meid pikk uni. Erakonnad said eelarve tegemisel ühe õppetunni juba kätte ja loodetavasti said nad kätte ka eesmärgipõhise lähenemise mõtte. Muidugi on siin ohud olemas — 2011 tulevad valimised. Valimislubadused ei tohiks nüüd olla küll see hind, miks me peaksime ennast ree pealt maha hääletama.\nKui mul oleks võimalik otsustaja olla just täna, teeksin kõik selleks, et eelarve riigikogus vastu võtta. Kui 2009. aasta arengud toimuma hakkavad, oleksin väga operatiivselt valmis sekkuma kulude finantseerimisse — kas see graafik, mille alusel kulusid finantseeritakse, kannatab seda eelarvet lõpuni. Kui pole kuidagi võimalik ka kulude ajatamisega eelarvet täis saada, viiksin selle teema kabinetti, et kuludele väga tõsiselt otsa vaadata.\nKoalitsioonil pole argumente oponentide tõrjumiseks\nMaksud ja aktsiisid ei laeku planeeritud mahus\nRisk, et paljud ettepanekud, mis valitsus on teinud, ei pruugi riigikogus toetust leida:\nTöötukassa, haigekassa ja KIKi investeeringutulude kirjutamine riigieelarve tuludesse ning vastavate reservide haldamise ülevõtmine rahandusministeeriumi poolt — 160 miljonit krooni.\nTöötuskindlustusmakse määra tõstmine — 538 miljonit krooni.\nRiigilõivud on õhuauk, mis on eelarvesse kirjutatud aritmeetilise tasakaalu saavutamiseks. Siia kuuluvad kaheldamatult 300 miljonit trahve — elektroonne liiklusjärelvalve seda raha sisse igatahes ei too.\nRiigivara müük ühe miljardi krooni ulatuses\nJuba sel aastal ei saa valitsus riigivara müüginumbreid täis — planeeritust on riigikassasse laekunud vaid üle viiendiku.\nRiigil ei ole mõtet hoida ja raha sisse panna mittevajalikesse objektidesse. Teine küsimus on see, millise raha eest müüakse. Ma ei pea seda õigeks, et riigi kinnisvara realiseeritakse naeruväärsete hindadega. Kui tuleb tagasilöök — no hüva!\nKohalike omavalitsuste eelarvete defitsiiti vähendati vahetult enne eelarve kinnitamist ühelt miljardilt kroonilt 200 miljonile.\nBluff 2009. aasta riigieelarves\n* Eelarve on tehtud arvestusega, et majandus kasvab 2,6%. Optimistliku ootuse järgi on järgmisel aastal majanduskasv -2%.\n* Eelarves arvestatakse 6,3% tööpuudusega. Realistlikum ootus on 8%.\n* Eelarve aluseks on 6%ne hinnatõus. Inflatsioonitempo aeglustub järsemalt ja jääb 4-5% vahele.\n* Eelarves on keskmise palga tõusuks prognoositud 7,5%. Äripäeva kõige optimistlikuma prognoosi kohaselt ei ületa see aga 5%.\n* Eelarves praegu 34,7 mld krooni. Sotsiaalmaksu laekumist peaks järgmisel aastal parandama sotsiaalmaksu alammäära tõstmine 75% kuupalga alamääralt 100%ni. Samas võib palgakasvu aeglustumise ja tööpuuduse kasvu 3 protsendipunkti korral puudujääk ulatuda 3,5 mld kroonini.\n* Valitsus loodab eelarvesse koguda 22,9 mld krooni ehk 1,5 miljardit enam kui sel aastal. Osa käibemaksuerisuste korrigeerimine täidab riigi rahakotti 0,4 mld krooni võrra. Arvestades, et selle aasta üheksaga kuuga on laekunud käibemaksu 0,8 mld krooni vähem kui eelmisel aastal oleks isegi optimistlik, kui käibemaksu laekuks 2009. aastal samapalju kui sel aastal. Reaalne defitsiit 1,5-2 mld krooni.\n* Maksulaekumise prognoositud maht jääb 2008. aasta omaga samaks ehk on 4,1 mld krooni. Kuna peamiselt laekub tulumaks tänu dividendide maksemisele, siis loodetakse, et ettevõtete selle aasta kasumid annavad firmaomanikele julgust 2009. korralikke dividende kasseerida. See lootus ei täitu ja miljard laekub loodetust vähem.\n* Eelarves 3,7 mld krooni. Eeldab ettevõtete palgakulude 7% kasvu, mis on töötuse kasvu juures küsitav. Äripäeva hinnangul laekub 300 miljonit prognoositust vähem.\n* Loodetakse, et kütuseaktsiisi laekumine kasvab kümnendiku võrra. See on samas suurusjärgus kui sel aastal. Arvestades, et järgmisel aastal kütuseaktsiis ei tõuse, laekub eelarvesse aktsiisi loodetust 500 miljonit vähem.\n* Riik loodab koguda 3 mld krooni. Prognoositakse, et maksulaekumine (alkoholi tarbimine) kasvab 15% võrra — aktsiise järgmisel aastal kavas tõsta ei ole. Pigem jääb tarbimine heal juhul senisele tasemele ning aktsiisi laekub eelarvesse 500 miljonit prognoositust vähem.\n* Eelarves 1,9 mld krooni. Aktsiisitõus peaks tubakaaktsiisi laekumisi tõstma ligi 50%, samas on oht salasigarettide suuremaks levikuks. Hea, kui pool tõusust realiseerub. Eelarvesse laekub vähem 250 miljonit krooni.\n* Kinnisvara müügist loodab riik teenida 1,02 mld krooni. Kinnisvarakriisi ajal hea, kui pool prognoositud rahast kätte saadakse. 2008. aasta 9 kuuga on saadud materiaalse vara müügist täidetud vaid veidi üle neljandiku aastasest eelarvest. Ka siit jääb laekumata pool miljardit krooni.\nTasakaalus eelarvet ei usu isegi oravad


INIMRÖÖV LÄKS NIHU? Saudi Araabia plaanib hukata viis Khashoggi mõrvaga seotud meest | Õhtuleht\nINIMRÖÖV LÄKS NIHU? Saudi Araabia plaanib hukata viis Khashoggi mõrvaga seotud meest (15)\nJamal Khashoggi mõrvati 2. oktoobril oma kodumaa konsulaadis. Saudid on versioone tema surmast juba mitu korda ümber muutnudFoto: Reuters/Scanpix\nSaudi Araabia riigiprokurör taotleb surmanuhtlust viiele mehele, kes on väidetavalt seotud dissidendist ajakirjanik Jamal Khashoggi surmaga, kirjutab New York Times. Järjekordses saudide uusversioonis polnud Khashoggi surm üldse ettekavatsetudki, vaid saudi salaagentide omalooming.\nProkuröri esindaja kõneles pealinnas Ar-Riyadis saudi meediale, et 15 mehest koosnev tiim, kes saabus Istanbulis asuvasse saudi konsulaati vahetult enne Khashoggit, ei pidanud ajakirjanikku üldse ära tapma, vaid hoopis kodumaale toimetama.\nSisuliselt inimröövi kavatsusi tunnistanud riigiprokurör väidab, et Khashoggi hakkas agentidele vastu ning sellepärast otsustati alles kohapeal, rüseluse käigus mees ära tappa ja tükeldada. Prokuröri jutt läheb vastuollu saudi valitsuse varasemate ütlustega. Viimati tunnistas valitsus, et Khashoggi tapmine oli etteplaneeritud ja tahtlik. Küll aga kordab see taas mõtet, et saudide kuningapere eesotsas kuningas Salmani ja kroonprints Mohammediga (Khashoggi oli eriti viimase suhtes sageli kriitiline) ei olnud mõrvaga kuidagi seotud.\nKhashoggi surnukeha anti prokuröri sõnul ühele türklasest kollaborandile ning mismoodi too sellest vabanes, pole teada.\nLühidalt on Saudi Araabia oma järjekordse uusversiooniga ajakirjaniku surmast läinud „see polnud plaanis, kõik juhtus nii kiiresti“-jutu juurde. Riigiprokuröri sõnul taotleb ta viiele kahtlusalusele, kes kahtluse järgi tapmises otseselt osalesid, nüüd surmanuhtlust.\n2. oktoobril jalutas ajakirjanik Jamal Khashoggi Türgis Istanbulis asuvasse kodumaa konsulaati, kus ta mõrvati. Enne tema tulekut saabusid konsulaati saudi eriagendid ning pärast ajakirjaniku tapmist, tema surnukeha tükeldamist ja enne Türgi politsei saabumist korraldas konsulaat ruumides kiire suurpuhastuse. Üht agenti üritati Khashoggi pähe ära maskeerida.


David Vseviov: "Olen saanud kuulajatelt ka väga kummalisi kirju, et miks ma olen Stalinit kiitnud." | Õhtuleht\nDavid Vseviov: "Olen saanud kuulajatelt ka väga kummalisi kirju, et miks ma olen Stalinit kiitnud." (15)\nJaanus Kulli, 19. detsember 2016, 04:00\nKULDNE RAADIOHÄÄL: "Müstiline Venemaa" püsib juba aastaid Vikerraadio kolme kõige populaarsema saate hulgas ja mis veelgi olulisem – kuulajad on valinud "Müstilise Venemaa" aastaid ka Vikerraadio parimaks saateks. Laupäeval pälvis ligi kakskümmend aastat saadet teinud David Vseviov raadio- ja teleajakirjanike kõrgeima tunnustuse – kuldmikrofoni. Toomas Tatar\nAjaloolane David Vseviov on kõige populaarsem õppejõud nii Eesti Kunstiakadeemias, kus ta loeb tudengitele Babüloonia ajalugu, kui ka raadiokuulajate seas. "Müstiline Venemaa" püsib juba aastaid oma 70 000 ringis kuulajaga Vikerraadio kolme kõige populaarsema saate hulgas ja mis veelgi olulisem – kuulajad on valinud "Müstilise Venemaa" aastaid ka Vikerraadio parimaks saateks.\nLaupäeval, Eesti Ringhäälingu 90. sünnipäeva eelõhtul sai raadiohääl ja õppejõud, keda on nimetatud ka arvamusliidriks ja üheks Eesti mõjukamaks inimeseks, väärilise tunnustuse – David Vseviovi pärjati kuldmikrofoniga, mida antakse raadio- ja teleajakirjanikele väljapaistvate saavutuste eest.\n5. jaanuar 2018, 00:01\n17. detsember 2016, 20:58\nERRis jagati aastapreemiaid\nPühapäeval läheb eetrisse populaarse "Müstilise Venemaa" 700. saade\nsüsimust iroonia 20. detsember 2016, 13:22\nstalin oli ju tubli mees, tugev liider ja kaval ka, hakkas vaba-müürlastele vastu ja puha. ainult majandusjuhtimine oli tal nõrgavõitu külg.\n19. detsember 2016, 20:22\nStalin & Beria olid ju Iisraeli riigi rajajad.


Pettunud inimesed jagavad kõige ebameeldivamaid juhtumeid, mida nende ülemus neile tegi - Elu24 - Eesti kõige menukam veebitabloid\n8. august 2019, 17:08\nPettunud inimesed jagavad kõige ebameeldivamaid juhtumeid, mida nende ülemus neile tegi\nHuumoriportaali 9GAG küsimuste rubriigis soovib üks kasutaja teada, mis on kõige hullem asi, mida nende ülemus neile kunagi teinud on. Ebameeldivaid kogemusi on paljudel, sest vastuseid tuli tuhandeid.\nKüsimus püstitati umbes kaks päeva tagasi ning selle aja jooksul on tulnud ligi kolm tuhat vastust. Siin nendest väike väljavõte.\n«Minu boss rääkis selja taga teistele probleemidest, mis tal minuga on. Ta ütles, et ma teen ületunde vaid raha pärast. Kui ma sellest teada sain, siis ma püüan tema kuuldes alati rääkida oma ületundide tasust.»\n«Mitte mina, aga ühel minu töökaaslasel diagnoositi vähk, ta pidi koheselt ravi saama ja pidi kolmeks nädalaks haiglasse jääma. Kaks päeva pärast operatsiooni hakkasid ülemus ja tema abikaasa talle sõnumeid saatma ning ütlesid, et ta peab ruttu tööle tagasi tulema, muidu jääb oma tööst ilma. Ta jäigi lõpuks oma tööst ilma, aga kutsuti mõned nädalad hiljem tagasi, kuna keegi ei osanud tema tööd teha. Ja ta sai selle eest ka korraliku kompensatsiooni.»\n«Ma olin palgata praktikant ning praktika lõpus tahtis juhendaja, et ma maksaksin sertifikaadi eest, mida ma ülikooli jaoks vajasin.»\n«Ülemus helistas mulle vanaisa matuste ajal ja kutsus tööle, seda vaatamata sellele, et ma ütlesin eelmisel päeval talle, kus ma olen.»\n«Mu käsi jäi turvaukse vahele, kuna mingi idioot suitsetas tuledetektori all. Ukse avamiseks kulus pool tundi, neli sõrme olid murtud ja ma kaotasin palju verd. Kui kiirabiarstid hakkasid mind haiglasse viima, küsis mu ülemus nendelt, millal ma saan tööle naasta. Nad ütlesid, et selleks läheb mitu päeva. Mind vallandati. Hiljem ma kaebasin tööandja kohtusse ja võitsin.»\n«Keeldus mulle mu enda pulmadeks vaba päeva andma.»\nPulm. Pilt on illustratiivne.\n«Ma olin autost kaupa mahalaadides enda selga vigastanud nii, et ma ei saanud sirge seljaga seista. Ma selgitasin ülemusele, et mul on abi vaja (enamus mahalaadijaid töötasid niikuinii paaris). Selle asemel, et mind aidata, ütles ta, et ma pean järgmise veoki üksi poole tunniga tühjaks laadima. Ma helistasin personalijuhile ja läksin töölt minema.»\n«Sõitsin autoga ühest riigi otsast teise. Veoauto läks poolel teel katki. Ülemus ei tahtnud mulle maksta selle aja eest, mil ma ootasin, et auto korda tehakse.»\n«Ülemus helistas mulle minu kohtingu ajal, mis oli esimene kolme aasta jooksul, ja kutsus tööle ühte arvutiviga parandamast. Hiljem keeldus ta mu töötunde kirja panemast, kuna vea parandamine ei võtnud kaua aega, et see seda väärt oleks.»\n«Ülemus lubas mu vallandada, kui ma käin vabast ajast või õhtuti ülikoolis. Ta kartis, et ma saan kraadi, mis võimaldab mul parema töö saada.»\n«Üks mu eelmiseid ülemusi helistas ja tahtis, et ma mõneks nädalaks peale lepingu lõppemist tööle tagasi läheksin. Ma ütlesin ei, kuna ma ei kavatse tasuta tööd teha.»\n«Ma olen praegu «puhkusel», aga ta on mulle viimase kahe päeva jooksul kuus korda helistanud, et ma teeksin ära mingid väiksemad tööd, mida tema teha ei oska.»\nSelliseid ja sarnaseid muresid ning probleeme on inimestel veel ja veel.\nMis on kõige hullem asi, mida sinu ülemus on sulle teinud?


Kaubamaja kahjum vähenes 89% - Kaubandus\nAutor: Kaubandus.ee • 27. mai 2010\nKaubamaja kahjum vähenes 89%\nTallinna Kaubamaja kontserni esimese kvartali kahjum kahanes aastaga 89 protsenti, 5,9 miljonile kroonile, teatas ettevõte börsile. Käive kahanes 6%, 1,4 miljardi kroonini.\n"Usun, et Eesti majandus on saavutamas oma põhja, langus enam oluliselt süveneda ei tohiks. Sellele viitab ka siinse jaekaubandusturu praegune seis. Majandustulemused on paranemas, ettevõtted on optimistlikumad ja tarbijad on pisitasa muutumas aktiivsemaks," teatas Kaubamaja juhatuse esimees Raul Puusepp pressiteates. "Kaubamaja kontsernil läks esimeses kvartalis praegusi olusid arvestades hästi – kõigis ärisegmentides oleme näidanud turust paremaid müügitulemusi. Eelnevate reformide ja muudatuste positiivne mõju efektiivsusele on selgelt tuntav kontserni kõigis ettevõtetes," lisas ta.\nSamas märkis Puusepp, et eufooriasse on siiski vara laskuda – nii mõjutasid kontserni müügitulemusi esimeses kvartalis toiduainete veelgi odavnenud hinnad. Sisetarbimisele mõjus märkimisväärselt nõrgendavalt ka kõrge tööpuudus, mis tulenevalt sesoonsusest on suveajal eeldatavalt veidi paranemas.\n"Kontsern jäi esimeses kvartalis veel väikesesse kahjumisse, kuid usun, et aasta lõpetame kasumiga,“ tõdes Puusepp. "Kahjumit suutsime oluliselt vähendada eelkõige opereerimis- ja tööjõukulude kokkuhoiuga, sulgesime ebarentaablid kauplused ning samuti vähenesid esimeses kvartalis meie finantskulud. Esimesse kvartalisse jäid osaliselt ka veel Läti Selverite sulgemisega kaasnenud kulud," kinnitas ta.\nPuusepa sõnul on hea uudis, et masu tingimustes veelgi tihedamaks muutunud konkurentsiga Eesti jaekaubandusturul pole Selveri kett käibes märkimisväärselt järele andnud ning tegutseb kasumlikult, kasvatades oma turuosa. Olukord on stabiliseerunud autokaubanduses, kus müük on küll hüppeliselt langenud, kuid laovarude realiseerimise ja kulude jõulise kärpimise tulemusena on kahjumi tootmine lõppenud.\n"Oleme suutnud jätkata investeeringutega ning kontserni areng pole peatunud. Hoopis vastupidi – see ongi vast kõige tähtsam sõnum meile endile ning ka klientidele, kel olemas alati kindel ja kvaliteetne ostukoht, olgu siis jutt piimast, leivast, rõivastest, jalatsitest, ilutoodetest või autodest," ütles Puusepp.\n"Kaubamaja kontserni püsiklientide arv on praeguseks kasvanud üle 413 000 mis on 13% rohkem kui aasta tagasi. Meie jaoks on see kindal usalduse märk," lisas firmajuht.\nTallinna Kaubamaja kontserni kuuluvate Selveri super- ja hüpermarketite käive oli tänavu esimeses kvartalis 1,1 miljardit krooni, kahanedes aastaga 4% võrra, seejuures Eesti turul näitas Selverite müügitulu vaid 2 protsendilist langust. Samas teenisid Selverid Eesti turul esimeses kvartalis 9,9 miljonit krooni kasumit. Selveri Läti tegevuse külmutamisega seotud kulud olid antud perioodil 19,6 miljonit krooni.\nSelveri keti Eesti-sisene turuosa 2010. aasta esimeses kvartalis oli 18,7%, suurenedes aastaga 1,1 protsendipunkti võrra. Eestis asuvates Selverites sooritati 2010. aasta esimesel kolmel kuul 7,7 miljonit ostu, mis on sama palju kui mullu samal ajal. Märtsis avati Selveri keti 35. kauplus Haapsalus Rannarootsi keskuses.\nKaubamajade 2010. aasta esimese kolme kuu müügitulu oli 254,5 miljonit krooni, vähenedes eelmise aasta sama perioodiga võrreldes 8%. Kaubamajade kahjum esimeses kvartalis oli 11,1 miljonit krooni, paranedes aastaga 0,3 miljoni krooni võrra. Kaubamajade tulemusele avaldasid esimeses kvartalis mõju renoveerimistööd Tartu Kaubamaja meeste- ja digimaailmas, kus veebruaris avati täiesti uuel pinnal uus muusikapood.\nSamas olid Kaubamajade tegevuskulud esimeses kvartalis 8% väiksemad ning ärikahjum vähenes 3,6 miljonit krooni võrreldes eelmise aasta sama perioodiga. Esimese kvartali teisest poolest on tunda majanduse stabiliseerumise märke, kus märtsikuu Kaubamajade müügitulu oli eelmise aastaga samal tasemel.\nKolme I.L.U. kosmeetikakauplust opereeriva OÜ TKM Beauty Eesti müügitulu oli esimeses kvartalis 6,6 miljonit krooni ning kaupluste käivitamisperioodist mõjutatud kahjum ulatus 1,9 miljonit kroonini. I.L.U. keti järgmine kauplus avatakse tänavu sügisel Tallinnas Kristiine keskuses.\nKontserni jalatsikaubanduse esimese kolme kuu käive oli 38,9 miljonit krooni, mis oli võrreldes 2009. aasta sama perioodiga 3% vähem. Kvartalikahjumiks kujunes 9,6 miljonit krooni, mullu oli vastav näitaja 21,7 miljonit krooni. Kahjumi peamisteks põhjusteks oli talvekaupade sesoonne allahindlus. Esimeses kvartalis on jätkunud mullu lansseeritud SHU jalatsiketi hoogne areng, mille tulemusel avasid seniste Suurtüki kaupluste pindadel uksed uued SHU kauplused Viru keskuses, Järve keskuses ja Lasnamäe Centrumis. Teises kvartalis jätkub SHU jalatsiketi aktiivne laienemine ka väljaspool Tallinna, kauplused avatakse Saaremaal, Hiiumaal ja Rakveres. Kontserni kahe jalatsikaupluste keti 31 kauplusest asuvad täna 28 Eestis ja kolm Lätis.\nAutokaubanduses oli 2010. aasta esimese kvartali müügitulu 45,7 miljonit krooni, jäädes 27% alla eelmise aasta sama perioodi tuludele. Kvartalikahjum oli 0,4 miljonit krooni, vähenedes aastaga 5,5 miljoni krooni võrra. Aasta esimesel kolmel kuul müüdi kokku 141 autot ehk 173 autot vähem kui aasta varem samal perioodil. Samas ületas Kia sõidukite turuosa Baltimaades 3% piiri, aasta tagasi oli see näitaja 2,14%\nKinnisvara ärisegmendi esimese kvartali kontserniväline müügitulu oli kümme miljonit krooni, kahanedes eelmise aasta sama perioodiga võrreldes 11% tingituna üüritegevuse vähenemisest Lätis. Segmendi esimese kolme kuu kasumiks kujunes 24,9 miljonit krooni.\nMerilin MerilaKaubandus.ee toimetaja Tel: 5 105 933[email protected]andus.ee


Prokuratuur säästis tapmisega ähvardanud meest kohtust - Krimi\nSaaremaal säästis prokuratuur kohtusse minekust 58-aastast Kuressaare elanikku, kes ähvardas tappa kaks töötajat ettevõttes, mis tema hinnangul liialt palju lärmi tegi.\nProkuratuur säästis tapmisega ähvardanud meest kohtust\nMees tungis Kuressaares asuva ettevõtte territooriumile juulikuus ja nõudis lärmi lõpetamist, ähvardas kaht ettevõtte töötajat tapmisega. Lärmi see ei lõpetanud, küll aga sai ähvardaja kaela kriminaalasja kirjutab Saarte Hääl.\nDetsembris lõpetas prokuratuur kriminaalasja, leides, et mehe süü ei olnud suur. Lõpetamisega kaasneb kohustus teha kuue kuu jooksul 100 tundi üldkasulikku tööd. Kui kohustus jääb täitmata, on võimalik kriminaalasi uuendada.


Teeme Ära talgupäev | Konguta Kooli 5. klass\nKonguta Kooli 5. klassi õpilaste tehtud tööd\nTüdrukud tegid heegeldustööd vanadest kilekottidest ja poisid meisterdasid vanadest ajalehtedest, jäätmepaberitest ja tekstiilitükikestest, tühjast karbist, kommipaberitest ja reklaamümbrikust.\nTööd on järgmised: "Ehete karbike" ; "Lillepotiümbris", "Pliiatsitops", "Pall"\nKokkuvõtteks: uued loodud asjad on enamasti valmistatud kilekottidest, jääkpaberitest, vanadest ajalehtedest, plasttopsikutest, kommipaberitest ja tekstiiltükikestest. Kui inimesed tegutseksid targalt, siis hoiaksid ära palju ohtlikku prügi. SIIS OLEKS EESTIMAA PUHAS JA KÕIGIL HEA ELADA!\nKäisime oma kooli õpilastega Tallinna prügilas ekskursioonil ning sealt jäi meelde kohutav vaatepilt- kilekotte vedeles kõikjal, tuul oli lennutanud neid laiali, neid lehvis võrkaia ning puude küljes. Eriti ohtlikud pidid vedelevad kilekotid olema lindudele ja loomadele.\nKäsitöö tunnis mõtlesime -mida teha emadepäevaks kingituseks. Siis tuli idee heegeldada. Poes on materjalid üpris kallid ja nii tuli äkki mõte kasutada äraviskamisele kuuluvaid kilekotte. Käisime koolisööklas küsimas, mida tehakse seal leiva ja saia pakenditega ehk siis kilekottidega. Saimegi suure hunniku kilekotte oma klassile. Hakkas kibekiire kilenööri lõikamine.\nEnne (kliki piltidel, et neid suuremalt näha!):\nKui nöörid valmis, mõtlesime mida teha edasi. Mida heegeldada? Emadel on ehteid. Ühed tüdrukud lubasid teha karbikesed. Teised tüdrukud arvasid, et võiks teha ilusad lillepoti ümbrised. Sisse oli tugevduseks vaja karbikesi. Selleks valisime tühjaks söödud jogurti või mõne muu topsiku, mis ka kodus tavaliselt prügikasti visatakse. Üks õpilane tahtis teha aga pliiatsitopsi. Üks tüdruk heegeldas aga palli. Sellega on hea sõpradega mängida või väikesele õele kinkida.\nPärast (kliki piltidel, et neid suuremalt näha!):\nPoistele heegeldamine väga ei meeldinud. Nemad aitasid kilekottidest ribasid nöörideks lõigata. Siis tuli neil idee meisterdada midagi vanadest ajalehtedest, paberitükkidest, mis tavaliseltb prügikasti visatakse ja kasutasid ka riide tükikesi, mis tüdrukutel õmblustöödest järele olid jäänud. Nii valmis neil tore mänguasi "Koerake". Tüdrukud aitasid koera ära värvida ja teha viimistlustöid.\nLauamäng "Pantide lunastamine"\nLeiutasime üheskoos, et kommipaberitest võiks teha ühe toreda lauamängu ehk "Pantide lunastamine" Ühest tühjast karbist, mis oleks prügikasti visatud, sest sealt seest olid asjad tarvitatud, tegime mängule karbi. Kaunistasime reklaamümbrikul oleva ilusa pildikesega. Ja nii saime toreda mängu. Mängu reeglid: Kommipaberitest on volditud pandid. Mängijate vahel jaotatakse need võrdselt ära. Kordamööda hakatakse pante lauale heitma (paber pannakse parema käe peopesale ja lüüakse selle käega vastu laua äärt, suunaga alt üles, pant lendab lauale. Kui järgmise mängija pant kukub teise pandi peale, siis saab see selle pandi omale. Võidab see, kes kogub kõige rohkem pante. Mäng on väga hea vahetunnis ja vabal ajal mängimiseks.


Nõelahirm ja Medicumi kogemus #32 – Kristin & Kenert Pätrik\nTänast postitust alustan ma meeldetuletusega, et te kõik ikka leiaksite mu instagramist (link ikoonin blogi päises) ülesse pildi, millel Kenert mängib Little Dutch rongiga ning loe hoolikalt, mida pead tegema, et saada enda beebile või hoopis sõbranna numpsikule see ülivinge mängurong! 😉 Kõigile osalenutele soovin aga megalt loosiõnne ja ärge unustage tšekata, mida kõike muud nad veel meile pakuvad – meie hakkame küll juba üsna pea uut tellimust esitama. 😛\nEilsest allergoloogi visiidist ja 55€ kulutamisest oli kasu just täpselt nii palju, et jälile saime nullile allergiale, lisaks olemasolevatele(mida oleme juba päris pikka aega kasutanud) kreemide soovitamisele kirjutas ta juurde ÜHE, mida tohin määrida ainult neile kohtadele, mis on põletikulised – kratsimisest siis ilmselgelt. Öösiti ärkan üsna tihti selle peale, kui kuulen kuidas Kenert end taas sügab, tõmbab lähi une varruka üles ja hakkab kratsima. Päevasel ajal on üsna tihti samamoodi, seetõttu on käed just need kõike inetumad. 😦 Loodan hetkel lihtsalt, et see parandab veidi neid hullemaidki kohti ja eks määrin teda edasi juba varem proovitud(ilmselgelt tulutult) kreemidega. Diagnoosiks on atoopiline dermatiit, mille puhul antud kreem(sibicort) peaks olema raviva toimega. Ilmselgelt seetõttu perearst ka seda kasutada “käskis”, aga ilmselgelt polnud sellest ju kasu – miks muidu nahal 0 muutust on? Olgu, luiskan, ainult hullemaks läheb, seega muutused on juba ammu omadega korralikult miinustesse jooksnud. Samuti saab ta uuesti ka Zyrtec tilkasid, mis on samuti juba proovitud kraam. Ma tunnen ennast hetkel kohutava emana, aga pärast 3 kuud kestnud “ravimist” ei ole mul enam samadesse “ravimitesse” just eriti suurt usku. Ja ilmselgelt lootsin ma veidikene rohkemat, kui visiiditasu 55€ olin ära maksnud – olgugi, et 6st talle tehtud täpist läks punetama vaid üks, siis no mingi muu ravi oleks võinud ju ikka määrata – perearstile ei ole ma igal korral pidanud nii suurt summat maksma, et ta mulle sibicorti välja kirjutaks – btw, see on meil kolmas tuub! 😉\nLisaks sellele oli meil kohutav öö – Kenertil lõi lampist taas kõhu “vedelaks”(just nagu siis, kui oleme piima tarbinud). Mis aga tähendas seda, et kell 5 ärkas ta meganutiga ja oli tulikuum – andsin talle alandajat ega hakanud kraadimisega kiusama. Ta nuttis mul kuskil 10minutit. Selle aja sisse mahtus nii riiete kui mähkmevahetus kui ka emme süles rahutu olemine. Pidin ta korraks äratama, et ta suudaks rahuneda – lisaks sellele oli aru saada, et ta nutab valust. Oleks siis “veest” püksis vähe – ta öökis ja krooksus iga natukese aja tagant. Kell 6 toimus täpselt sama ja siis magas veel 1,5tundi. Kell on praeguseks juba 10, aga siiani pean iga natukese aja tagant panema talle uue mähkme, kuna tema pepunahk on niigi õrn, siis piisab kahest sekundist püksis olnud kakast(eriti vedelal kujul), kui tema nahk on juba täiesti söövitatud ja verel. Ja otseloomulikult kaasneb ka sellega pidev nutt ning pepupesust keeldumine. Vesi pole niigi meie lemmik. 😦 Ehk loeb seda mõni teadjam inimene ja oskab öelda, kas piimale tehtud allergiatest võib olla meie reaktsiooni põhjustajaks? Täpitestil piimatäpp punetama ei läinud, küll aga on õhtune reaktsioon sama, mis neil kordades kui oleme piima tarbida proovinud.\nVahetan nüüd teemat, sest see ajab mind hetkel päris korralikult marru. Või hoopiski, ei, ma ei vaheta teemat! Võtan nüüd “lahkamisele” mõned olukorrad, kus mina olen korralikult pidanud pettuma eest meditsiinis. Liigume ajas veidi tagasi, sellesse hetke, kus ma minul 14aastasena avastati atoopiline dermatiit(jup, mina olen Kenerti lööbes naha põhjus). Ma pole kunagi olnud just eriti suur arstide ja eriti nõelte austaja. Küll aga tuli mul siis teha oma elu kõige vihatuim tegu – ma pidin minema vereproovi andma. Nüüdseks ei ole mu hirm enam nii suur, aga siis oli veel päris korralik. Oleks see “tore” noor” ja “hea silmanägemisega” õde olnud veidi “vähem osavam”, siis ei oleks ma hetkel siin seda kirjutamas. 😀 Kuna mul on päris peenikesed ja suhteliselt olenematud veenid(ka need on Kenert minult pärinud), siis torkis see proua mind 9 korda nõelaga igasse võimalikku veeni, mis tundus vähegi potentsiaalne verevõtu allikas. JA MIS KÕIGE TOREDAM! Lõpuks võttis ta nõela ja surus selle esimesse “auku” veel sügavamale – praegugi tuleb seda meenutades kananahk ihule. Minu õnneks sai ta seekord vere kätte ja pääsesin tulema.\nTäiesti võimalik, et sealt sai alguse minu paaniline hirm nõelte ning valgete kitlite ees. Kui Kenert vahel verd peab andma või mõnd süsti saab, siis mitte kunagi ei suuda ma vaadata, kuidas nõel läbi tema naha liigub. KO-HU-TAV! Enda puhul on muidugi sama ning üritan seesuguseid protseduure tega nii harva kui võimalik ja ideaalis mitteüldse. 😀 Raseduse ajal pidin läbi tegema glükoosi taluvuse testi, mis tähendas siis lihtsamalt öeldes seda, et pidin hommikul tühja kõhu andma verd, peale seda ära jooma tassitäie(~200ml) “suhkrusiirupit”, mis ajas tohutult oksele(oli meeletult magus ning lääge) ja peale seda veel kahel korral tunniste vahedega verd andma – ma nägin nii kurja vaeva, et mitte minema joosta. Olin tol ajal sünnituseelses sees ja seega polnud mul kuhugi erilist pääsu. Lisaks kõigele muule on meil Kenertiga mõlemal veenid, mis kanüüli puhul lubavad ravimit “sisse manustada”, aga verd tagasi ei anna mitte kunagi.\nPositiivseid kogemusi elus seoses arstidega on olnud mul väga minimaalselt, aga kõik on olud seotud Kenerti sünniga. Näiteks oli mul megacool kiirabi arst, kes mängis mul kõrval Candy Cruchi ja uuris veel, et kas ka mina mängin. Samas mõõtis mu minuteid ja “lohutas”, et ega enne õhtat ma last kätte ei saa – selle peale palusin ma end muidugi poole tee pealt koju tagasi viia. 😀 Aga mul läks õnneks, enne lapse rinnale saamist pidin haiglas olema vaid sirka 2 tundi. 😀 Hea, et mu emagi õigeks ajaks kohale jõudis. 😀 Ilmselt positiivne kogemus ka sellest, et tema ei torkinud mind ühegi nõelaga – mõõtis korra vaid vererõhku. 😀 Sünnitus oli mul üldse omaette “ooper”, mille ilmselt ka kunagi siia kirja panen, aga selleni on veel veidi aega! 😉 Aga samas saan ma öelda, et minu sünnituse võttis vastu mees – pärast õmbles kokku ka veel. 😀 😀 Aga see on juba pikem lugu, miks ja kuidas. 😀\nSamas on tätoveerimine näiteks miski, mida ma täiega naudin ja ilmselt ainus nõel maailmas, mida ma nii paaniliselt ei karda. Tunnistan muidugi, et enne esimest korda oli hirm ikka päris korralik, aga kui esimene “täht” tehtud sai, pidin tõdema, et ei ole see nii jube ega valus midagi, kui kartnud olin. Minul ei ole olnud tätoveerimine viiest korrast pea ühelgi valus. Tõsi, 1 korra oli veidikene rohkem ebamugavam, aga ilmselt oli see tingitud kohast, kuhu tätoveering sai tehtud.\nTätoveerimisest rääkides – soovitage mulle häid tätoveerijaid, kelle juures teie käinud olete? Ideaalis Tallinnas. 😛 Tahan lähiajal oma pikaajalise plaani ellu viia ja ühe veidi suurema projekti käsile võtta, mis tähendab siis oma keha veel rohkem tindiga määrimist, aga samas millegi erilise jäädvustamist igaveseks. 😉\nAga enne veel, kui lõpetan, siis küsiksin ka seda millised on Teie kogemused eesti meditsiiniga ja kas olete minumoodi paanilised nõela ja arsti kartjad?\nHambaarstidest ärme hakka üldse rääkima, mul tuleb juba pelgalt selle sõna välja kirjutamisest oksemaik suhu ja külmavärinad hakkavad mööda selga üles ja alla jooksma! 😀\nP.S! Ärge siis Little Dutch loosi unustage! 😉\nÕed, KenertPätrik, Little Dutch, Medicum, Nõelad, Tätoveerija, Valged kitlid\n3 thoughts on “Nõelahirm ja Medicumi kogemus #32”\nmärts 6, 2018, 6:28 p.l.\nOiii ma võitlen ka praegu lapse löövetega 😦 No samasugused käed näevad välja nagu Kenertil. Ja samamoodi kasutame sibicorti ja no ei aita ju 😔 Üks kreem oli veel, sellest on veeel vähem abi!!!! Perearstil on ka nagu suht “pohhui” nii palju kui maininud olen talle seda. Aint kreemita ja vsjo, no???ei aita ju. ( Btw, ka Keila perearst) ilmselt Teil ka 😉 Täiesti masendav. Plaanisin ka allergiatesti minna tegema lapsega, aga tundub et väga ei tasu loota abile 🤔 Täiesti nõutuks võtab juba!\nMuidu ma ise täiega arstide kartja, ükskõik mis arstid. Fuuuh! Hambaarsti juures käin ka sp nii harva, et megaa hirm peale viimast käiku. 2 tuimestust ja tundsin ikka seda piinavat puurimisvalu. Nothanks 😀\nmärts 6, 2018, 7:14 p.l.\nOi 😦 me saime selle 1 kreemi juurde ja môni laiguke näeb täna juba parem välja – môni hullem veel kui enne. 😦 kes teil perearst? 😇\nmärts 7, 2018, 1:11 p.l.\nA. ploovits. 😀


tony robbins sekkub raha | mehisuse kunst"\nArt of Manliness Podcast # 90: Tony Robbinsiga saate hallata rahamängu\nTäna räägin kuulsa motivatsioonikõneleja Tony Robbinsiga tema uuest raamatust Raha: Mängi mängu. Tony ja mina räägime sellest, mida ta õppis pärast maailma edukamate investorite küsitlemist, ja kuidas keskmised joed saavad neid teadmisi oma elus rakendada. Raha: Mängi mängu ei ole teie tüüpiline isikliku rahanduse raamat „Mõtle ja kasva rikkaks“. See on esimene suurem raamat, mille hr Robbins on kahe aastakümne jooksul kirjutanud, ja nõme on tohutu ning satub investeerimise ja jõukuse kaitsmise näpule. See on tõesti üks kasulikumaid isikliku rahanduse raamatuid, mida olen pikka aega lugenud.\nMiks otsustas Tony pärast 20 aastat oma viimasest raamatust tagasi tulla raamatuga finantsinvesteeringute nõtkustest\nKaine statistika selle kohta, kui palju on keskmine beebibuumi vanaduspensioniks säästnud\nRahaga seotud müüdid, mis inimesi rahahäda ajavad\nMiks ei tohiks investeerida aktiivselt hallatavatesse investeerimisfondidesse ja kuhu peaksite selle asemel investeerima oma raha. (Vihje: Oleme sellest varem rääkinud.)\nKuidas luua investeerimisportfelli, mis suudaks ületada turu kohati vägivaldsed mõõnad ja voolud\nKõige edukamad investorid maailmas kõige levinumad omadused\nMiks on oma rahaga helde olla ülitähtis tervete suhete säilitamiseks\nLisateavet Raha: Mängi mängu ja mõne tasuta ressursi jaoks külastage Tony veebisaiti.\nBrett McKay siin. Tere tulemast Podcasti The Art of Manliness teise väljaande juurde. Paljud teist ilmselt teavad, kes on Tony Robbins. Ta on kuulus motivatsioonikõneleja. Ta kirjutas raamatu 'Äratamine hiiglane sees'. Alati, kui oleme paar korda postitusi kirjutanud, oleme Tony Robbinsi üles tõmmanud. Tema viimasest raamatust on möödas kakskümmend aastat ja ta on lihtsalt uue raamatuga välja tulnud. Selle nimi on Raha: Mängi mängu. Selles raamatus intervjueerib Tony Robbins maailma rikkaimaid, jõukamaid ja edukamaid investoreid, et teada saada, mida keskmine Joes suudab, ja õppida neilt raha investeerima, et neid edu saavutamiseks seada.\nSee raamat: Money: Master the Game ei ole teie tüüpiline mõtlemise ja rikkaks saamise tüüp, kus lihtsalt [kuuldamatu 02:40] faktid ja raha lihtsalt võluväel ilmuvad. Tony saab tõeliselt üksikasjalikult teada, mida saate teha, et ennast rahalise edu nimel seada ja see on tõesti igav värk; näiteks indeksfondide kasutamine, tasakaalustatud portfelli omamine, kindlustuse eest hoolitsemine, et saaksite end hädaolukorras kaitsta, hädaabifondi olemasolu. Kuid mis muudab selle raamatu teistest isikliku rahanduse raamatutest, mida ma lugenud olen, satub see lihtsalt näppude hulka, nagu ülidetailne. See on suur paks vana raamat.\nIgatahes arutame täna podcastis, mis vihastas Tony nii palju, mis pani teda selle raamatu kirjutama, vead ja müüdid, mida paljud ameeriklased usuvad, et seavad nad rahalisse ohtu, miks beebibuumi inimesed on halvasti ette valmistatud pensionile jäämine, miks te ei peaks investeerima oma raha aktiivselt hallatavatesse investeerimisfondidesse ja mida peaksite selle asemel tegema, ning seejärel ka see, mida saate teha, et säilitada rahaga tervislik suhe, et saaksite kindlasti keskenduda stabiilse finantselu loomisele, aga te ei soovi, et raha saaks ainukeseks tegevuseks ja laske sellel [kuuldamatu 03:39]. Räägime ka sellest. Nii et kokkuvõttes on see podcast väga põnev ja lihtsalt palju tegelikke asju, nii et jätkame sellega.\nTony Robbins, tere tulemast saatesse.\nTony Robbins: Aitäh, et mind on peal olnud.\nBrett McKay: OK, nii et teie uus raamat kannab nime Money: Master the Game. Kuid enne, kui me sellesse jõuame, on see teie esimene raamat, mille olete kirjutanud kahekümne aasta jooksul. Mida olete teinud ja miks tulite kogu selle aja möödudes tagasi raamatuga investeerimisest ja finantsinstrumentidest?\nTony Robbins: Sain paar päeva tööd. Olen lennukis umbes iga nelja või viie päeva tagant. Ma käin oma üritustega viieteistkümnes riigis. Ma näen aastas kakssada tuhat või kakssada viiskümmend tuhat inimest ja mul on veel rida ettevõtteid. Kuid see, mis mind raamatu kirjutamiseks üle ääre surus, oli 2008. aastal, kui nägin nii palju inimesi kannatamas. Kasvasin tõesti üles; see oli rahaliselt üsna karm keskkond, kus toiduks ei olnud kohati raha. Nii et kui nägin inimesi kaotamas oma kodu ja kaotamas poole oma netoväärtusest ning teadsin, et sellega on manipuleeritud, tegi see mind hulluks. Ma arvasin, et valitsus kindlasti midagi ette võtab.\nKui nad kaks aastat hiljem seda ei teinud, olin ma kinnisideeks igast artiklist, igast dokumentaalfilmist, mis näitas, kuidas see toimus. Vaatasin dokumentaalfilmi Inside Job, mis võitis hiljem Oscari auhinna. Selle asja lõpus nägite samm-sammult, kuidas väike arv inimesi hävitas kogu meie majanduse ja siis karistus, mille nad said, oli see, et me peame nad välja päästma, kuid hullem kui see, et me panime nad tagasinõudmise eest vastutama, nii et nad saaksid rohkem raha teenida.\nVaatad midagi ja lõpuks oled kas tõesti vihane ja vihane või oled tõesti masenduses, sest lahendusi pole. Mõtlesin endamisi, et lahendus peab olema ja see oli see raamat. Ma ütlesin: sa tead, et mul on juurdepääs. Mul on kingitus, mida enamikul inimestel pole. Enamik inimesi, kes mind tunnevad või teavad, ei tea, et ma olen kakskümmend üks aastat juhendanud üht maailma kümne parema finantstehingu ettevõtjat. Tema nimi on Paul Tudor Jones ja Paul pole kahekümne ühe aasta jooksul raha kaotanud.\nMa räägin 2000. aasta aktsiaturu krahhist, ta tegi tonni. 1987. aastal tegi ta tonni. Veel 2008. aastal, kui turg oli langenud viiskümmend protsenti, tegi ta positiivseks 26 protsenti. Olen olnud selle kõige juures õlg õla kõrval ja arvasin, et issand, ma olen nii palju õppinud, aga mis oleks, kui küsitleksin viiskümmend maailma kõige säravamat finantsmõtet, inimesi, kes alustasid mitte millestki ja sai mitmemiljonärideks. Aga riskifondide tipptüübid? Aga sealsed [kuuldamatu 06:00] advokaadid? Vaatasin seda laua külge.\nKui olin valmis, mõistsin, et olen nüüd korras, kui nüüd seda lihtsustada saan, õpetan nüüd inimestele asju, mida keegi pole neile kunagi varem õpetanud. Ma võin õpetada keskmist investorit ja näidata talle, kuidas tegelikult võita. See on nagu mänguruumi ühtlustamine ja Wall Streeti parimate viimine Main Streetile.\nBrett McKay: fantastiline. Rääkisite mõnest sellest, mis teid vihastas, näiteks inimestest, kes lihtsalt kaotavad oma kodu, kaotavad pensionisäästu, ja statistikast selle kohta, kui halvasti inimesed on pensioniks ette valmistatud, eriti beebibuumi vanuses. Sa räägid sellest oma raamatus. See on tõesti kainestav. Kas need isikud tegid vigu või uskusid nad müüte, mis olid olemas selle kohta, kuidas plaanite oma pensionipõlve või kuidas plaanite oma finantselu? Mis seal juhtus?\nTony Robbins: Siin on paar asja. Üks on see, et meie ühiskonnas on viimase põlvkonna jooksul toimunud muutused ja see oli enne teid ja ma sattusin tööjõusse, et te töötasite sabaga, läksite kooli, läksite tööle suurettevõttesse ja kolisite organisatsioonis väärtust lisades üles ja lõpuks jäite pensionile ja teil tekkis selline asi nagu pension. Kui te ei tööta föderaalvalitsuses, pole see tõenäoliselt midagi, millest olete hiljuti kuulnud, sest pension on kogu elu sissetulek nii kaua kui te elate.\nSee on sellest ajast möödas. Oleme selle asendanud 401K-ga, mis ei olnud kunagi mõeldud pensioniks. 401K oli mõeldud jõukatele inimestele, et saaksid natuke lisaraha kõrvale panna. Mis juhtus, on see, et ettevõtted ei saanud enam endale lubada pensioni suurust ja nõudmisi konkurentsis valitsevas maailmas, millega me tegeleme, ja seega läksime üle 401K de facto strateegiale ja loomulikult on väljakutse üks kolmest beebibuumi aegadel on pensioniks kokku hoitud tuhat dollarit. See on meeletu. Ülejäänud raha on 401 tuhande krooniga ja nad ei tea, kuidas seda 401 tuhat raha kulutada. Nad isegi ei tea, mis selles 401K-s on. Kui nende suurus ei ole 401 000 dollarit, panevad nad oma raha investeerimisfondi.\nSiin on esimene suur müüt. Tead, mõtled individuaalsele investeerimisfondile, ilmselt on see professionaalne juht. Töötan elatise saamiseks. Ma ei halda raha, nii et ilmselt teevad nad paremat tööd. Asja tõde on see, et statistika näitab; ja ma sain selle kõigilt; alates Warren Buffettist kuni ülikooliõpingute inimesteni on see, et keegi ei võida turgu. Seal on mõned ükssarvikud nagu [kuuldamatu 08:06] või Warren Buffett või Paul Tudor Jones. Võib olla kuus või seitse inimest, kes tegelikult turgu järjekindlalt peksavad, kuid need pole üldsusele kättesaadavad.\nNii et investeerimisfond on läbikukkumine. 96 protsenti ajast ei suuda nad isegi turule sobida. Need neli protsenti, mis selle saavutavad, leian nad üles. Te ei leia neid Morningstari külastades, mida mõned inimesed võivad teha. Kes on Morningstari viie tärni, see ei ütle viie tärni.\nPüüan inimestele selgitada, andes neile metafoori. Kui olete kunagi blackjacki mänginud, teate, et eesmärk on jõuda kahekümne ühe juurde, kuid kui olete üle kahekümne ühe, kaotate. Lähim on kakskümmend üks võitu. Nii et saate kaks näokaarti ja saite kakskümmend, kas teie sisemine idioot ütleb, et tabas mind imeliku võimalusega, et äkki saate ässa ja võidate? Kui ütlete, et tabate mind, on teil kaheksa protsenti võimalus saada äss. Investeerimisfondi saamiseks on teil ainult neli protsenti võimalusi.\nNende inimestega juhtunu on kaks asja. Maailm on finantsmaailmas muutunud nii keeruliseks, et inimesed kardavad, sest turud on muutunud kõikumatuks kogu maailmas ja nii on juhtunud, et märkimisväärne arv inimesi ei lähe kunagi mängu. Nad arvavad, et mul peab olema hunnik raha ja ma pidin raha saamiseks teenima hunniku raha, ja see on kõige suurem viga. Olen kindel, et olete näinud ja kõigil teie kuulajatel on inimesi, kes võidavad loterii, ja nad murdsid viis aastat hiljem, seitse aastat hiljem, kaheksa aastat hiljem.\nVõi kõik need sportlased, kes saavad selle tohutu varanduse ja neil pole lõpuks midagi. Või filmitähed. Ma mõtlen Kim Basingerile, kui ma suureks kasvasin, ta oli selle ala tippnäitleja. Ta sai pildilt kümme miljonit dollarit. Ta ostis Texases paarkümmend miljonit dollarit maksva linna. Pankrotti. Saate kedagi üle vaadata ja näha; Mike Tyson, kutt teenis pool miljardit dollarit sissetulekut ja läks pankrotti. Michael Jackson oli praktiliselt pankrotis vahetult enne surma lahkumist ja surma.\nPole tähtis, kui palju raha teenite. Kontrastige seda Theodore Johnsonile. Theodore Johnson on kutt, kes töötas UPSis, alustas autojuhina, ei teeninud oma elus rohkem kui neliteist tuhat dollarit aastas; mitte kunagi rohkem kui neliteist grandit, kuid vanemas eas on ta väärt seitsekümmend miljonit dollarit. Kuidas kurat ta seda neljateistkümne grandiga tegi? Vastus on tõesti lihtne. Küsite Warren Buffettilt: 'Warren, miks sa oled rikas?' Ta ütleb: „Kolm asja. Üks, ma olen rikas, sest kasvasin üles Ameerikas, kus on võimalusi. Kaks, mul on suurepärased geenid ja ma olen pikka aega elanud. Kolm, liitintress. ' See laps; see mees Theodore Johnson tundis lihtsalt liitintressi. Ta tegi esimese asja, mida ma õpetasin, st lõpetage arvamine, et teil on vaja miljard dollarit ja võtate protsendi täna teenitavast, nii vähe kui see võib olla, ja automatiseeris selle, et te seda kunagi ei näeks.\nTa lasi kakskümmend protsenti tšekist välja võtta ja investeerimiskonto panna. See kõlab tohutult. Enamik tüüpe ei saa võtta kümmet protsenti. Kuid isegi kui säästate viis protsenti ja lähete oma tööandja juurde ning ütlete, et iga tulevikus teenitav tõus võtab välja kolm protsenti ja ei lase mul seda kunagi näha, näitavad uuringud, et kui teete seda [kuuldamatu 10: 51] aja jooksul säästate viisteist protsenti, enne kui sellest aru saate. Kui olete kokku hoidnud viisteist protsenti rahalisi probleeme, ei lähe teie edasiminek, eriti teie vaatajaskonna jaoks.\nTeie publikul on aega, et kindlasti rahaliselt rikkaks saada. See on kõige esimene samm ja enamik inimesi jätab selle tegemata.\nBrett McKay: OK. Nii et mainisite investeerimisfonde, kus käivad paljud inimesed. Ma arvan, et inimesed lähevad sinna, sest seal on turg; vaatate telereklaame, eks, või loete brošüüre ja ütlete, et jumal, see kõlab suurepäraselt, kuid need ei toimi hästi. Kuhu peaksid inimesed siis raha panema, kui aktiivselt juhitud investeerimisfondid pole õige koht?\nTony Robbins: olete kasutanud õiget, aktiivset keelt. Kui võtate kedagi tööle ja nad peavad otsustama, millised fondid kokku panna, millised aktsiad fondiks kokku panna, siis nad lihtsalt ei vasta turule. Mida soovite teha, on turu ülejäägi omamine. Maailmas, kus me praegu elame, nimetatakse indeksfondiks. Tegelikult intervjueerisin Jacki [Vogel 11:42], kes on indeksfondide looja. Nüüd on ta kaheksakümmend viis aastat vana. Ta on olnud aktsiaturul kuuskümmend kolm aastat ja tahtis luua viisi, kuidas keskmine investor, keegi saaks võtta väikese summa raha ja saada tükk kõigist aktsiaturu suurimatest ettevõtetest.\nTal on Vanguard 500. See on nagu S&P 500. See on suurim ettevõte. Seal on nii Coca-Cola, Exxon kui ka need ettevõtted. Mis juhtub, saate neist kõigist väikese tüki, kuid siin on tõeline saladus. Miks teete seda investeerimisfondi vastu, sest investeerimisfond esiteks ei võida turgu. See on mingi segu. See pole veel kõik 500. See on segu nende arvates mõttekast, mida see kunagi pikas perspektiivis ei tee. Samuti number kaks, see on hind. Kui olete sellel juhil need otsused teinud, matavad nad suured kulud. Kui küsite kelleltki, kui palju teie investeerimisfond teile maksab, siis paljud inimesed, kellelt olen küsinud; Olen kogu selle meediumituuri ajal küsinud, et mul on üks inimene arvanud, et ta teab seda numbrit. Ülejäänutel polnud aimugi. See, kes arvas, et teab numbrit, oli valesti eksinud.\nSiin on põhjus. Enamik inimesi, kui nad arvavad teadvat, et ütlevad, et see on umbes üks protsent. Seda viskab enamik rahahaldureid ringi. Ühte protsenti nimetatakse kulude suhteks. See on nagu kleebisešoki algus. Kui loete seda investeerimisfondiga kaasas olevat tegelikku viiekümneleheküljelist prospekti, mida keegi ei tee, leiate seitseteist muud kulud. Nad ei pruugi neid tasudeks nimetada, kuid need on kulud. Nad tulevad pealt ära. Sa ei saa raha enne, kui sellega on tegeldud.\nForbes tegi artikli ja nende sõnul maksab keskmine investeerimisfond täna kolm punkti üks protsent. Sa kaotad oma lugejad, näiteks kes annab umbes kolm protsenti jama? Peate meeles pidama, samamoodi, nagu neliteist tuhat liideti seitsekümmend miljonit, lisandub ka tasusid. Seda nimetatakse tasude liitmise türanniks. Iga ühe protsendi eest, mille loobute kogu oma investeerimise eluea jooksul, on see kakskümmend protsenti kõigist, mida te kunagi teenite. Nii et kui loobute kolmest protsendist, loobute kuuekümnest protsendist. Proovige seda suuruse jaoks. Kui ma teile ütleksin, siis siin on investeering, mida ma tahan, et teete. Ma tahan, et te paneksite kogu raha kokku, ma tahan, et võtaksite kõik riskid. Ma ei hakka raha panema, ma ei riski. Kui kaotate, siis makstakse mulle ikkagi ja kui võidate, siis makstakse rohkem. Tegelikult saan 60 protsenti teie kogutootlusest. Kas teeksite tehingu? Inimesed ütleksid, et kas sa oled hull? See põhineb kolmteist triljonit dollarit investeerimisfondidest.\nNii aktiivselt juhitud; soovite mitteaktiivseks jääda; soovite minna passiivseks. Passiivne tähendab, et ostate lihtsalt turgu. Siin on selle ideaalne metafoor. Praegu saate osta Vanguard 500. Vanguardilt saate tüki kõigist viiesajast aktsiaturu ettevõttest. .17 on teie maksumus. See on vähem kui kaks kümnendikku protsenti, erinevalt 3.17-st.\nNii et saate aru, mida see väärtus tähendab, kui saite teada, et maksite Honda Accordi eest kolmsada viiskümmend tuhat dollarit ja teie naaber sai sama auto kahekümne tuhande eest, mis on samaväärne number; .17 versus 3.17, see on erinevus. Kakskümmend suurt versus kolmsada viiskümmend suurt.\nTeine võimalus selle väljendamiseks oleks see, kui teil oleks kaks inimest ja nad mõlemad investeeriksid ja saaksid sama tootluse; öelge, et alustate saja tuhande dollariga ja kolmekümne viie aasta vanuselt olid nad selle raha kõrvale pannud ja nad unustasid selle ning kasvavad seda seitse protsenti aastas. Nad ei lisa kunagi midagi muud. Nad teevad seda kolmkümmend aastat, kuni nad saavad kuuskümmend viis, nii et see on sada suurt ilma muu abita. Kui see kasvab seitsmeprotsendiliselt, oleks see kuuekümne viie ja kolmekümne aasta pärast väärt viissada seitsekümmend neli tuhat dollarit.\nKuid kui maksate kolm protsenti tasusid, pole see väärt viit seitsekümmend neli, see pole väärt viissada, see pole väärt nelisada. Selle väärtus on kolmsada kakskümmend neli tuhat. Veerand miljonit vähem ehk parem viis seda kirjeldada on seitsekümmend seitse protsenti vähem raha ja sa said sama tootluse. Ainus erinevus oli tasudes.\nNäitan inimestele, kuidas end kaitsta. Enamik inimesi, olete maletükk. Ma tahan teha sinust maletaja. Ma tahan muuta teid siseringiks, et seda teiega kunagi ei juhtuks, nii et kogu see raha läheb teie taskusse.\nBrett McKay: Kas siis eraldada raha varakult ja sageli ning keskenduda indeksfondidele, mitte aktiivselt juhitud investeerimisfondidele?\nTony Robbins: See on üks lähenemisviis. Nagu ma raamatusse kirjutasin, ja peate meeles pidama, et intervjueerisin [kuuldamatu 16:48]. Räägime hetkeks Rayst. Enamik inimesi ei tea isegi Ray nime, eks? Kuid investeerimismaailmas tunneb Ameerika president Rayd. Fedi juht Janet Yellen tunneb Rayd. Hiina peaminister tunneb Rayd. Tegelikult jõudis Premier kätte ja tahtis treeneritööd. Ta haldab raha riikide jaoks. Suur riskifond, kuhu rikkad inimesed kipuvad raha panema, võib olla viisteist miljardit dollarit, B. Ray on sada kuuskümmend miljardit, mis on kümme korda suurem kui suurim riskifond.\nLäksin temaga maha istuma. See on mees, et anda teile perspektiiv, et kümme aastat tagasi raha andmiseks pidi teil olema viie miljardi dollari puhasväärtus ja sada miljonit dollarit. Kümme aastat tagasi lõpetas ta raha võtmise, nii et nüüd pole vahet, mida sa said, ta ei võta seda.\nVeetsin temaga kolm tundi. Seda tehes ütlesin talle; Esitasin talle küsimusi, mida küsisin kõigilt küsitletud inimestelt ja see oli see, et kui te ei saa oma raha oma lastele anda ja kõik, mida saate neile anda, oli strateegia, reeglistik, portfell, kui soovite, mida kas see oleks siis, kui prooviksite aidata neil mitte midagi alustada ja rahalist vabadust üles ehitada ega lubaks ka turu pööraseid tõuse ja mõõnasid? Kas on võimalik seda teha?\nRay ütles mulle, et seda on täiesti võimalik teha. Veetsin kümme aastat oma elust seda kokku pannes. Seda nimetatakse kõigi ilmade strateegiaks. Sõna otseses mõttes teenite raha olenemata ilmastikust, kas turg läheb üles või alla, kas kuld läheb üles või alla, kas olete kohas, kus näete asju üles või alla; vahet pole.\nMa ütlesin, et seleta mulle seda ja ta pani selle kõik minu jaoks välja. Ma ütlesin, et see on geniaalne. Me veetsime sellest rääkides kolmkümmend minutit. Ma ütlesin, et probleem on selles, et keskmisel inimesel pole lihtsalt aega ja te olete mulle öelnud, et keskmine inimene ei hakka kunagi raha teenima varahaldurile, rahahaldurile või investeerimisfondile, nii et ma ütlesin, mida sa ütlesid mulle, et see on suurepärane, kuid see ei aita kedagi, sest nad peavad teadma protsente.\nSa ütlesid, et ma teeksin parima šokolaadikoogi, aga siin sa teed. Kasutage šokolaadi, kasutage suhkrut; Ma pean teadma nende protsentuaalset osakaalu. Seal on saladus. Ta läheb hästi, Tony, see on minu salakaste. Ma ütlesin miks? Ta ütles, et ma ei saa teile seda anda, ja läbis kogu saja miljardi, viie miljardi ja saja miljoni asja. Ma ütlesin, et sa oled üks heldemaid inimesi, keda ma kohanud olen. Ma ütlesin, et annad lõpuks pool oma netoväärtusest ära. Miks te ei aita keskmist inimest praegu välja? Tead mis, see on tõesti keeruline. Ma ütlesin, et saan asjad lihtsaks teha. Olen selles osas üsna tark. Ta ütles, et on võimendust. Ma ütlesin, miks te ei kujunda ühte ilma võimenduseta?\nNii et ta kujundas midagi. See pole kogu ilmastrateegia. See on veidi erinev, kuid põhineb samal põhimõttel. Seda nimetatakse kogu aastaajaks. Kui võtate selle strateegia ja rakendate seda, siis kui proovite seda tagasi ja midagi ei mõtle välja, siis milline on teie arvates tulevik, kuid kui proovite seda tagasi mitte aastaks või viieks või kümneks, vaid seitsekümmend viieks aastaks , tänapäevane investeerimisperiood, saate teada, et ta on olnud edukas ja ta sai hakkama 85 protsenti ajast ning vähestel kordadel, kui see kaotas raha, oli keskmine kahjum 1,6 protsenti. Tegelikult suurim kaotus; mõtle selle üle; viimase kümne aasta jooksul on turul olnud kaks viiskümmend protsenti tõuse ja langust; 2000 ja 2008 kaotasite poole kõigist, mis teil on, mõelge, kuidas [kuuldamatu 19:54] seitsmekümne viie aasta jooksul. Seitsmekümne viie aasta jooksul on ta kaotanud kõige rohkem neli protsenti; isegi mitte neli, miinus 3,95 protsenti. Ja keskmine tootlus on olnud veidi alla kümne.\nSee on kõige sujuvam sõit, mida olen elus näinud, ja seda ta andis tasuta. Võite minna mu raamatut hankima ja võite seda ise rakendada viisteist minutit aastas ja olete valmis. Või võite lasta kellelgi teisel seda teie eest teha. See on vaid üks paljudest strateegiatest.\nMul on ka David Swenson. David Swenson on pärit Yale'ist. Ta võttis Yale'ist miljard dollarit ja muutis selle 23 miljardiks üheksaks miljardiks; kakskümmend neli miljardit kahe aastakümnega, peaaegu miljard aastas, kui seda ette kujutate. Ta andis mulle oma täpse portfelli ja selle, mida ta soovitab kellelegi, kes tahab ehitada.\nRaamat ei ole ainult indeksfondid. See on huvitav ja mõned inimesed juba teavad seda. Kui kavatsete investeerida üksi turule, indekseerige fonde [kuuldamatu 20:44]. Kuid kui soovite tõepoolest oma tootlust maksimeerida ja riske vähendada, peate vaatama, millest räägivad maailma parimad investorid. Sellepärast on põhimõte investeerida nagu .001%, mitte 1%, .001% inimestest, keda ma küsitlesin. Intervjueerisin viiskümmend ja panin kaksteist intervjuud; nende intervjuude lühendatud versioonid, mis on raamatus massiliselt lühendatud, kuna intervjuud olid kolm tundi pikad, seega seitsekümmend viis lehekülge märkmeid iga intervjuu kohta.\nMa tegin umbes kaksteist lehekülge mõned peamistest juhtidest kõigile kaheteistkümnele parimale investorile Maa peal.\nBrett McKay: Jah. Ma arvasin, et see oli huvitav, nende kõigi ühine joon oli, et ärge kaotage raha. See oli nende peamine prioriteet. Raha teenimine tuli hiljem sisse.\nTony Robbins: Tead, mis on huvitavat? Nad on kõik erinevad. Carl Icahn läheb ja [kuuldamatu 21:30] ja ähvardab, kui te seda äri ei maksimeeri, viskan teid välja. Siis lähete kellegi Jack Moguli taolise juurde, kes ütleb otseülekande indeksit. Siis lähete mõne kellegi Paul Tudori juurde, kes on matemaatika koormuse kaupleja. Nad kõik teevad erinevaid asju, kuid üks ühine omadus on need kaks kinnisideed. Üks, nagu te ütlesite, ei kaota. Põhjus, miks nad ei kaota, on see, et nad teavad, et kui ma kaotan viiskümmend protsenti, siis pean tasa saamiseks tegema sada protsenti. Selleks võib kuluda aastaid. Selleks võib kuluda kümme aastat. Selleks võib kuluda tohutult palju aega, energiat ja riske.\nTeisalt teavad nad, et neil läheb veel kaua, nii et neil on plaan end kaitsta. Üks asi, mida nad teevad enda kaitsmiseks ja raha teenimiseks, on see, et nad elavad nn asümmeetrilise riskitasu nimel. Asümmeetriline riskitasu tähendab lihtsalt seda, et enamik inimesi arvab, et need jõukad inimesed võtavad tohutuid riske ja nad koguvad tohutut kasu. Tõsi on see, et nad võtavad maksimaalse tõusu jaoks võimalikult vähe riski.\nNäiteks Paul Tudor Jonesi strateegia on, et ma tahan dollariga riskida, sest usun, et suudan teenida viis. Ma tean, et võin mõnda aega eksida, nii et kui ma riskin dollariga ja kaotan viis, siis nüüd riskin teise dollariga, ma olen nüüd riskinud kahega ja teenin viis, mul on endiselt suurepärane. Võin riskida neljast viiest ja olla endiselt suurepärases vormis ning ta ei eksi neljast viiest.\nVõi mõni muu näide, Kyle [kuuldamatu 22:39]. Kyle võttis kolmkümmend miljonit dollarit ja muutis selle kaheks miljardiks dollariks kolmekümnelt miljonilt kahelt aastalt keset halvemat majanduskriisi, mis meil oli kaheksakümne aasta jooksul. Kuidas ta seda tegi? Ta tegi seda, sest ta ei riskinud kunagi dollari teenimiseks rohkem kui kuue sendiga. Mõelge sellele. Kui riskite dollari teenimiseks kuue sendiga, ütlesite, et dollari teenimiseks riskin ma 12 sentiga. Kui ta eksib neli korda, on dollari teenimiseks kakskümmend neli senti. Ta võis eksida viisteist korda ja teenida ikkagi raha ning ta ei eksinud viisteist korda.\nSee on üks suurimaid asju, mida inimesed raamatus õpivad. Kuidas ma saan asümmeetrilist riskitasu? Kuule, mu sõber, nad viivad mu siit järgmiseks kohtumiseks välja. Teil on veel viimane küsimus.\nBrett McKay: Jah, viimane küsimus. Me rääkisime kõigest sellest, kuidas raha teenida. Kuidas säilitada rahaga tervislik suhe, kui üritate oma finantsmaja korda teha, et see ei kahjustaks teie valusid ja laseks sellel muutuda kinnisideeks?\nTony Robbins: Ma arvan, et kiireim viis on end lahti öelda vale veendumusest, et inimestel on see raha, mis muudab sind. Raha abil saate rohkem seda, mis te olete. Kui sa oled kuri, on sul rohkem pahandust. Kui sa armastad ja annad, siis oled sa sellega ka armastavam ja annetavam. See on totaalne lugu, et te muutute [kuuldamatuks 23:50], kui te pole seda juba keerutanud, sellisel juhul peaksite minema enda kallale.\nValdav enamus inimesi leiab, et kui neid on rohkem, on see, et nad on rohkem need, kes nad on. Nad on natuke lõdvestunumad. Inimesed kardavad endiselt kohut mõista. See ei ole see, mida raha teile teeb. Teie hirm on see, et teised inimesed teie üle kohut mõistavad. Elame ühiskonnas, kus raha peegeldab võimu. Kui inimestel on raha, on mõnel inimesel piinlik, et tal see on. Mõnda inimest alandatakse, kui tal seda pole.\nSee on nagu kuju vahetaja. See on nagu lõuend. Mida iganes te sellele projitseerite, see on see teile. Lõppkokkuvõttes on see kaasaskantav toit. Raha saab kasutada elu päästmiseks. Elu kustutamiseks võite kasutada raha. See võib luua või hävitada. Võite asutada ettevõtte või panna kellegi ärist välja.\nMa tõesti vaatan seda niimoodi. Ma ütlen, et vaata, see on tööriist, tööriist, mida peate valdama. Kui te ei valda raha, saab see teie kätte. Peatage kõik oma peas olevad lood kõigi emotsioonide kohta. Emotsioon on teie enda tavaline emotsioon. Teil on see ka muude asjade kohta. Kõik on see, et raha on midagi, millega inimesed samastuvad, ja nii tihti, kui kellelgi läheb hästi, kui et öeldakse, et tal läheb hästi ja ma tahaksin neilt tõesti õppida, mis on natuke hirmutav, sest mis oleks, kui ma proovige seda ja ebaõnnestuge, selle asemel peame neile märkima negatiivse motivatsiooni. Nad ei anna kellelegi jama.\nOma raamatus annetan kogu raha sellele heategevusorganisatsioonile ja seejärel osa. Mind söödeti üheteistkümneaastaselt ja see on mu elu muutnud. Olen sellest ajast alates inimesi toitnud, alustades kahest siis neljast, siis kaheksast perest. Olen seda aastate jooksul ehitanud, kuni olen toitnud nelikümmend kaks miljonit inimest. Nii et kui ma selle raamatu kallal töötasin, ütlesin, et annan raha. Annetan viiskümmend miljonit söögikorda ja sain inimesed, kes mulle kirjutasid, et läheks oh, sa oled lihtsalt raha pärast sees ja oled sitapea. Minu raamat ei müü kunagi viiskümmend miljonit söögikorda. Olen kirjutanud suure tšeki kaugemale sellest, mis sellest raamatust sain.\nInimesed ei taha fakte segadusse ajada. Kui proovite kõigile teistele meele järele olla, pole teil elu. Ainus võimalus mitte kritiseerida on mitte midagi teha, mitte midagi öelda ja mitte midagi olla ning ma pole nõus seda tegema. Ei olnud ka Aristoteles ega peaks ka teie.\nBrett McKay: Äge. Tony Robbins, tänan teid väga teie aja eest. See on olnud rõõm.\nTony Robbins: Suur aitäh. Ole tubli.\nBrett McKay Meie külaline oli täna Tony Robbins. Ta on raamatu Money: Master the Game, Seven Simple Steps to Financial Freedom autor. Selle leiate aadressilt amazon.com ja kõikjal olevatest raamatutest. Lisateabe saamiseks ja mõne tasuta ressursi saamiseks võite minna ka saidile moneymasterthegame.com.\nNoh, see koondab veel ühe väljaande The Art of Manliness podcast. Mehisemate näpunäidete ja nõuannete saamiseks vaadake kindlasti Artof of Manlinessi podcasti aadressil artofmanliness.com.\nMa oleksin väga tänulik, kui külastate meie veebipoodi aadressil store.artofmanliness.com. Andsime just välja selle tõeliselt fantastilise Benjamin Franklini inspireeritud ajakirja. Põhimõtteliselt võtsime Benjamin Franklini isikliku päeviku ja vooruste edetabelid, mille ta enda jaoks parema elu elamiseks lõi, ja kordasime seda. See näeb välja väga hea ja seda müüakse nagu kuumakooke. Sellest saab suurepärase jõulukingi ja toreda sünnipäevakingituse, nii et leiate selle saidilt store.artofmanliness.com. Teie sealsed ostud toetavad saadet ja toetavad veebisaiti, nii et ma hindan seda väga.\nKuni järgmise korrani ütleb see Brett McKay teile, et püsige mehelik.\nalfa -meeste testosteroon\npingipress puudub vaatleja


KERAAMILINE SEINAPLAAT GOLDEN TILE METRO 20X10CM MUST - Viimistlusmaterjalid - Kõik tooted - bauhof.ee\n• Musta värvi ja läikiva pinnaviimistlusega.\n17,47€ Hind e-poes\nKERAAMILINE SEINAPLAAT GOLDEN TILE METRO 20X10CM MUST is available to buy in increments of 0.88\nGolden Tile kuivpressitud keraamiline seinaplaat Metro on mõõtmetega 20 x 10 cm. Seinaplaat on UV- ja veekindel ning külma- ja kuumakindel. Sobib kasutamiseks sisetingimustes. Keraamiline seinaplaat on musta värvi ja läikiva pinnaviimistlusega. Pakendi suurus 0,88 m².\nTootja tootekood 46C061\nhttps://www.bauhof.ee/et/viimistlusmaterjalid/keraamiline-seinaplaat-golden-tile-metro-20x10cm-must-661069 4384100 KERAAMILINE SEINAPLAAT GOLDEN TILE METRO 20X10CM MUST https://www.bauhof.ee/media/catalog/product/6/6/661069_E1.jpg 17.47 20.99 EUR InStock /Kõik tooted/Viimistlusmaterjalid /Kõik tooted/Viimistlusmaterjalid/Keraamilised plaadid ja plokid /Kõik tooted/Viimistlusmaterjalid/Keraamilised plaadid ja plokid/Seinaplaadid /Kodu remont /Kodu remont/Keraamilised seinaplaadid /Kõik tooted/Kingiidee /Kevad saadab sõnumeid /Suur aiahooaja avapauk /Remont algab Bauhofist /Juuli ja August teevad remonti /Pakkumised /Pakkumised/Kõik keraamilised plaadid -50% /Kataloog • Keraamiline seinaplaat mõõtmetega 20 x 10 cm. • UV- ja veekindel ning külma- ja kuumakindel. • Sobib kasutamiseks sisetingimustes. • Musta värvi ja läikiva pinnaviimistlusega. • 14-päevane tagastusõigus Golden Tile kuivpressitud keraamiline seinaplaat Metro on mõõtmetega 20 x 10 cm. Seinaplaat on UV- ja veekindel ning külma- ja kuumakindel. Sobib kasutamiseks sisetingimustes. Keraamiline seinaplaat on musta värvi ja läikiva pinnaviimistlusega. Pakendi suurus 0,88 m². add-to-cart 1 m2 30% 17,47 https://www.bauhof.ee/media/catalog/product/6/6/661069_F01meeleolu.jpg\nKERAAMILINE SEINAPLAAT GOLDEN TILE METRO 20X10CM MUST on lisatud ostukorvi


Tammepuumets: 2007-09-27 18:55:53\nMissugunune muld ja sõnnik sobiksid päevalilledele kõige rohkem? Tahaksin päevalillepõldu teha!\nAiatark: 2007-09-27 20:17:13\nLoe päevalille kohta Juhani puukooli kodulehelt.\nTammeT: 2007-11-05 20:39:25\nlahja: 2008-04-02 15:29:12\nKüsimus, et tahaks aeda päevalilli kasvama panna, aga olen kuulnud hoiatust, et need võivad naabritele levida ja neid sel moel mitte rõõmustada. Lisaks et päevalill on paras parasiittaim ning nad levivad üle aia ning neist hiljem lahti saada on väga raske. Kas see vastab kõik tõele?\nRIINA17: 2008-04-02 17:53:37\nMina arvan,et päevalill ikka niisama üle aia ei levi.Pigem on siis sügisel juba linnud mängus,kes seemet levitaksid,aga mina korjasin õied ära,lindudele ei jäänud midagi.Kui me mõtleme ikka päevalille-seda suure õiega,mis päikest püüab?\nkylli: 2008-04-02 18:29:25\nPäevalill ei levi küll ise kuhugi. Eelmisel aastal ääristasin sissesõidutee madalate ( kõrgus -1m ) päevalilledega. Taimed kasvatasin kevadel ette. Sügisel lõikasin õisikud ära , kuivatasin ja lootsin talvel lindudele sööta , mida ei tulnud oli talv. Sel aastal mõtlesin panna vahele ka Kõrget Mätasharja , selline tumepunaste lehtedega , ehk saab hea. Mida arvate?\nBetula: 2008-04-02 21:12:57\nTean küll paljusid umbrohtusid, kuid päevalillest,kui umbrohust, kuulen esimest korda. Seda aedkohhiat küll ei soovita! Madala päevalillega sobib punane mätashari küll, kui on viitsimist nende üheaastaste lilledega mässata.Püsikuid kasutades oleks vähem hoolt. Minul sõid alati tihased juba sügisel seemned päevalilledest ära enne kui ise jaole sain. Üks õiepõhi koos seemnetega õnnestus kunagi ka päästa ja enne lindudele söötmist sai temast kauni lauakaunistuse.\nTriinuS: 2008-04-03 09:31:05\nMillal päevalille külvata? Kas võib ka otse peenrasse külavta. Seemnepakkidel olen näinud erinevaid soovitusi.\nkylli: 2008-04-03 18:39:01\nOtse peenrasse külvates saab ka, lihtsalt õitsevad suht hilja. Minul läks sissesõidutee äärde 60 päevalille, kasvatasin taimed ette erinevatel aegadel. Esimesed panin aprilli algul, teised 2-3 nädalat hiljem . Idanevad kiiresti. Istutasin segamini, et õitsemisaega pikendada. Paar päevalille tulid mingist seemnesegust - need õitsesid nii hilja , et seemned ei valminud.\nulle43: 2008-08-13 20:19:03\nmulle kingiti potis kasvav päevalill,kuidas teda hooldada,kasta,kas ka väetada,jne, ette tänades.\nIRSLilled: 2009-07-24 21:52:35\nTere, Kas keegi ehk oskab öelda,kust võiks leida infot eesti päevalille kasvatajate kohta,või ehk on kellegil mingisugusust kontaktnumbrit? Suured tänud ette, I.R.S.Lilled\nkupp11: 2010-07-14 14:27:47\nKas madalatel päevalilledel(päevalillel mitu õisikut ja kõrgus kuskil 40cm) kaa valmivad seemmed? Õisik, mis on ära õitsenud tõmbub kuidagi väga kokku või tuleb need eemaldada.\nbudulojus: 2010-08-30 13:15:35\nMillal oleks õige aeg päevalilled põllult ära korjata,hetkel seemned alles valged\nstella2010: 2010-09-01 10:55:13\nmillal oleks õige aeg päevalilleseemned õisikust eemaldada ja kuidas edasi toimida.\naiku1966: 2011-09-10 20:04:40\nkui kaua ja kuidas hooldada päevalilli vaasis\nKollaneTulp: 2011-09-14 08:46:49\npäevalille õisikud korja ära siis, kui seemned valmis. käi aeg-ajalt vaatamas/proovimas, kas seemned valmis. õie keskel olevad seemned üldjuhul valmis ei saa, sest kui oodata nende valmimist, siis on äärmised seemned kas ise maha kukkunud või lindude poolt ära nokitud. seeme on valmis, kui tuleb lihtsalt oma pesast lahti. minu teada ka päevalill niisama ei levi. olen kasvatanud oma ilurõõmuks päevalilli neli aastat ja pole ükski levinud kuhugi. ikka tuleb kevadel uued taimed teha. oli ka mullaküsimus: minul on kõige tavalisem mulla-liivasegune sõmer muld aias, selline mustemat tüüpi, taimed kasvavad nagu mühiseb. sel aastal on eriti hiiglane üks päevalill, oma 4 meetrit kõrgust küll tuleb ära. lisaks on ajanud iga lehe juurest õie(kuid ei õitse need veel). sellist asja pole mul veel olnud.\nJannu: 2013-06-25 16:26:46\nTere! Mul on sama küsimus, mis "ulle43". Mulle kinggiti samuti päevalill potis, asetasin ta rõdule päikeselisse kohta, kuid mõne päeva pärast hakkas lill longu vajuma. Istutasin ta nüüd suuremasse potti, aga hakkasin kahtlema, kas päevalille koht on üldse rõdul, ehk peaks maale viima ja maha istutama? Oskab keegi ehk nõu anda? Tänud!\ntheodora: 2013-06-26 17:54:55\nsulle Jannu kingiti ilmselt dekoratiiv päevalill,aga kui on ikka see päris,siis tahab ta jah päris rammusat mulda ja potis kasvades vaevalt,et valmis saab.Parem on ikka maale viia ja maha istutada päikesepaistelisse kohta,veel parem kui on tuulte eest kaitstud.Päikest tahab ta terve päeva.


Joachim Löw: võitsime kodus Eestit 8:0, aga see ei tähenda, et see võiks uuesti juhtuda - Jalgpall\n(16) Fotod Saksamaa treeningult!\n12.oktoober 2019 18:49\nSaksamaa jalgpallikoondise peatreener Joachim Löw kutsus oma meeskonda hoolimata juunikuisest suurest võidust Mainzis üles homme sajaprotsendilisele keskendumisele, sest Eesti on varemgi suurtele vutimaadele peavalu valmistanud.\n"Homne mäng näitab nii mõndagi meie keskendumise kohta. Me peame võitma ja meilt oodatakse võitu. Seda tunnetab ka mängijate omavahelistest vestlustest. Nad peavad olema keskendunud ja ma olen kindel, et nad seda ka on," rääkis Löw homse EM-valikmängu eelsel pressikonverentsil Lilleküla staadionil.\n"Teame, et võitsime kodus 8:0, aga see ei tähenda, et võiksime seda uuesti teha. Eesti on meeskond, kes on varem palju häid tulemusi saavutanud. Peame looma võimalusi. Me ei saa enam punkte kaotada."\nSaksamaa kapten Manuel Neuer lisas: "Peame olema väga fokusseeritud, näitama head söödumängu, looma võimalusi. Eeldame, et nad kaitsevad väga sügavalt. Meil on vaja mäng kiireks ajada ja tempokalt rünnates kaitsjate selja taha jõuda. Peame oma võimalustest parima välja võtma ja lööma värava nii ruttu kui võimalik, et olla kindlad, et me selle mängu võidame."\nKolmapäeval peetud sõprusmängus kaitses sakslaste väravat Barcelona puurivaht Marc-Andre ter Stegen. Homme alustab kindlasti Neuer. Müncheni Bayerni mängumehelt küsiti, millise mängu neist kahest ta parema meelega vahele oleks jätnud, kui see tema valida oleks. "Muidugi oleksin tahtnud mõlemas mängus kaasa teha. Aga päeva lõpuks on mäng Eestiga valikmäng ning mul on väga hea meel, et saan selles osaleda," vastas ta.\nSaksamaa meedia püüdis Neuerilt uurida väravavahtide vaheliste pingete kohta ning tuletas talle meelde, et Ter Stegen avaldas pärast kolmapäevast mängu soovi ise kindlaks esiväravavahiks tõusta. "Need on normaalsed avaldused. Päeva lõpuks tahame me kõik platsil olla ja koondise eest mängida. Ma ei tea kedagi, kellele meeldiks pingil olla. Kindlasti paistab meie olukord väljaspoolt huvitav, aga kinnitan teile, et meie suhted on fantastilised. Nii minu, Ter Stegeni kui ka [kolmanda väravavahi] Kevin Trappi vahel on kõik hästi. Ei ole midagi, millest kirjutada. Me pole sel teemal sügavaid vestlusi pidanud. Räägime tavaliselt nagu ikka," lausus Neuer.\nLöwi lemmiklaps - Serge Gnabry\nSerge Gnabry (paremal) Lilleküla staadionil treeningul.\nSaksamaa koondises on viimase aasta jooksul kanda kinnitanud 24-aastane Müncheni Bayerni ääreründaja Serge Gnabry, kelle arengu on peatreener Löw justkui oma isiklikuks projektiks võtnud. Saksa sulesepad palusid Löwil selgitada, mida ta mõtles septembrikuise avalduse all, kui ta lubas, et Gnabryl saab tema käe all alati koosseisus koht olema.\n"Käisin kevadel 2014 paar korda Londonis ja nägin 17-aastast Gnabryt Arsenali paremal äärel mängimas. Tahtsin ta juba siis MM-ile võtta, aga kahjuks ta sai vigastada. Kõik ütlesid, et ta on uskumatult tugev, väga kiire ja fantsastilise tehnikaga. Mulle meeldib, kuidas ta liigub, söödab ja väravaid lööb. Ta on Bayernis tõestanud, et tal on potentsiaali mängida täiesti tipptasemel. Just sellepärast peame tal aitama areneda. Isegi kui tal tulevad ühel päeval halvad ajad, peame me teda aitama," selgitas Löw.\nJuunikuises mängus Mainzis lõi Gnabry Eestile kaks väravat. Peale seda on ta veel võrku sahistanud 2:4 kaotusmängus Hollandi vastu, 2:0 võidumängus Põhja-Iirimaal ning ka kolmapäeval 2:2 viigimängus Argentina vastu.\nHomne EM-valikmäng Lilleküla staadionil algab kell 21.45.\nKUULA | "Futboliit": Premier League'i latiületajad ja -kolistajad. Viis ülesannet Eesti koondisele (1) 10.10.2019


Kirikukohvi külaline – EELK Kuressaare kogudus\nKirikukohvi külaline 15. detsember 2020\nKogudusel on külas Südamekodu juhataja Piret Pihel\nEeloleval pühapäeval 20.12 kl. 13.00 on Kuressaare koguduse majas kirikukohvi külaliseks Saaremaa Südamekodu juhataja Piret Pihel. Räägime elust ja tööst elu hapral piiril ja kuidas selle kõige keskel vaimselt toime tulla.\nPiret on öelnud enda kohta järgmist: Olen lõpetanud Tartu Ülikooli majandusgeoraafina. Töötanud õpetajana, kirjutanud georaafiaõpiku, töövihiku ja õpetaja metoodilise juhendi 9. klassile (2002). Kümme aastat olin Saaremaa Arenduskeskuse juhataja (2008 – 2019). Sellelt töölt siirdusin sotsiaalvaldkonda. Olin juba eelnevalt otsustanud, et kui selline võimalus tuleb, siis võtan selle vastu. Tahtsin küpses eas, midagi väga pragmaatilist teha- tahtsin teha head. Nüüd olengi ehitanud üles täiesti uue hooldekodu, mis on esimene erahooldekodu Saaremaal.\nSaaremaa Südamekodu on veidi üle aasta vana. Tänaseks on meil teenusel 55 klienti- enamuses eakad aga on ka erihoolekande kliente. Olen õnnega koos, et olen leidnud meeskonda 20 suurepärast kolleegi. Kõik hooldajad peale ühe on läbinud või läbimas hooldaja koolitust. Ise olen sellel aastal jõudnud lõpusirgele kahe erineva koolitusega: õppisin hooldekodude sisekoolitajaks dementsusteemadel ja perelepitust.\nToimus ristimis- ja leeripüha jumalateenistus


Miks tuleb turvavarustus välja vahetada, kui see on osalenud väikseimaski avariis? - Beebi - Emmede Klubi\nMiks tuleb turvavarustus välja vahetada, kui see on osalenud väikseimaski avariis?\n29. Jun 2017, 14:11 Emmede Klubi\nSilmnähtavalt kulunud või kahjustatud turvavarustust mingil juhul kasutada ei tohi. Foto: Janeli Nirgi.\nTurvatoolid- ja hällid on nagu jalgrattakiivrid - nad on ettenähtud pakkuma optimaalset kaitset ühes avariis. Turvavarustus võib oma aja ära elada ka väiksemat sorti avariis, kus silmaga nähtavaid kahjustusi ei teki. Seetõttu on väga tähtis, et korra juba liiklusõnnetuses osalenud turvavarustust ei kasutataks edasi. Tähelepanelik tuleb seetõttu olla kasutatud turvavarustuse ostmisel - kas usaldad müüjat ning oled veendunud, et tool või häll on avariivaba?\nMTÜ Laps Turvaliselt Autos selgitab, mis laste turvavarustusega avariis juhtuda võib:\nKülgkaitse penoplast, millega turvatooli (hälli) kest vooderdatud on, võib olla mõranenud või paindunud - erit lapse pea juurest. Sellist kahjustust kogemusteta silm ei tuvasta.\nKui laps on avarii ajal turvatoolis (hällis), siis see tähendab, et tooli (hälli) rihmad on kasutuses. Rihmad on loodud avariiolukorras venima ainult ühel korral. Rihmade eesmärk on aidata lapsel avariiga toime tulla aeglustades lapse liikumist jupiti. See vähendab väikesele kehale mõjuvaid raskusjõude. Kui rihmad on kasutuses (kinnitatud) avarii ajal, siis on tõenäoline, et rihmad on väljaveninud. Sellise venimise märke ei ole pea kunagi silmaga näha.\nKui avarii ajal on kasutuses top tether rihm, siis ka see võib olla veninud. Tether rihmad on samuti disainitud venima ainult ühel korral. Osadel tootjatel on rihmade sisse kootud indikaatorid, millised näitavad ära, kui rihm on veninud, kuid see ei ole kohustuslik standard tootjatele.\nTurvatoolil (hällil) võib olla ka ilmseid vigastusi, nagu näiteks mõrad tooli kestas või külgkaitse penoplastis. Tooli (hälli) kesta väsimusest annab märku ka plastiku värvi muutus. Kui turvavarustuse musta värvi plastikosal on halle või valgeid kohtasid, on turvavarustus oma aja ära elanud ega pruugi enam eesmärki teenida. Tihti tekivad sellised vigastused rihma kinnituskoha juurde, kuid need võivad asetseda ka vähenähtavates kohtades.\nNagu toolile (hällile) võivad tekkida silmaga nähtavad pindmised mõrad, võivad tekkida ka sisemised mõrad!\nIga ülalnimetatud asjalu võib kaasa tuua selle, et tool (häll) ei toimi järgmises avariis enam. Paljud tootjad soovitavad turvavarustuse pärast avariid välja vahetada sõltumata sellest, kas vigastusi on märgata või mitte ning kas laps oli või ei olnud avarii ajal toolis. Tasub ära märkida, et ka tooli või hälli muul moel põrutada saamine võib tuua kaasa ohtlikku kulumist! Seega ei tasu lubada näiteks pere vanematel lastel beebi turvahälliga mängida-möllata.\nautoõnnetus avarii avariis-osalenud-turvatool Laps-Turvaliselt-Autos turvahäll turvatool turvavarustus


Indrek Neivelt võrdleb teise pensionisamba reformi pärisorjuse kaotamisega 200 aasta eest - Uued Uudised\nEsilehele » Majandus » Indrek Neivelt võrdleb teise pensionisamba reformi pärisorjuse kaotamisega 200 aasta eest\nÜks autoriteetsemaid majandusanalüütikuid Indrek Neivelt kiidab valitsust teise pensionisamba reformi läbiviimise eest ja lisab, et see on justkui pärisorjuse kaotamine kakssada aastat tagasi.\nNeivelt näeb paradoksaalsena olukorda, kus konservatiivide valitsus annab inimestele vabaduse ise otsustada ja liberaalid on selle vastu – reform paneb inimestele suurema vastutuse oma otsuste eest, kirjutab Postimees.\n“Valitsuserakonnad on jõudnud teise pensionisamba reformimise põhimõtetes kokkuleppele,” ütles peaminister Jüri Ratas pärast valitsuskabineti nõupidamist. Ta lisas, et kõige olulisema muudatusena toob reform kaasa senisest suurema valikuvabaduse pensioniotsuste tegemisel.\n“Inimesed saavad jätkata teise pensionisambasse kogumist nii, nagu nad on seda seni teinud. Samas on võimalik lõpetada maksete tegemine, kuid jätta kogutud raha pensionifondi alles. Kolmas võimalus on lõpetada maksete tegemine ja kogutud raha välja võtta,” selgitas peaminister.\n“Suurendame teise pensionisamba reformiga oluliselt inimeste paindlikkust pensioniks kogumisel. See tähendab võimalust koguma hakata just endale sobival ajahetkel ja ühtlasi ka võimalust sambast väljuda ning kogutud raha kasutusele võtta,” ütles rahandusminister Martin Helme.\n“Kui inimene on otsustanud teisest sambast raha välja võtta, siis tema saab sambaga uuesti liituda veel ühel korral. Kui vastne tööle asunu ehk ei mõtle veel pensioni peale ja pigem loobub teise sambasse kogumisest ning kulutab raha kuhugi mujale, siis 10 aastat hiljem võib tema arvamus juba teine olla,” rääkis Helme.\nReformi jõustudes muutub teise pensionisambaga liitumine ja sealt lahkumine kõigile vabatahtlikuks – selleks tuleb esitada vastav avaldus pensionikeskusele või pangale. Teise samba sissemaksed saab peatada, jättes seni kogutud raha pensionifondi, kus seda edasi investeeritakse.\nSamuti saab sissemaksed peatada nii, et ka kogutud raha võetakse pensionifondist välja. Neile, kes soovivad oma pensioniraha ise investeerida, tekib fondist lahkumisel võimalus teise samba raha isiklikule investeerimiskontole kanda.\nPensioni teise samba vabatahtlikuks muutmist toetas Turu-uuringute AS-i küsitluse kohaselt 55 protsenti vastanutest (32 protsenti jah, 23 protsenti pigem jah), selle vastu oli 24 protsenti (12 protsenti ei, 12 protsenti pigem ei). Ülejäänud ei osanud oma seisukohta avaldada.\nToetus teise samba vabatahtlikuks muutmisele on ülekaalus kõigi erakondade toetajate seas. Kõige jõulisemalt toetavad seda EKRE (67 protsenti) ja Isamaa (60 protsenti) valijad. Kuid pooldajad on ülekaalus ka Reformierakonna (56 protsenti), Sotsiaaldemokraatliku erakonna (53 protsenti) ja Keskerakonna (51 protsenti) valijate seas. (BNS-ERR-Postimees-UU)\nTeemad: Indrek Neivelt teine pensionisammas


36. Beata & Malena Ernman, Greta & Svante Thunberg “Scener ur hjärtat” (täiendatud pehmekaaneline köide) | SEHKENDAMINE\n← hoiatus, millest ma ise kunagi kinni ei pea\n37. Jevgeni Vodolazkin “Aviaator” →\nPosted on 6. oktoober, 2019\tby S\nSellest raamatust kirjutades kirjutan ilmselt absoluutselt kõigest muust. Samas sattus see raamat mulle kätte õigel ajal, sest just nüüd on ka meil Eestis lõpuks Gretast rohkem rääkima hakatud ja seetõttu on targem olla informeeritum. Nimelt on nii, et see, mida Greta teeb, väärib minu arvates austust. See, mida ta teeb, on TÄHELEPANU äratamine. Sa võid saata kuitahes palju elukutselisi protestijaid linnavalitsuste ja parlamentide ette protestiaktsioonile, aga Greta on äratanud tähelepanu. Ta pole üks paljudest elukutselistest. Ta on visualiseeritud tulevik – lapse näol. Tänu sellele on tema vastu hakanud huvi tekkima. Sellepärast on kaamerad ja ajakirjandus talle suunatud. Sellega tõmbab ta kaasa just teisi noori (kes pole ilmselt pooltki niivõrd kliimateadlikud, vaid just see hüsteeriaga kaasaminev mass – aga just selle asja nimel on see tegelikult kasulik. Antud hetkel. Noored näod visualiseerimaks, keda asi puudutab). Ja mida ta tahab öelda – kuulake teadlasi! Ja mis ime – laupäevases Postimeheski pikk intervjuu Andres Tarandiga – teadlane, kes räägib ka sama juttu (“sama” pole ehk kõige parem sõna). Teine artikkel, kus ökoloog Mihkel Kangur räägib käimasolevatest kriisidest teadlase pilgu läbi. Sirbis Kaarel Tarand – üldse mitte loodusteadlane, vaid lihtsalt “keskealine valge mees”. Alo Lõhmus – sama mõned päevad tagasi. (Juunis lugesin seda ka – intervjuu Timo Paloga, aga selliseid ilmus varem ka aeg-ajalt, oluline on, et Greta ärritab inimesi ja tänu sellele tuleb kliimateema rohkem esile. Tema kui isiku arvelt muidugi).\nTegelikult ilmus see raamat enne kliimastreigi algust (kliimastreiki alustas Greta kooliaasta alguses 20. augustil 2018, ja see oli mõeldud kestma kolm nädalat – kuni parlamendivalimisteni Rootsis. Pärast kutsus ta üles jätkama – reedeti). Kuna ma ei tea, millega esimene versioon lõppes, ei saa midagi muud väita. Aga siin kirjeldatakse, kuidas Greta veetis 2018. aasta suve – suve, mil ta hakkas esimest korda üle pika aja võõraste kuuldes suud lahti tegema. Kui viibis Põhja-Rootsis klimatoloogide uurimust läbi viimas koos tudengite ja teiste selle ala inimestega. Selles raamatus räägib põhiliselt ema, ooperilaulja Malena Ernman nende pere loo. Tegelikult tuleb pauk siis, kui 11-aastane Greta lõpetab söömise. See mure ja mööda arste ja spetsialiste jooksmine, mis perekonda siis haarab, on sõnulkirjeldamatu. Vastutus. Stress. Kokkujooksmine. Arusaamine, millega on tegu. Selgub, et autismi üks spekter, Aspergeri moodi. Seega osalt on see raamat tegelikult just sellistest diagnoosidest, mis tänapäeval on üha sagedasemad ja mille saamine on vabanemine, sest siis saab ka abi, siis on võimalik aru saada, miks miski nii on. Kogu raamatus on juttu esialgu Greta diagnoosist ja võitlusest, edasi väiksem õde Beata, kellel on hoopis teistsugused sümptomid, aga kes samuti lõpuks diagnoosi saab (kohati võiks öelda “tublide tüdrukute sündroom” – väljaspool kodu sotsiaalsetes olukordades väga kenad ja meeldivad, aga kodus võivad täiesti kokku variseda, päevade viisi nutta, karjuda…). Tagatipuks ema Malena ise. Kes on samuti elu aeg teadnud, et ta on teistmoodi, aga suutnud kogu oma erilisuse suunata muusikasse ja sellest on saanud tema super power. See, et ta märkab kõiki helisid, et tal on absoluutne kuulmine, et ta suudab palju korraga teha, rööprähelda – aga ennast huvitavas valdkonnas ehk muusikateatris. Nüüd aga, kui tuli hakkama saada teiste olukordadega, pöördus temagi arstile ja sai 45-aastaselt oma diagnoosi kätte. Kui seda kõike nii kirjutada, tundub muidugi, et ah, rootslastel ongi üks diagnoos teise otsa ja eputavad iga väiksema stressiga. Tegelikult muidugi tasub lugeda lähemalt, siis suudad mõista. Ometi on näha, kuidas see eesmärk, mille Greta on endale võtnud, arusaam, et tema algatatud asjal on mõju, tüdrukule mõjub, suunab tema super powerit, kuidas ta hakkab suutma rääkida võõraste inimestega ja esmakordselt isegi avalikus kohas võõrast toitu sööb (muidu käis kodus söömas ja oma kindlaid toite, teiste nähes ei saanud süüa).\nMalena toobki välja seose katkiste inimeste ja katkise maailma/looduse/kliima vahel. Rootsi ühiskond – see, mida sealsest koolist on lugeda, kõlab hirmsalt, kõlas juba 90ndatel, aga paljudes asjades oleme ise järele jõudnud. Koolikiusamised. See, kuidas erinejad kõrvale jäävad ja neid kiusatakse. Ja muud sellist. Kui ma ise mõtlen, on tänapäevase maailma tempo kohati ikkagi väga õõvastav. Mulle endale meeldib ka asju ruttu teha – kui tore on, kui sa saad kõik asjad kodust arvuti tagant aetud, põhimõtteliselt ka koosolekuid ja tunde pidada Nõiakivi telekas-telefoni teel. Murettekitav on aga, kui sa a) oled aeglane inimene või b) tahad rahu, rutiini ja vaikust. Minusugunegi, kes väga suure osa ajast ühe koha peal passib, jääb teinekord silma kui eristuv, kummaline. (Kuigi teistega võrreldes sebin muidugi ringi liigagi palju mööda kontserte, etendusi, kooriproove ja trenne).\nRaamatu suur viga ongi muidugi see, et see venib ja kordab ennast tohutult. Lisaks on kantud paanikast kliima teemal – ja kui kliimateemalise paanika argumendid hakkavad korduma, siis ei ole tore tunne. Siis muutub see raamat iseenda kriitikaks. Ma olen üldiselt Greta poolel, aga ma saan aru, kui see raamat tekitab vastakaid arvamusi just selle korduma kippuva paanika pärast. Siia on sisse pikitud toredaid võrdlusi (enamasti Greta öelduid), mis mõjuvad väga tabavalt ja vaimukaltki. Üks on sarnane sellele, mida ta kasuta Skavlani saates – kui keegi sulle karjub, et näete, meie maja põleb, siis hakatakse seda kustutama. Keegi ei hakka karjujale näpuga näitama ja arvustama, mis tal seljas on või mis sündroom tal on. Raamatus arendati seda edasi. Osalt käib nimelt kriitika selle vastu, et kõik me arvame, et meil on veel lootust. Et küll varsti leiutatakse head uued tehnoloogiad ja kõik muutub. Mureks on aga see, et kuna me ületasime CO2 piiri juba 1987. aastal, siis tegelikult ainus kiiresti pidurdav viis oleks väga drastiliselt CO2 heiteid minimeerida – no tõesti umbes lõpetada lendamine, autosõit, sõita ainult ühistranspordis, kui vaja, muidu rattaga, jala, tehased omaette teema. Ja raamatus on siis jälle võrdlus tulekahjuga majas – et kui maja põleb, et istu perekond köögilaua taha kokku, kus perepea peab sütitava kõne sellest, kuidas me varsti uue ja ilusa maja üles ehitame. Või kui su laps on kuristiku serval ja kukkuma hakkab, siis tormad teda päästma.\nÜks reaktsioon, mille sain inimeselt, kes nägi, et ma seda raamatut loen: “Ahah, hakkavad raha ka teenima selle pealt”. Vanemad on teinud tütardenimelise fondi ja koguvad raha sinna ning kogu tulu läheb erinevatele organisatsioonidele (Greenpeace, WWF, Lära med Djur, Fältbiologerna, Kund över Livet, Naturskyddsföreningen, Barn i behov, Djurens Rätt).\nIllustration by @artbyneva on Instagram\nKohati on mul kahju (nagu paljudel teistelgi), et väike õrnas eas laps on avalikkuse nii suure tähelepanu all. Sellega seoses ka surve all. (Malena puudutab siin raamatus ka viha, millega on üha keerulisem toime tulla – vähemalt temal endal. Sest tähelepanu toob välja kõik vihkajad, kes vihkavad ja ütlevad halvasti). Samas on ta selle tee ise valinud, ise suunanud oma vanemaid, nagu ta ka saates ütles, on ta mingil määral nagu neile lapsevanemaks, öeldes, mida tegema peab (Malena oli ju maailmakuulus ooperilaulja, lendas üle maailma lavadele esinema, aga jättis lendamise täiesti maha tänu tütrele. Raamatu lõpus küsib ta endalt, kas ta oleks sedasi reageerinud, kui kliimastreikijaks oleks olnud mõni võõras suvaline tüdruk? Ta ei tea seda. Ta arvab, et tegelikult oleks ta seda ilmselt samamoodi mingiks tüütuks rohe-aju-pestuks teismeliseks pidanud ja oma elustiili jätkanud). Ometi võib see tähelepanu ja ka viha raskus mingil hetkel inimese murda. Samas on Greta ühe aastaga muutunud märgiks, ikooniks – millekski, mida tänapäevases maailmas on vaja, et üldse midagi kuulama hakata. Meediatähelepanu, massiliikumine, eksole. Peaasi, et ta ikka vastu peaks. (Ja oma Aspergeriga on ta muidugi ennast väga harinud ja väga palju arvegi on tal peas – ta muidugi ütleb, et kuulake teadlasi, tema juhib lihtsalt tähelepanu, aga sellegipoolest üllatab teda, kui vähe inimesed teavad kõige “tavalisematest terminitest” selles kontekstis – paneelijuht kohe parandas teda, et tema on siiski lugenud, aga tavainimene ei tea sellistest asjadest midagi). Kusjuures seda videot vaadates tundub, et isal on veel diagnoos saamata, aga ta pole ka ilmselgelt mitte sugugi tavaline keskmine. Greta tundub mulle neist kõige nunnum (kui sedasi isiklikuks minna) ja mõistlikum, kõige toredam.\nMinu arvates võiks tänu Gretale ka noorte seas teadlikkus kasvada. Olgu, massiliikumisena käiakse koolistreigil, peaasi et mõnest nõmedast tunnist ära saada. See on tavapärane hüsteeria suures osas. Aga kindlasti on nende seas ka noori, kes hakkavad päriselt mõtlema. Lõpetavad autoga koolisõitmise (vanemad ju veavad….). Lõpetavad peade värvimise. Et pea väljamaareise loomulikuks osaks koolivaheajast. Ei osta pidevalt uusi hilpe. Olen selles kontekstis mõelnud oma lapsepõlvele – see oli ju vaene praeguses mõistes. Ega me vabatahtlikult nii ei elanud, et riided tuli selga ise õmmelda või osta poest koledad, mis olid ka teistel, ega me vabatahtlikult hommikuti ennast suurte inimeste rindade vahele Ikarusi bussi ei pressinud, et vaevu hingata saades kooli jõuda. Meie olime üks väheseid peresid mu sõpruskonnas, kelleel üldse OLI auto, ka vanavanematel olid autod! Milline luksus! Ega meie koolivaheaja kõige vahvam asi polnud vabatahtlikult see kino abonement, millega sai iga päev mõne lastefilmi vaadata. Me oleks ilmselt hea meelega ka kuhugi soojale maale lennanud. Kasvõi laevaga Rootsi, mis hetkel on nagu viimane hädapärane võimalus. Ega me vabatahtlikult katkisi sukkpükse ei nõelunud. Ja nii edasi ja nii edasi. Mingeid pakendeid polnud, poekott või kilekott tuli poodi ise kaasa võtta, sest poes tihtipeale polnud. Suurim lisand oli paber, millega saia ja leiba katsuda. Kord nädalas saunas, muul ajal külm vesi kraanist. Kes meist tahaks sellist elu tagasi? Kui öeldaks, et kõik niikuinii ei hakka nii elama, aga hakka näiteks sina üksi, sest üksikinimeste panustest on ka abi, kui nende üksikinimeste arv järjest kasvab. Ma ise, kes ma olen suhteliselt rohelise mõtlemisega ja suhteliselt väikese liikuvusega, sõidan palju rattaga ja käin jala, riideid ostan vähe ja harva, olen ikkagi ka tolle ajaga võrreldes öö ja päev. Elan loodust saastavat rikkurielu. Poest ei saagi midagi ilma mitmekordse kileta varsti (olgu, sorteerime pakendid eraldi, aga ega neid lõputult taastoota ka ei saa, kergem oleks, kui neid oleks vähem). Biolagunevad jäätmed on ka linnas nüüd eraldi, aga kui on kiire või vaja midagi/kedagi vedada, sõidan vabalt autoga. Maal käime erinevatel aegadel, kõik oma autodega. Bussiga maale? Jah, 90ndatel viimati. (Peaaegu. Hiljem olen ka käinud, aga keegi tuleb siis ikka autoga bussipeatusesse vastu).\nSeega, nagu ma ütlesin – siin sai kõigest muust kui sellest raamatust. Raamat ise oleks võinud olla terviklikum, kellegi toimetatud. Minu maitse järgi oleks võinud rohkem neid anekdootlikke võrdlusi olla – veidike Kurt Vonneguti stiilis, kes kirjutas laste ristisõjast. Eks ta ole. Veidi distantsi, peent irooniat, teravat kriitikat läbi lillede. Siis oleks ehk mõjusam (kes teab?). Nagu öeldud on praegu kordust palju ja paanikat palju, mis muudab raamatu iseenda kriitikaks – mängib nagu kriitikutele kõik kaardid kohe kätte. Pealegi ei ole see ilmselt kellegi jaoks ainult raamat, vaid siiski kogu selle temaatika käsitlus ja kriitika käib ilmselt tihtipeale siiski isiklikult nende pereliikmete vastu – kuivõrd nad “lapsi ära kasutavad” või muud sellist.\nSellegipoolest olen ma rahul, et lugesin. Soovin Gretale vastupidavust ja jõudu. Omalt poolt saan ainult veidikene oma ökoloogilisele jalajäljele mõelda, aga ilmselt paraku suuremaid muutusi ju ette ei võta.\nSoovitan kuulata Fredrik Charpentier Ljungqvisti intervjuud sel teemal – ta on uurinud kliimat 12 000 a. tahapoole, seega tal on pikk perspektiiv.\nRubriigid: raamat, sildid: elulookirjandus, rootsi kirjandus, Thunberg. Salvesta püsiviide oma järjehoidjasse.


Riiul Notio Living Kiera 146, beež hind | kaup24.ee\nRiiul Notio Living Kiera 146, beež\nKauba ID: 3284070\nRiiul Notio Living Kiera 146, beež hind\nRiiul Notio Living Kiera 146, beež Internetist\n€ 12,18 / kuud € 203,00 15t 21min.\nToote kirjeldus: Riiul Notio Living Kiera 146, beež\nPlaadi pealmine kiht kaetakse tihtipeale spetsiaalse kilega, mis tagab mööbli tugevuse. Uusimate tootmistehnoloogiate abil võivad need plaadid olla niiskuskindlad, mistõttu erinevad need materjalid oma universaalsuse poolest ja sobivad igasse tuppa. Riiul Notio Living Kiera 146, beež leiab kindlasti koha teie kodus!\nKõik need modernse mööbli omadused kinnitavad asjaolu, et selle stiili tooted on lihtsad ja samal ajal väga universaalsed. Seega on neid lihtne sobitada igas suuruses ruumidesse. Riiul Notio Living Kiera 146, beež meeldib neile, kes soovivad luua minimalistliku ja avara ruumi korraliku ja värske olemusega.\nSoovitame osta koos Riiul Notio Living Kiera 146, beež\nÜldine informatsioon tootest: Riiul Notio Living Kiera 146, beež\nKauba kaal koos pakendiga: 47.6 kg\nSoovitame osta koos: Riiul Notio Living Kiera 146, beež\nTagasiside tootele: Riiul Notio Living Kiera 146, beež\nKüsimused ja vastused toote kohta: Riiul Notio Living Kiera 146, beež


Inimeste ja rahvaste traagilisest elutundest – Vikipeedia\n"Inimeste ja rahvaste traagilisest elutundest" ("Del sentimiento trágico de la vida en los hombres y en los pueblos") on Miguel de Unamuno filosoofiline teos. Selle esmaväljaanne ilmus 1913.\nRaamat ilmus eesti keeles Ilmamaa väljaandel Avatud Eesti raamatu sarjas Ruth Liase tõlkes Jüri Talveti järelsõnaga 1996 (ISBN 9985821696) ning parandatud trükina 2008 (ISBN 9789985773017).\nI Luust ja lihast inimene[muuda | muuda lähteteksti]\nMa olen luust ja lihast inimene, eelkõige kes sureb, ja teine inimene on mulle tõeline vend. Mitte abstraktne inimene (sulitu kahejalgne), zōon politikon, Jean-Jacques Rousseau ühiskondliku lepingu osaline, Manchesteri koolkonna homo oeconomicus, Linné loomaliik Homo sapiens ega püstikäiv imetaja), kes ei ole inimene. Luust ja lihast inimene on igasuguse filosoofia subjekt ja ülim objekt. Filosoofia ajalugu käsitletakse enamasti üksteisest tulenevate süsteemidena, jättes filosoofide siseelu kõrvaliseks, kuigi just see seletab valdavat osa ideede maailmast.\nFilosoofia on palju lähemal luulele kui teadusele. Teaduse tulemusi sünteesivad filosoofilised süsteemid on vähem järjekindlad ja elulised kui autori kogu hingeigatsust väljendavad teosed. Konkreetsed teadused jäävad meile nimelt kaugemaks kui filosoofia, sest need täidavad objektiivsemaid, meie suhtes välisemaid ülesandeid. Teaduse teoreetilised saavutused on nagu leiutised, mis on lihtsalt kasulikud millegi jaoks, mis meile tõeliselt korda läheb. Filosoofia vastab vajadusele luua maailmast ja elust kõikehaarav arusaam, et sellest järelduks tunne, mis tekitab seesmise hoiaku ja motiveerib tegu. Aga see tunne ei ole tegelilult mitte maailmavaate, filosoofia tagajärg, vaid selle alus. Tunde juured on aga alateadvuslikud. Optimism või pessimism ei tule ideedest, vaid on füsioloogilise, võib-olla patoloogilise päritoluga ja kujundavad ideid. Inimene on tundeline loom, ja just tunne, mitte mõistus, eristab teda teistest loomadest. Kass pigem peab aru, kui nutab või naerab. Nii et filosoofi puhul peaks meid huvitama eeskätt inimene.\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Inimeste_ja_rahvaste_traagilisest_elutundest&oldid=4993255"\n1913. aasta kirjandusteosed\nSelle lehekülje viimane muutmine: 10:47, 10. mai 2018.


LAHKE JA ERIPÄRANE PAPA TAHAB JUBA OMA KOJU TÄHELEPANU NÕUDMA!\nAlguses mõtlesime, et Papa on selline mees, et palju torkida ei tasu - aga voh sulle, Papa on hoopis näidanud, et ta on inimestega väga seltsiv! Seda eriti, kui tuled maiustega. Siis teeb Papa trikke, seisab kahel jalal ja venitab end maiuseni. Nüüd kus Papa on ka veidi aega harjuda saanud, võtab ta tugeva nurrumisega vastu kõik paid ja hellitused, jääb isegi järgi käima, et äkki saab veel mõne pai! Seega on tugeva välimuse all üks väga pehme kiisuke. Ta on suur kaisukass, kes lihtsalt tahab hoolt ja armastust!\nPapa miinuseks on aga see, et ta on teiste kassidega vahepeal veidi riukalik, aga ega kunagi ei tea, äkki oli mõne kassiga kassitoas hoopis vanast ajast mõned asjad klaarimata.. Lisaks on ta ajaga kassitoas juba oluliselt leebunud, seega äreval ajal võisid lahkhelid tekkida lihtsalt, kuna Papa oli siis veel väga stressis, mida ta enam ei ole, kuid sellega võiks igaksjuhuks arvestada.


Teder: e-hääletus on olemuselt sarnane sedeliga valimisele - DELFI\nÕiguskantsler Indrek Teder ütles esmaspäeval riigikogus Keskerakonna fraktsiooni liikmete e-valimiste teemalisele arupärimisele vastates, et e-hääletus ei ole oma olemuselt erinev valimiskabiinis sedelil hääle andmisega.\n„Meenutan riigikohtu lahendit, mille kohaselt meetmed, mida riik tarvitusele võtab, et tagada võimalikult suurele osale valijaskonnast võimalus valimistest osa võtta, on õigustatavad ja soovitavad,“ sõnas õiguskantsler BNSi teatel ja lisas, et inimeste täieliku faktilise võrdsuse tagamine valimisõiguse teostamisel ei ole põhimõtteliselt võimalik ega ka põhiseaduslikult nõutav.\n„Valijal on lihtsalt võimalus valida, millist tehnilist lahendust oma tahte väljendamiseks kasutada. Tehnilise lahenduse probleemid, mis vajavad lahendamist, ei tähenda veel kohe automaatselt, et e-hääletamise idee ei ole üldse põhiseaduspäraselt teostatav,“ ütles Teder.\nKui arupärijad leiavad, et e-hääletaja võimalus oma häält enne valimispäeva korduvalt muuta teeb hääletaja mõjutatavaks, siis Teder peab hääle muutmise võimalust optimaalseks.\n„Hääle muutmise võimalus just tagab selle, et kui hääletaja oli algselt mõjutatud, siis on alati kindlustunne, et ta saab häält pärast muuta,“ sõnas õiguskantsler.\nTeder rõhutas oma vastustes korduvalt, et kui inimene peab e-hääletamist ebaturvaliseks, on tal alati võimalus minna hääletama valimisjaoskonda. „Samuti ei ole ju valimiskabiinis sedeliga hääletades rikkumised välistatud. Ükski süsteem ei anna sajaprotsendilist garantiid, alati on võimalik mingisugune rikkumine,“ lisas õiguskantsler.\nOpositsiooniline Keskerakond pöördus 17. mail Tederi poole palvega kontrollida vabariigi valimiskomisjoni tegevust riigikogu valimiste korraldamisel ja anda hinnang, kas e-hääletamine toimus valimistel põhiseadusega kooskõlas.\n19. mail esitasid riigikogu Keskerakonna fraktsiooni liikmed õiguskantslerile arupärimise, mis soovis hinnangut, kuivõrd on e-valimistega tagatud hääletamise usaldusväärsus ja kontrollitavus.