Toots õpetab ettevõtlust : Õpetajate Leht\n22. sept. 2017 Leeni Uba Tartu ülikooli ettevõtluse õppetooli nõustaja* - Kommenteeri artiklit\nTootsil oli palju ideid ja ta viis neid ka ellu, olgu siis tegemist tema maakera, müristaja või muude ettevõtmistega. Mis oleks aga, kui püüaksime vaadelda Tootsi ja ta sõprade elukäiku ettevõtlusõppe vaatenurgast?\nKas praegustel õpilastel-üliõpilastel oleks „Kevade” tegelastelt midagi õppida? Vaatame sissejuhatuseks, kellega meil nende puhul tegemist on.\nToots oli koolis terane ja ettevõtlik, kuigi koolitükkide õppimine jäi vahel unarusse. See aga ei tähenda, et ta poleks olnud õpihimuline – ta luges raamatuid ja oskas mujalt nähtust-kuuldust endale vajalikke tarkusi kõrva taha panna. Pärast kooli oli Toots tööpraktikal välismaal (Venemaal), kus õppis praktilist põllumajandust, oli töökas, hoidis silmad lahti ja viis end kurssi erialaste uuendustega, et oma kogemusi kodumaal omaenda firmas (Ülesoo talus) rakendada.\nTeele oli haritud neiu, kes oli praktiseerinud oma koduses Raja suurfarmis (karjamõisa mõõtu Raja talus). Tänu Teele ettevõtlikkusele ja oskusele valida meeskonda saab temast Tootsi partner ja nende perefirma, Ülesoo suurfarmi finantsdirektor ja personalijuht, ühtlasi tegevjuht Joosepi sõjas oleku ajal.\nKiir oli tubli, kuid arg ja kade õpilane. Temast sai esialgu töötaja perefirmas. Oli temagi visa ja järjekindel, omal moel ettevõtlikki. Ostis ja müüs firmasid (asunikutalu), tegeles oma kinnisvaraga. Samas olid tema ettevõtluse eesmärgid sageli vaid kiuslikud või välised ja ta polnud suurem asi juht, ei osanud hoida oma meeskonda ega firmat arendada. Tal oli küll uhkeid visioone (õppida mõisavalitsejaks), aga nende puhul puudus tal enesekriitika ja ebamäärastes olukordades jäi ta hätta.\nLesta võiksime lugeda loomemajanduse esindajaks, kuigi oma põhisissetuleku teenis ta apteekrina. Ettevõtjana andis ta välja ja turustas omaenese kirjutatud raamatuid, kasutades mitmesuguseid rahastus- ja müügivorme.\nLible oli kiriku teenistuses kellamehena, aga sellest ametist jäi hulk aega üle ja sisuliselt oli Lible FIE – pakkus oma mitmekülgseid oskusi ja teenuseid, alustades põllu- või müürsepatööst kuni ehituskonsultatsioonide ja perenõustamiseni.\nArno jättis kooli ajal unistaja mulje, kuid aja jooksul selgus, et temalgi oli ettevõtjale tarvilikke pädevusi. Ta oskas majandada, tundis seadusi ja oli kursis uuendustega. Oma töötasust kogus Arno kapitali, mille investeeris hiljem Saare talu uuendustesse, et kodutalu tootlikkust tõsta.\nKippel oli endine Nossovi kaubamaja müügi- või ärijuht, lootis firma lagunemise järel ise ettevõtjaks hakata, kuid see ei läinud tal libedalt. Tal olid unistused, kontaktid, teadmised ja kogemused, aga ta ei osanud neid ettevõtjana teoks teha. Hea müügimees ei pruugigi olla hea ettevõtja.\nKaarel, Teele õemees ja õppinud põllumees, majandas edukalt Raja suurfarmi. Tal olid sihid silme ees, teadmised ja oskused, piisavalt vahendeid ja ettevõtlikkust, nii et temagi oli kogu ümbruskonnas tuntud uuendajana. Oma teadmisi ja kogemusi ei hoidnud ta vaka all, vaid jagas neid asjast huvitatud naabritega.\nJüri oli Saare talu tegevjuht ehk „peremehe kohusetäitja”. Tema oli hoolas ja töökas mees, kes esialgu talus suuri asju ette ei võtnud, sest tal polnud tuleviku suhtes kindlust. Uue hooga hakkas ta töödega pihta siis, kui firma omandiasjad selgeks said ja temagi seal oma „aktsiad” sai.\nInimene ja idee\nKuigi Lutsu lugudes käib jutt enamasti põllumajanduse ümber, on ettevõtluspädevus teadupärast üldpädevus, seega igasse teisegi valdkonda üle kantav.\nEttevõtlus algab ettevõtlikust inimesest, kel on tahtmist ja julgust midagi ära teha. Toots oli juba loomult ettevõtlik ja temast saigi, koos Teelega, edumeelne ja edukas ettevõtja. Kuid ettevõtlikkus on arendatav. Vajaduse või huvi ajel olid ettevõtlikud ka Lesta, Kiir, Lible, Kippel ja Arno.\nIdee on ettevõtluses muidugi tähtis. Ideepuudust polnud ka Kiirel ega Kippelil, kuid teoks saavad ikka vaid sellised ideed, mida keegi tahab, oskab ja suudab teoks teha. Luts kirjeldab eriti värvikalt mitmesuguseid Kiire ettevõtmisi, millest saab õppida peamiselt seda, kuidas ettevõtja ei peaks toimima. Kippel jällegi „… on tulvil täis energiat ja tegutsemisindu, haarab siit ja sealt, kuid ei nihku paigast”. „Mis tal puudub?” küsib Lesta. Arno pakub: „Tal puudub sirgjoonelisus, ta peaks tegutsema mingisuguse kindlama kava järgi.”\nEks see teema ole Eestis praegugi päevakorral – noored lähevad linna või välismaale ja vanemad ei jõua enam uuendustega kaasas käia ja firmasid majandada. Siin tasub seada eeskujuks Tootsi, kes käis välismaal õppimas ja seejärel tegi kehval järjel olnud kodutalust eduka suurfarmi. Isegi Arnol, kes tundus olevat üsna eluvõõras, oli kodu- ja välismaal töötanuna piisavalt praktilist meelt ja teadmisi, kuidas oma kodutalu majandamist edendada.\nEttevõtluse vormid ja projektid\nFirmasid arendatakse sageli projektide kaupa, sest kõike korraga ei jõua. Seatakse lähemad eesmärgid, kavandatakse vahendid ja viiakse projekt teatud aja jooksul ellu ning asutakse siis järgmise projekti kallale. Ülesool võtab Toots esmalt ette lauda renoveerimise ja ostab karja edenduseks tõuloomi. Sellele järgnevad elumaja ehitus, põllu- ja karjamaade parandamine, masinate ost jne, sõltuvalt sellest, kuidas olemasolevad ressursid ja olud (vahepeal on kaks sõda) lubavad.\nSaare talus alustab Jüri pärast Arno kodumaale naasmist tema toel uuendusi elektriprojektiga: tallu tuuakse elektriliin, paigaldatakse seadmed ja võetakse elekter kasutusse nii valgustuseks kui ka talutööde lihtsustamiseks.\nTeistsuguse perefirma näide on Kiire perekonna õmblusäri. Rätsepaoskused olid Jorh Aadnielil kehvad, mistõttu katsetas ta ka talupidajana ning teenis hiljem elatist oma majas elamispinda üürile andes. Kiire Venemaale õppima mineku projekt lõppes muidugi haledalt, aga see ei takistanud tal aina uusi projekte ette võtmast, ikka kiusu pärast (ta tunnistab seda isegi: „Tahan Paunvere rüblikutele näidata …”) ja kas või ebaausal teel (ta olevat Venemaal õppinud, et „kui sa ei määri, siis sa ei sõida”).\nMuudest ettevõtlusvormidest tuleb esile Lible tegutsemine FIE-na. Tema eesmärk ei olnudki ettevõtjana suureks saada. Ta pakkus oma teenuseid ja sai piisavalt tasu, et oma peret elatada. Klientidest tal puudust polnud, sest ta oli tuntud hea ja ettevõtliku töömehena, samuti hea inimesetundjana, kes andis nii mõnigi kord Tootsile head nõu.\nKolmandastki ettevõtlusvormist on põgusalt juttu – see on ühistegevus, sh Paunvere kultuurimaja ehitamine ja ülalpidamine, samuti masina- ja tootmisühistud. Toots arvab: „Hiigelsuured ühingud oma hiiglasliku arvu töötajatega ei ole kunagi nii kasulikud, nagu just need väiksed ühingud, kus iga liige ise innustatult kaasa töötab, et sellest enesele rohkem tulu saada.”\nÄrimudel, tooted ja teenused\nKui Toots Venemaalt tagasi tuli, oli Ülesoo mahajäänud ja lagunev talu, mis tuli vaid häda pärast ots otsaga kokku. Tootsi plaan oli kohe uued põllupidamise ja karjakasvatuse „sisteemid” kasutusele võtta, kuid juhtkond (vanemad ehk talu seadusjärgsed omanikud) ei toetanud innovatsiooni, kartsid uuendusi nagu tuld. Sama muret kohtab meil praegugi, et omanik või juhtkond ei taha, ei oska või ei suuda uuendustega kaasa minna, et kiratsev ettevõte jalad alla saaks.\nPraegu võiks öelda, et Ülesool uuendati ärimudelit: hakati tootma paremaid tooteid (tõukari, kvaliteetsed viljad) tootlikumal viisil (masinad, elekter, uued tehnoloogiad) ja müüma uutele turgudele (eksport jm). Seejuures rakendati pidevalt Tartu põllumajandusnäitusel nähtud või mujalt kuuldud-loetud uuendusi, nii et Ülesoo sai kogu Eestis tuntuks eduka ettevõttena. Seetõttu saab Toots „Talves” tõdeda: kuigi oli vaja tööd ja pingutust, on talu end mitmekordselt ära tasunud, võlgu pole.\nKui ettevõtjal ei piisa raha kavandatavateks investeeringuteks, tuleb kõne alla laenamine. Teele teab: „Võlad ei tähenda midagi. Võlad maksetakse pikkamisi ära, sest kui koht hästi korda seatakse, hakkab ta rohkem kasu tooma.” Tootsilgi oli lisaraha tarvis ja kui pank esialgu laenu ei andnud, ei heitnud ta veel meelt. Ettevõtluse tulu pangas hoidmise kohta aga arvas Toots, et see on vananenud mõtteviis. Tema meelest oli palju kasulikum tulu ettevõtte uuendamisse investeerida. Samas laenu käendamine võib osutuda riskantseks, nagu näitas köstrile allkirja andmise juhtum.\nRahastust saab korraldada muulgi viisil. Kui Lestal oli vaja oma raamat välja anda ja tal endal selleks raha nappis, korralda Toots ühisrahastuse. Hooandjat ja teisi ühisrahastuplatvorme polnud sel ajal veel välja mõeldud, seetõttu teatas Toots (Kippeli toas kastivirna otsas istudes) oma koolivendadele: „Saatus ise viis meid täna hommikul kokku, nüüd oleme meie need mehed ja teeme selle asja.” Ja panidki sõbrad puuduva summa kokku, nii et raamat võis trükki minna n-ö Lesta oma kulu ja kirjadega. Hooandjast erinevalt pidi aga Lesta raamatu müügitulust teistele laenu tagasi maksma: „Mõne aja pärast hakkab Lesta oma raamatuid müüma ja maksab meile kõik tagasi, mis me talle nüüd laename.”\nHiljem selgub, et Lesta on eelarvest enda kulud hoopis välja jätnud. Tootsi eestvõttel lisatakse need eelarvele ja arvutatakse uuesti kõik võimalikud kulud-tulud kokku. Toots õpetab: „… siis saame vähemalt teada, kui palju sa kahju oled saanud. Suures äris on omad kaotused. Aga alati pead kindlaks tegema, kui suur see kahju on, et teaks seda teise ettevõttega tasa teha.” Raamatu eelarve koostamine on „Suves” lõbusalt, aga siiski üsna üksikasjaliselt kirja pandud. Lesta raamatu lugu on ühtlasi hea näide võrgustiku abist ettevõtlusel.\nÜlesoo arenduses võeti tarvitusele ka bartertehing – kaup vahetati otse kauba vastu, raha kasutamata. Tootsil oli tarvis raha palkide ostuks, et elumaja ehitada. Ta pakkus kohalikule mõisale kartuleid müügiks, kuid selgus, et seal pole parajasti vaba raha. Siis lepiti kokku, et Toots saab mõisa metsast palgid ja vastu toob sama summa ulatuses kartuleid. Siit hea soovitus tänapäevalgi: räägi investorile, milleks sul raha vaja on, siis on lihtsam lahendust leida!\nPeagi selgub, et Lesta raamatut on keeruline müüa. Toots kirjeldab mitmesuguseid võimalusi raamatute müügiks, mille peale Lesta hüüab vaimustunult: „Toots! Sa oled kõige erksama vaimuga isik, keda ma kunagi olen näinud! Kui sina kord elus haljale oksale ei jõua, siis ei jõua sinna keegi. Kui sinu teadmised on nii suured juba võõral alal, missugused peavad nad olema sinu erialal – põlluteaduses!” Taas kord saame kinnitust, et ettevõtluspädevus on üldpädevus.\nÄrimees Kippelgi pakub Lestale oma abi, esialgu küll edasimüüjatele liig suurt protsenti makstes, kuid nüüd on ettevõtluse mentori osas just tema: „Teie [Lesta] … olete alles algaja, sellepärast peate enne suuremate protsentidega kundesid juurde meelitama; peate nii-ütelda publikumi enne sisse söötma, sündigu see esiteks kas või kahjumiga.” Kippeli seiklusrohkeid ärirännakuid jälgides saame teada mõnedki ukselt uksele müügi ja turundusnipid. Tundub, et müügi alal tasub Lutsu saja aasta tagustest lugudest mõndagi kõrva taha panna (muidugi mõista ei räägi ta veel internetimüügist).\n„Talves” tulevad möödaminnes jutuks ettevõtluskeskkond, eksport ja välisturud: kui Londoni turu tarvis kasvatati peekonit, siis olude muutumisel hakati rohkem pekisigu kasvatama, sest Saksamaal ja Venemaal läksid rohkem kaubaks just need.\nIsegi reklaami teema tuleb seoses Tootsi-lugude kuulsusega „Talves” kõne alla, ja Arno meenutab lõbusat lugu sellest, kuidas Ameerikas Coca-Cola kavala reklaamiga rahvast haneks tõmmati.\nVõrgustik ja mentorlus\nToots sai esialgu Ülesoo arendamisel häid nõuandeid Liblelt. Tootsid – nii Joosep ise kui ka tema poeg Juulius – jagasid lahkelt oma kogemusi jälle teistele. Samuti oli Raja Kaarel hea mentor Saare talu arendama asunud Jürile. Ja muidugi ei tohi unustada Tootsi nõuandeid Lestale raamatute asjus.\nVandeadvokaat Aare Tark kirjutas hiljuti: „Pereettevõtetest rääkides kipume mõtlema millelegi väikesele ja kodusele, kuid tegelikult on perefirma üks kestvamaid ärimudeleid üldse – iga kolmas miljardikäibega ettevõte maailmas on perefirma.” Ta tõdeb, et Eesti riigil on perefirmade majandamisest palju õppida, sest need seavad pikaajalisi eesmärke, et „pärandada oma järeltulijaile toimiv ja edukas ettevõte”.\nJoosep Toots soovitab oma poegade pulmas noortele: „Elage ja olge veel püüdlikumad, kui on olnud teie eelkäijad! Siis viite oma majapidamised õitsengule ja pole ka karta, et kultuur meie maal kunagi võiks langeda.”\nNagu näeme, pakub ilukirjandus – ja muidugi mitte ainult Tootsi-lood – mõnusas vormis tuge ettevõtlusteemade mõistmiseks ja ettevõtlusõppe lõimimiseks teiste ainetega.\n* Autor on ettevõtlusõppe programmi „Ettevõtlikkuse ja ettevõtlusõppe süsteemne arendamine kõigil haridustasemetel” ehk „Edu ja tegu” terminite töörühma liige.\nOskar Luts. Kevade I ja II. Pildikesi koolipõlvest. Tallinn: Eesti Raamat, 1986.\nOskar Luts. Suvi. Pildikesi noorpõlvest I ja II. Tallinn: Eesti Raamat, 1970.\nOskar Luts. Tootsi Pulm. Argipäev. Tallinn: Eesti Raamat 1987.\nOskar Luts. Sügis. I ja II. Tootsi-lugude järg. Tallinn: Eesti Raamat, 1989.\nOskar Luts. Talve. Arnold Karu ümberjutustuse järgi. Tartu: Ilmamaa, 1994.\nAare Tark: pereettevõtete väärtusmaailm sobib Eestile eeskujuks. – Postimees, 28. juuli 2017. http://arvamus.postimees.ee/4191347/aare-tark-pereettevotete-vaartusmaailm-sobib-eestile-eeskujuks\nMiks ma kirjutan „Köstrist”?\nMarika Vares, teatrihuviline, Tartu Hansa kooli õppejuht:\nOskar Lutsu „Kevade” tegelaste toel saab klassi õpilasi jagada Tootsideks, Teeledeks, Arnodeks, Kiirteks, Imelikeks …\nÕpetajaid saab Paunvere kooli pedagoogilise kollektiivi näitel jagada Laurideks ja Köstriteks.\nKes meist ei tahaks olla samastatud õpetaja Lauriga – raamatust tuttav kui mõistev, hooliv, tasakaalukas, sõbralik ja muude heade omaduste kandja. Köstri-sarnaseks tunnistamine tekitaks ehk pigem vastuseisu või solvumistki, vähemasti õlakehitust. Miks?\nSuundun oma jutuga hoopis teema juurde, millest kirjutada tahtsin. Mulle väga meeldib teatris käia, püüan võimalust mööda külastada Eesti eri teatrite lavastusi, kuid monoetendus „Köster” (esietendus 1. septembril 2016 Tallinna Linnateatris, autor Andrus Kivirähk, näitleja Peeter Tammearu) muutus minu jaoks omamoodi looks. Teatri mängukava jälgides välistasin enda jaoks selle etenduse mitmesugustel põhjustel. Kuid läks nii, et „Köster” hakkas omal moel mu tähelepanu endale tõmbama. Mulle pakuti üsna mitmel korral pileteid just sellele etendusele. Olukord muutus lausa häirivaks – kutsuks siis mõni tuttav mind mis tahes teisele etendusele, aga ei, just „Köstrile”! Jäin enesele kindlaks, keeldusin piletitest ja nii see tükk minust möödunud hooajal nägemata jäigi.\nDraamafestivali külastamine kuulub kindlalt minu septembri alguse tegemiste hulka. Hoolimata sellest, et kooli alguse tõttu on palju muudki teha ning õhtuti kiusab väsimus kurnavatest koolipäevadest. Kui tutvusin festivali programmiga, märkasin kavas ka möödunud hooajal eiratud etendust ning mõtlesin, et ju mul on vaja see näitemäng oma silmaga ära näha. Seega sai minu jaoks draamafestivali avaetenduseks just Kivirähki „Köster”.\nTunnistan, et olin vältinud etendust lihtsalt seetõttu, et Köstri tegelaskuju, see pealispind, mis esmamulje loob, ei meeldinud mulle. Või hoopis kartsin kohtuda oma hästi ära peidetud köstriga, mis minu sees on pesitsenud kõrvuti õpetaja Lauriga? Kes teab.\nEtendus haaras mind esimesest hetkest. Sügav kummardus Andrus Kivirähkile ja Peeter Tammearule sedavõrd mõjusa etenduse eest! Lavalt nähtu võimaldas äratundmist ja uute vaatenurkade avastamisrõõmu. Mõistsin sedagi, et köstrit mu sees oli ja on vaid raasuke, mida siiski on võimalik „taltsutada” (no millisel täiskasvanul poleks oma lörri jooksnud unistusi …).\nIgatahes soovitan kõigil, kes veel pole näinud, minna seda etendust vaatama. Laval toimuv paneb mõtted liikuma ja aitab mõista igapäevaseid juhtumeid, millega koolis rinda pistame. Saadud emotsioon aitab käeulatuses hoida teadmised, mis toetavad meid õpetajatena ja aitavad ka õpilasi. Näiteks lihtne tõde, millist sõnumit üks või teine inetu väljaütlemine või tegu peidab? Milline on meie ligimese tegelik vajadus või mida saavutame vaid käskude ja keeldudega kasvatamisel?\n„Köster” tuletas meelde ühe kaadri päriselust, tõelise pahateoga hakkama saanu ütlemise: „Ma olen erinev inimene ja teie ei ole olnud mina. Mina ei suuda mõista seda valu, mida teie tunnete, ja teie ei suuda mõista mind.” Püüame siis oma elus ja töös enne hukkamõistvat otsust mõista ning võimendada eneses õpetaja Lauri, et õigel ajal märgata, kellele viiul kätte anda ja kellel lubada rehkendusest teha vaid pool (või kes siiski jätta pärast tunde salme pähe õppima).


Tagasi vaatama; Alguses märkus iseendale - Tehnoloogia\nTagasi vaatama; Alguses märkus iseendale\nRay Tomlinson töötas välja esimese süsteemi e-kirjade saatmiseks arvutite vahel aastatel 1971 ja 1972. Hiljutises e-kirjavahetuses Katie Hafneriga Circuitsis arutas ta oma kogemusi meediumiga. Siin on väljavõtted.\nK. Kellele te esimese e-kirja saatsite? iseennast?\nV. Jah, endale. Kaks masinat olid kõrvuti konsoolidega umbes 15 jala kaugusel. Trükisin sõnumi ühte masinasse, läksin teise masina juurde ja uurisin seal oma postkasti, kas see on kohale jõudnud. Kui see lõpuks usaldusväärselt töötas, saatsin arendusmasinast (nimega BBN-TENEXB) kõigile tootmismasina (BBN-TENEXA) rühma kasutajatele sõnumi, milles kirjeldasin, mida ma olin teinud, sealhulgas @-konventsiooni kasutaja eraldamiseks. nimi hostinimest.\nK. Kas mäletate, kui e-post hakkas teie igapäevaelust arvuti ees suureks osaks saama?\nkus on tagasilöök klaviatuuril\nV. Olen alati kasutanud e-posti nii palju kui võimalik. Muutunud on see, kui palju on võimalik.\nK. Nii et ei olnud mingit erilist ajahetke, kui sa istusid ja ütlesid endale: 'Hei, see on midagi'?\nV. Inimene kipub mitte märkama midagi, mis on alati olemas, ja nii oli see minu ja e-posti puhul. Alles teie ja teie kaaskirjanikud enne Arpaneti 25. aastapäeva tähistamist 1994. aastal mõtlesin e-postile ja sellele, mida olin teinud.\nLugu, millest saan kõige rohkem välja, on see, kui paar aastat tagasi ilmusid ''Jeopardy's mu nimi ja e-mail. Mu ema oli ustav vaataja ja ütles, et tal on hea meel, et nad said lõpuks vastuse, millele ta teadis.\nkuidas kasutada makrosid Wordis\nK. Tundub, et kõigil on veidi erinev e-posti stiil. Mõned inimesed kipuvad olema väga napisõnalised ja teised kipuvad edasi ja edasi rabelema. Olen aastate jooksul märganud, et teie stiil kipub olema pigem esimene kui viimane. Kas oleksite nõus? Kas teie e-posti stiil on palju muutunud?\nV. See ei ole ainult minu e-posti stiil – suurem osa sellest, mida ma kirjutan, on liiga napisõnaline. Püüan sundida end ütlema sama asja kolmel-neljal erineval viisil. Ma ütlen endale, et kuigi ma tean, mida ma kirjutan, lugejad seda ei tea ja igaüks neist reageerib erinevalt. Ja kuigi nad võivad arvata, et teavad, mida ma räägin pärast esimest läbimist, kinnitab või muudab järgnev ümbersõnastamine seda arusaama. Nii et kui ma olen liiga napisõnaline, öelge mulle.\nMa arvan, et mu kirjutamisstiil (e-mail või muul viisil) pole palju muutunud. Mulle meeldivad endiselt terviklikud laused, mis on grammatiliselt õiged ilma kirjavigadeta. Ma ei saavuta seda alati ja on tüütu lugeda saadetud sõnumit ja avastada vigu. Ma tean, et jätan e-kirjades sageli sõnu välja, mitte omal soovil, vaid aju töötamise tõttu. Ma kahtlustan, et paljudel inimestel on probleem, et nad kirjutavad palju aeglasemalt, kui nad arvavad. Järelikult sünkroniseerivad nad oma mõtteprotsesse seni kirjutatuga ja viivad mõtte hilisema osa kokku varasema trükitud osaga.\nK. Eeldan, et saate iga päev palju e-kirju. Kui palju? Kui palju maksab võõrad inimesed, kes tahavad e-kirja isale kirjutada? Kas vastate kõigile sellistele fännikirjadele? Kas suur osa teie igapäevasest postist on rämpsposti?\nmis on bussitopoloogial põhineva võrgu iseloomulik tunnus?\nV. Ma saan üsna palju e-kirju. Eile saatsin 14 ja sain 150 kirja – 8 rämpsposti, 60 lugemata (automaatsed kirjad, kus teema ütleb kõik). Võib julgelt eeldada, et minu saadetud 14-le oli vastav vastus või päring, mis oli olulisem kui teistel saadetud kirjadel.\nWindows 10 pühkige kõvaketas\nMa saan paar võõrastelt. Mul on viimase kolme aasta jooksul kogunenud 438 sõnumit võõrastelt, kirjanikelt, reporteritelt jne. See teeb keskmiselt kolm sõnumit nädalas.\nK. Kuidas te kõik need kirjad filtreerite?\nV. Hetkel ma rämpsposti ei filtreeri.\nK. Kuidas teie arvates praegune postifoobia meilide mahtu mõjutab?\nV. Ma ei usu, et postifoobial võib olla vahetut mõju. See kiirendab mõnda teisendust veebipõhiseks või e-postipõhiseks kirjavahetuseks, kuid need teisendused võtavad aega. Lõpuks on mõju olemas, kuid me peame natuke ootama, et näha, et see e-posti liikluse tavapärasest kõikumisest kõrgemale tõuseb.\nkuidas oma twitchi kontot kustutada\nkuidas muuta Google'i hüüdnime\nhiljutised otsingud selles arvutis\navage pilt kihilise Photoshopina\nmis on faililaiend\nkuidas Windows 10 kiire käivitamine välja lülitada


€-päeva ootuses - Eesti Kirik\n26.11.2010 | ek | Rubriik: Arvamus, Juhtkiri\nEurole üleminek tabab meid uuel aastal fataalse paratamatusena. Emotsioonid on üleliigsed. Kroon on ilus, sest rahatähtedelt vaatavad vastu meie vaimuhiiglased. Tore oli ju aastate kestel väliskülalistele näidata, et hoolimata eestlaste üldisest usuükskõiksusest on ühele rahasedelitest sattunud isegi vaimulik ning teisel ilutseb pillide kuningana orel.\nMüntidega saab kõigil olema teistsugune suhe kui seni. Eurosendid saavad meie igapäevasteks pidevateks saatjateks, sest ühe euro eest saab kätte nii piimaliitri, leivapätsi kui ka lapsele kommipaki. Peotäie eurosente saab veel tagasigi. Rahakottki tuleb paljudel ümber vahetada.\nMida peaks enne saatuslikku ja ajaloolist €-päeva veel tegema? Kas võiks millegagi arvestada, et hoiduda segadusttekitavatest üllatustest? Olulisim info on juba praegu erinevate meediakanalite kaudu kõigini jõudnud. Detaile ei ole vaja korrata.\nKoguduste juhatused peavad asuma 2011. aasta eelarvet koostama eurodes ja kus nõukogud nii kaugele jõuavad, võiks ka eurodes koostatud eelarve sel aastal vastu võtta. Kuigi see ei ole kõige olulisem, on soovitav eelarve metoodiliselt koostadagi eurodes ja seejärel võrdlemise huvides arvutada kursiga ümber kroonideks. Siis saavad kehtestatud eelarvenumbrid loogiliselt ümardatud.\nKui eelarvet ka sel aastal koostada ja vastu võtta ei jõuta, on soovitav siiski kogudustes, kus nõukogu on kehtestanud liikmeannetuse alammäära ja ametitalituste või kiriku kasutamise hinnad, need eurodena uuesti kehtestada. Muidu ollakse jaanuaris segaduses, kui varem 100 krooni maksnud ametitalituse hinnaks saab 6 eurot ja 39 senti. 300 krooni suurune liikmeannetus aga hakkab olema 19 eurot ja 17 senti.\nKui nõukogu ei ole varasemaid kroonides kehtestatud summasid eurodena kehtestanud, tuleb varasemad kroonihinnad seadusest tulenevalt vastavalt ametlikule kursile (1 EUR = 15,6466 kr) sendi täpsusega ümber arvutada. Mõistlik on, et nõukogu siiski hinnad üle vaatab ning uued hinnad ära ümardab. Loomulikult tuleb kaaluda, kas ümardamine toimub inimesele kahjulikus või kasulikus suunas ehk kas 100 krooni maksnud ametitalitus maksab uuest aastast 6 või 7 eurot. Hinnatõusu kardetakse. Kas anname ise selleks põhjust?\nSoovitav on üle vaadata ka töötajate palgad. Kui seda ametlikult ei tehta, siis töötajate puhul ümardamist kuidagi teha ei saa. Senine miinimumpalk 4350 krooni saab olema 278 eurot ja 1 sent. Kui palgad üle vaadatakse, võiks need töötajatel ümardada ülespoole, s.o järgmise viie või kümneni. See ei too kaasa suurt kulude suurenemist, kuid on ülevaatlikum ja lihtsustab ka järgmise aasta eelarve tegemisel summade kokkuarvutamist.\nNeid praostkondi, kus praostkonnamaks on kehtestatud kindla summana liikmesannetaja kohta, ootab ees sinoditel praostkonnamaksu ümbervaatamine. Ka siin on mõistlik minna ümardatud summani või hoopis muuta maksu arvutamine kirikukassa ja solidaarsuskassa eeskujul protsendipõhiseks, määrates maksu suuruseks teatud protsendi koguduse liikmeannetuste kogusummast eelmisel või üle-eelmisel aastal, sõltuvalt sellest, kas sinod, mis maksu kehtestab, toimub veel sel või alles järgmisel aastal.\nJuhatused peaksid läbi mõtlema ka selle, kui tihti ja kuidas hakatakse korjandustega kogutavaid euromünte ümber vahetama või koguduse kontole kandma. See võib tuua lisaülesandeid juhatuse allkirjaõiguslikule liikmele, suurenevad ka pangakontori tihedama külastamisega seotud transpordikulud.\nKoguduse raamatupidamise europõhiseks muutmine võib tähendada raamatupidajale lisakoolituse läbimist. Kindlasti on vaja instrueerida koguduse kassapidajat või isikut, kes puutub kokku koguduses sularahaarveldustega. Kõige selle eest vastutab koguduse juhatus ning üldvastutust kannab õpetaja.\nMidagi enneolematut meid siiski ees ei oota. Rublad said aastate eest kroonideks vahetatud ja saime sellega hakkama küll. Seekordne vahetus on veelgi lihtsam, sest muretsema selle pärast, et kellegi säästud jääksid vahetamata või kroonid kaotaksid oma kehtivuse, kartma ei pea. Kroone saab Eesti Pangas eurodeks vahetada tähtajatult\nEelmine: Surm, usk ja kord\nJärgmine: Õpetaja duaalsus


Paet: Kohveri vangistus on räige poliitiline inimõiguste rikkumine | Õhtuleht\nÕhtuleht.ee, 18. juuli 2015 13:19\nEuroopa Parlamendi saadiku Urmas Paeti hinnangul ei tohiks Eston Kohveri vintsutamist Vene vanglates Moskvas ja Pihkvas nimetada kohtuprotsessiks, sest tegemist on poliitilise ja õigusliku farsiga ning räige inimõiguste rikkumisega.\n"Ükskõik, mida Eston Kohveri suhtes Moskvas ja Pihkvas fabritseeritakse, ei oma see mingit sisulist tähtsust," ütles Paet.\nTema sõnul on tegemist Vene eriteenistuse FSB tegevusega oma autoriteedi suurendamiseks FSB töötajaskonna ja kogu Venemaa silmis. "Selle propagandategevuse hind on olnud juba üle kümne kuu Eston Kohveri elust."\nPaeti arvates ei peaks pöörama mingit tähelepanu Kohveri nn kohtuasjale ja nn süüdistustele ega nende sisule. "Me ei pea minema FSB avantüüriga kaasa, vaid nõudma tema kohest vabastamist," ütles Paet.\nPaeti hinnangul on Kohveri röövimise ja vanglates hoidmise näol tegu rahvusvahelise õiguse jämeda rikkumisega ning kõik sammud, mida Venemaa on tema suhtes ette võtnud, on poliitiline farss, milles suurimad kannatajad on Eston Kohver ja tema lähedased.\n"Seda saab Venemaa lõpetada vaid Kohveri vabastamisega. Samal seisukohal on lisaks Eestile ka Euroopa Komisjon, Euroopa Parlament, Euroopa Nõukogu ning paljud demokraatlikud riigid," kinnitas Euroopa Parlamendi saadik.\n"Mida kauem Kohveri kinnipidamine kestab, seda rohkem kahjustab see Venemaa rahvusvahelist kuvandit veelgi," märkis Paet.\nEile teatas Pihkva oblasti kohus, et Eston Kohveri vahi all viibimist pikendatakse kuni käesoleva aasta 7. septembrini. Ühtlasi otsustas kohus, et Kohveri kriminaalasja kinnine kohtuistung toimub 27. juulil kell 11.\nVarem oli kohus Kohveri vahi all viibimist pikendanud kuni 8. augustini.\nVene eriteenistused röövisid Eston Kohveri Eesti-Vene piirilt Eesti poolelt eelmise aasta 5. septembril. Süüdimõistmisel võib teda oodata kuni 20 aastat vangistust.\nKas Kohveri saaks GRU ohvitseride vastu vahetada\nKohtuprotsess Eston Kohveri üle jätkub järgmisel nädalal


Sõda ja terrorism $theme.include($top_head_include)\nSõda ja terrorism/\nEt kuni põhilised inimõigused on võrdselt tagatud kõigile, olenemata rassist, kestab sõda. Et kuni selle päevani jääb unistus püsivast rahust, maailmakodaniku staatusest, rahvusvahelise kõlbluse valitsemisest üksnes mööduvaks illusiooniks, mille poole tuleb püüelda, kuid mida kunagi ei saavutata. Nüüd on kõikjal sõda.\nKõik ÜRO liikmed hoiduvad oma rahvusvahelistes suhetes jõuga ähvardamisest või jõu tarvitamisest nii iga riigi territoriaalse puutumatuse, poliitilise sõltumatuse vastu kui ka mõnel muul viisil, mis ei ole kooskõlas ÜRO eesmärkidega. ÜRO põhikiri, artikli 2 lõige 4\nSõda, terrorism ja inimõigused\nSõjad ja terrorismiaktid muudavad inimõiguste reeglistiku kehtivuse sedavõrd küsitavaks, et see näib peaaegu kokku varisevat. Raske on näha inimõigusi olukorras, kus inimeste elu tahtlikult hävitatakse või nende kannatusi peetakse paratamatuks kahjuks massipommitamistes, mis põhjustavad otseselt või kaudselt haigusi, kannatusi, kodude hävingut ja surma. Sõjad halvendavad eranditult kõigi inimõiguste teostamisvõimalusi, eriti kui tegu on kauakestva konfliktiga. Tervishoiusüsteemid lagunevad, haridus kannatab, elamistingimused, töö, toidu- ja veevarud, õigussüsteem, ajakirjandus- ja sõnavabadus ning vastutus oma riigi või vastaspoole kuritarvituste eest muutuvad piiratumaks või kaovad sootuks. Laste, naiste, vähemusrühmade ja pagulaste õiguste teostamisvõimalused, mis juba rahuajal on kehvapoolsed, muutuvad sõja ajal peaaegu kindlasti veel väiksemaks.\nInimõigustealaste konventsioonidega tagatud kaitse ei lakka olemast relvakonfliktide ajal2.Rahvusvaheline Kohus\nSõda ja terrorism tähendavad inimsuse kokkuvarisemist. Need õõnestavad ja heidavad kõrvale inimõiguste kõige kesksemaid väärtusi ning neid kaitsvat õigussüsteemi. Kuid inimõigused toimivad isegi sellise kokkuvarisemise keskel, olgugi et nõrgestatud kujul. Nad ei suuda ära hoida küll kogu kurja, kuid nad võivad pakkuda mingil määral kaitset ning lootust õigluse võidulepääsemisele.\nSõjad ja riiklikud eriolukorrad võimaldavad riikidel mõnede oma inimõigustealaste kohustuste suhtes erandeid teha või nende täitmise ajutiselt peatada. Kuid on teatud inimõigusi, näiteks õigus elule ja piinamise, ebainimliku ja alandava kohtlemise keeld, mida tuleb austada alati ja igas olukorras. Neid peetakse sedavõrd tähtsaks ja põhjapanevaks, et neid ei tohi rikkuda isegi siis, kui tekib oht riigi julgeolekule.\nEuroopa Inimõiguste Kohus leidis 2011. aastal3 (kohtuasjas Al-Skeini ja teised vs. Ühendkuningriik), et Ühendkuningriik oli Iraagis Basras läbi viidud julgeolekuoperatsioonide käigus rikkunud mitmete tsiviilelanike suhtes Euroopa inimõiguste konventsiooni artiklit 2 (õigus elule). See oli esimene omataoline kohtuotsus, milles leiti, et Euroopa inimõiguste konventsioon kehtib ka sõja ajal, välisriikide territooriumil ning kogu piirkonnas, mille üle konventsiooni osalisriik omab tegelikku kontrolli. Muudes kohtuasjades on leitud, et vangide kohtlemine vangilaagrites vastas piinamise tunnustele.\nMillal on sõda sõda?\nSõjal ja terrorismil on palju sarnaseid jooni. Mõlemaga kaasneb äärmuslik vägivald, mõlemad on ajendatud poliitilistest, ideoloogilistest või strateegilistest eesmärkidest ning mõlema puhul ründab üks inimrühm teist. Mõlemal on elanikkonna jaoks kohutavad tagajärjed, olgu need siis tahtlikud või mitte. Sõjad on tavaliselt suurema ulatusega ning põhjustavad rohkem hävingut, sest sõdu peavad sageli riigid, kelle käsutuses on sõjaväed ja tohutud relvaarsenalid. Terroristlike rühmituste sõjalised oskused ja rahalised vahendid ei ole tavaliselt võrreldavad riikide omadega.\nKuid lisaks meetodite ja vägivalla ulatuse erinevustele käsitletakse sõda ja terrorismi erinevalt ka rahvusvahelises õiguses. Need erinevused ei ole alati selgepiirilised ning isegi eksperdid võivad olla eriarvamusel, kas mõni vägivaldne aktsioon tuleks liigitada terrorismi, kodusõja, ülestõusu, enesekaitse, õigustatud enesemääramise või mõne muu kategooria alla.\nKüsimus: 20. sajandil on tšetšeenid, abhaasid, kurdid, palestiinlased ja Iiri rahvuslased käsitanud oma tegevust sõjana koloniseeriva riigi vastu. Riigid omakorda on nimetanud selliste rühmituste tegevust terrorismiks. Kuidas tuleks otsustada, milline termin on õige?\nProbleemid sõja määratlemisega\nMõnikord määratletakse sõdu selle järgi, et need leiavad aset riikide vahel. Kuidas aga sel juhul suhtuda kodusõdadesse või nn „terrorismivastasesse sõjasse”? Mõnikord arvatakse, et sõja aluseks on selle ametlik väljakuulutamine, kuid sel juhul jäävad määratluse alt välja mitme aasta jooksul läbi viidavad madala intensiivsusega pommitamiskampaaniad, näiteks Ameerika Ühendriikide rünnakud Pakistani piiridel või Iraagi lennukeelutsoonides 1990. aastatel.\nRääkida sõja võitmisest on sama hea, kui rääkida näiteks maavärina võitmisest.\nKas sõja määratluse alla peaksid kuuluma ka majandus- või kaubandussõjad, mis mõlemad võivad olla äärmiselt ohvriterohked? Kas sanktsioonid on samuti teatav sõja vorm? UNICEFi hinnangul põhjustasid 1990. aastate sanktsioonid Iraagi vastu üle poole miljoni lapse (ja paljude täiskasvanute) surma.\nKüsimus: Preisi kindral Carl von Clausewitz määratles sõda järgmiselt: „Sõda on niisiis jõu kasutamise akt, mille eesmärk on sundida vaenlast alistuma meie tahtele.” Kas nõustute selle definitsiooniga?\nTerrorism on kindla eesmärgiga ähvardamine: terrori ähvardusel tahetakse panna inimesi tegema midagi, mida nad muidu ei teeks.\nTerrorism on veel üks termin, mida kõik meelsasti kasutavad, kuid mille täpses tähenduses ei suudeta kokku leppida. Isegi eksperdid vaidlevad endiselt selle üle, kuidas seda terminit tuleks kasutada. Väidetavalt on olemas üle saja erineva terrorismi definitsiooni, millest ükski pole üldtunnustatud.\nSellisel üksmeele puudumisel on väga praktilised tagajärjed. Näiteks ei ole ÜROs vaatamata üle 60 aasta kestnud katsetele suudetud vastu võtta terrorismivastast konventsiooni, sest liikmesriigid ei suuda terrorismi määratluses kokku leppida. ÜRO Peaassamblee lähtub terrorismi kohta tehtavates avaldustes enamasti järgmisest määratlusest:\n„Kriminaalsed teod, mis kavatsetult või loodetult kutsuvad poliitilistel eesmärkidel esile hirmu avalikus üldsuses, inimeste gruppides või konkreetsetes inimestes, ei ole mingil juhul õigustatud mis tahes poliitilistel, filosoofilistel, ideoloogilistel, rassistlikel, etnilistel, religioossetel või muudel sarnastel kaalutlustel."5\nKolm kõige kuulsamat enne 18. sajandit tegutsenud „terroristlikku” rühmitust tegutsesid kõik religioossetel eesmärkidel. Seloodid olid 1. sajandil tegutsenud judaistlik rühmitus, kelle eesmärk oli roomlased Palestiinast välja ajada. Nad kasutasid halastamatuid meetodeid, näiteks pussitasid rahvakogunemistel ootamatult inimesi ja kadusid siis kiiresti rahva hulka.\nHašašiinid olid keskaegsed šiiidi moslemid, kelle eesmärk oli islamit puhastada ning kes ründasid väljapaistvaid usujuhte, kasutades tähelepanu võitmiseks selootidega sarnaseid meetodeid.\nThagid kuulusid India rühmitusse, mida mõnikord nimetatakse ka sektiks ning mis tegutses umbes 600 aasta jooksul, mõrvates rändajaid julmalt kägistamise teel ning väga kindlate reeglite järgi. Nemad pidasid sellistest rühmitustest kõige kauem vastu ning likvideeriti 19. sajandil tänu nende seast värvatud informaatoritele.\nKüsimus: Kas tuumarelvaga ähvardamine peaks kuuluma terrorismi määratluse alla?\nAllpool loetletud tunnuseid on tihti peetud oluliseks, et otsustada, kas mingi tegu on „terroristlik” või mitte. Tuleb siiski arvestada, et kõik eksperdid ei ole nende suhtes ühel nõul.\nTeol on poliitilised eesmärgid.\nTerrorismiaktil on tavaliselt mingi kaugem ja strateegilisem eesmärk, mis ei piirdu akti otsese mõjuga Näiteks pommirünnakutega tsiviilisikute vastu tahetakse muuta avalikku arvamust, et sel teel valitsusele survet avaldada.\nTeoga kaasneb vägivald või vägivallaga ähvardamine.\nMõned autorid arvavad, et ka vägivallaga ähvardamine võib kujutada endast terrorismiakti, kui seda uskuma jäädakse, sest see tekitab potentsiaalsetes sihtmärkides hirmu ning seda saab kasutada poliitilistel eesmärkidel.\nTerrorismiakt = rahuaegne sõjakuritegu.\nA.P. Schmid oma 1991. aasta aruandes ÜROle\nTerroristlik tegu on kavandatud nii, et see avaldaks tugevat psühholoogilist mõju.\nSageli väidetakse, et terrorismiaktid on olemuselt juhuslikud, kuid tegelikult valib enamik terrorirühmitusi oma sihtmärke hoolikalt, et saavutada maksimaalset reaktsiooni ning võimaluse korral anda löök režiimi sümbolite pihta.\nTerrorismiga tegelevad mitteriiklikud rühmitused, mitte riigid.\nSee on tõenäoliselt vaatlejate ja ekspertide seas kõige enam vaidlusi põhjustanud väide. Riikide meelest väljendab see terrorismiaktide põhiolemust, aga kui me ütleme, et terrorismiakte saavad toime panna ainult mitteriiklikud rühmitused, siis oleme juba ette otsustanud, et ükski riiklik vägivallategu ei saa kuuluda terrorismi määratluse alla, olgu see nii kohutav kui tahes.\nTerrorismiga kaasneb teadlik rünnak tsiviilelanike vastu.\nSellegi tingimuse üle on paljud eksperdid vaielnud, sest sellega välistatakse võimalus, et rünnakud sõjaväelaste või muude riigiametnike, näiteks poliitikute või politsei vastu võivad olla terroristlikud.\nKüsimus: Kas oskate terrorismi defineerida? Mille poolest erinevad terrorismiaktid muudest vägivalla vormidest?\nKas riigid saavad toime panna terrorismiakte?\nOlen veendunud, et parim – ja ainus – strateegia terrorismi isoleerimiseks ja võitmiseks on inimõiguste austamine, sotsiaalse õigluse edendamine, demokraatia täiustamine ning õigusriigi põhimõtete järgimine.\nSõna „terrorism” kasutati esmakordselt seoses Prantsusmaal 18. sajandi viimasel aastakümnel ning eriti aastatel 1793–1794 Maximilien Robespierre’i juhitud terrorirežiimiga (régime de la terreur). Neid aastaid iseloomustasid vägivaldsed repressioonimeetodid, kaasa arvatud poliitiliste vastaste üle kohtumõistmiseks moodustatud revolutsioonilise tribunali loal korraldatud massilised hukkamised. Eriti just selle perioodi lõpus mõisteti inimesi tihti süüdi ka ainult kahtluse alusel õiglast kohtumõistmist isegi teesklemata.\nKõige selle tagajärjel tekkis üldine hirmuõhustik: inimesed ei saanud ennast enam juhusliku vägivalla ohu ees turvaliselt tunda. Selliste sündmuste kaudu jõudis meie sõnavarasse sõna „terrorism”.\n19. sajandi jooksul hakati terrorismi mõistet seostama rohkem võimu kukutada püüdvate riigisiseste rühmitustega, mitte enam niivõrd riiklike terrorisüsteemidega. Kogu Euroopas kasutasid revolutsioonilised rühmitused vägivalda, et valitsejaid või repressiivseks või ebaõiglaseks peetud riigistruktuure kukutada. Eelistatud meetodina kasutati üldiselt atentaate ning selliselt õnnestus tappa näiteks Vene keiser, Prantsuse president, Austria-Ungari keisrinna ja Itaalia kuningas.\n20. sajandil, mis osutus ohvrite arvu ja võib-olla ka meetodite julmuse ja ebainimlikkuse poolest kõige kohutavamaks, kasutasid oma eesmärkide saavutamiseks vägivalda nii riikide valitsused kui ka mitteriiklikud rühmitused. Sajandi lõpuks aga oli terrorismi mõiste kitsenenud peaaegu eranditult ainult viimasele kategooriale. Selliseid mitteriiklikke rühmitusi varustavad sageli relvade, raha ja isegi väljaõppega teised riigid. Kas terroristlikke rühmitusi ettevalmistavad ja toetavad riigid on seetõttu terroristlikud riigid?\nKüsimus: Kas teie arvates tuleks riikide tegevust nimetada „terroristlikuks”, kui see põhjustab rahva seas hirmu ja terrorit?\nJõu kasutamine rahvusvahelises õiguses\nTõde on sõjas alati esimene ohver.\nRahvusvahelises õiguses on reguleeritud mitmeid olukordi, mis on seotud jõu kasutamisega riikide poolt. Mõnikord – nagu näiteks käesoleva osa alguses kasutatud tsitaadi puhul – kohaldatakse õigust olukordadele, kus üks riik kasutab jõudu või jõuga ähvardamist teise riigi suhtes. Sellised olukorrad liigitatakse üldiselt sõja mõiste alla ning neid reguleerivad ÜRO põhikiri ja Julgeolekunõukogu otsused. Mõnikord kohaldatakse õigust selle suhtes, millisel viisil sõjas jõudu kasutatakse, st kas seda tehakse õiguspäraselt või õigusvastaselt. Nende küsimustega tegeletakse rahvusvahelise humanitaarõiguse valdkonnas. Inimõigustealane õigus kehtib edasi ka sõja ajal, kuigi teatud õiguste piiramine riikide poolt võib olla lubatavam kui rahuajal.\nSõda rahvusvahelises õiguses\nÜRO põhikiri, Kellogg-Briandi pakt\nKõrged lepinguosalised kuulutavad oma rahva nimel pühalikult, et nad mõistavad hukka sõja kui rahvusvaheliste arusaamatuste lahendamisviisi ja loobuvad sõjast kui riigi poliitilisest vahendist lahendamaks probleeme teiste osapooltega.\nKellogg-Briandi pakt(samuti tuntud kui üldine sõjast lahtiütlemise pakt või Pariisi pakt)\nKellogg-Briandi pakt oli Esimesele maailmasõjale järgnenud rahupüüdluste kõige suurejoonelisem väljendusvorm, millele kirjutas 1928. aastal alla 15 riiki ja hiljem veel 47 riiki. Kuigi pakt ei hoidnud ära hilisemaid sõjalisi aktsioone osalisriikide vahel ega Teise maailmasõja puhkemist, oli selle sõlmimine oluline, sest sellega pandi alus rahuvastaste kuritegude ideele, mida kasutati keskse argumendina Nürnbergi protsessides. Nürnbergi põhimõtete6, kohaselt tähendab rahuvastane kuritegu agressioonisõja või rahvusvaheliste lepingutega vastuolus oleva sõja kavandamist, ettevalmistamist, algatamist ja pidamist.\nPühalik lahtiütlemine sõjast kui riikliku poliitika tegemise vahendist tähendab, et selline sõda on rahvusvahelise õiguse kohaselt õigusvastane ning sellist sõda kavandavad ja pidavad isikud […] panevad seda tehes toime kuriteo.\nNürnbergi protsessi otsusest\nPärast Nürnbergi protsesse sai liikmesriikide vastastikust jõukasutust reguleerivaks põhidokumendiks ÜRO põhikiri. Selles ei keelustata sõda täielikult, vaid lubatakse riikidel teatud rangelt määratletud tingimustel sõda pidada, kui see on vajalik enda kaitsmiseks. Siiski peavad ka sellised kaitsesõjad saama ÜRO Julgeolekunõukogu heakskiidu, välja arvatud erandjuhtudel, kui on vaja kiiresti tegutseda enne, kui Julgeolekunõukogu saab kokku tulla.\nViimastel aastatel on mõned riigid propageerinud ideed, et kui mõni riik paneb oma rahva kallal toime ränki kuritarvitusi, näiteks tekib genotsiidioht, peaks ÜROl olema õigus ja kohustus inimeste kaitseks sekkuda. See hõlmab ka sõjaliste aktsioonide võimalust vastutava riigi vastu. Debati ajendiks sai Rwanda genotsiid, millesse rahvusvaheline üldsus ei sekkunud. Kosovo sõda peetakse üheks esimeseks sõjalise humanitaarse sekkumise näiteks ning sarnastest põhimõtetest lähtus ka NATO sõjaline sekkumine Liibüas 2011. aastal.\nGenotsiid on tegu, mis on toime pandud kavatsusega hävitada osaliselt või täielikult rahvuslikke, etnilisi, rassilisi või usulisi üksusi.\nGenotsiidi vältimise ja karistamise konventsioon (1948)7\nKaitsekohustuse idee ei ole täielikult vastuoludeta. Genotsiid ja muud sarnased teod, mille puhul kaitsekohustus rakendub, on tõepoolest kohutavad. Samas on kriitikud väitnud, et kaitsekohustust saab kasutada ka ettekäändena ning mõned sõjalised sekkumised ei ole tegelikult põhinenud reaalsel massikuritegude ohul, vaid on olnud pigem poliitilise iseloomuga. Jääb mulje, et on massikuritegusid, mille puhul kaitsekohustus ei rakendu, samas kui mõnikord sekkutakse ka siis, kui inimestele avalduv oht ei ole tegelikult sedavõrd suur. Ka kaitsekohustus sisaldab eeldust, et enne sõjaliste meetmete rakendamist peaksid sekkuvad riigid püüdma saavutada lahendust kõigi muude võimalike vahenditega. Alati ei ole selge, kas kõiki neid võimalusi on lõpuni kasutatud. Viimaks on kaheldud ka selles, kas sõda kui iseenesest kohutav ja hävitav nähtus on sobiv vahend, mida kasutada ülekohtu lõpetamiseks. Kas riigi pommitamine koos kõigi selle tagajärgedega saab olla parim moodus rahu edendamiseks ning pooltevahelise sageli väga sügavate juurtega konflikti lahendamiseks?\nKüsimus: Kas sõda saab olla „kahest halvast parim”?\nIsegi sõja ajal kehtivad teatud seadused, millega piiratakse sõdivate poolte tegevusvabadust, näiteks seoses sõjavangide kohtlemise, tsiviilelanikkonna ründamise ja haavatutele arstiabi osutamisega. Sõjapidamise seadused on kehtestatud Genfi konventsioonidega, mis kuuluvad rahvusvahelise humanitaarõiguse valdkonda.\nEsimene Genfi konventsioon sõlmiti 1864. aastal. Protsessi algatas Genfi elanik Henry Dunant, kui ta sattus 1859. aastal Itaalias tunnistajaks Solferino lahingule. Teda kohutas nähtud hoolimatus haavatute suhtes, kes jäeti lihtsalt lahinguväljale surema. Ta tegi ettepaneku sõlmida rahvusvaheline leping, millega tunnustataks mõne neutraalse organisatsiooni õigust osutada sõja ajal humanitaarabi. Tema ettepanekute tulemusena loodi Rahvusvaheline Punase Risti Komitee ning võeti vastu esimene Genfi konventsioon. Konventsiooniga nähti ette sõjategevusest enam mitte osa võtvate isikute humaanne ja väärikas kohtlemine, olenemata sellest, kummal poolel nad võitlesid.\nGenfi konventsioonide väljatöötamist jätkati 1949. aastani, kui võeti vastu neljas Genfi konventsioon ning muudeti ja laiendati kolme eelmist konventsiooni. Hiljem võeti vastu ka kolm lisaprotokolli. Konventsioonid on täielikult või osaliselt ratifitseerinud 194 riiki.\nLisaks Genfi konventsioonidele kehtib rahvusvahelises humanitaarõiguses teisigi norme, näiteks Haagi konventsioonid ning mitmed rahvusvahelised lepingud relvade kohta, mida tohib või ei tohi sõjas kasutada. 1990. aastatel tegi vabaühendustest moodustatud koalitsioon lobitööd selle nimel, et saavutada maamiinide rahvusvaheline keelustamine. Selle tulemusena sõlmiti 1997. aastal Ottawa leping ehk isikuvastaste maamiinide keelustamise konventsioon, mille on nüüdseks ratifitseerinud 157 maailma riiki. Koalitsioon jätkab kampaaniat ning püüab saavutada ka kobarpommide kasutamise keelustamist, kuna sarnaselt maamiinidega külvavad sellised pommid hävingut edasi ka pärast sõja lõppemist.\nRahvusvahelise humanitaarõiguse kõige tõsisemateks rikkumisteks peetakse sõjakuritegusid. Sõjakuriteod on sedavõrd rängad rikkumised, et nende eest saab üksikisikuid kriminaalkorras vastutusele võtta.\nVastavalt neljandale Genfi konventsioonile (1949) hõlmab sõjakuriteo mõiste (konventsiooni sõnastuses „rasked rikkumised”) järgmisi tegusid: „tahtlik tapmine, piinamine, ebainimlik kohtlemine, sealhulgas bioloogilised katsed, suurte kannatuste või raskete kehavigastuste või tervisekahjustuste tahtlik tekitamine, kaitstud isiku ebaseaduslik väljasaatmine või üleviimine või arreteerimine, kaitstud isiku sundimine teenima vaenuliku riigi relvajõududes, samuti tahtlik tegu, millega kaitstud isikult võetakse õigus […] õiglasele ja korralisele kohtule, pantvangide võtmine ning vara ulatuslik hävitamine ja omastamine, mida ei õigusta sõjalised vajadused ja mis on toime pandud ebaseaduslikult ja pahatahtlikult. 9\nSamuti saab isikuid vastutusele võtta inimsusevastaste kuritegude, massimõrva ja genotsiidi eest. Inimsusevastased kuriteod on tsiviilelanike vastu toime pandud rasked kuriteod, nagu mõrv, vägistamine, piinamine, orjastamine ja küüditamine.\nEsimest korda mõisteti sellistes kuritegudes süüdistatavate üksikisikute üle kohut Teise maailmasõja järel Nürnbergi ja Tokyo protsessidel, kus kohtu all olid natsi-Saksamaa ja Jaapani poliitilised liidrid ja sõjaväejuhid. Pärast seda on moodustatud mitmeid eritribunale, näiteks endise Jugoslaavia, Rwanda, Kambodža, Liibanoni ja Sierra Leone konfliktidega tegelemiseks. Mitmete teiste konfliktide puhul ei ole eritribunali moodustatud, kuigi tegu on sama tõsiste konfliktidega. Selle tõttu on mõnikord kriitiliselt väidetud, et tribunali moodustamine sõltub poliitilistest teguritest.\nÜRO moodustas Endise Jugoslaavia Rahvusvahelise Kriminaaltribunali (ICTY) eesmärgiga võtta vastutusele isikud, kes panid endises Jugoslaavias peetud sõdade ajal toime raskeid kuritegusid. Enamik süüdistatutest olid serblased ning mõned vaatlejad on pidanud seda kallutatuse märgiks. Nii Amnesty International kui ka Human Rights Watch kritiseerisid Jugoslaavia tribunali selle eest, uurimata jäeti mitmed tõsised süüdistused NATO vägede aadressil, sealhulgas Serbia riigitelevisiooni ja raudteesilla pommitamine olukorras, kus oli selge, et kannatada saavad tsiviilelanikud. Amnesty raportis humanitaarõiguse rikkumiste kohta öeldakse, et „NATO ei rakendanud vajalikke ettevaatusabinõusid tsiviilohvrite arvu vähendamiseks".10\nKüsimus: Sõjatribunale, kaasa arvatud Nürnbergi protsesse, peetakse mõnikord „võitja õiguse” väljenduseks. Kas teie arvates tuleks mõlema sõdiva poole üle kohut mõista samade põhimõtete alusel?\nNeed, kes ekspordivad sõda, peaksid samal eksportima ka garanteeritud kaitset sõjametsikuste eest.\nJudge Giovanni Bonello, Euroopa Inimõiguste Kohtu otsus asjas Al-Skeini ja teised vs. Ühendkuningriik11\n20. sajandi teisel poolel tekkis liikumine eesmärgiga moodustada alaline kohus, mis vaataks läbi kõige hullemaid inimsusevastaseid kuritegusid. 1998. aastal võeti vastu Rooma statuut, mis lõi õigusliku aluse Rahvusvahelise Kriminaalkohtu asutamiseks. Kohus sündis 2002. aasta juulis ning asub Hollandis Haagis.\nRahvusvaheline Kriminaalkohus on esimene alaline rahvusvaheline kohus ning selle ülesanne on mõista õigust sõjakuritegude, inimsusevastaste kuritegude, genotsiidi ja agressioonikuritegude üle. Kuigi Rooma statuudi ratifitseerisid riigid, mõistab kriminaalkohus õigust kuritegude eest vastutavate inimeste, mitte riikide üle. 2012. aasta 1. jaanuari seisuga oli Rooma statuudiga ühinenud 119 riiki, sealhulgas peaaegu kõik Euroopa riigid, aga mitte näiteks Ameerika Ühendriigid, India, Hiina ja Venemaa. Kohus on algatanud uurimisi Sudaani, Keenia, Kongo Demokraatliku Vabariigi, Uganda, Kesk-Aafrika Vabariigi ja Liibüa konfliktide kohta.\nKüsimus: Kas oskate nimetada mõnda isikut, kes vastutab sõjakuritegude, inimsusevastaste kuritegude, genotsiidi või agressioonikuriteo eest ning tuleks Rahvusvahelise Kriminaalkohtu ette toimetada?\nAgressioonisõja algatamine ei ole seega lihtsalt rahvusvaheline kuritegu. See on suurim rahvusvaheline kuritegu, mis erineb muudest sõjakuritegudest ainult selle poolest, et see sisaldab endas kogu terviku koondunud kurjust.\nRobert Jackson, USA peasüüdistaja Nürnbergis\nTerrorism rahvusvahelises õiguses\nTerrorismi käsitlevate rahvusvaheliste õigusaktide koostamine on olnud vaevaline protsess, eelkõige raskuste tõttu selle termini ühtse definitsiooni kokkuleppimisel. Euroopa Nõukogu on esitanud oma suunised12 mille eesmärk on tagada, et terrorismivastases võitluses ei rikutaks rahvusvahelisi lepinguid.\nAllpool on esitatud suuniste põhipunktid:\nAustus inimõiguste ja õigusriigi suhtes ning diskrimineerimise keeld.\nIgasuguse piinamise keeld: „Piinamine, ebainimlik või alandav kohtlemine või karistamine on kõigil juhtudel täielikult keelatud…”.\nIsikuandmete kogumine ja töötlemine peab toimuma seaduslikult ning olema proportsionaalne soovitud eesmärgiga.\nEraellu tohib sekkuda üksnes juhul, kui seda tehakse kehtiva seaduse alusel.\nTerroristlikus tegevuses kahtlustatavaid isikuid võib arreteerida üksnes põhjendatud kahtluse korral ning isikut tuleb kahtluse alustest informeerida.\nTerroristlikus tegevuses kahtlustataval isikul on õigus asja õiglasele arutamisele mõistliku aja jooksul seaduse alusel moodustatud sõltumatu ja erapooletu kohtu ees. Tema suhtes kehtib süütuse presumptsioon.\nKõik riikide meetmed terrorismi vastu võitlemiseks peavad olema kooskõlas inimõiguste ja õigusriigi põhimõtetega ning välistama igasuguse omavoli ning diskrimineeriva või rassistliku kohtlemise.\nEuroopa Nõukogu suunised inimõiguste ja terrorismivastase võitluse kohta\nTerroristliku tegevuse tõttu vabadusest ilma jäetud isikut tuleb kõigil juhtudel kohelda piisava austusega inimväärikuse suhtes.\nIsikut ei tohi välja anda riigile, kus talle võidakse määrata surmanuhtlus või kus teda võidakse piinata, ebainimlikult või alandavalt kohelda.\nRiikidel ei ole kunagi lubatud teha erandit järgmiste õiguste austamise kohustuse suhtes: rahvusvaheliste dokumentidega tagatud õigus elule, piinamise või ebainimliku või alandava kohtlemise või karistamise keeld, kohtuotsuste ja meetmete seaduslikkuse põhimõte, kriminaalõiguse normide tagantjärele kehtestamise keeld.\nInimõigused ja terrorism\nInimõigused ja terrorism võivad omavahel konflikti sattuda kahes peamises valdkonnas. Neist esimene on mõistagi seotud terrorismiaktidega ning teine ametivõimude terrorismivastase tegevusega.\nOlenemata terrorismi määratlusest ning selle taga peituvatest põhjustest või motiividest, tähendab ühiskonnaliikmete hirmutamine parimal juhul nende inimväärikuse ja isikupuutumatuse rikkumist, kuid halvimal juhul ka nende eluõiguse rikkumist. Inimõiguste õiguslikust aspektist on asi keerulisem, sest suurem osa inimõigusi on sõnastatud selle eeldusega, et inimeste õigusi ja vabadusi on vaja kaitsta valitsustest lähtuvate rikkumiste eest. Näiteks ei ole võimalik kaevata Euroopa Inimõiguste Kohtusse terroristlikku rühmitust.\nSiiski on valitsustel teatud kohustused: esiteks peavad nad kaitsma kodanikke rünnakute eest nende isikupuutumatuse vastu, teiseks peavad nad hüvitama kahju terroristide rünnakute ohvritele ning kolmandaks ei tohi nad mõistagi ise terrorismiga tegelema hakata.\nKüsimus: Kas teie arvates tuleks vastutusele võtta riik, kes ekspordib relvi, mida seejärel kasutatakse tsiviilelanike vastu? Kas teate, millistele rühmitustele või riikidele teie valitsus relvi müüb?\nTerrorismivastase võitlusega seostub terve rida inimõigusküsimusi ning peaaegu alati tekib pinge selle vahel, milliseid meetmeid peab valitsus elanikkonna kaitsmiseks vajalikuks ning milliste õiguste teostamist tuleb selle saavutamiseks piirata.\nUurija Dick Marty esitas 2006. aastal Euroopa Nõukogu Parlamentaarsele Assambleele raporti13, milles käsitleti Euroopa riikide poolt Ameerika Ühendriikidele antud abi terrorismis kahtlustatud isikute väljaandmisel riikidesse, kus neid ähvardas piinamine. Raportis leiti, et seitse riiki – Rootsi, Bosnia-Hertsegoviina, Ühendkuningriik, Itaalia, Makedoonia, Saksamaa ja Türgi – saaks võtta vastutusele üksikisikute õiguste rikkumise eest, kuna nad olid teadlikult kaasa aidanud programmile, mille raames inimesi ilma kohtuotsuseta kinni peeti, sageli mitmeid aastaid, ja piinati. „Salakokkulepetes“ Ameerika Ühendriikidega süüdistati ka teisi riike, sh Hispaaniat, Küprost, Islandi, Kreekat, Portugali, Rumeeniat ja Poolat. Marty väitel on tal tõendeid, et Rumeenia ja Poola olid kinnipeetute maandumispunktideks, mis asusid salavanglate lähedal.\nTänapäeva konfliktis on ohtlikum olla naine kui sõdur.\nkindralmajor Patrick Cammaert, 2008 (endine ÜRO rahuvalvevägede juhataja Kongos)\nSõda ja terrorism jätavad tohutu hulga inimeste ellu kohutava ja kauakestva jälje. Konflikti ajal hukkunud on sellest ainult üks osa. Lisandub ka psühholoogiline trauma, füüsilise ja majandusliku taristu kokkuvarisemine, inimeste ümberasustamine, vigastused, haigused, toidu, vee või elektrienergia puudus, usalduse ja normaalsete inimsuhete purunemine. Selline mõju võib kesta mitmeid põlvkondi.\nSeoses riikidevaheliste sõdade vähenemise ja kodusõdade sagenemise ning uute sõjapidamismeetodite kasutamisega on tsiviilelanikkond praegu rohkem ohustatud ja seal tekib suuremal arvul ohvreid kui elukutseliste sõjaväelaste seas. Agentuuri UN Women hinnangul moodustavad tsiviilisikud tänapäeva konfliktides kuni 90% kõigist ohvritest. Enamik neist on naised ja lapsed14. Vägistamist ja seksuaalset vägivalda kasutatakse sõjalise taktikana, et vastast alandada, näidata oma ülemvõimu ning sisendada kogukondadesse hirmu.\n2000. aasta oktoobris võttis ÜRO Julgeolekunõukogu vastu resolutsiooni 1325, milles käsitletakse naiste probleeme relvakonfliktides. Resolutsioonis rõhutatakse vajadust, et naised osaleksid konfliktide lahendamise ja rahu kindlustamise juures kõigil otsustustasanditel. Hiljem on Julgeolekunõukogu selles valdkonnas vastu võtnud veel neli resolutsiooni. Neis viies dokumendis keskendutakse kolmele põhieesmärgile:\n- naiste suurem osalus otsuste tegemises;\n- seksuaalse vägivalla ja karistamatuse lõpetamine;\n- aruande- ja vastutussüsteemi loomine.\nÜks eriti jahmatav areng sõjanduses, eriti viimase kümne aasta jooksul, on olnud laste kasutamine jõhkrates konfliktides sõduritena. Lapssõdureid leidub igas maailma piirkonnas ning nad osalevad enamikus konfliktides. Eriti kriitiline on probleem Aafrikas, kus relvakonfliktidest on vahel osa võtnud juba 9-aastased lapsed. Enamiku lapssõdurite vanus jääb 14 ja 18 eluaasta vahele. Lapssõdureid värbavad nii mässulised rühmitused kui ka riiklikud relvajõud.\nÜRO lapse õiguste konventsioonis nõutakse, et osalisriigid takistaksid alla 15-aastaste laste osavõttu sõjategevusest. Paljude arvates on see vanusepiir siiski liiga madal ning tehtud on ettepanekuid tõsta seda 18. eluaastani. Lapse õiguste konventsiooni fakultatiivprotokollis, milles käsitletakse laste osalemist relvakonfliktides (2011. aasta novembriks oli selle heaks kiitnud 143 osalisriiki), tõsteti vanusepiir 18 aastani.\nEuroopa riigid ei värba sõjaväkke alla 17-aastaseid noori ning ei saada alla 18-aastaseid sõdureid lahingusse. Euroopa kõige madalam sõjaväkke võtmise vanus on Ühendkuningriigis – 16 aastat, kuigi üldjuhul värvatakse nii noori üksnes väljaõppe eesmärgil. ÜRO lapse õiguste komitee on Ühendkuningriiki selle eest korduvalt kritiseerinud. Tšetšeenias on lapsed väidetavalt teeninud mässuliste üksustes.\nNoored, sõda ja terrorism\n2011. aasta Nobeli rahupreemia läks jagamisele Ellen Johnson-Sirleafi, Leymah Gbowee ja Tawakkul Karmani vahel. Preemia andmise aluseks oli „nende vägivallatu võitlus naiste turvalisuse ja õiguse eest osaleda täiel määral rahu ülesehitamise töös“.\nTerroristlikud rühmitused püüavad tihti noori ära kasutada oma rünnakute täideviijana, olenemata motivatsioonist, nagu näitasid 2005. aastal Londonis toimunud rünnakud. Seda on seostatud noorte identiteediotsingutega, mille tõttu äärmuslikud ideed ja ideaalid tunduvad neile eriti köitvad. Noored võivad olla ka terrorismirünnakute otseseks sihtmärgiks, nagu juhtus Norra 2011. aasta rünnakute ning Kaukaasia koolide vastu suunatud rünnakute puhul.\nMida ma küll tegin? … Keegi on kaotanud abikaasa, keegi isa, keegi lapse, keegi sündimata imiku … . Mis praht see on nende laipadel? Kas need on võidu või kaotuse märgid? Kas need raisakullid, varesed, kotkad on surma või kurjuse sõnumitoojad?\nNoorteorganisatsioonid on traditsiooniliselt olnud nende seas, kes üritavad selgitada sõja mõttetust ning hinda, mida noored selle eest peavad maksma. Pärast Esimese maailmasõja tapatalguid käivitati mitmeid lepitus- ja vahetusprogramme, millest paljud kestavad tänaseni, näiteks Service Civil International või Christian Movement for Peace / Youth Action for Peace, mis korraldab rahvusvahelisi vabatahtlikke noorteprojekte ja töölaagreid.\nYNoorteorganisatsioonid on traditsiooniliselt olnud nende seas, kes üritavad selgitada sõja mõttetust ning hinda, mida noored selle eest peavad maksma. Pärast Esimese maailmasõja tapatalguid käivitati mitmeid lepitus- ja vahetusprogramme, millest paljud kestavad tänaseni, näiteks Service Civil International või Christian Movement for Peace / Youth Action for Peace, mis korraldab rahvusvahelisi vabatahtlikke noorteprojekte ja töölaagreid.\nEuropean Bureau of Conscience Objection soovib, et Euroopa ja muu maailma riigid tunnustaksid õigust siseveendumuste alusel sõjaväeteenistusest keelduda ehk õigust tapmisest keelduda.\nWar Resisters International on 1921. aastal loodud rahvusvaheline liikumine, mille juhtmõte on: „Sõda on inimsusevastane kuritegu. Seetõttu olen otsustanud mitte toetada mitte mingisugust sõda ning püüelda sõja kõigi põhjuste kõrvaldamise poole.” WRI propageerib vägivallatust ja leppimist ning toetab värbamisest kõrvale hoidvaid või deserteerunud sõjaväeteenistusest keeldujaid ja varjupaigataotlejaid.\n1 Bob Marley laul „War”, põhineb Etioopia kuninga Haile Selassie kõnel ÜROs 1963. aasta oktoobris.\n4 Jeanette Rankin oli aastal 1917 esimene naine, kes pääses USA Esindajatekotta.\n7 Genotsiidi vältimise ja karistamise konventsioon; http://www.un.org/millennium/law/iv-1.htm\n9 Genfi (IV) konventsioon tsiviilisikute sõjaaegse kaitse kohta. Geneva, 12 August 1949 http://www.icrc.org/ihl.nsf/FULL/380?OpenDocument\n11 Vt ülal märkus 2\n24.aprillArmeenia genotsiidi mälestuspäev


Dan Bogdanov: "Eduka IT-ettevõtjana teed oma riiki rikkamaks ja oled nagu rokitäht" (lisatud video Mirtel Pohlaga) - TÜ vilistlaste ajaveeb\nDan Bogdanov on Tartu ülikooli informaatika eriala vilistlane (bakalaureus 2005, magister 2007, doktor 2013) ja privaatsust säilitava arvutussüsteemi Sharemind looja. Ta töötab Eesti juhtivas tehnoloogiafirmas Cybernetica AS teadus- ja arendusprojektide juhina. Bogdanovi üheks olulisimaks saavutuseks on populaarne võrgupõhine arvutimäng DarkSide Tetris: the Second Block. Bogdanovit tunnustati 2015. aasta alguses Valgetähe IV klassi teenetemärgiga.\nDan kirjutab IT-hariduse vajalikkusest tänases üha kiiremini arenevas digimaailmas, mille põhjal sai tehtud TÜ informaatika ja arvutitehnika õppekavade video. Teksti toimetas kirjanik Mart Kivastik ning luges sisse näitleja Mirtel Pohla.\nMinu meelest on asjad nii.\nKui sinu jaoks pole päris selge, mida õppima minna, sest tahaksid olla nii jurist, bioloog, ettevõtja kui ka teadlane, siis IT-haridusega saad teha kõike just siis, kui soovid. Kui oled tasemel IT-spetsialist, mees või naine, otsivad sinu abi riik, arstid ja pangad…\nTäna ei ole kõige kallim vara enam nafta, vaid informatsioon, kus ja millise hinnaga naftat müüakse.\nJust sinu ja minu loodud oskused võivad viia su ettevõtte maailmakaardile Skype’i , Transferwise’i ja teiste Eesti edulugude kõrvale.\nUskumatu, aga IT aitab inimesi. Täna otsivad arstid vastuseid meie haigustele geenidest. Aga neid on nii palju, et ilma arvutiteta ei saa mõistatust lahendatud. Täna on uue vähiravimi arendajal katseklaasi kõrval klaviatuur ja parema informatsiooni järgi vajadus suur.\nTartu ülikoolis on praktika ja teooria käsikäes. Siin ei õpita mitte ainult koodi kirjutama, vaid ka sellest aru saama. Õppejõud ja tudengid on rahvusvahelise haardega. Siin ehitatud suhtevõrk ulatab idast läände, Aasiast Ameerikani. Tartust saadud oskused kannavad sind soovi korral tööle Google’isse, Facebooki või Microsofti.\nAga kõik lennud Tartu lennujaamas pole väljuvad. IT-tööd saad teha kuningliku palga eest ka Eestis. Siinsed ettevõtted on maailmas tipus ning vajavad sinu oskusi, et Eesti jalajälg interneti maailmakaardil oleks suurem ja sügavam.\nEduka IT-ettevõtjana teed oma riiki rikkamaks ja oled nagu rokitäht. Ja vahel surub presidentki kätt.\nRamon Rantsus ja Heilo Altin on usinalt juba kümme aastat Eesti lapsi robootikapisikuga nakatanud. MTÜ Robootika eestvedajatena populariseerivad noored mehed in [...]


Lugemisprogrammi „Aitan lapsi raamatute juurde” stardikoolitused - Eesti Lastekirjanduse Keskus\n» ELK veebilehe arhiiv » Lugemisprogrammi „Aitan lapsi raamatute juurde” stardikoolitused\nÜleriigiline lugemisprogramm „Aitan lapsi raamatute juurde” on heategevusfondi Aitan Lapsi koostööprojekt Eesti Lastekirjanduse Keskusega, mille sihiks on tõsta 5–10-aastaste laste huvi raamatute vastu ja teha uued raamatud neile kättesaadavamaks. Projekti partneriteks on Kultuuriministeerium, Eesti Lugemisühing, Eesti rahvaraamatukogud, koolid ja lasteaiad.\nLugemisprogramm „Aitan lapsi raamatute juurde” käivitub maapiirkondade raamatukoguses aastal 2017, kuid ettevalmistused selleks juba käivad. Välja on selgitatud programmis osalemisest huvitatud raamatukogud ja esimesed stardikoolitused raamatukogude töötajatele toimuvad oktoobris neljas linnas: Pärnus, Tallinnas, Tartus ja Rakveres.\noktoobril kell 11–15 Pärnu Keskraamatukogus (Akadeemia 3)\n11.00–12.15 Uuema lastekirjanduse tutvustus / Anne Kõrge, Eesti Lastekirjanduse Keskus\n12.15–13.00 Laste lugema õppimisest ja lugemise edendamisest / Jelena Sepp, Eesti Lugemisühing\n13.15–14.00 Lugemismängud / Jelena Sepp, Eesti Lugemisühing\n14.00–15.00 „Aitan lapsi raamatute juurde” programmi tutvustus ja arutelu / Anneli Kengsepp, Eesti Lastekirjanduse Keskus\noktoobril kell 11–15 Tallinnas Eesti Lastekirjanduse Keskuses (Pikk 73)\noktoobril kell 11–15 Tartu Linnaraamatukogus (Kompanii 3/5)\n11.00–12.15 Uuema lastekirjanduse tutvustus / Jaanika Palm, Eesti Lastekirjanduse Keskus\n12.15–13.00 Laste lugema õppimisest ja lugemise edendamisest / Kaja Kivisikk, Eesti Lugemisühing\n13.20–14.00 Lugemismängud / Kaja Kivisikk, Eesti Lugemisühing\noktoobril kell 11–15 Rakveres Lääne-Virumaa Keskraamatukogus (Lai 7)\n12.15–13.00 Laste lugema õppimisest ja lugemise edendamisest / Jane Rätsep, Eesti Lugemisühing\n13.15–14.00 Lugemismängud / Jane Rätsep, Eesti Lugemisühing\nProgramm „Aitan lapsi raamatute juurde“ saab võimalikuks tänu pandipakendite taaraautomaatides kogutud annetustele. Aitan Lapsi on üks heategevuskampaania, milles osalemise võimalus on meil kõigil. Vajutades taaraautomaatide annetusnupule annetad pandipakendite tagatisraha Eesti laste ja nende kultuurielamuste heaks.\nEesti Lastekirjanduse Keskuse „Aitan lapsi raamatute juurde” projektijuht


Kommentaarid - Iga neljas inimene ei tohi tavalist piima juua - Maaleht\nIga neljas inimene ei tohi tavalist piima juua - kommentaare 1-6\nIga neljas inimene nüüd küll Eestis piima ei talu. See number on oluliselt väiksem.\nSelleks pidi konjuktuuriinstituut ju kõikidelt eestlastelt analüüsid võtma!? Minu perelt ei ole küll võetud!\nKüsiks pigem mis on meie inimestega juhtund ja miks on juhtund? Aastatuhanded on inimesed piima joonud,aga nüüd äkki enam ei kannata?\n"..paljud laktoositalumatud pole oma tervisehädast teadlikud. !!!" Kui minul õuna või hernesuppi süües tekib 'kõhupuhitus ja gaasid, kas ma siis olen õunatalumatu ja hernesupitalumatu?\nSee ei ole enam piim,mis kombinaadist poeletile jõuab!\nÄrge praalige midagi , Ossinovski keelab piima ka ära . Hakkate Leedust ostma


Õnnepalugi pole kindel oma teoste autoris, Muidugi kindel room\nMuidugi kindel room, Ettevõtte annetus\nKas siis iga romaani kirjutamine ei ole väljakutse! Ajaksime juttu, võib-olla teeksime paar uut pilti ja jagaksime seda ka teistega? Ja mind tõesti kohati ärritab, et kas tõesti me olemegi nii mugavad, et eneseteostuse vajadus kahaneb võrdeliselt sotsiaalmeedias säramisega? Lisaks ei ole minu nägemus lugude jagamisest, et see peab olema ainult draamaatiline või vastupidi eufooriliselt õnnelik. Vastupidi — mulle tundub, et noori on just sellepärast nii tore õpetada, et nende jaoks on nii paljud asjad huvitavad ja nad nad lähevad uutest tegevustest nii kergesti hoogu.\nAsi on selles, et. Vähe sellest, et.\nSellest hoolimata, et. Toit seisab laual. Poiss ei seisa kodus ei püsi. Keldris seisab piim värske säilib. Ajalehes seisab, et.\nAsi seisab selles, et. Kell jäi seisma. Jätab v paneb tööpingi seisma seiskab tööpingi.\nSeisu- ja istekohad. Olen seisukohal, et. Mis seisukoha sa selles asjas võtad?\nMul on ses asjas v selle asja kohta oma seisukoht. Ei oska kuuldu suhtes seisukohta võtta.\nKui vaadata asja seltsi juhatuse seisukohast v seisukohalt, siis. Rööpjooned, mis on telje suhtes nurga all.\nSelles suhtes on sul õigus selles asjas. Euro kurss dollari suhtes, parem dollarisse.\nAustab vanu tavu. Sellel perel, selles peres on tavaks vara tõusta.\nVaatab taevast, taevasse. Kuu vaatab aknast sisse ülek. Meie juurde jõudnud lapsed on pikki aastaid elanud armastuse defitsiidis ning vajavad hoolimist kordi rohkem kui tavalises peres kasvavad lapsed. Iga naeratav pilk, toetav sõna ja koosveedetud hetk aitavad lapsel taas maailma usaldada, julgeda oma tundeid välja näidata, kartmata kohata halvakspanu ja hakata uskuma sellesse, et tema unistused võivad ühel päeval teoks saada.\nMe saame aidata täpselt nii palju lapsi, kui palju on meil inimesi, kes lapsed oma südamesse ja koju kasvama võtavad ning kui palju on meil toetajaid, kes on meie kõrval kogu lapse suureks kasvamise aja.\nEttevõtjana kindlasti mõistate, et olulisim ja suurim ressurss ühe eduka organisatsiooni jaoks on inimesed. Inimesed, kes teevad oma tööd südamega ja hästi, on üliolulised iga ettevõtte jaoks.\nMeie puhul aga lisandub siia nimekirja veel üks väga oluline kriteerium, mida enamik organisatsioone oma töötajatelt paluda ei saa ega söanda - meie otsime oma inimesteks neid, kes võtaksid enda kanda ülisuure vastutuse ning oleksid valmis lasteküla heaks panustama vähemalt ühe põlvkonna laste täisealiseks saamiseni.\nVäikeste laste puhul, kes meie juurde elama tulevad, võib see perevanematele tähendada kuni 15 aastat südamega SOS Lastekülas töötamist. Tahaks tasakaalu näha ja absoluutselt nõus, et elu tasakaalus hoidmine ei ole päris nii kerge kui rattasõit, kuid samas tasakaalupunktide muutumine ajas aitabki aru saada, kellega on tegu.\nKuidas saaks midagi sellist ka kiiresse Instagrami tuua? Jah, muidugi on neid inimesi, kes huvitavat ja mõnusat sisu näitavad ja ei ole oma mõtete jagamise eest kellegi palgal.\nSiit ka mind huvitav üleskutse - jagage mulle üks inimene, kelle sotsiaalmeedia konto on tõesti huvitav,mitmekesine ja räägib inimese kohta tervikliku loo?! Ma ei defineeri ennast kui selle või teise žanri fotograafi. Mida aeg edasi, seda enam ongi mul sees mingi äng ja rahulolematus.\nMa tean, et ma tahan kindlalt ja rohkem jutustada lugusid.\nKuldar Leis kontrollib, kas laud on ikka põrandal kindlalt kinni. Palju kõneainet juba enne avamist pakkunud isemoodi ehitis on suurt huvi tekitanud nii noortes kui eakates. Naerusuil ja telefon täis pilte tulevad sealt välja kõik külastajad. Uueks uudistamise objektiks on majja toodud jõulukuusk koos kingitustega - muidugi kõik tagurpidi. Tagurpidi Maja eestvedaja Kuldar Leis ütleb, et maja on väga hästi vastu võetud ning kummaline ja isemoodi ehitis on kiiresti huviliste poolt ka Raadil üles leitud.\nMul veab - ma oskan natuke pilti teha ja see aitab mind tugavalt, aga see ei ole piisav. Lisaks ei ole minu nägemus lugude jagamisest, et see peab olema ainult draamaatiline või vastupidi eufooriliselt õnnelik. Ma tahan uskuda, et päris rõõm elab meiega koos ja käib meiega kaasas ja ootab, et ta vähemalt korra päevas ka avastataks!\nMeil kõigil on oma väikeseid ja suuremaid võite ning kaotusi, avastusi ja salgamisi. Kui ausalt iseendaga vestelda, siis saad kindlasti aru, et ka sul on vägev lugu.\nLiis Aedmaa: ma polnud algul üldse kindel, mis "Emadepäevast" välja tuleb | Teater | ERR\nEttevõtte annetus — SOS Lasteküla\nMina elan oma elu ja sellega käib kaasas minu lugu. Sinu elul on sinu nägu ja lugu. Võrdlemine selles kontekstis pole kohane. Ja nüüd ongi nii, et ma küsin teie abi, et leida inimesi, kes soovivad oma lugusid jutustada läbi minu. Mul on ju tegelikult nii palju inimesi, keda ma veidi juba tunnen ja kellega pildistame vähemalt korra aastas juba 7 aastatki.\nRiputas paja konksu otsa.\nIga laps vajab armastust ja tähelepanu ehk ainult talle pühendatud kvaliteetaega.


Autor: Ylle Tampere – Lehekülg 5 – Accelerista\nOled siin:Esileht»Autor: Ylle Tampere (Leht 5)\nKliimamuutus ei ole nali: põuaajal kaevuveega autot pesta ei tasu\nUus reaalsus meie põuastel suvedel on kaevude kuivamine. Üle Eesti tuleb teateid veeta jäänud majapidamistest. Keskkonnaamet soovitab kuival ajal puhta…\nAutojuhid kurdavad, et ootamatult vaatevälja ilmuvad suured ratturite salgad tekitavad ohtlikke olukordi. Palusime PPA juhtivkorrakaitseametnikul Sirle Loigol teha puust ja…\nKaalud Lexuse ostmist? Siin on 10 põhjust, miks valida noobel jaapanlane\nautor Ylle Tampere 17. juuni 2019\nMöödunud aastal jõudis Eestis müügile Lexuse lipulaev LS, talvel ES-sedaan ning kevadest rõõmustab linnamaasturisõpru UX. Tõenäoliselt tänu kahele viimatinimetatule avastavad…\nTänavu on linnas rajalt maha võetud mullusest üle kahe korra rohkem kihutajaid\nautor Ylle Tampere 16. juuni 2019\nEhkki pööripäev on 21. juunil, toimib meie liiklus juba mõnda aega suvises rütmis: arutud kihutajaid on igapäevane nähtus ning paraku…\nIdarindel muutusteta ehk mis seisus on tulevane elektriautode toetusmeede?\nautor Ylle Tampere 14. juuni 2019\n2018. aastal alustati keskkonnaministeeriumis elektriautode toetuse eelnõuga. Meetme sisuline osa lepiti kokku tänavu talvel. Taotlusvoor peaks avanema selle aasta III…\nautor Ylle Tampere 13. juuni 2019\nNissan Leaf e+ on parasjagu lõpetamas oma üle-Euroopalist elustiilisõitu. Ylle Tampere tegi kaasa Norra etapi ning sõitis 62 kWh akupakiga…\nToyota tõstab tempot: esimesed elektriautod jõuavad müügile paari aasta pärast\nautor Ylle Tampere 10. juuni 2019\nJaapani autohiid Toyota on elektrifitseerimises olnud pigem “ootame-vaatame” seisukohal ning esimesed elektriautod lubanud müügile tuua uue kümnendi lõpul. Konkurents sunnib…\nAlates aprillist saavad automaatkastiga auto juhtimisõiguse taotlejad sõidueksamit teha ka autokooli autoga. Sõiduõpetaja istub eksami ajal kõrvalistmel. Uurisime, miks just…\nautor Ylle Tampere 5. juuni 2019\n7. ja 8. juunil lähevad driftiässad Pärnus Baltikumi meistrivõistlustel vastamisi. Sellest, mis õigupoolest toimuma hakkab, saab aimu videost, mille meie…\nEelmine 1 … 3 4 5 6 7 … 22 Järgmine


Oleviste talvelaager 2016: "Jeesus - minu küte" - Pluss\nHome » Frontpage » Oleviste talvelaager 2016: “Jeesus – minu küte”\n17 jaan., 2016\nKohtla-Nõmme rahvamajas võis 7-10. jaanuaril näha enam kui 60 noort, kes olid kohale tulnud eri paikadest Eestimaalt, et saada täis vaimulikku kütet Oleviste Talvelaagris: “Jeesus – minu küte.”\nKohal olid noored nii Tallinna Metodisti kogusest, 3D kogudusest kui ka Tapalt, Kuressaarest, Valklast, Haapsalust ja Kohtla-Järvelt. Korraldajateks olid Oleviste noored, eesotsas Karin-Liis Tambaumiga, kes korraldab Oleviste noorte talvelaagrit teist aastat.\nNelja päeva jooksul võeti krõbedatest külmakraadidest hoolimata ette palju huvitavat – käidi tutvumas Kohtla-Nõmme kaevandusmuuseumiga, Kiviõli Seikluspargis suusatamas ja lumelauda sõitmas, osaleti maastikumängul ja seminaridel.\nLaagrist osavõtnud Karl jagab: “Kõige vägevam oli hetk, kui ma sain aru, et minu jaoks on olulisem lugeda Piiblit, kui vaadata tahvlist Megadethi särke ja sotsiaalmeedias olla.” Noorte südamed said puudutatud. Seda jagab ka laagri pärast spetsiaalselt Helsingist kohale sõitnud Karin: “Mulle meeldis laagris absoluutselt kõik! Kõige rohkem aga meeldis mulle laupäeva õhtune teenistus – Jumala Vaim liikus seal väga võimsalt.” Viimane õhtu jäi kindlasti eredalt meelde paljudele, kui ülistusbänd andis endast maksimumi ja õhtu lõpus hõisati, hüpati ja tantsiti koos lava ees.\nLaagris ülistuse, köögi ning kohviku poole peal kaasa aidanud särasilmne Elisabeth jagab veel: “Jumal oli väga lähedal ning oli tunda, et ta hoidis paljude südameid enda põues laagri vältel. Isegi kui majas oli vahepeal külm, oli ikkagi sees soe, sest Jeesus oli meie soojus, meie küte ning hoidis meid kõiki laagris üheskoos. Laagrist lahkudes oli mu patarei nii laetud, et läksin järgmine päev kooli sellise energiatulviga, et inimesed ei saanud märkimata jätta, et sära oli sees. See oli kõik Jumal. Meeletult tore aeg oli selles laagris, ning ma tundsin peale seda laagrit suurt tungi jätkuvalt Jumala armastuses ja õpetuses kasvada!”\n1. jaanuar - Jeesuse nimepäev ja uus-aasta\n← Peapiiskopi läkitus jõulupühadeks ja algavaks Issanda aastaks 2016\nNoortetöö Keila koguduses – Marek Roots →


50+ LOOMINGULIST KULDKALA NIME - BLAZE KUNI TWINKIE - KALAD JA AKVAARIUMID - 2022\nMäletan rõõmu ja põnevust, mida tundsin, kui sain lapsena oma esimese kuldkala. Meil oli juba tank troopilisi kalu, kuid see oli mu enda sõber, kelle võitsime karnevalimängus blokk-peol (tagasi, kui inimesed ikka arvasid, et elusolendite kasutamine auhindadena on okei). Kõigile vastuoludele vaatamata elas mu kuldkala pika elu väikeses ristkülikukujulises paagis meie kohvilaual ja hiljem liitus temaga veel ka lemmikloomapoe sõber. Nimetasin esimese kala Flipperiks ja teise Avianaks - nime, mille sõber ja mina leidsime, ühendades meie eesnimed koos. See kõlas meie jaoks eksootiliselt ja kuldkala ei paistnud silma paista.\nKuid need olid päevad enne internetti. Tänapäeval saame teha lõputuid uuringuid kõige populaarsemate kuldkala nimede (Goldie, keegi?) Või kõige loomingulisemate (Super-cali-fragilistic-expiali-kuldkala) kohta. Siin on mõned soovitused, mis võivad aidata teil leida oma sõpru jaoks ideaalse nime.\nNimed, mis põhinevad värvil või mustril\nKuldkala on palju erinevaid värve. Lisaks stereotüüpsele ereoranžile värvusele on tavalistel kuldkaladel ka punast, valget, musta ja kollast värvi. Fancy kuldkaladel on kõik need värvid ja neil võib olla ka selliseid mustreid nagu punktid, triibud või isegi kalico. Kullakala värvi või mustri põhjal nimede valimine teeb meeldejääva ja kirjeldava monikeri.\nOranž: Golda, Goldie või Golden . Kui soovite klassilisemat paaki, pange oma kalale teises keeles sõna "kuld"! Nimi Zahava tähendab heebrea keeles "kuldset" ja kõlab üsna eksootiliselt; Aureus on ladina keeles sama.\nMust: rosinad või ploomid sobivad kortsulise väljanägemisega kaladele; Velvet sujuvaks. Öö või äike toovad pimeduse meelde. Lihav võiks olla Walrus või Seal .\nPunane: Penny, Blaze, Flame, Ruby, Granaat või lihtsalt tavaline punane.\nValge: härmas, lumepall, vahukommi või pärl .\nEheda oranži kapuutsiga väljamõeldud oranda- või pärlmutterkala võiks olla Porgand või Ingver .\nOranži ja valge segu: tiiger või triibuline, kui triibuline; Kreemikott või Twinkie, kui muster on ebakorrapärane.\nIsiksusel põhinevad nimed\nTundub, et mõnel kuldkalal pole nende pisikestes peades suurt midagi toimumas, kuid teistel kaladel õnnestub isiksuse välku näidata. Mis teie kuldkala edasi sai?\nUudishimulik: Nosy, Snoopy või Tere\nHäbelik: ninja või vari\nSuhtlus: peo aeg, sõbralik või mullid\nNutikad: dr Gold\nGluttonous: lõuad, tapja, Gator või ahne\nKalapanga ülemus : kuldisa, suur kala või alfa\nPisike ajuga kala: Dory, pärast sinise takti leidmist Nemo-s .\nTiigi kuldkala nimed\nKui teil on õnne, et teil on oma kuldkala tiik, teate kindlasti pärast pikka päeva ääre ääres istumise rõõmu, jälgides oma kalade viskamist siin-seal, ehk tulete tere ütlema, kui piserdate natuke toitu vee peal. Teie tiigikuldkala on isikud, kuid ka nemad on nagu perekond. Miks mitte valida rühmas koos töötavaid nimesid?\nVürtsid (vastavalt värvile): sool, pipar, Cayenne, paprika, kaneel\nPopkultuuri ikoonid: kuldkalalased (nt Kim Goldfishian, Khloe Goldfishian jne)\nTegelaskujud lemmikraamatust või -filmist : The suure pere ja punaste juuste abil moodustaksid Harry Potteri raamatutest pärit Weasleysid ideaalse kuldkalapere.\nÜkskõik, milliseid nimesid valite, nautige oma kalu, hoidke neid rõõmsana ja hoolitsege nende eest hästi.\nSilte: Koerad Haridus-Keskus Perspektiiv\nKuidas valida oma suurele koerale parim koerahoidja\nCopyright 2022 https://animalartists.net 50+ loomingulist kuldkala nime - Blaze kuni Twinkie


Messingist üksik kraan vooliku ja tihendiga\nSHENZHEN KING OF SUN INDUSTRY CO.,LTD [Guangdong,China] Äri tüüp:Manufacturer , Trade Company Peamised turud: Africa , Asia , Caribbean , East Europe , Europe , Middle East , Other Markets , West Europe , North Europe , Worldwide Eksportija:81% - 90% Certs:ISO9001, CE, Test Report Kirjeldus:Vannitoa valamu mikser,Messingist edevusegisti,Kroomitud üks kraan\nHome > Tooted > Valamu segistikraanid > Valamu mikser > Messingist üksik kraan vooliku ja tihendiga\nMudeli nr.: HN-3A57\nTarne aeg: 45 Päevad\nMessingist vannitoa segistite veevoolu intensiivsus on proportsionaalne sügavusega\nall oleva kraanikausi ja paigalduse, see tähendab sügava basseini saab paigaldada tugeva veega\nvoolukraan. Ärge kunagi paigaldage madalamale basseinile paksu segistit, mis põhjustab inimeste pritsimist\nvee peal. Lisaks peab basseini põhi olema piisavalt kaardus, mitte liiga tasane,\nmuidu koguneb vesi sees.\nKausist messingist kraan on olnud oluline kaubanduse jaoks ja osa avalikust sanitaartehnika segistist.\nSee vannitoa mikser on valmistatud kõrgekvaliteedilisest messingist nr.59. Sellele tekile paigaldatud ühe auguga valamusegisti\npoleeritud kroomi ja paksu karvkattega, mida kasutatakse eriti ehituse ehitise kaunistamiseks ja\nperekondlikud või sotsiaalsed vajadused. See on varustatud roostevabast terasest voolikutega, mis on sooja ja külma sisselaskeavaga. Meie messingist laev\nValamusegisti pakub teile suurt mugavust ja saab teie vannitoa parimaks omaduseks.\nNimi: Tekile paigaldatud kraanikaussi samba kraan Ühe auguga kraanikauss\nMudeli nr: HN-3A57\nPind viimistletud: poleeritud kroomitud\nElektroplaadi paksus: 8–12 μm soola pihustuskatse kahesuguse elektroplaadistuse jaoks järgmiselt:\nKasutusvaldkonnad : Valamissegisti, valamukraan, vannitoa tarvikud Kasutage valamu, valamu ja üldkasutatava veeala jaoks.\nValamukraani ja vaagna suhe, selle parem disain on vesi\nväljalaskeava on suunatud väljapoole zd. See võimaldab veesambal ruumi hõivamata kätte tormata.\n1) Enne selle ühe hoova kraanikausi kraani paigaldamist puhastage torustiku lisandid, näiteks muda või liivane.\n1. Meie segistitel on 5-aastane garantii.\n2. Kvaliteetsed ja keskkonnasõbralikud segistid: kõik segistid kasutavad # 59 messingist, imporditud keraamilist kassetti, edendavad keskkonnakaitse elektrotehnoloogilist 3. tehnoloogiat, mis soodustab keskkonnakaitset.\n4. Laser LOGO kraani käepidemele / värvikarbile koos toodete sildiga või blisterpakend koos meie kaubamärgi printimisega või OEM-i kaubamärgi trükkimisega suurendavad reklaami tõhusust ja turundust.\n5. Üksikpakend: üksikpakend ja 8 või 10 ühikut topeltpakendis.\n6. Lihtne kokkupanek: kogu paigaldamiseks vajalik riistvara on kaasas segisti, montaažijuhised koos iga komplektiga.\n7,100% meie toodetest testitakse enne saatmist.\n8. Näited on valmis 3–7 päeva pärast.\n9. Kohandatud esitlusstiilid ja mõõde:\n10. Toote mõõtmed, galvaniseerimise värv ja värvikarbi printimismuster on kõik kohandatud. Saame teha OEM-i vastavalt klientide kujundusjoonistele, veelgi enam, saame ka ODM-i aluseks võtta klientide nõuded tegelikes projektides.\nV: Oleme tootja, mis asub Hiinas Shen Zhenis.\n2. küsimus: kas teie ettevõte saab pakkuda OEM- ja ODM-teenuseid?\nV: Toetatud on nii OEM kui ka ODM.\n3. küsimus: kas proov on tasuta?\nV: See sõltub sellest, et pärast uute tellimuste esitamist võime proovikulu tagastada.\n4. küsimus: mis on teie maksetingimused?\nV: T / T 30% tagatisraha enne tootmist, saldo 70% enne saatmist.\n5. küsimus: mis on tootmise aeg?\nV: Tavaliselt 30 päeva pärast tellimuse saamist sõltub see tellimuse kogusest.\nKroomitud üks kraan\nVannitoa valamu külmkraan\nVannitoa pesumasina mikser


http://www.polarnopyret.ee/es_ee/slimfitjeans-60369353-728-4 54953 LASTE TEKSAD http://www.polarnopyret.ee/media/catalog/product/6/0/60369353-728_1.jpg 39.90 EUR InStock /Kõik tooted/Kõik riided/Püksid ja retuusid /Kõik tooted/Kõik riided/Teksased /6-12 aastat/Kõik riided 6-12 aastat/Püksid ja retuusid /6-12 aastat/Kõik riided 6-12 aastat/Teksased /6-12 aastat/Kõik riided 6-12 aastat/Uus! Stiilsed klassikalised teksapüksid, kitsama lõikega. Reguleeritav värvel, kinnitatavad luku ja truki abil. Kahe esi- ja tagataskuga. Teeme koostööd BCI-ga (Parema puuvilla algatus) aitamaks edendada ülemaailmset puuvilla tootmist. Loe lähemalt siit: www.bettercotton.org Stiilsed klassikalised teksapüksid, kitsama lõikega. Reguleeritav värvel, kinnitatavad luku ja truki abil. Kahe esi- ja tagataskuga. Teeme koostööd BCI-ga (Parema puuvilla algatus) aitamaks edendada ülemaailmset puuvilla tootmist. Loe lähemalt siit: www.bettercotton.org 39.90\nStiilsed klassikalised teksapüksid, kitsama lõikega. Reguleeritav värvel, kinnitatavad luku ja truki abil. Kahe esi- ja tagataskuga. Teeme koostööd BCI-ga (Parema puuvilla algatus) aitamaks edendada ülemaailmset puuvilla tootmist. Loe lähemalt siit: www.bettercotton.org\nMaterjal: 98% puuvill, 2% spandeks


Trühvlid - Mahetoodang ja GMO vabad - Telli endale või kingituseks\nMmm, trühvlid… Need on maiustuste aadelkond ja kõrgklass! Vaata vaid seda pilti siin kõrval ja juba sa tunnedki nende suussulavate maiuste lõhna ja maitset, eks ole? Päris’e trühvlite süda koosneb Pajumäe talu koorest, värskest koorevõist ja kohupiimast ning sellele annavad iseloomu nii hõrgult eestimaised kui vürtsikalt eksootilised maitsed ja maitsekooslused:\nkohvi ja konjak,\nšokolaad ja tšilli,\nšokolaad ja kadakas,\nbanaan ja sidrun,\nkaneel ja viski,\nTrühvlite tuuma katab temperamentne ja aromaatne šokolaad, mis on valmistatud Peruu mahetaludes kasvatatud maailma kõige vanemast, hinnatumast ja haruldasemast kakaosordist Criollost. Trühvlite valmistamisel kasutame just seda šokolaadi, mis sulle kõige rohkem meeldib: tummist tumedat, patust piima- või vallatut valget.\nŠokolaadi magusaineks on roosuhkrut.\nMeie magusameistrid valmistavad, kaunistavad ja pakivad trühvlid ära vaid tellimuse peale. Meie suussulavad maiused juba niisama laos ei seisa ja iga trühvlikarbike on kokku pandud sinu soovide kohaselt.\nIga trühvli sisse läheb lisaks maitsvatele mahekoostisosadele ka paras ports soojust ja rõõmu. Sellepärast sobivad värskelt valminud Päris’e trühvlid suurepäraselt lähedaste, sõprade, töökaaslaste ja äriklientide üllatamiseks ning otse loomulikult ka iseenda hellitamiseks.\nTrühvlid on pakitud 12–14 kaupa luksuslikku puidust kinkekarpi, aga soovi korral saad neid tellida ka muus karbis ning koos ettevõtte logo ja brändinguga.\nOma soovidest oleks hea teada anda kuni nädal aega enne tähtsat sündmust, sest värskelt valmistatud maiused jõuavad tellijani 4–6 tööpäeva jooksul pärast tellimuse kinnitamist. Novembris ja detsembris võib tellimise aeg mõni päev pikem olla.\nBRITE valik käsitöö trühvleid (Käsitöötrühvlid 12 tk)\n36.90 € +km\nALAIN valik käsitöö trühvleid (Käsitöötrühvlid 24 tk)\n44.90 € +km\nKRISTELLE valik käsitöö trühvleid (Käsitöötrühvlid 14 tk)\n33.90 € +km


MaksuMaksja veebruari tutvustus\nkolmap�ev, 12 m�rts 2008 Allikas: Eesti Maksumaksjate Liit\nVeebruari MaksuMaksjas suurimad rahva raha kulutajad, maksumaksja vaenlased ja sõbrad ning põhjalikud näpunäited tulude deklareerimisest\nMaksumaksja sõbra tiitli pälvisid sõbrapäeval need 18 827 inimest, kes andsid möödunud kevadel oma toetusallkirja maksumaksjate liidu pöördumisele Riigikogu kuluhüvitiste kava vastu, nõudes kõikide maksumaksjate võrdset kohtlemist. Sõbrapäeval esilinastus ka EML tellimusel valminud dokumentaalfilm, milles meenutatakse kuluhüvitiste eelnõud, riigikogulaste käitumist ja allkirjade kogumise käiku. Paarikümne minuti pikkune film ei too vaataja ette üksnes ühe 2007. aasta kevadsuvise nädala sündmustiku, vaid heidab valusa pilgu ka Eesti demokraatia vastuolulisse sisemusse. Õige pea tehakse film ka laiemale avalikkusele kättesaadavaks.\nÜksikasjaliku ülevaate tulude deklareerimisest annab MaksuMaksja veergudel MTA teenindusosakonna juhataja asetäitja Hannes Udde. FIE-de ettevõtlustulu deklareerimise ja maksustamise osas toimunud muudatustest kirjutab lähemalt Rimess MRI OÜ maksukonsultant Gaily Kuusik ning omapoolseid soovitusi jagab EML juhatuse esimees Lasse Lehis.\nKus on kõige parem töötada ehk kuidas pidutsevad riigiasutused? Enne jõule saatis EML kõigile riigiasutustele teabenõude, milles küsis jõulupidudele ja muude üritustele tehtud kulutuste suurust. Saadud tulemusi kommenteerides lausus Riigikontroll, et neis asjus tuleb lähtuda mõistlikkuse põhimõttest ja selle mõistlikkuse tunnetamine on iga asutuse enda asi. Kulutuste mõistlikkuse üle on nüüd võimalik otsustada kõigil MaksuMaksja lugejatel.\nKauaks veel tööraamatuid? Samal ajal kui ametiühingud ja tööandjad koondamishüvitiste ja muude teemade ümber piike murravad, kordab EML oma ammust ettepanekut - töölepingu seadust tuleb muuta ning kaotada ära tööraamatute pidamise ja täitmise kohustus. Kuigi Sotsiaalministeerium on EML-iga ühel nõul tööraamatu vajalikkuse osas, ei soovi ministeerium eraldi seaduse muudatust ette valmistada. Kuna tööõiguse reform on käärinud juba 12 aastat, siis niipea ilmselt muudatusi oodata ei tasu. Samas kinnitas ministeerium, et tööraamatuid ei pea enam tembeldama, kuigi kehtiv õigus seda nõuab. MaksuMaksja toimetus pidas vajalikuks lugejaid aidata ja esitleb siiski võimalikke pitsereid, mida saaks edukalt töös rakendada.\nRiigikogu õiguskomisjoni liige Hanno Pevkur tutvustab uut 2009. a alguses jõustuvat pärimisseadust, mille peamiseks erinevuseks on seniselt vastuvõtusüsteemilt üleminek loobumissüsteemile. Sellega on tekkinud süsteem pärandi automaatseks üleminekuks ja pärandist loobumiseks. Uus süsteem kaotab võimaluse, et kedagi, kellel on õigus pärida, võib täna kuritahtliku soovi korral pärandist ilma jätta, ei saa üks endast lugu pidav riik lubada. Samuti käsitleb autor lähemalt testamendi ja pärimislepinguga seotud muudatusi ning soovitab kõigile pärijatele teha pärandi inventuur, et otsustada, kas võtta pärand vastu või mitte.\nEML jurist Hiie Marrandi tutvustab lugejatele lähetusi ja päevaraha puudutavat uuemat kohtupraktikat ning uurib, kas MTA on oma kodulehel avaldatud juhendites teinud vastavast kohtuotsusest ikka õiged järeldused. Selgub, et tööjõurenti puudutavas juhendis kasutatakse palju ebamäärast mõistekasutust, autojuhtidele makstavat päevaraha puudutav juhend on aga kohtulahendiga selges vastuolus.\nTallinna börsi juhatuse esimees Andrus Alber kirjutab oma arvamusloos, kuidas töötuskindlustusest võiks saada neljas pensionisammas. Inimesed, kes pole töötud olnud, saaksid tööea jooksul kogutud töötuskindlustuse summad osaliselt pensionilisana hiljem tagasi. Samuti oleksid inimesed valmis maksma suuremat protsenti oma tulust, kui teaksid, et saavad selle tulevikus ise kätte. Ka võib see soodustada pikemat töötamist, kuna inimestel koguneb iga aastaga lisaraha.\nKirjutaja: Külaline :: 2008-07-10 15:48:06\nKirjutaja: Külaline :: 2008-07-04 17:55:54\no4jX0l wmhozdcllkea, cespirdxinui, [link=http://tjhhxelaazya.com/]tjhhxelaazya[/link], http://lkehyjdxtjao.com/\nKirjutaja: Külaline :: 2008-07-04 17:06:15\nJH4Hdf tvfxqfrigltc, rrvkzdunfrfa, [link=http://qikezjclstgz.com/]qikezjclstgz[/link], http://nxrgcwajnuxa.com/\nKirjutaja: Külaline :: 2008-05-07 22:17:49\nMJoMyk mucexsyjymcw, bfahbcugxqsa, [link=http://qnahdqekqogh.com/]qnahdqekqogh[/link], http://dgtypraywylz.com/


Aquaman pole sama. Filmitäht kritiseeris isa kõhtu - Trendid - 2022\nAquaman pole sama. Filmitäht kritiseeris isa kõhtu\nFilmitähed on alati luubi all. Seekord polnud Aquamani filmi peaosatäitjal Jason Momoa vedanud. Paparatsod pildistasid tähe palja ülakehaga ja (oh jumal!), Ta on seal ilma kuubikuteta. Sotsiaalmeedia kasutajad hakkasid kirjutama põhjalikke kommentaare ja kritiseerima Momoat. Hispaania ajaleht El Mundo seisis näitleja eest ja kutsus üles lõpetama kuue ploki türannia.\nPärast selle foto avaldamist mängis Momoa välja kui mitte tragöödia, siis vähemalt draama. Fännid hakkasid kohe Aquamani ja Troonide mängu filmimisel näitleja keha ja tema füüsilist vormi võrdlema.\nPostituse alt leiate kommentaare: nii saate vaadata, kui ise jookseb, see pole Momoa, keegi temasarnastest, ta ei näe enam välja nagu tema ise, kas unustasite Photoshopis kõhulihased joonistada või mis??\nOli ka neid, kes kuulsuse poolele jäid ja bodyshamerite vastu olid: Kas inimene ei saa mõnda aega süüa ja lihtsalt lõõgastuda? Taeva huvides on ta puhkusel, lase tal oma keha häbenemata lõbutseda.\nKui Jason Momoa oma keha pärast häbeneb ... Hoidke mu rahakotti, kui hüppan oma draakonile ...\nLisaks ilmusid postituse alla #dadbod sildid, mis tähendab issi keha. See kontseptsioon ilmus mitte nii kaua aega tagasi tänu ameeriklasele Mackenzie Pearsonile ja tema artiklile, miks tüdrukud armastavad "isa keha". Esialgu oli see äärmiselt positiivse varjundiga ja seletas tüdrukute kirge meeste vastu, kes ei saa mitte ainult jõusaalis trenni teha, vaid ka teleka ees pitsaviiluga lõõgastuda - nende füüsiline vorm sarnaneb nende isadega.\nNüüd, kasutajate sõnul. sotsiaalsed võrgustikud, #dadbod oli korraga kaotanud oma endise ideaalse kuju Leonardo DiCaprio, Chris Pratt, Hugh Jackman.\nLeonardo Di Caprio, Chris Pratt ja Hugh Jackman\nEl Mundo ajakirjanik ja näitlejakoolitaja Sergi Thompson seisid Momoa eest. Ta kinnitas, et Momoa hoolitseb enda eest ja on suurepärases vormis, ning tuletas ka meelde, et tema hoolealune on inimene, mitte Aquaman.\nOleme kindlad, et Momoa ei muretse oma välimuse pärast nii palju kui tema fännid. Pealegi ei kaotanud ta oma superkangelase jõudu ja lihased jäid tallesuurenes ainult keharasva protsent. Meistrivõistluste ekspert ja heaolutreener Andrey Semeshov selgitas, miks sellised muutused on normaalsed:\nKuidas Emelianenko vabanes kõhust. Parimad ab-harjutused MMA võitlejalt\nkas see on kiirenenud ainevahetus või operatsiooni imed?\nEelmine postitus Kus end värskendada? Parimad basseinid Moskvas\nJärgmine postitus Riietu nagu Ronaldo: kellel veel on oma moebränd?\nKendalli jalad: kükitava treening kenade puusade jaoks\nIlusad ja peenikesed jalad on iga tüdruku unistus. Kuid selle ellu äratamine pole nii lihtne. Paljude jaoks on tuharad ja puusad kõige problemaati...\nVeebruar loodi selleks, et oodata märtsi ja soojust (hea, et nii kaua oodata pole). Selle protsessi võimalikult kiireks kiirendamiseks soovitame s...\nJosh Sheehan: 5 legendaarset FMX-i trikkiTrendid


Kõmmari kohtuotsuse teinud kohtunik: mitte just sageli ei põhjusta kannatanud oma käitumisega enda surma | Õhtuleht\nToimetas Triinu Laan, 18. mai 2020, 17:05\nHarju maakohus tegi esmaspäeval teatavaks muusik Raivo Rätte ehk Kõmmari surmaprotsessi otsuse. Karel Šmutov mõisteti süüdi provotseeritud tapmise paragrahvi alusel ning talle määrati kahe aasta ja viie kuu pikkune vanglakaristus.\n"Isiku teo kvalifitseerimiseks provotseeritud tapmisena peab olema tuvastatud esmalt, et isik on toime pannud tahtliku tapmise. Kui see on tuvastatud, siis tuleb kohtul vaadata tapmise toimepanemise asjaolusid ja muuhulgas kannatanu käitumist enne kuritegu," kommenteeris otsust kohtunik Katre Poljakova.\nKõmmari tapmises süüdistatav Karel Šmutov: tunnen kannatanu lähedastele kaasa (4)\n5. märts 2020, 18:30\nFOTOD KOHTUST | Prokurör nõuab Kõmmari tapmises süüdistatavale seitsmeaastast vangistust (97)\n5. märts 2020, 11:06\nKaristusseadustiku paragrahv 115 sätestatud provotseeritud tapmise objektiivne külg sisaldab erilise isikutunnuse olemasolu süüdistataval – teo toimepanemise hetkel äkki tekkinud tugevat hingelise erutuse seisundit. Riigikohtu kriminaalkolleegium on oma lahendis selgitanud, et § 115 kujutab endast tapmise põhikoosseisu priviligeeritud ehk vähemohtlikku koosseisu.\nSüüteokoosseisu kandvaks mõtteks on lähtekoht, et tagajärje (surma) kutsub enda õigusvastase käitumisega esile kannatanu, tapmine on reaktsioon varasemale kehalisele (vägivald) või vaimsele (solvamine) haavamisele. Seega ei välista paragrahv 115 kohaldamist ka asjaolu, kui isiku liikumapanevaks jõuks oli nt kättemaksumotiiv, mida võivad täiendada meeleheide, enda väljapääsmatu olukorra tunnetamine vms.\nParagrahv 115 objektiivse külje jaatamiseks on vaja tuvastada põhjuslik seos erutusseisundi ja kannatanu provotseeriva käitumise vahel. Provokatsioon võib olla ka pikaajaline või süstemaatiline ning seda tuleb käsitada üksikutest vägivalla- või solvamistegudest koosneva tervikteona, st kannatanu(te) käitumisele tuleb terviksituatsiooni silmas pidades anda üldhinnang.\n"Teisisõnu tähendab see, et erutusseisund pole pelgalt meditsiiniline mõiste, mille peaks ja saaks tuvastada üksnes ekspertiisi käigus, vaid lisaks saab selle kindlaks teha ka kannatanu(te) käitumisele antava hinnanguga kriminaalasja menetlemisel. Seejuures tuleb aga tuvastada kannatanu vägivaldne või solvav tegu, mis vahetult vallandas süüdlase emotsionaalse reaktsiooni," selgitas kohtunik.\nKohus peab seega analüüsima süüdistatava emotsionaalset seisundit teo toimepanemise ajal, kontrollimaks, kas tegemist võib olla vastutust kergendava isikutunnusega. Samuti peab kohus andma hinnangu kannatanu käitumisele pidades silmas terviksituatsiooni.\n"Seda paragrahvi rakendatakse harva seetõttu, et mitte just sageli ei põhjusta kannatanud oma käitumisega enda surma. Kõige sagedasemad on sellised süüdimõistmised lähisuhtevägivalla asjades, kus näiteks pikka aega teise abikaasa poolset vägivalda talunud isik on viidud viimase piirini ning kasutab olukorrast pääsemiseks vägivalda, mille tagajärjel teine abikaasa sureb," põhjendas Katre Poljakova.


Lehekülg, mis koondab endas lõviosa internetis saadaolevaid autofirmade ja -tööstuste veebilehti. Esmalt ilmub ekraanile automarkide nimekiri ja kui olete sobiva välja valinud, siis järgmisel leheküljel on toodud selle autofirma tooteid tutvustavad leheküljed erinevates riikides. Tegemist on autofirmade ametlike diileritega üle maailma, nende seas ka Eesti esindajad.\nSellelt saksakeel©selt leheküljelt võib leida uut ja huvitavat, mis automaailmas toimub. Avalehel on põhirõhk suunatud uute automudelite tutvustamisele, lehekülje servast leiavad huvitavaid viiteid nii mootorratta-, vormeli- kui muu autospordi huvilised. Lehekülge värskendatakse kord nädalas, kuid sellele vaatamata jäävad kättesaadavaks ka varasemate nädalate uudised.\nKel tekib soov sukelduda interneti vahendusel maailma autotööstuse ajalukku, siis see lehekülg on igati sobiv koht surfamise alustamiseks. Siit leiab terve rea maailma automuuseumite aadresse ja kel soovi, võib seal saadavate andmete alusel ka ise kohale sõita. Valdav enamus muuseumitest asuvad paraku küll USA-s, kuid leidub muuseumeid ka Inglise ja Uus-Meremaalt.\nTuntud Saksa autoajakirja Autobild kodulehekülg. Lehekülje käepärane ülesehitus võimaldab juba avalehelt valida erinevate rubriikide ja võimaluste vahel. Kättesaadaval on autotestid, uudised, õpetused kuidas talvel autoga toime tulla, lisaks saab näha Saksamaal müüdavate kasutatud autode hindasid. Loomulikult ei puudu viited spordihuvilistele, otsingumootor, lühiuudised jpm.