Grigor Gatchev – A Weblog » Blog Archive » Интелектуалните права: поглед навътре – 2\n« Интелектуалните права: поглед навътре\nПротивозаконно искане за трафични данни от МВР »\nВ предишния запис писах за един от проблемите пред съвременното законодателно уреждане на интелектуалните права. Има обаче и друг, още по-неприятен проблем. Този запис е за него.\nВ юридическата защита на интелектуалните права има и друг важен момент, който касае принципите за ексклузивност и монополност, и който съвременните закони за защита на интелектуални права неглижират, във вреда на обществото.\nЕксклузивни права и монополни права\nВсяко право на собственост е по същността си ексклузивно право. Собственикът (или собствениците) на нещото имат право да се разпореждат с него, докато не-собствениците нямат това право. Ако собствеността върху материалните неща не е ексклузивна, обществото реално не би могло да функционира – хората няма да могат да си ги поделят.\nЕксклузивните права обаче крият един изключително нежелан и опасен за обществото потенциал. Ако дадено ексклузивно право има твърде широк обхват, то рискува да се превърне в монополно право. С изключение на тесен кръг права, свързани с опазването на правата на гражданите, монополните права са пряко отрицание на свободното, и в частност на демократичното общество. Затова е от изключителна важност да бъдат избягвани. (Всъщност, един от най-добрите начини да се дефинира доколко едно общество е свободно, е да се определи доколко монополните права в него са ограничени.)\nТъй като правата на интелектуална собственост са по дефиниция права върху абстракция, те неизбежно имат много по-широк обхват от правата на материална собственост. Например, едно е да имаш ексклузивно право върху твоя екземпляр от “Ян Бибиян”, докато съвсем друго е да имаш ексклузивно право върху произведението “Ян Бибиян”. Ексклузивното право върху екземпляр от книгата би било монополно само ако това е единственият екземпляр на света. Ексклузивното право върху произведението обаче е де факто монопол върху произведението – тоест, то е далеч по-близо до монополно право, отколкото собствеността върху екземпляр от книгата.\nТова личи още по-добре в сферата на патентите. “Ян Бибиян” не е единствената книга на света – дори ако собственикът на правата й се държи като монополист, има още много други хубави книги за четене. Често обаче има само един начин да бъде реализирана (икономически изгодно, или дори оправдано) дадена технология, и той е патентован – реално собственикът на патента е монополист, който “държи като заложник” цялата технология, и съдът защитава това му право. Това положение е твърде близко до ситуацията, в която монополът като принцип е оправдан и защитен от закона – тоест, огромна част от свободата в съответното общество е премахната, и с нея са си отишли и предимствата, които тя носи.\nЧесто бизнесите в областта на интелектуалната собственост протестират, че тя не е равнопоставена на материалната собственост, и това не е справедливо и пречи на бизнеса им. Тези протести обаче удобно пропускат другата страна на нещата – че интелектуалната собственост е много по-широкообхватна, и затова много по-близка до монополна от материалната. Ако бъде поставена наравно с материалната собственост, интелектуалната бързо би поставила обществото в условие на де факто монополизъм. Затова такова “равнопоставяне” е неприемливо както от практическа, така и от юридическа гледна точка.\nКак необходимостта да се компенсират вложените в създаването на интелектуален продукт усилия и средства се балансира с необходимостта да не се нанася вреда на обществото? Малко повече яснота можем да получим, ако си припомним как са възникнали авторските права и патентите.\nСъвременните авторски права тръгват от британския “статут на кралица Анна”. Той е създаден, за да защити интересите както на авторите на книги, така и на печатарите им, и е в полза на съществувалата тогава Гилдия на печатарите. Въвеждането му е подкрепено с две основни съображения: за да бъде улеснено ученето като цяло (в смисъл да бъде поощрено четенето на книги, като се поощри публикуването им), и да бъде опазена собствеността на авторите и печатарите.\nСтатутът на кралица Анна е също така и първият на света статут на собственост, който не я обявява за вечна, а въвежда срок за нея. Той постановява, че авторските права върху дадена книга са валидни за период от 14 години след написването й. Ако след тези 14 години авторът е още жив, той може да поиска еднократно удължаване на правата с още 14 години. След това произведението става “обществена собственост” (public domain).\nСтатутът на кралица Анна е поискан и наложен от монополна организация – Гилдията на печатарите. В черновите му версии това личи много добре. Тъй като обаче те са само посреници, приетата версия защитава техните права косвено, чрез защита на правата на авторите. Ако авторът е починал преди изтичането на 14-годишния срок, печатарят няма право да иска още 14 години заради него, дори ако е купил всички права. Тоест, статутът е в полза на създателя на произведението повече, отколкото на разпространителя му – и това е и логичното положение.\nСтатутът на кралица Анна реално е баланс между интересите на автора и тези на обществото. Интересът на автора е да има монополни права върху произведенията си чак до смъртта си. Интересът на обществото е върху интелектуалните продукти да няма монополни права, за да могат да бъдат използвани по-удобно. В законодателство, базирано върху идеята за собственост върху не-копируеми неща, балансът се постига обикновено чрез деклариране на първоначален срок на монополна собственост върху произведението, и освобождаването му от собственост след срока.\nТази схема се държи на постановяването на оптимална продължителност на началните монополни права. Ако те са твърде кратки, авторът най-често не успява да си върне вложените усилия. (Като резултат, той губи интереса да твори, или крие творбите си, и в крайна сметка обществото също губи.) Ако те са твърде дълги, обществото бива държано в условия на монопол неоправдано дълго време. (Като резултат, то бива “свръхтаксувано” и губи интереса към този тип интелектуални продукти, и в крайна сметка авторът също губи.)\nПодобна е ситуацията и с патентното право. Първото патентно право на света, отново английско, е пряко изведено от тогавашния “Статут на Монополите”. В същото време, патентното право по начало отново е било съобразено с необходимостта от баланс между защитата на дохода на патентодържателите, и защитата на ползата за обществото. Най-ясно това е казано в американското патентно право. Юридическата защита на необходимостта от патентно право в САЩ е дефинирана по следния начин:\n“Ако един изобретател няма защита на правата си върху своето изобретение, той може да го скрие от обществото, и/или да престане да се занимава с изобретяване. Това ще донесе вреди за обществото, като намали броя на достъпните изобретения. Затова е разумно изобретенията да може да бъдат монополна собственост на изобретателя за неголям начален срок, при условие, че той ще ги разкрие, а след изтичането на срока ще бъдат достъпни за цялото общество.”\nЮридическата логика е точно същата, както при авторските права – баланс между интересите на авторите и на потребителите, постиган чрез установяване на първоначален монополен срок. И отново системата работи само ако първоначалният монополен срок бъде подбран да е оптимален – в противен случай губят или авторите, или потребителите (в крайна сметка винаги и двете страни).\nНаглед системата “първоначално монополна собственост, после обществено достояние” е правилната. Всъщност тя е само най-доброто, което може да предложи сегашната правна система, базирана на права за собственост върху не-копируеми вещи. Това личи добре, когато бъде разгледана по-подробно.\nНа теория може да се подбере монополен срок, който да балансира оптимално интересите на автори и потребители. На практика обаче това не е възможно, по много причини. Още по-лошото е, че най-често е невъзможно да се подбере дори задоволителен компромис.\nДа вземем например патентните права. Общоприетият срок на валидност на патент по света към момента е 20 години, без значение на сферата на приложение на патента. Различните сфери обаче предполагат твърде различен срок, тъй като средният живот на една иновация в тях е много различен.\nПовечето иновации в строителството на язовирни стени вероятно биха били актуални и използвани в практиката в течение на стотици години. Също, една язовирна стена се строи по няколко години – тоест, възвращаемостта на иновацията е бавна. В тези условия 20-годишният начален монополен срок е оправдан и разумен.\nВ същото време, огромният процент иновации в областта на софтуера са актуални и използвани в течение на десетина-петнайсет години. Вероятно под един процент са толкова значими и основни, че да бъдат използвани двайсет или повече години. Това означава, че в областта на софтуера срокът на патента като правило покрива целия живот на иновацията – тоест, на практика патентите в софтуера са еквивалентни на вечно монополно право. Това обезсмисля юридически съществуването им – то се оказва в пряко нарушение на идеята и духа на патентното право.\n(Патентите в областта на софтуера са неприемливи и от други гледни точки. От една страна, почти без изключение те са по същество чиста идея, тоест не е допустимо монополът им да попада под правна защита. От друга страна, съвременните силно развити закони за защита на фирмената тайна реално опазват монопола на една иновация достатъчно дълго, за да може иноваторът да го извади на пазара с предимство, и да си върне вложените средства. А силната конкуренция в повечето подбраншове на софтуера прави неизгодно скриването на иновациите.)\nВ крайна сметка, в различните браншове са оптимални твърде различни начални монополни срокове. Приемането на различни срокове обаче не е реалистично, по няколко причини:\n– немалко иновации са приложими в по няколко различни браншове с твърде различен оптимален монополен срок\n– определянето на оптимален срок за всеки бранш би било трудно, скъпо и субективно\n– определянето на оптимален срок би било бавно, а технологични промени в бранша могат рязко да променят оптималния монополен срок в него\n– тъй като оптималният срок във всеки бранш реално ще се променя, ще е необходимо сроковете във всички браншове да се преоценяват непрекъснато\nВ добавка, по-горе разглеждаме идеализирани “средни” животи на иновацията за бранш. Реално всяка иновация има свой живот. Дори в рамките на един бранш животът на различните иновации може да се различава с повече от един порядък. (Дори само това вече дава идея колко голям компромис е механизмът “първоначален монополен период и последващ свободен период”.) Най-сетне, животът на една иновация е невъзможно да бъде определен точно към момента на създаването й – а продължителността на патентната защита е логично да се определи тогава.\nВсичко това иде да покаже, че защитата на интелектуална собственост чрез механизми, пригодени на базата на защитата на материална собственост, е далеч по-малко подходяща и адекватна, отколкото обикновено се предполага. Това води до два големи проблема:\n– защитата на интелектуалната собственост в най-честия случай е неадекватна, и сериозно ощетява авторите или потребителите й (и в крайна сметка неизменно и двете страни)\n– тъй като защитата е неадекватна, тя дава възможност за огромни злоупотреби.\nИ двата проблема заслужават отделно разглеждане, и неведнъж са разглеждани, понякога балансирано, понякога едностранчиво. Може би ще ги разгледам специално в последващи записи. Важното обаче, на което е посветен този запис, е:\nСъвременната система за защита на интелектуалната собственост е неадекватна, тъй като е базирана на принципи, предназначени да защитават не-копируема (материална) собственост. За да върши работата си, тя се опитва да пречи на копируемостта на нещата – тоест, сама по себе си ограничава сериозно както свободата на гражданите, така и развитието на обществото.\nИначе казано: вредата от тази система не е само, че тя може да измести баланса на интересите между автори и потребители. Още преди възможността за изместване на баланса, със самото си съществуване тя пречи на развитието на обществото и нарушава правата на гражданите.\nThis entry was posted on Wednesday, April 28th, 2010 at 12:35 am\tand is filed under Uncategorized. You can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.\n43 Responses to 'Интелектуалните права: поглед навътре – 2'\nГригоре, гащите Адидас (примерно) не-копируеми ли са или са материални? 🙂 Използваш непрецизни термини върху материя, която по самата си природа е хипер-прецизна в боравенето с думите. Не знам какво се опитваш да направиш с тези разсъждения, но с тях нито ще можеш да промениш системата, нито ще можеш да си защитиш правата (които и да са те).\nИма голяма полза от тези разсъждения. Може да не можем веднага да променим системата, но е много важно да има дебат върху проблемите и противоречията на съвременното авторско право. Това е много актуална тема в целият свят.\nГригор може би наистина не е формулирал ясно някои термини, но идеята е ясна. Ще ти дам и друга формулировка на проблема:\n“Има разлика между конвенционалното авторско право и авторското право в Интернет и тя е именно в това, че в Интернет обект на авторско право не могат да бъдат материални произведения. Когато човек напише една история на лист хартия, може да го размаха на улицата, като казва “това е мое, аз ще реша кой, как и кога да го прочете”. Но ако същият този човек измисли друга такава история и я разкаже на децата си, а те я разкажат на всички деца на улицата, не може да излезе и да твърди, че той трябва да решава кой, как и къде да разказва историята. Защото тя е негова, но няма лист, който да размаха. Всички пак ще казват кой е измислил историята и може би много ще уважават автора, но всеки сам ще реши дали да разкаже историята на децата си или не. Това са две на пръв поглед малко различаващи се разбирания за собственост върху творба, но всъщност изграждат цели два свята – единият се гради на авторското право, а другият се опитва да живее въпреки него. В Интернет почти всички истории са от втория вид и макар да е възможно и легално да се наложи парадигмата на първия вид истории, тя нарушава същността на световната мрежа, уврежда идеята за споделяне на информация и в крайна сметка не работи добре. Авторското право следва да бъде “право на автора”, но в среда, която се променя постоянно не може да има прекалено дълги срокове на това право, каквито се приемат за нормални при материалните произведения. В Интернет конвенционалното разбиране за авторско право има проблем. Той може да бъде игнориран, защото интернет-средата позволява противоречията. Но не може да бъде решен тотално в полза на това конвенционално авторско право. Проблемът на авторското право в Интернет е философски. По-точно решението му е философско, защото именно философията може да борави с противоречията свойски, за разлика от правната теория, например. Като всяко философско решение, то представлява по-скоро подробно изследване, проследяване, “следене” на проблема, негово съзвучие, а не застинало правило, нарушаващо баланса на изследвания проблем и силово променящо го.”\nТова е част от една много интересна дипломна работа “Онтология на авторските права в Интернет” на Ясен Василев Праматаров, специалност “Философия”. Цялата разработка работа може да прочетете на адрес:\nНе мога да се въздържа и да не дам линк към мнението на Йовко Ламбрев по въпроса:\nИменно заради големите противоречия в тази област и заради огромният обществен интерес се зароди и големият съвременен феномен, най-бързо развиващото се световно политическо течение, което само за 1-2 години от създаването си вкара представители в Европейският парламент и създаде партии в над 50 държави за по-малко от 2 години.\nА когато говорим за музикални и литературни произведения, сроковете, искани от индустрията, от рода на 70 години след смъртта на автора, са просто абсурдни и нямат никаква логическа база.\nИмам следния казус – няколко автори, които са вложили време и труд в написването на своите произведения. Очакват приход от продажбата им. Такъв приход няма да получат, ако публикуват своите произведения в копируема (израз на Григор) форма. Ами ако ги публикуват он-лайн, но в не-копируема форма? Читателите да могат да четат произведенията он-лайн, но да не могат да ги свалят, следователно и копират? Накърняват ли се свещенните потребителски права в този случай?\nНяма формат който да не позволи копиране/сваляне без да изисква специални защити на хардуерно или софтуерно ниво.\nЕ опита с подобни неща показва, че колкото и да е добро защитеното така съдържание продажбите му са в пъти по-ниски от тези на съдържание необременено с купчина допълнителен боклук.\nКакво разбираш под защити на “софтуерно ниво”? DRM? Между другото това повдига интересен въпрос – защо защитите намаляват продажбите? И още – как свободно разпространяваните заглавия генерират продажби? Заради морала на читателите?\nDRM е чудесен пример за горното.\nЗащитите намаляват продажбите не заради морал, а поради затрудняване и затормозяване на коректните платци.\nДаже имаше чудесна карикатура но не мога да я открия, за това какво получава платилия си ДВД и какво свалилия си торент … закупилия го карат да ползва специален оскъпен плеър, после след като е платил за самото ДВД дебела сума, да изгледа 5 реклами, 6 предупреждения, че е пират дори ако даде на комшията да гледа докато му е на гости… и т.н., а изтеглилия просто клика и гледа това което желае.\nА ако има вариант без затормозяване? Примерно, давам ти сега един линк, ти си четеш без каквито и да е допълнителни изисквания, но не можеш да копираш съдържанието по никакъв начин?\nВсички известни системи за цифрово управление на права (DRM) силно ограничават използваните платформи (хардуер, софтуер). Тези системи са произведени и патентовани от отделни фирми и налагат използването на точно конкретен софтуер или хардуер за използването им, от там и силно ограничава кръга на евентуалните потребители на този продукт. Като се има в предвид и това, че нито една от тези системи не гарантира напълно защитата, всичките тези защити могат да се заобиколят, се вижда, че вредите от прилагането на тези системи за цифрово управление на права са повече от ползите. Това показва и опита на големите интернет магазини като iTunes, които след първоначалното им използване почнаха да премахват тези защити.\nПак има затормозяване, сега съм зает и не мога… после нямам Интернет защото ВиК ремонтирали зад блока и минали през оптиката с багера… какво правим?\nЕлементарно Уотсън… тегля си го нелицензирано сега, ползвам си го довечера.\nМислете в посока абонаменти за услуги, а не свръхпечалби от продукти.\n“Мислете в посока абонаменти за услуги, а не свръхпечалби от продукти.”\nТова е интересно. Според теб какви абонаменти за услуги може да предложи един писател-фантаст да речем? Хайде да не е писателят – да е някой издател-кръвопиец: ти за какви абонаментни услуги си готов да му плащаш?\nИзрично споменах за ситуация в която няма органичаване на използван софтуер/хардуер. Това, че сегашните производители на софтуер/хардуер се опитват да си придърпат килимчето към себе си не означва, че не може да има и други решения, коити не страдат от недостатъците на сега разпространения модел (ако изключим багера на ВИК, който може да се приеме за стихийно бедствие) :). На мен ми е интересно защо никой не се опитва да предлага работещи практични решения за всички страни, а всеки се стреми да си защити правата по някакъв законов път?\nМного фирми и хора се опитват да предлагат работещи практични решения за всички страни, някои по-успешни, други не толкова. В коментарите към предният пост изброих няколко такива примери, но има още наистина много такива примера.\nИзвинявай, но не мога да намеря в предишния постинг линкове към някакви търсения в тази насока – само коментарни статии какво е положението, а не какво може да се направи.\nКнигоиздателите не ги споменавай, че изпадам в тиха бяс… писна ми да издават нещо до някъде и после никой, насила ще ме направят чуждоговорящ.\nИздателите на списания как печелеха с абонамент … докато се търсеха такива неща?\nЗа всичко останало абонаментната система е изпробвана и работи… било като PPV, било като месечни такси (за ТВ, библиотека, аудио), било като абонаментите за софтуер и услуги към него.\nИ пак опираме до ония 3% дето вземат авторите… хайде да си наричаме нещата с истинските имена – разпространителски права.\nЧакай сега, тръгнахме от там дали е възможно, разумно и удовлетворяващо всички страни да има не-копируемо съдържание он-лаайн. Ти казваш че не това е разковничето, а абонаментната система. Добре, аз да речем се абонирам за поредицата книги на Дан Симънс, но само ако мога да си ги сваля на моя комп. Би ли обяснил как абонаментната система в този случай би предотвратила аз да пусна копие на книгите за свободно свааляне (нека да примем хопитетичния случай че всички пари от абонамента отиват в джоба на Дан Симънс и нито стотинка за издателите защото те по дифолт са изедници 🙂 )?\nОтносно публикуването онлайн в не-копируема форма.\nGoogle Books имат подобна услуга за нещо такова. Накратко: потребителят може да чете книгата онлайн, но за някои книги няма лик “Изтегляне” (по желание на автора). За някои книги са достъпни за преглед само някои страници, но има и такива, на които са достъпни всички страници (пак по желание на автора). Ако авторът е умрял и са минали достатъчно години за да изтекат авторските права книгата има линк “Изтегляне” – т.е. може да се тегли в подходящ за четене офлайн формат – PDF.\nАко читател на такава книга реши да я притежава ще трябва или да си я купи или да я снима с програма за снимане на екрана страница по страница, после да я сглобява и да я OCR-ва и т.н.\nУслугата на Google е безплатна за авторите и читателите. Даже има вариант авторите да получават приходи от AdSense (рекламата, която се показва около тяхната книга в Google Books).\nПо принцип читателите да имат постоянен онлайн достъп до книгите и да могат да публикуват линкове е почти същото като да имат книгите на твърдия си диск и да ги публикуват.\nОбаче малката разлика в същност е голяма. Защото много от читателите се интересуват повече от притежанието на съответната книга! Ако им е харесала книгата искат да я имат за да я четат когато си поискат и да я споделят с други хора.\nМного музиканти и певци например вече пускат свободно за некомерсиална употреба техните произведения в интернет. Използват интернет за реклама и набиране на почитатели а печелят от концерти, изпълнения на живо по клубове и от такси от радио и телевизионни станции които ползват произведенията им с комерсиална цел.\nПрекрасен пример от днес направи Българската група ФСБ, която пусна новият си албум за безплатни сваляне от сайта им:\nВ софтуерната индустрия. Там алтернативните пазарни стратегии са много и най разнообразни. Всички знаем за печалбите и пазарните стратегии на фирми като Google, RedHat, AVG, Mozilla, Apache, Eclipse и много други.\nВ периодичните интернет издания (вестници, списания, каталози и т.н.), съдържанието е безплатно и се печели от реклама.\nНе-копируемо съдържание он-лаайн няма, можеш да затрудниш но не можеш предотвратиш копирането в интернет, това е проблема. Но това не означава, че не може да се печели чрез интернет. Горе дадох примери.\n@Йордан Янков: Да се печели в Интернет, от абонамент, е съвсем лесно и просто. (И доходно, ако си уредиш нещата.) Стига печеленето да не се жертва в името на свръхпечеленето.\nКъм момента албум песни в Интернет ми струва петнайсетина-двайсет долара. По долар на песен. Точно колкото и на CD. Само че в случая със CD-то издателят има огромен куп разходи, които са лъвският пай от стойността на CD-то, а във втория просто дере от мен девет кожи. Откъде-накъде ще позволявам да ме правят на балък?! Няма пък! Ще открадна албума, толкова е лесно…\nТова е мисленето на повечето нормални хора. Такова е не защото обичат да крадат, а защото мразят да ги правят на балъци. Особено ако не са балъци. И докато се опитват да ги правят на балъци, и ще бъде такова.\nРеалната стойност на албума, с включена вътре “нормална” по петдесетина процента печалба за музикантите и разпространителите, е около половин долар. (Някъде из блога го бях смятал точно как и защо.) Дори за български музиканти, с нашия малък пазар. Какво ще е положението, ако албум песни ми струва онлайн под един лев?\nКолко купени специално албума мога да изслушам за месец (реално, като се има предвид, че и работя по десет-дванайсет часа дневно, и че почти през цялото време мога да слушам легално музика по радиото и пр.)? Два? Три?… С филмите е същото – колко е реално да изгледам на месец? Колко книги мога да изчета, в тези натоварени времена?…\nАко се сметне, се оказва, че за един месец аз потребявам музика, филми и книги (за които да си платя) за около пет-шест лева на месец, при реални цени, с такава “скромна” печалба. Това е горе-долу средното за потребителите на Интернет. Да, мога да сваля хиляди филми и десетки хиляди албуми месечно, но дали ще ги потребя реално? Защото ако не ги потребя, на практика все едно не съм ги свалил. А и нямам нужда да ги свалям, само ще ми задръстват диска. Ако има шанс да изчезнат утре, или от утре цената им да стане 20 долара за албум, има смисъл. Но ако няма да стане, и в обозримото бъдеще ще ги има, на такава цена?\nКакво ще стане, ако Интернет провайдерът ми предложи срещу пет лева повече на месец да мога да свалям законно каквито филми, музика и книги искам от Нета? Сумата ще покрива това, което реално ще потребявам (а ако няма изгледи договорката да се развали, това е и което ще свалям – да не съм съсел, че да трупам складове?). Ако авторите и разпространителите са склонни на такива “скромни” печалби, ще са доволни. А аз дали ще се стисна за пет лева месечно, дори ако никой не ме преследва? Що за бедняк и Плюшкин трябва да съм, за да не ги дам, просто за да не се чувствам просяк, крадец и мизерник? Особено ако услугата се предлага масово – масово хората са нормални, и ще очакват и другите нормални хора да не се стиснат за пет лева, за да имат легално и законно под ръка цялата култура.\n… Това не е единственият възможен механизъм, по който да се уреждат нещата. Нито е най-добрият. Има много други, някои по-добри, някои по-лоши. Дадох го като пример, защото хем е 100% зависим от желанието на човек да си плаща (предполага пълна липса на преследване), хем много добре показва, че огромното мнозинство хора ще си плащат – и по каква точно причина ще си плащат, дори ако не са принудени.\nТоест, единственото спасение е всеки автор да си докарва някакви доходи съ със странични дейности, а творчеството му да е свободно разпространявано. нещо, което казах в предишната тема. Добре, но какво да правят хората, които творят, но нито могат да изнасят концерти, нито правят софтуер, нито разпространяват новини? Всички примери, които даваш, засягат някакви дейности, които са доста сложни за изпълнение/организиране и съответно трудни/невъзможни за копиране. Затова и имат възможност да получават пари срещу тях. Писателите обаче не могат нищо да разменят срещу своя труд, за който им трябва само една клавиатура. Те какво да правят?\nНяколко дискусионни момента:\n“Това е мисленето на повечето нормални хора. Такова е не защото обичат да крадат, а защото мразят да ги правят на балъци. ”\nА колко са нормалните хора? А колко са онези за които да платиш, значи си балък?\n“Реалната стойност на албума …”\nКакво ще наричаме “реална стойност”? Кой определя реалността?\nИма и още нещо – досега в моята практика съм се убедил, че създаването на едно нещо (ако то ти идва от вътре както се казва) не е много голям проблем. Големият проблем е как да бъдеш “чут” от тези, които биха искали да те чуят, да не говорим за тези които биха оценили твоя труд и оригиналност (все пак става дума за информация). Донякъде това прилича на проблема защо маратонките Найки струват 50 долара на пазара, а като себестойност са към 5 долара?\nВ интернет трябва нестандартни пазарни стратегии, дадох тези примери защото са най-очевидни, но това не значи, че и писателите не могат да се възползват от интернет. Някои идеи. В интернет има много списания които публикуват творби (особено по-кратките като разкази и т.н.) на писатели срещу хонорар. Естествено хонорарите не са големи (нарастват колкото по-популярен ставаш), но и ти не предоставяш екслузивните права на произведението и можеш да го предложиш и на 2, 3 – 10 сайт за публикуване (Българският пазар е с ограничени възможности но на англоезичният пазар възможностите са големи). А и веднъж ако пробиеш на тези специализирани онлайн издания има вероятност да те забележи някой издател и да ти предложи изгоден договор. Не съм специалист по маркетинг на художествени произведения, но можеш да се поровиш в интернет и да потърсиш възможности. Не може да няма.\n@Йордан Янков: Нормалните хора са някъде между 60 и 95% от потребителите на Интернет. В моите кръгове са около 95%; склонен съм да мисля, че извън тях може и да не са толкова културни. Но не очаквам в България да има значима група Интернет потребители, които ще предпочетат да се чувстват като мизерници, вместо да платят пет лева на месец, за да имат всичката култура, която съществува. За огромното мнозинство от хора да си балък ще значи да се опитваш да крадеш нещо толкова голямо и богато, при положение, че срещу пет лева можеш да го имаш законно и свободно. Все едно да се опитваш да се пробуташ в киното без билет, ако билетът струва примерно двайсет стотинки…\nРеалната стойност на албума се определя от неговата себестойност. Тя пък се определя от количеството труд, вложено в него (от съчиняването на текстовете и мелодиите, та до излъчването на рекламите), пресметнато при условия на добра (но не извънредна) заплата. С книгите е подобно. С филмите е малко по-сложно, но принципът е същият: за всеки филм се знае колко е струвало да се направи.\nПроблемът с известността и реалното качество винаги го има, и той не е същностно свързан с разминаването между моделите на не-копируема собственост и на копируема собственост. Предпочитам да не го чопля тук, за да не превръщам записа в пенкилер. Има обаче мерки и начини, с които може да бъде чоплен.\nМежду другото, едно предимство на модела, който предложих, е че всеки наистина може да споделя произведенията, които е свалил, на практика свободно. При положение, че си плащаш петте лева за ползване, има ли значение дали сваляш филма точно от официалния сайт на провайдера, или от диска на някой свалил го вече? Резултатът ще е много по-добро балансиране на товара на мрежите, и много по-добра достъпност за произведенията – печелят и потребителите, и провайдерите, и авторите.\nМога само да кажа: netflix (гледай колкото филми искаш – за 9 долара на месец). Когато и в БГ има такава услуга (на български), пак ще си говорим. В момента темата (казусът) е: да спрем интернет и да се върнем в каменната ера с хардуерни носители или да не правим нищо.\n“които ще предпочетат да се чувстват като мизерници, вместо да платят пет лева на месец, за да имат всичката култура, която съществува.”\nХм, интересно, някой правил ли е такова проучване – дали 5 лева от потрбител са адекватни за поддръжката на цялата световна култура. Малко обидно ми се струва за културата, при положение че се събират по 15 лева от апартамент за чистачка за входа 🙂\n“Между другото, едно предимство на модела, който предложих, е че всеки наистина може да споделя произведенията, които е свалил, на практика свободно. При положение, че си плащаш петте лева за ползване, има ли значение дали сваляш филма точно от официалния сайт на провайдера, или от диска на някой свалил го вече? Резултатът ще е много по-добро балансиране на товара на мрежите, и много по-добра достъпност за произведенията – печелят и потребителите, и провайдерите, и авторите.”\nЕй това не го разбрах – един си плаща за абонамента, а още 10 свободно си го свалят от него. Интересно.\nОстава и още един неясен момент – кой и как ще разпределя между творците от всякакви жанрове абонаментите от 5 лева? Би трябвало лептата на Даун Браун да е колкото на Иван Безимений.\n“Не съм специалист по маркетинг на художествени произведения, но можеш да се поровиш в интернет и да потърсиш възможности. Не може да няма.”\nМоже и да има, но всички струват пари. Писането също струва пари. Забелязването също струва пари. И пак стигаме до положението, че трябва първо да си изкараш пари от някаква друга дейност, а след това да ставаш творец.\nОтричайки реалноста няма да постигнеш нищо.\nА реалноста е, че за авторските възнаграждения трябва нова система, за издателските права трябва нова система, за патентите също.\nНаличните системи се превръщат в империи на водния монопол… във времена в които твърдим, че градим свободни общества зачитащи човешките права.\nПарадокси на едро…\n@Йордан Янков: Пет лева не са адекватни на цялата световна култура, но и никой не може да потреби цялата световна култура. При цени, реални за онлайн разпространение, пет лева са адекватни на колкото средностатистически потребява култура месечно средният Интернет потребител. Ще има редки случаи, които драстично ще излизат извън това, но средностатистически, тоест и финансово, нещата ще са ОК.\nПарадоксът, че 15 лева за чистачка й дават мизерна заплата, а 5 лева за цялата световна култура са достатъчни, е огромен. Но само ако не отчиташ, че трудът на чистачката е не-копируемо благо, а световната култура – копируемо. Отчетеш ли го, парадокс няма – очевидно е, че всичко е наред. (Косвен извод: до каква степен трябва да не разбираме какви изгоди ни дава копируемостта на нещата, за да се опитваме да й пречим чрез закони?)\nЗа плащането на абонамента и свободното сваляне – идеята е, че когато се въведе такъв абонамент, голямото мнозинство Интернет потребители ще предпочетат да си го плащат, ако сумата е разумна. Оттам нататък, откъде точно ще свалят нещото е без значение. (А малкото, които крадат, понеже се стискат за пет лева на месец, дори да не ги преследва полицията, околните ще ги гледат като мизерници и отрепки. И с основание. Който е опрял до пет лева месечно надали ще има Интернет, като начало.)\nЗа коректното разпределяне на абонаментите има прости схеми – например като се следи чии произведения колко биват сваляни, има много начини за това. Има, разбира се, и начини да се опитваш да изиграеш системата, но повечето са лесни за хващане. А тези, които са трудни за хващане, са трудни и за правене, и отиват в една категория с източването на ДДС и пр.\nНе мисля, че отричам реалнността. Ако си чел коментарите ми и към предишния постинг ще видиш, че не е така. Опитвам се да намеря модел, който би могъл да работи, но тъкмо това което вие предлагате засега не е реално.\n“Пет лева не са адекватни на цялата световна култура, но и никой не може да потреби цялата световна култура.”\nА кой ще определя кой каква част от световната култура е потребил? Кой ще определя кой творец колко му се падат от тези пет лева? За да са финансово нещата ОК тъкмо не трябва да са средностатистчески – иначе се получава уравнивиловка.\n“Но само ако не отчиташ, че трудът на чистачката е не-копируемо благо, а световната култура – копируемо. Отчетеш ли го, парадокс няма – очевидно е, че всичко е наред. ”\nЧудесно, получава се че за теб трудът на чистачката е по-ценен от труда на писателя. Е, поне става ясно защо напоследък нещо културата куца в световен мащаб.\n“За плащането на абонамента и свободното сваляне – идеята е, че когато се въведе такъв абонамент, голямото мнозинство Интернет потребители ще предпочетат да си го плащат, ако сумата е разумна.”\nТъкмо термина “разумна” е крайно абстрактен за икономическата реалност. Отиди да обясниш на един автор, че е много разумно да го кара на хляб и вода по възможност, защото на тяхно величество интернет потребителите така им се струва разумно.\n“За коректното разпределяне на абонаментите има прости схеми – например като се следи чии произведения колко биват сваляни, има много начини за това.”\nТакива схеми биха увековечили концентрацията на парите в ръцете на малко, но много богати издатели, защото само те ще могат да диктуват популярността на този или онзи автор. Тосет не правите нищо по различно от сега. Дай ми пари и още утре ще те направя най-четения автор в България.\n*** в рамките на система, базирана върху монетарен монопол, никой от предложените модели няма да е в синхрон с “правата на човека”, ако под това се разбира максимаизиране свободата на личността (и творците, и потребителите).\n*** в рамките на система, в която предимството винаги е у посредниците, никой от предложените модели няма да води до справедливост (както щете я разбирайте).\n@Йордан Янков: Ще определя кой колко култура е потребил който определя кой колко върви по улиците, и ги износва, та да му налага индивидуален специфичен общински данък. За да не се получава уравниловка.\nЗа труда на чистачката и на писателя – според мен идеята е ясна, но просто се пънеш, за да не признаеш, че така става.\nТерминът “разумен” е напълно употребим в икономическата реалност. Примерът, който дадох, е чудесен. И производителите _винаги_ карат на колкото потребителите са решили, че е разумно. Това е фундаментът на икономиката.\nНай-четеният автор в България можеш да ме направиш за кратко. Оттам нататък много бързо ще стана толкова четен, колкото съм кадърен. За колко време ще удържиш Кръстю Пишурката да е по-четен поет от Христо Ботев, и дали вложенията няма да надхвърлят с много възвращаемостта? Още повече в условия на Интернет, когато не можеш да спреш по-талантливите просто да си сложат някъде произведенията, и малко по малко да постигнат носещ прилични доходи дял?…\nСхемата “всичко концентрират малко свръхбогати” важи в условия на пазарна несвобода: свръхбогатството работи именно чрез нея. Където пазарът е реално свободен, не работят – а схемите, които предлагам, постигат свобода в по-голяма степен от реалното положение. Затова и са по-добри. Конкретно тази схема иска сериозна организираност, срещу която големите и богатите ще работят енергично, така че надали ще се получи. Но има и други схеми, съвсем малко по-лоши, които могат да се използват и без толкова организираност. Ако ми останат време и сили от писане на коментари, може да пробвам някоя. 🙂\nНе може да се сравнява авторски труд с материален такъв, авторовите творби ги потребяват множество едновременно, докато материалния труд се полага само неедновременно.\nНещата които предлагаме са се доказвали вече, макар в материалния свят… нещата които се налагат в момента също е доказано до какво водят, до потъпкване на човешки права и концентрация на свръхбогатства в препродавачи.\nДоколкото разбирам тука се лансират поредните мракобесни социалистически идеи. То не случайно в България е нормално още от времето на Тато инженера да взима по-малко от чистачката. Съжалявам че се обадих.\nНе съм добре запознат с положението в България, но тези два линка са може би най-доброто обяснение на западната звездната индустрия:\nМай единствения с подобни идеи и мислене тук си ти 🙂\nЗа твоите 3% или за твоите 61% агитираш в момента?\nДълбоко си заблуден, нежеланието да се плащат свръхцени и да се примирява с монополистични и картелни практики не означава мракобесен социализъм.\nЖалкото е само, че хората са прекалено заблудени и манипулируеми… инак проблема щеше да се реши простичко, масов 3 месечен бойкот на всички продукти на компаниите участващи в картелите искащи да унищожат човешките права за да си гарантират печалбите щеше да свърши добра работа като отговор.\n@Йордан Янков: Да искаш честна конкуренция, иновационни модели на бизнес и справедлив размер на печалбата не е социализъм. Социализъм е да искаш липса на конкуренция, налагане насила на неадекватни методи на дистрибуция и положение, при което тясна олигархия е “народът”, в чието име и за чието благо е всичко. (Прочети линковете от Иван, два коментара по-горе.)\nНе зная дали съжаляваш, че си се обадил, но аз започвам да съжалявам, че одобрих коментарите ти. Мислех, че търсиш истината. Оказва се, че просто тролиш.\nЮтюб и качествените изменения Says:\n[…] Дребнавостта на админите на сайта в прилагането на авторското право така, както го виждат лобистите, стига до там, че масово премахват звука на любителски клипчета, ако за фон е ползвана, или даже само се чува в далечината, някоя песен на изпълнител на гореописаните музикални компании. На любителски клипове братче. Още малко ще дойдат у нас и ще ми залепят лепенка на устата, защото си свиркам песен, без да съм й уредил правата… Изобщо тая работа с интелектуалните и сродни права вече преминава всякакви граници. […]\nGrigor Gatchev - A Weblog » Blog Archive » Интелектуалните права: поглед навътре - 3 Says:\n[…] предишния запис по темата писах как ексклузивното право на собственост, когато […]


Полезно - Макс Стил\nПрактични решения за малката баня\nОбзавеждането на банята може да се окаже доста труден процес, особено когато сте ограничени в пространството. Малките бани се срещат все повече при новото строителство и тяхното обзавеждане понякога може да се окаже истинско предизвикателство, особено ако повече хора използват помещението или имате повече вещи. Ние от Макс Стил имаме няколко практични идеи и решения за вашата малка баня, които можете да приложите на практика и да видите резултата.\nРазнообразие от размери на плочки. Кои да изберем?\nГоворейки за плочки за баня, вече сме разглеждали материалите за изработка, финиша, качеството, подготовката за лепене и фугиране на различните типове стенни и подови настилки. Сега е време да обърнем внимание на размерите на плочките, които ще поставим в банята\nМатирани или гланцирани плочки? Предимства и недостатъци\nДнес на пазара има огромно разнообразие от видове, форми, размери и цветови комбинации на плочки.\nМного често обаче клиентите ни задават въпроса “Кое е по-добро между матираното и глазираното покритие на плочките?”. В тази статия ще обърнем внимание на тяхното производство, покритие, предимствата и недостатъците им. Ще обърнем внимание и на поддръжката и почистването на плочките, защото тези фактори също са от изключителна важност за едно домакинство и за една устойчива баня.\nПолагането на керамични покрития върху основа е трудоемък процес, с който е най-добре да се заемат професионалисти, ако вие самите нямате достатъчно опит в сферата.\nПравилното подготвяне на основата преди полагането на настилката също е изключително важно за здравината и издръжливостта на покритията в бъдеще. Затова преди да започнете процеса на лепене има няколко важни фактора, които трябва да се вземат предвид и да се проверят внимателно. При проблем с който и да е от факторите трябва да се предприеме подмяна на основата или проблемните участъци от нея.\nВсичко за фугите\nВ идеалната баня често гледаме плочките, обзавеждането или декорацията, но рядко обръщаме внимание на малките детайли, които крепят помещението. Днес ще обърнем внимание на фугите и тяхната роля в банята.\nРимлес технологията всъщност се прилага на тоалетните чинии. Съвсем просто обяснено, това са тоалетни, които не съдържат допълнителния ръб, в който циркулира водата.\nКак се определя качеството на плочките?\nДнес сме решили да дадем малко повече яснота и разбиране на термините „първокачествени плочки“, „плочки второ качество“ и други подобни. Много хора реагират негативно, щом чуят, че някой иска да им продаде плочки, които не са първо качество. Това веднага ги отблъсква и отказва от покупката. Плочките от второ качество обаче не са причина за негативизъм, а напротив, те са една чудесна възможност за повечето бани и най-вече бюджети. Важно е да знаем защо това е така.\nПри ремонт на жилището банята отнема най-много време и енергия. Независимо дали това е първият или поредният ремонт, факторите, на които трябва да обърнем внимание са много. Най-интересната част обаче винаги е изборът на плочки. Преди ви разказахме как да изберете между най-използваните материали за баня – фаянс, теракот и гранитогрес. Днес ще ви разведем из света на плочките, ще ви разкрием тайните на дизайна и ще обърнем внимание на практичността и още много, за да може вие да създадете перфектната си баня с перфектните за вас плочки.\nБанята е едно от основните помещения във вашия дом. Тя трябва да бъде влагоустойчива, да не се влияе от температурните промени и да има нехлъзгаща се повърхност на пода. Освен всичко друго, изключително важно е подовата настилка да бъде здрава и устойчива. И не на последно място тя трябва да бъде красива, защото всеки член на семейството прекарва голяма част от времето си в банята. Но как да изберем подходящите плочки за баня? В следващите редове сме посочили едни от основните типове плочки, техните предимства и недостатъци, с което искаме да ви помогнем да направите правилния избор за вашата баня.


Европейският бюджет за 2015 - малко време, безброй разногласия - Избери да научиш повече - Дневник\n17:07, 01 дек 14 , 2432\nТемата за преговорите относно съкращенията в европейския бюджет за 2015 беше избрана от читателите през месец ноември в анкетата "Избери да научиш повече". В анкетата всеки месец читателите избират тема от дневния ред на Европейския парламент, която да бъде разгледана в дълбочина.\nЕжегодно Европейската комисия договаря с държавите членки и Европейския парламент промени на предложения от нея бюджет. Всяка година обаче преговорите стават все по-трудни заради натрупването на неплатените сметки на Европейската комисия. Само по кохезионната политика за 2011 дългът е 11 милиарда евро, а за 2012 – 16 милиарда евро. В момента комисията все още се разплаща за проектите, изпълнени за периода 2013-2014.\nЕвропейският парламент си постави за цел да намали задълженията на ЕС, като одобри достатъчно голям бюджет, за да може комисията да започне изплащането на дълговете си. От 2011 година насам размерът на задълженията на Европейската комисия е достигнал до 28 милиарда евро. Според изчисления на изпълнителния орган на ЕС минимумът необходими средства за разплащането на най-необходимите дългове възлиза на 4.7 милиарда евро.\nВ същото време амбициозните планове и цели на ЕС за следващата година създават необходимост общността да разполага с все повече средства, за да изпълни обещанията си.\nМнението на Съвета на Европейския съюз обаче е, че Брюксел трябва да ограничи щедростта си и да направи съкращения в бюджета. Противоречието е породено от два фактора – желанието на еврокомисията да изпълни обещанията си да инвестира в икономическия растеж и стимулирането на заетостта и стремежът на националните правителства да намалят всички възможни разходи след дълговата криза и многобройните бюджетни икономии у дома.\nСъответно държавите членки многократно настояха европейският бюджет за 2015 г. да бъде по-скромен. През септември Европейският съвет поиска най-големи съкращения от бюджета в раздели "Конкурентоспособност за растеж и заетост" и "Глобална Европа". Съветът също така се обяви за съкращения и в бюджета за реакция при кризи с 384 милиона евро.\nМинистрите предложиха планираният общ бюджет на ЕС за 2015 от 146 милиарда евро да бъде съкратен с 522 милиона, а плащанията - с 2.1 милиарда евро.\nНепосредствено след това комисията по бюджета в Европейския парламент предупреди, че подобно орязване ще попречи на политиките на растеж, образование и хуманитарна подкрепа в Сирия, Украйна и Палестина на ЕС.\nПрез октомври специална комисия от евродепутати призова да бъде отменено искането на на Европейския съвет.\nТова неразбирателство провокира евродепутата от британските консерватори Ричард Ашуърт да определи тазгодишните бюджетни преговори като "катастрофа на забавен кадър". По неговото мнение бюджетната процедура на ЕС позволява лесно да се правят обещания за бъдещето, но когато дойде време за изпълнението им, държавите членки не разполагат с достатъчно приходи, за да изпълнят намеренията си. Ако не се вземат мерки срещу тази вредна практика, Ашуърт очаква растящите сметки да спират нарастването на европейския бюджет:\n"Моментът не е подходящ да увеличаваме размера на европейския бюджет. Той трябва да бъде отражение на това, което се случва в държавите членки – трябва да приоритизираме много добре разходите си и да си зададем въпроса кое е най-важно в момента и от къде ще получим най-голяма добавена стойност срещу парите, които инвестираме.\nОт своя страна Петри Сарвамаа от Европейската народна партия отговаря с аргумента, че ЕС ще изгуби доверието на гражданите, в случай че бъдат предприети сериозни съкращения в бюджета:\n"Много неправителствени организации, компании, също така и студентски програми зависят от средствата, идващи от евробюджета. Глупаво и безотговорно ще бъде, ако по средата на изпълнението на програмата Еразъм наредим на студентите да се връщат вкъщи и им кажем: "Да, ние ви обещахме този проект да бъде успешен, но в момента няма достатъчно пари за него, защото държавите не са изплатили задълженията си."\nРеакцията на Европейския парламент\nПредложението на съвета за съкращение за 2015 беше отхвърлено, като евродепутатите дори добавиха допълнителни 4 милиарда към планираните разходи в проектобюджета на комисията. Чрез тях те планират да гарантират, че сметките за програмите, които са в процес на приключване, ще бъдат разчистени.\nЕдновременно с това парламентът одобри оригиналното предложение на комисията с голямо мнозинство.\nЕвропарламентът разкритикува националните правителства заради закъснялото изплащане на сумите към европейския бюджет. Според тях това е причината плащанията от фондовете да не стигат навреме до получателите си – малкия и средния бизнес, научните проекти и студентите.\nЗаконодателите в Брюксел изразиха мнение, че "европейският бюджет е инвестиционен инструмент, който предоставя животоспасяващи ресурси за малките фирми, неправителствените организации и местните власти".\nЕвродепутатите от бюджетната комисия освен това поискаха повече финансиране за европейските фермери и рибари, които са засегнати от руските търговски санкции.\nМогат ли приходите от глоби да помогнат?\nЕдно от обмисляните разрешения на проблема е използването на собствените ресурси на ЕС за запълване на дупките в бюджета, вместо да се искат средства от държавите членки. Мнозина евродепутати обаче смятат, че такава стъпка би изпратила до държавите членки посланието, че ЕС всъщност не се нуждае от техните вноски и ще породи риска от системно неизпълнение на задълженията им.\nРазногласия между Европейския парламент и Европейския съвет имаше и по отношение на използването на приходите от глоби. На 18 ноември евродепутатите изразиха недоволство заради предложението на съвета 5-те милиарда евро да бъдат предназначени за страните с цел те да се справят с фискалните си дефицити.\nЕвропейският бюджет има свои приходи за 2014, възлизащи на 4.7 милиарда евро - основно от глоби, наложени на банки. Глобите идват от също и от фирми и държави, които са нарушили европейското антритръстово законодателство и други регулации.\nСпоред източници на Евроактив от европарламента, ако системата се радваше на повече гъвкавост, нямаше да има нужда да се променя бюджета за 2015. Според евродепутатите е необходимо да се създаде възможност неизплатените средства да се прехвърлят към следващите години или към различни категории на разходи.\nКогато беше приет многогодишния бюджет за 2014 - 2020, по инициатива на Европейския парламент беше прието т.нар. Междуинституционално споразумение. Според него Европейската комисия се задължава да състави предложение за създаване на инструмент за гъвкавост. Чрез него ще стане възможно да се разгледат всички възможности за пренасочване на очакваните плащания по дълговетете към сферите, където се очакват повече разходи.\nСмята се, че този инструмент е необходима гаранция, че всяко евро от европейския бюджет ще се използва за най-необходимите неща.\nВ началото на мандата си в писмо до вицепредседателя и комисар за бюджета Кристалина Георгиева Жан-Клод Юнкер заяви, че очаква в най-скоро време да получи план за приоритетните плащания на еврокомисията. Създаването на инструмента за гъвкавост обаче не се споменаваше в писмото.\nЕвропейската комисия представи ревизиран вариант на проектобюджета, който предвижда 145.2 милиарда поети задължения и увеличаване на разходите с 0.7%\nКристалина Георгиева заяви, че новото предложение е "добра база за подновяване на преговорите".\nНовото обсъждане ще започва в началото на декември, като ЕС разполага с кратък период от време, за да одобри бюджета.\nАко институциите в Брюксел се провалят в опитите си да постигнат споразумение до 17 декември, Европейският съюз ще започне 2015 година, ограничавайки разходите си на месечна база спрямо бюджета от 2014. Тоест комисията няма да може да харчи повече пари на месец, отколкото е харчила през 2014 година.\nЧитателите на Дневник избраха темата за съкращенията в бюджета на ЕС\nИзберете европейска тема, по която да получите повече информация\nПо коя тема от дневния ред на европарламента искате повече информация?\nРейтинг: 869 17:50, 01 дек 14 Неутрално\nМного баби - разглезено внуче са казали.\nРейтинг: 1262 18:03, 01 дек 14 Неутрално\nЩе го приемат,ама...като нашия-от зор.


Учените са установили, че приема на сол води до затлъстяване.\nСъздаден 20.02.2015 12:32\nПърво открих, че излишната сол в диетата може да доведе до затлъстяване. Солта променя естеството на метаболитните процеси в човешкото тяло в посока на образуване на мастна тъкан, независимо от броя на изядените калории.\nБритански учени са установили, че всеки допълнителен грам сол, който се консумира, увеличава риска от затлъстяване с 25%. Експерти проучват как общото количество храна, консумирана, е свързано с наднормено тегло, но се оказа, че основната роля тук играе количеството сол в храната.\nИзследване, проведено от екип, ръководен от професор Греъм Макгрегър от университета "Кралица Мери" в Лондон, за пръв път откри връзката между солта и затлъстяването.\nЛекарите отдавна знаят, че излишната сол в организма води до повишено кръвно налягане и риск от сърдечно-съдови заболявания, но не е знаел за ефекта му върху метаболизма на мазнините. Учените все още не са установили какъв е механизмът на този ефект - очевидно солта променя метаболизма и води до образуването на мастна тъкан.\nПроучването обхваща 450 деца и 780 възрастни и е проведено през 2008-2009 и 2011-2012. Количеството консумирана сол се оценява чрез анализ на урината и количеството изядени калории се записва от пациентите в специални въпросници.\nНационалната здравна система на Обединеното кралство (NHS) препоръча дозата сол в диетата да не надвишава 6 грама на ден, но според последните статистически данни британците консумират 8.1 грама сол дневно.\nНякои експерти отбелязват, че получените резултати относно връзката между приема на сол и затлъстяването изискват допълнително тестване. Калоричният прием на участниците в експеримента беше оценен според предоставените от тях данни и това би могло да доведе до значителна грешка в изследването.\nПрофесор Сюзън Джебб от Университета в Оксфорд вярва, че затлъстяването е причинено от редица причини, включително приемането на храна с високи калории. Ново проучване за ефекта на солта се основава на приблизителни експериментални данни и все още не предлага механизъм за обяснение на наблюдаваната връзка между прием на сол и наднормено тегло. "Не искам обществеността да изрази мнението, че намаляването на количеството сол, което се консумира, ще облекчи напълно хората със затлъстяване - това е сложен проблем и тук трябва да вземем предвид всички фактори, които водят до появата на наднормено тегло", казва професорът.\nВъз основа на: www.dailymail.co.uk


Premier Hotel Shafran - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nВиж всички 76 места за настаняване в Суми.\nZamostianskaya Street 1/4, Zarichnyi, Суми, Украйна, 40030 - Покажи на картата\n"Cleanliness, friendly staff and good english"\nShafran се намира в град Суми, близо до езерото и предлага а ла карт ресторант. Разполага с безплатен Wi-Fi интернет. Стаите тук имат климатик, минибар и телевизор. Собствените бани включват сешоар и безплатни тоалетни принадлежности. Гостите могат да опитат европейска кухня в ресторанта на място. Центърът на града е на 2 километра. Жп гарата в Суми е на 5 километра от Shafran, а международното летище в град Харков е на 200 километра.\nВсички отзиви (119) Двойка (19) Самостоятелно пътуващ (78) Семейство с малки деца (6) Семейство с големи деца (1) Група (15)\nСумска област Обекти


Калъф с вградена външна батерия за Samsung Galaxy S6 Edge Plus (сребрист), на ТОП Цена — Sim.bg\nSamsung Power Cover ... - 169.00лв\nКратко описание: Оригинален калъф/кейс с външна батерия за Samsung Galaxy S6 Edge Plus (сребрист)\n• Модел: Power Cover\n• Фабричен номер: EP-TG928BS\n• Поликарбонатов кейс с вградена батерия за Samsung Galaxy S6 Edge Plus\n• Зарежда безжично, чрез QI стандарта за индуктивно безжично зареждане\n• Капацитет: 3400 mAh\n• Тип на батерията: Li-Ion 5.85V 13.09 Wh\n• Батериятя се зарежда чрез microUSB кабел (5V/2000mA)\n- Samsung Wireless Charger Pack EP-TG928B\nТова е качествен продукт с продуктов номер 23065 произведен от фирма SAMSUNG. Марката SAMSUNG се е доказала с времето като изключително качествена и креативна. Може да откриете Samsung Power Cover EP-TG928BS - външна батерия и кейс за Samsung Galaxy S6 Edge Plus (сребрист) листнат в категория Кожени калъфи за S6 Edge Plus, на цена 169.00лв. На онлайн магазина ни в този раздел Аксесоари за телефони, Аксесоари за Samsung, Samsung Galaxy S6 Edge Plus, Кожени калъфи за S6 Edge Plus ще откриете разнообразие от продукти на цени за всеки вкус, започващи от 29.00лв до 169.00лв. Голяма част от продуктите - Кожени калъфи за S6 Edge Plus са специално изработени за конкретния мобилен телефон или таблет.\nПродукта Samsung Power Cover EP-TG928BS - външна батерия и кейс за Samsung Galaxy S6 Edge Plus (сребрист) е добавен в сайта на 17 Октомври 2015


В Драгижево празнуваха 125 години читалищна дейност - Болярски новини В Драгижево празнуваха 125 години читалищна дейност - Болярски новини\nпреди 2 години 88 четения\n125-годишнината от създаването на НЧ „Развитие-1894” отпразнуваха дейците на културата в село Драгижево. Настоятелството на читалището посрещна гости, бивши и настоящи читалищни дейци с голям юбилеен концерт. По време на тържеството си будителите получиха от настоящия председател Мария Петрова поздравления, благодарствени грамоти и дипломи за принос в развитието на културата.\nВ празника участваха група за обработен фолклор „Детелина”, с художествен ръководител Цветанка Христова, Детска група за народно пеене „Китчица”, Детска вокална група „Дъга”, младежка група за художествено слово. Свой поздрав поднесоха гост-изпълнителите от Лясковец – балетната Танцова школа „Ритъм” и Фолклорен клуб Лясковско хорце”.\nСвоята годишнина читалищните дейци посрещнаха с частичен ремонт на покрива на сградата, който бе финансиран от Община Лясковец. Сградата е строена през 50-те години на миналия век с размери, отговарящи на тогавашните изисквания – висока, обширна, просторна. В годините назад са извършвани частични ремонтни дейности, включително по Проект „Красива България”. През 2018 т. бе направено освежаване на фоайетата, санитарните помещения, гримьорните. Дейностите продължиха и през 2019 г., когато се наложи обновяване на част от покривната конструкция. Частично бяха подменени цигли, капаци, олуци, водосточни тръби, като средствата за тях бяха осигурени изцяло от бюджета на Община Лясковец. Читалището в село Драгижево едно от най-старите в общината и направеният ремонт ще допринася и в бъдеще за още по-добри условия за развитие и обогатяване на културния живот в селото.\nTags: 125 години читалищна дейност, Драгижево, Лясковец, НЧ "Развитие" 1894\nПредишна статия Кметът на Свищов Генчо Генчев получи национална награда за принос в развитието на българските читалища\nСледваща статия Открит урок на 8 рояла за талантливи деца пианисти от Велико Търново


Не се хващайте на лъжата за лененото семе - Здрави всеки ден - новините за здраве и благополучие\nОще съмнителни храни – не се хващайте на лъжата за лененото семе\nТази нова добавка към храната на хората съдържа омега-3 мастни киселини, но също така и фитоестрогени, които са химикалите, които имат естрогено-подобни действия в тялото ви. И макар че може да е добре жените, които преминават през менупауза да имат излишък от фитоестрогени, за другите хора това може да означава катастрофа. Тези растителни съединения принадлежат към клас естрогеноподбни вещества, които могат да причинят на мъжете да им пораснат гърди, могат да убият желанието за секс и да увеличат броя на заболелите от рак на простатата. То също така допринася за хормоналния дисбаланс в по-голямата част от населението днес. Изследванията показват, че свръхдоза фитоестрогени може да причини ранен пубертет при момичетата и безплодие при жените в детеродна възраст.\nСтъпка 2 – Яжте доста риба Когато стане дума за омега-3 мазнини, повечето хора мислят за ядене на риба. Но нещата не са толкова прости. Повечето риба днес, освен ако не ви е известно нещо друго, вече се отглежда в развъдници. Знаете ли, че отгледаната в развъдник сьомга съдържа по-малко омега-3 мазнини от говеждото? А също така бе открито, че отглежданата в развъдник тилапия съдържа повече омега-6 мазнини от обикновената поничка! Фермерите хранят рибата с царевица и соя, защото те са евтини, но тези храни не са естествени за рибата и причинява възпаление, така че рибата произвежда омега-6 мастни киселини. Препоръчвам ви да ядете по-дребна студеноводна тлъста риба, като сардина и херинга. Можете да ядете и хваната в морето сьомга.\nСтъпка 3 – Авокадо и яйца\nДали не поглъщаме твърде много естроген\nИзточник: Al Sears, More Fake Food – Don’t Fall for the Flaxseed Lie, November 2010\nTags: EPA и DHA, омега-3, протеини, фитоестрогени, хранене, яйца\nPrevious За алое вера накратко, красива картина\nNext Стимулирай метаболизма + имунитета си\n59 thoughts on “Не се хващайте на лъжата за лененото семе”\n23/07/2013 в 8:06 PM\nЛичи си ,че този , който е писал статията не е много в час , но всеки има право да изразява личното си мнение. Има поне 10 пробойни в теорията си.\nВасилев Марго каза:\n23/07/2013 в 10:36 PM\nА за конопеното семе как стои въпроса?\nTeodora Dimitrowa каза:\n24/07/2013 в 4:18 AM\nЗАЩО ПЪК, ВСЯКА ИНФОРМАЦИЯ ИМА И СВОЯТА ДОЗА ИСТИНА, ПОЛЕЗНОТО ЗА ЕДНИ ВРЕДИ НА ДРУГИ И ОБРАТНОТО, ДОКАЗАТЕЛСТВАТА СА САМО И ЕДИНСТВЕНО АКО НИЕ САМИ ОПИТАМЕ ЕФЕКТА НА ТОВА, КОЕТО СЕ ДАВА КАТО СРЕДСТВО! НЯМА КАК ДА ЗНАЕШ, ЧЕ ТОРТАТА Е ВКУСНА БЕЗ ДА СИ Я ОПИТАЛ!\nSvetla Hell Georgieva каза:\n01/08/2013 в 9:27 AM\nЛененото семе не било обичайна храна за нас /разбирам българите/. Баба ми едно време сигурно е ядяла киви, авокадо и други подобни изброени в статията. На, прескачала през сайванта до градината да напълни една кошница с бразилски орехи например.\nDimitar Kochinov каза:\n01/08/2013 в 5:03 PM\nдядо пък карал каруцата само на климатик ))\nRumen Ivanov каза:\n02/08/2013 в 5:43 AM\nСъс същата увереност във САЩ върви дезинформораща кампания твърдяща че естествените витамини и в частност витамин D са вредни за здравето и са причина за повечето болести. По добри били синтетичните фарма продукти. После доказаха че тези твърдения били резултат от картелно споразумение между фарма корпорации……. Разбира се никой няма интерес хората да приемат Витамин Д и други полезни витамини и да не заболяват от Рак и други болести.\n02/08/2013 в 7:12 AM\nГолеми глупости. Както например тукашните лекари съветват да се яде маргарин, а не масло, защото не съдържал холестерол. Да се пие обезмаслено мляко и други подобни.\n08/08/2013 в 5:24 PM\nХолестеролът е полезен! Така се казва и статията в категория ‘Новини’; а маргаринът е евтин и носи печалби, затова го рекламират, статията е ‘Отървете се от умопомрачението, наречено маргарин’ в сайта. Надявам се вече да сте ги прочели. Но и без да сте, сте доста добре информирана. :)) Иска ми се всички хора да са информирани, за да могат сами да решават за себе си.\nSelin Ra каза:\n02/08/2013 в 7:17 PM\nСтатията е страхотна! Плат, напоен с ленено масло в съприкосновение с въздуха се самозапалва! Факт, подробно обяснен по канал "Дискавъри".\n08/08/2013 в 5:25 PM\nНе нас, българите, а хората изобщо – авторът е американец, все пак. И неговата баба сигурно не е яла такива плодове, но защо ние да не се възползваме?! Колкото до американските орехи, с тях трябва да се внимава – по един на ден максимум. :))\n08/08/2013 в 3:31 PM\nАз имам статии само за това колко вредни са синтетичните витамини – за витамин Е вече е публикувана, другите предстои да излязат. Картелите са силни и си правят каквото поискат, наша е задачата да не се хващаме на глупостите им. Именно затова информацията и здравия разум са толкова важни! :))\nКатя Славчева каза:\n01/09/2013 в 4:21 AM\nЗа рибата Треска съм съгласна, но не съм сигурна, когато си я купя дали няма живак и петрол в нея. За ежедневното набавяне на омега 3 и омега 9 по-евтино ми излиза да си взема готов качествен продукт с гарантиран сертификат.\n01/09/2013 в 7:44 AM\nи аз съм на същото мнение; само като прочетох какво препоръчва; както се казва нямам повече въпроси\nIvan Gavrailov каза:\nГлей само израз: "… стандартната американска храна затруднява даже още повече тялото в преобразуването на …", че то вашето храна ли е ве малоумници !!! Хотдога е един вид специфично за щатите растение. Имам спомени от баба ми, че се ползваше много ленено масло.\nKrasimira Sabeva каза:\n12/11/2013 в 8:34 AM\nИзумена съм от тази статия, интересно до сега как така не са установили това твърдение ,аз имам 38 год, стаж и сега съм пенсионерка,фармацевт съм започнах стажа си с лененото масло и….сега го пия '''\nLyubo Yordanov каза:\n21/11/2013 в 1:00 AM\nSvetla Georgieva; Ne vqrvam baba ti da e dojivqla sto godini i otgore?\nKogato choveka e sazdaden e nqmalo sas kakvo da se smeli nqkoe seme ili da se svari neshto drugo! Vsichko koeto trqbva da pretarpi obrabotka bilo to da se smeli ili da se svari edva li e polezno za choveka tai kato choveka e sazdaden sas ideqta da qde surova hrana a ne svarena ili pechena t.e. plodove i zelenchuci makar che za zelenchucite i te sa v posldstvie proizvedeni.S drugi dumi kazano polezno e tova koeto raste po-hrasti i darveta,tova koeto se razmnojava ot samosebesi ot tezi plodovetqloto si nabavq neobhodimite hranitelni veshestva za pravilnoto funkcionirane na organizma sega shte kajete kak shte jiveesh samo na plodove ami mnogo prosto ima i slancheva svetlina tq poddyrja jivota na zemqta i choveka se zarejda ot neq do 1 chas sled izgrev i 1 chas predi zalez( napishi v Google Hira Ratan Manek choveka slanchoqd ima i mnogo drugi toi veche 17 godini mislq vodi tozi nachin na jivot ) za po-sigurno polovin chas sled izgrev i predi zalez gledash slanceto ne sluchaino prirodata taka e sazdadena da ima izgrev i zalez !!!!!! Za dalag jivot kakav e izvoda : PLodove ,voda i gledane na slanceto tova e estestveniq nachin na zarejdane tqloto s energiq i hranitelni veshtestva!!! Ot men vi pojelavam dalag i shtastliv jivot :))\n21/11/2013 в 7:07 AM\nLyubo Yordanov, доста трудно Ви разчетох коментара. По вашата логика лимеца, пшеницата, просото и ред други зърнени култури също не са полезни за човека. Доколкото знам, науката казва друго.\nКато идея посрещането и изпращането на Слънцето е добре както за физическото, така и за психическото здраве. Проблемът е, че не всеки може да си го позволи. Това не е много подходящо например ако човек се е прибрал от работа и е легнал да спи в 05.00. Ако трябва да стане в 06.00 за изгрева – това е стрес за организма. Така че, за да изпълнява тези ритуали, човек трябва да е безработен, пенсионер или с идеално работно време.\n14/12/2013 в 10:04 PM\nАбсолютни глупости .Аз съм веган . Като станеш по-здрав от мене на моите години, ела ми се обади с твоята риба.\n09/03/2014 в 12:39 PM\nА минимум колко, една четвърт от ядката ли…\nПрепоръчителната доза е 50 милиграма и това е минимума.\nPavla Otova каза:\n23/03/2014 в 8:14 AM\nДа, и бразилски орех много е яла баба… И маслото от саша инки също, дядо без него не е сядал на масата…\n24/05/2014 в 2:28 PM\nНай-добре е да се консумират яйца от кокошки чукани от акула…Страхотно съдържание на Омега-3 мастни киселини\nStefka Bialas каза:\n24/05/2014 в 4:17 PM\nКакто винаги сееш "бисери"…\n02/08/2014 в 8:59 AM\nМасло от ЧЕРЕН дроб от треска????\nНякой да ме подсети за риби с бял дроб, че явно нещо съм пропуснала в училище.\nФитУестрогени? Всичко, идващо от растенията, се нарича фитО- еди-какво си.\nНе само преводът и правописът не са й наред в тази статия, както впрочем и на други. Моля Ви, бъдете по-прецизни, все пак пишете за образована публика, а у Вас личат толкова много претенции за дълбоко познание.\nВАЖНО: Слагайте автор и източник, и то отпред, в началото. Тук е споменат най-накрая някой си Ал Сиърс, но кой е този чичо и защо трябва да му се доверим? Не винаги има автор.\nVeska Slavova каза:\n15/11/2014 в 5:07 PM\nБразилският орех да си го ядат бразилците, американският такъв – съответно американците, английският е за англичани… Ние да си ядем това, що е на нашата земя. Природата най-добре знае какво къде да ражда и нека не се увличаме по това що не е по нашите ширини. Да, има доста полезни плодове – цитруси и др. , но нашите са най-под-ходящи за нас.\nЯГода Ягоридкова каза:\n23/01/2015 в 11:27 PM\nЛюбо Йорданов Интересно , какво би се случило с очите ни, ако половин час гледаме слънцето, както препоръчвате??????????\nDaniela Peneva каза:\n03/02/2015 в 5:07 PM\nТъпото ленено масло съдържа алфа липоева киселина,която блокира много важен храносмилателен ензим наречен Делта-6-десатураза,от своя страна тази киселина се преобразува в арахидонова киселина,която структурира лоши айказаноиди (простагландини) супер-хормон синтезиран от тялото. Този лош супер хормон способства за слепването на тромбоцитите и образуване на тромби,високото кръвно, LDL холестерол (лош холестерол),заради синтезът му болките в тялото се усилват и т.н. Пречи на отслабването. Омега 3 мастните киселини EPA (ейказопентаенова) и DHA (докозахексаенова) в сьомгата,скумрията и сардините са хиляди пъти по-препоръчителни спрямо неприятната алфа липоева киселина в лененото семе. Вярно е и твърдението за черният дроб от треска.Статията си е много добра,друг е въпросът от кого се чете и с какви познания по биохимия и физиология е той. Всичко,което прочетох е вярно,защото съм го чела и в учебниците и в ръководствата по медицина.\n03/02/2015 в 5:17 PM\nНе ми е ясно за какво са ти Омега 9,след като човешкото тяло само си ги синтезира ?\nZenko Zanev каза:\n22/03/2015 в 3:07 PM\nНаправо съм във възторг, като чета това! Добре е, че има и професионално написани статии из мрежата, които казват истината за "полезните" храни.\n22/03/2015 в 3:12 PM\nSvetla Hell Georgieva А има и нови изследвания, че схващанията за холестерола са грешни. Маргаринът не съдържа холестерол, но ако човек си изследва холестерола след консумация на маргарин, холестеролът е повишен; при консумация на естествени храни резултатите са в норма. Но никой не го казва това, фармацевтичните компании и хранителната промишленост трябва да печелят!\nPeter GS каза:\n31/03/2015 в 7:37 AM\nКъм Автора, не успорвам подробно написаното във статията ти, както уважавам и труда ти, с изключение на едно, след направено проучване от мен, извода е че лененото семе има анти-естроген ефект във човешкото тяло , което по-скоро е полезно за мъжете в съвременния свят защото повечето имам проблем с доминацията на този хормон!\n31/03/2015 в 11:10 AM\nАбсолютно вярно!!! Ех, защо не са и лекарите като Вас, уважаема Даниела Пенева! Холестеролът е следствие, а не причина за болестни състояния… Оттук следва, че голяма част от лекарствата, които пием срещу холестерол и хипертония например, са ни напълно излишни.\n31/03/2015 в 11:20 AM\nХа ха, да не забравяме обаче, че е важно и да се каже какво е количественото съотношение антиестроген към естроген; това, което не ни казва статията, е, че някои антиестрогени имат едновременно естрогенно, антиестрогенно и антиандрогенно действие, в зависимост от това къде и с кои рецептори в тялото взаимодействат, и как отделният индивид реагира на тези хормоноподобни вещества…. Нож с две остриета… :-)\n19/06/2015 в 8:39 PM\nАко сложите в хранилка за птици различни семена – слънчоглед, пшеница, просо и т.н., и ленено семе, врабчетата избутват лененото семе настрани и не го кълват. Оттук си направете извода сами, доколко е разумно хората да консумират ленено семе…\nЗлатан Димитров каза:\n30/07/2015 в 10:21 AM\n"Днес лененото семе се слага във всичко от зърнените закуски и маргарина до продуктите, заместващи яйцата. Но лененото семе не е изследван във времето продукт. То не е нещо, с което ние сме еволюирали, така че няма начин да кажем как яденето му ще повлияе на хората в дългосрочен план."\nОтг: "Flaxseed was cultivated in Babylon as early as 3000 BC. In the 8th century, King Charlemagne believed so strongly in the health benefits of flaxseed that he passed laws requiring his subjects to consume it."\nДокога бездарници неможещи да проверят елементарни факти ще продължават да спамят?\nIvanka Kim каза:\n20/08/2015 в 12:24 AM\nЛеле, колко е зле тази статия…да сме смееш ли, да плачеш ли просто! И кой е този гениален автор?…Не съм го чувала никога. Добре, поне, че не е българин! За превода няма да коментирам. :D\nКрасимир Янков Савков каза:\n20/08/2015 в 6:47 AM\nТолкова сте тъпи ,че чак вдлъбнати !!!! Приемам смелено ленено семе вече втора седмица и съм ослабнал с 4 кг. ,кръвното ми е отлично ,ям си всичко ,което пожелая !!! И аз да платя на някой ,да олюе нещо или някого веднага ще цъфне статия !!! Утре може да цъфне и статия ,колко е вреден и сусамовия тахан и на това ли ще повярвате !??\nКрасимир Александров каза:\n20/08/2015 в 6:59 AM\nНАЙ-ДОБРОТО СРЕДСТВО СРЕЩУ РАК! cancerless.eu


Отглеждане на виола - любимото цвете на Жозефин\nТрудно е да се намери растение в градината, което да е по-малко взискателно към условията на своето развитие, отколкото сладки къдрави храсти с цветни очи. Отглеждането на виола е възможно дори за човек, който за първи път е излял семена в дланта си за сеитба. Името на растението е трасиращ превод на латинското име на... Read More\nТрудно е да се намери растение в градината, което да е по-малко взискателно към условията на своето развитие, отколкото сладки къдрави храсти с цветни очи. Отглеждането на виола е възможно дори за човек, който за първи път е излял семена в дланта си за сеитба.\nИмето на растението е трасиращ превод на латинското име на рода Violet (Viola). Ароматните цветя са били обожавани от векове в много страни, особено във Франция. Император Наполеон никога не се връщаше у дома при своята Жозефина без нейния любим букет от теменужки. А великият Гьоте винаги излизаше на разходка с торба семена от виола и ги засяваше из цялата околност на Ваймар..\nВ рода Viola от семейство Виолетови са известни около 500, а според някои източници – над 700 вида, разпространени в цялото Северно полукълбо в райони с умерен климат. Виолите се считат за най-популярните от тях в градинското цветарство:\nУилямс и др.\nРастението е много лесно за култивиране, но цветарят, който реши да го засади в цветната си леха, трябва да знае определени правила на селскостопанската технология.\nОтглеждане на виола в градината\nИма няколко начина да засадите сладко цвете във вашата градина. Най-често срещаната е сеитбата на семена, която се извършва както в открита земя, така и за разсад. Сортовите виоли се размножават по вегетативен метод с помощта на резници и наслояване.\nМястото за засаждане се избира слънчево, с рохкава и богата на хумус глинеста почва, добре наторена с калий и фосфор.\nВъзпроизвеждането на виола чрез семена се използва по-често като по-проста и по-евтина възможност за отглеждане на цвете. Ако сеете семена за разсад, тогава цъфтежът може да се очаква още през текущия сезон. Семената, засети в открита земя, ще произведат растения, които ще цъфтят следващата пролет..\nВиолата се засажда в открита земя през май-юни, когато вече е изчезнала заплахата от връщане на пролетни слани. Сеитбата се извършва рядко, на редове и семената се закопчават в почвата на не повече от 1 см. Разсадът се появява за 10-15 дни. Ако времето е сухо, те се поливат леко, за да не се отмиват с натиска на водата. Почвата между редовете се разрохква и се отстраняват плевелите.\nКогато разсадът порасне, се разрежда, като се оставя разстояние между съседните цветове 7-10 см. Възможно е и бране на разсад за 3-4 седмици на лехите, където ще зимува виолата. Първият път след бране растението се засенчва.\nВремето за засаждане на виола за разсад зависи от това кога планират да изчакат цъфтежа. Ако се засяват в края на януари или през февруари, тогава храстите ще зарадват с пъпки в края на май. Мартенската сеитба ще даде цветя в края на лятото.\nПлитките саксии за разсад се пълнят с закупена почва, която се разлива в навечерието на сеитбата с леко розов разтвор на калиев перманганат. Малките семена от виола са разположени в плитки канали, едва покрити с пръст. Поръсете с вода от пулверизатор, покрийте посевите отгоре с найлоново фолио и поставете на перваза на югозападния прозорец.\nМини-оранжерията редовно се проветрява и овлажнява. Разсадът се появява след 10-14 дни. В началото на април те се гмуркат в по-големи саксии, като се задълбочават до семеделните листа. В края на този месец те започват да втвърдяват разсада, като през деня ги излагат на неостъклен балкон или веранда, а през нощта ги връщат в стаята. В открита земя разсадът се засажда през първото или второто десетилетие на май, като се поддържа разстояние между тях от 15-20 см. В началото на юни виолата вече цъфти.\nСъвети от опитни цветари как да засадите красиво виола: ако при засаждане на разсад на градинско легло част от растенията се поставят на сянка, а останалите на осветено място, тогава цъфтежът се удължава.\nТези на слънце разтварят по-рано венчелистчетата, които получават по-малко осветление – цъфтят по-късно и изсъхват след всички останали..\nВъзпроизвеждане на виола чрез резници и наслояване\nОсобено ценните сортове се размножават вегетативно. Резниците се режат от май до юли от добре развити здрави растения. За да направите това, използвайте апикални издънки с 2-3 междувъзлия. Засаждат ги на сенчеста леха близо един до друг, така че да се докосват. Жлебът се разлива добре с вода и резниците се заравят на около 0,5 см. Напръскайте отгоре и покрийте с фолио. След 3-4 седмици вече можете да проверите кои корени има виолата. Обикновено по това време растенията развиват добра коренова система..\nЗа размножаване чрез наслояване растението се засенчва, така че да се простира. В началото на есента издънките се огъват към земята и се поръсват с плодородна почва. До пролетта наслояването се вкоренява и те се пресаждат в градината.\nВиолата се засажда на постоянно място преди зимата в началото на септември чрез претоварване. Вкоренените храсти са покрити със сухи паднали листа, за да ги предпазят от замръзване. През зимата те се уверяват, че по време на размразяване водата не застоява в леглата със зимуващи виоли.\nОтглеждане и грижа за цвете от виола в саксия\nПрез май отгледаният разсад се прехвърля в контейнери за цветя, които се поставят на вътрешния двор, на терасата или се окачват в саксии. Виолетовото обича влагата, но се намокря от застояла вода. Следователно на дъното на саксията е необходим дренажен слой, например от експандирана глина или чакъл. Всяка търговска и плодородна почва е подходяща за виола. Въпреки това, контейнерите могат да се напълнят с обикновена градинска почва, смесена с хумус, и за разхлабване добавете малко едър речен пясък.\nРастенията се овлажняват редовно, като се избягва пресушаване. В навечерието на дългото отсъствие на производителя е възможно поливане и в палета. Седмичните виоли се подхранват с всеки универсален тор за цветя. С тази грижа те отварят пъпките почти през цялото лято..\nКак да се грижим за виола в градината\nОсновните мерки за грижа за виолата в градината са своевременното разрохкване на почвата, особено след дъжд, необходимо е да се отстрани и унищожи кората на земята, което предотвратява проникването на въздух към корените. Едновременно с плевене, плевелите се отстраняват от зоната на хранене на храстите на виола.\nРастението е доста хигрофилно, но се намокря от излишната влага в особено дъждовно лято, ако се окаже в низина, постоянно наводнена с локви. Въпреки това, виолата не трябва да страда от липса на влага, в противен случай цветята стават по-малки, растежът на храстите се забавя, цъфтежът може да спре напълно. При твърде много топлина цветните пъпки не се образуват.\nПървото хранене по време на отглеждането на виола се извършва в навечерието на пъпкуването – супена лъжица нитрофоска се добавя към кофа с вода. Вторият път се подхранва по време на цъфтежа с тор “Агрикола-7”, като се разрежда 1 супена лъжица в 10 литра вода. Разтворът се излива върху растенията под корена.\nСлед като цветята изсъхнат, стъблата се изрязват, оставяйки 10-12 см от нивото на земята, храстите се поливат обилно и се подхранват. Много скоро израстват нови млади издънки, на върховете на които отново се появяват цветя.\nКак да събираме семена от виола\nВремето за събиране на семената идва, когато горната част на семенната шушулка побелее или пожълтява и тя се издига на самата дръжка. Откъснати в този момент, те узряват добре по време на сушене на сенчесто място с активна циркулация на въздуха. Семената на виола запазват кълняемостта си 2-4 години. 1 г от тях съдържа около 800 бр.\nБолести от виола и борбата с тях\nМного производители твърдят, че виолата е устойчива на болести и вредители. Тази забележка обаче е по-вярна по отношение на естествените видове, но сортовите растения са по-уязвими към проблеми в грижите..\nПовечето градински виоли страдат от болест на черния крак и брашнеста мана при условия на висока влажност. За да се предотврати почерняването на основата на стъблото, експертите препоръчват да не се сгъстява засаждането и да се дезинфекцира почвата, като се излива с разтвор на калиев перманганат или основа. Брашнеста мана се третира с разтвор на калцинирана сода и сапун за пране.\nПетното на листата често е застрашено от виола на Wittrock. Обработва се с бордоска течност или медно-сапунен препарат. Виола трицветна и ароматна от аскохит се напръсква с мед-съдържащи средства. Филостикозата най-често се среща при виола и ампелни растения на Williams. Помага за спасяването на насаждения от обработката му преди цъфтежа Бордоска смес или препарати “Abiga-Peak”, “Hom”.\nЗасегнати от питиум (кореново гниене на разсад) или сиво гниене, трицветните, ампелни и ароматни растения от виола се унищожават заедно с буцата пръст, където са израснали. Почвата под съседните здрави храсти се разлива с разтвори на “Maxima” или “Alirin-B”.\nБолните от фузариоз, късна мана или пъстроцветен вирус на теменужки Vittrock, ароматни, Williams и трицветни не могат да бъдат излекувани. Спорите на гъбичките живеят в почвата дълго време и засаждането на виола в градинското легло, където е настъпило поражението, вече не се препоръчва. За да се избегне вирусна инфекция, растението не се засажда в близост до лехи с краставици и тиква..\nВредители от виола и как да се отървем от тях\nПаразитната фауна дразни най-много витрокските теменужки и трикольора. По време на отглеждането на виола има:\nпаякообразни акари при много сухо време;\nпролетен земен червей, изяждащ точките на растеж и корените на растенията;\nседеф – голяма гора или пафия, чиито гъсеници изгризват всички части на цветето;\nшахматна матурна – ларвите й ядат листа;\nкореновата нематода паразитира в корените, образувайки отоци при снасяне на яйца – жлъчки.\nСистемните инсектициди се използват срещу насекоми, кърлежите се отстраняват с помощта на акарициди, а за предотвратяване на появата на нематоди се въвежда натриев нитрат в почвата седмица преди засаждането – 150-200 g на 1 кв. м.\nЗасаждането и грижата за виола на открито не създават много проблеми на производителя. Но приятелският цъфтеж на весели храсти, придружен от ароматен аромат, носи много положителни емоции през цялото лято.\nТайните на отглеждането на виола – видео


Засаждаме правилно зимния лук: практически съвети > Кухня градина > Mad Фермер\nПодготовка на място за засаждане\nЛукът се засажда, където първо е нараснал, не повече от две години подред, и след това трябва да се направи почивка. Това общо правило трябва да се спазва, ако имате интерес да получите добра реколта. Не по-рано от четири години преди кацането на лък на едно и също място, или дори след пет години. Най-добрият лук расте, където реколтата от картофи, царевица или бяло зеле преди това е била събрана.\nЖелателно е да се избере лук за кацане лук с хумус-пясъчна почва или с преобладаване на хумусен глинест.\nЛукът, способен да впечатлява и да предизвиква възхищение, трябва да се засажда на глинести отломки на топли реки.\nОбщите препоръки са, както следва: площадката е суха, вентилирана, без да има тенденция към стагнация на водата. Необходимо е да се създаде възможност за изтичане на дъжд и стопилка, или ще бъде по-практично да се избере парцелът веднага на хълм.\nВнимание.Ако се интересувате от хлабави крушки, както и голям лист маса, а след това, разбира се, напълно безплатно, можете да направите пресен оборски тор за засаждане лук комплект. Ако не искате да поставяте съмнителни експерименти, то като тор можете да използвате хумус или компост. И още по-добре би било да ги приведат под предишната култура.\nКакво да изберем и защо?\nОпитните производители на зеленчуци препоръчват да се вземе малък лук за засаждане през есента. Защо? Има няколко причини за това.\nНа първо място, малки крушки не излъчват стрели, и защо не можете да се страхуват от студено време и пролетни слани, да чака голяма реколта на добро качество на лук. Причината, както се казва, на повърхността - хранителни вещества в тези малки крушки, за освобождаването на стрелката с семената не е достатъчно, но през зимата и началото на пролетта те се натрупват разумна сума на тези важни компоненти на храната, с голяма радост да zazelenitsya пролетта.\nНа второ място, това е наистина икономичен вариант, малки крушки, независимо как изглеждате, докато пролетното засаждане няма да издържи, и затова се харчи за прилична реколта. В допълнение, площта след ранните лук ще бъде необходима за пролетно засаждане на зеленчуци.\nСортовете лук, препоръчани за зимно засаждане: Радар, Сеншу жълто, Allan, Kip-Е, Danilov, Mstiora, Strigunovsky местно, Щутгарт повишила myachkovskogo 300 Odintsovets, Carmen MS Zolotnichok, Sturon.\nНие насаждаме лука правилно! Правила за разтоварване\nПрекарваме жлебове, за да разделим между 10 и 15 см между тях. Ние правим лук кацане, с помощта на стъпка 3 - 10 см, дълбочината на засаждане е от 3 до 4 см.\nРазстоянието варира в зависимост от вида лук, избран за кацане. Колкото по-голяма е крушката, толкова по-голямо е разстоянието между тях - зоната за хранене трябва да е достатъчна.\nДълбочината (3-4 см) се обяснява с факта, че ако е по-малка, крушките излизат от земята през пролетта.\nГърбът на крушката не може да бъде нарязан.\nБърварите трябва да бъдат поръсени със земя и мулчиране, но не се налага поливане.\nМулчирането се извършва преди очакваната студ. Подходящо използване на сухи листа, сух хумус, лавандула, растения, цветни стъбла, стърготини, борови игли и други материали.\nИма опасност от измръзване на лук при слани под -20 ° C, така че е по-добре да държите снега на обекта.\nУсловия за засаждане на зимен лук\nЗимният лук се засажда до началото на тази зима, докато не стане студ. Желателно е от времето на засаждане до появата на замръзване да се запази интервал от около 25 дни.Тъй като климатичните условия се променят всяка година, трябва внимателно да проследявате прогнозите. Можете да направите това: температурата е спаднала, стабилизира се при + 5 ° C и продължава няколко дни, не очаквайте повече, растение.\nПрез пролетта, когато снегът падне, първо отстраняваме мулчиращия материал за ранното затопляне на почвата. Разхлабваме почвата и не забравяйте, че това трябва да се прави всеки път след тежки валежи или поливане. Едновременно можете да направите торене, като използвате пилешки отпадъци (разредени).\nИмаше листа - правим второто хранене. За него можете да използвате - имуномодулатори, антистресанти, стимулатори на растежа (например Plantafol)\nКак да изплашим лука си.\nДо градината, или дори в средата, трябва да засадите невен и невен. Този много ефективен инструмент ще запази реколтата безопасно.\nНяма ли време да засадите невен? Не се притеснявайте, използвайте химически помощници, но се грижете за здравето си, събирайте лука не по-рано от седмица след извършването на тази операция.\nНямахте време да засаждате невен, но не искате да използвате химически лекарства? Има още една, доста подходяща опция. Поръсете между редиците от насадени лук с тютюнев прах или същия прах, смесен с вар.\nАко се използва лечение с химически лук или тютюнев прах за защита срещу лука, трябва да се има предвид, че тези лечения трябва да се правят два пъти (интервал от дни 8-10). Причината е в същия брой поколения мухи. Първият е юни, вторият е средата на юли.\nИнтересно е също така да прочетете за грижите и засаждането на декоративен лук\nДокато лукът се разраства, писалката трябва да бъде взета с тази, която има най-добрата маса на листата, създавайки и развивайки се на други крушки наблизо. Резервирайте предпазливо, защото повреденият лук не е жизнеспособен и не се съхранява дълго време.\nИндикация за зрялост на лука е придобиването чрез покривни скали на характерен цвят за този сорт, например оранжево, синьо и червено. Също и при зреене на лук показва подаване на листа. Понякога листата се поставят специално, за да се ускори зреенето, но е по-добре да изчакате до естествения край на процеса.\nСъбраните лук трябва да се изсушат в открит район с постоянен достъп до чист въздух. Само абсолютно сухи лук са добре запазени, така че обърнете внимание на сухотата на корените и листата.\nСлабо запазени лук, както и с дебел сочен дебел шия.Използвайте първо този лък.\nСлед прибиране на реколтата мястото, където е било засадено лука, може да се използва отново. Ще се използват и добри репички, моркови, ряпа, цвекло, зехтин Daikon (бяла ряпа, известна още като японска или китайска ряпа). Тези култури напълно ще узреят преди студ, освен факта, че например цвекло и моркови не се страхуват от студове и са добре култивирани през прохладната есен.\nГледайте видеоклипа: Садене на лук :)


Музикантът и сомелиер Иван Лечев: Дръжте виното легнало и на тъмно | Всичко за жената\nНапитки 14.02 12:00 45252 0\nРазговаряме с музиканта от ФСБ Иван Лечев, който споделя познанията си на сомелиер, дава препоръки как да изберем качествено вино, как да го съхраняваме и с какви храни да го пием.\nИване, защо стана сомелиер?\nСомелиер съм повече от десет години. Мой приятел - Иван Иванов от Харманли, произвежда вино, а от мен е марката. Разбрах, че прави вино от 40 г. и когато го опитах, бях смаян, че някой може да направи такава напитка в полудомашни условия. Реших да инвестирам в етикет и в бутилиране, а виното да е от него. Така и пише на етикетите - произведено от Иван Иванов, под патронажа на Иван Лечев. Виното е червено. Бялото вино трудно се получава добро у нас.\nОще като разгледате бутилката, тя трябва да изглежда класно. Качествените вина се продават в бутилки с вдлъбнато дъно. Рядко се случва някой да инвестира в скъп етикет и бутилка и да сложи вътре лошо вино. На всички етикети пише, че има сулфити, те го предпазват от нежелани бактерии. Поглеждайте и алкохолния процент. Нормално е той да е 13%, а 14-15% вече е доста силно вино.\nНа какво да обърнем внимание, когато ни го сервират в ресторант?\nБутилката трябва да се отвори пред вас и е добре да се остави за малко да подиша, особено червеното вино. Помиришете тапата, за да проверите дали не е проникнал въздух - тогава виното придобива кафеникаво-мътни отенъци и тотално се разваля. Това задължително трябва да се изисква, защото коркът е естествена материя. Напоследък се слагат и пластмасови тапи, те гарантират, че виното няма да се развали, но му спират развитието. Затова вина с пластмасови тапи е излишно да отлежават. След като проверите тапата, гледайте гърлото на бутилката, за да видите дали съдържанието е добро. Сипва се малко вино в чашата, колкото да отпиете, за да можете да го помиришете добре. После започва огледът. Когато виното е младо, има синкаво-лилави оттенъци. Колкото повече отлежава, оттенъците стават по-кафеникави. Погледнете на светлината дали цветът е красив, дълбок. Отлежалите вина са с тъмен, дълбок цвят на карамел. Зависи от сорта, разбира се, но не бива да има мътен цвят, това е знак, че виното е окислено.\nМоже ли да разпознаем ментето?\nМътният цвят е гаранция, че нещо не е наред. Ако виното не е отлежало 10-15 години, не е редно в него да има землисти, кафяви оттенъци. Ако е мътно, го върнете. След като го оцените по цвят, преди да отпиете се помирисва, ментето си личи веднага. Ще лъха на застояло, на спарено и ще има силни ацетонови нотки, ако съдовете, в които е правено, не са били почистени добре. Силният дъх на карамел също е признак, че виното е окислено. Най-малкото нещо, което дразни обонянието, със сигурност ще дразни още повече на вкус.\nФормата на чашата може ли да промени качествата на виното?\nДа, бил съм свидетел на това. Има едни големи бургундски чаши, в които, като налееш дори не толкова добро вино, то може да развие неподозирани качества.\nКои вина се декантират и защо?\nОтлежалите, защото те често образуват утайка, която в декантера отива на дъното. Освен това в декантера виното разгръща аромата си. Червеното не се сервира студено, защото това убива качествата му. Напоследък има лоша практика хората да държат вината във фризери. Това е грешка. Когато една напитка е замразена, вкусът й стои затворен в нея и няма как да го оцениш. Оптималната температува е 6-8 градуса и за виното, и за бирата. Най-добре е бялото вино да се изстуди в шампаниера с лед. Не бих сложил в едно хубаво вино лед - той съсипва напитката.\nТирбушонът какъв трябва да е?\nПрофесионален най-добре. Бутилката се отваря плавно, а не с плясък. Не бива да се чуе “пльок”, защото се смята, че това стряска виното. Изключение прави шампанското.\nКакво да гледаме, когато си купуваме вино?\nНа етикета трябва да пише контролиран регион. Това значи, че се контролират лозовите масиви. В България вече има специализирани магазини за вино, но в супермаркетите и големите вериги също се продават напитки за ценители. Ако подаряваме вино, не трябва да се стискаме. В момента има хубави вина между 12 и 25 лв. Под 8 лв. е трудно да се намери нещо добро.\nКак да го съхраняваме вкъщи?\nЛегнало, за да може напитката да мокри тапата. Иначе коркът изсъхва, свива се и в бутилката ще проникне въздух. Аз държа моите вина хоризонтално. Не бива и да са на прекалено студено, нито на прекалено топло. Между 8-10 градуса и да са на тъмно.\nКаква е ролята на домакина, когато предлага вино?\nПърво се пита кой ще опита виното. Ако вечерята ще е сериозна, започва се от по-светлите към по-тъмните напитки. Първо с леко бяло вино, след това с розе, но зависи от предястията. С основните ястия се налива червено вино и накрая коняци, уиски. Аз не обичам да смесвам алкохол от различен произход. Ако съм пил вино цяла вечер, накрая предпочитам да пия коняк, а не уиски, защото не е добре да се смесват алкохол от зърно и алкохол от грозде. Ако се пие бира, тогава може да се завърши с уиски.\nКакви са правилата при съчетаването на вино с храна?\nОтлежалите червени вина вървят с дивеч, с узрели сирена. Белите обикновено се препоръчват за морски дарове. Почти не съм виждал червено вино, което да се съчетава с морски храни, защото по неприятен начин ароматът на червеното вино подчертава някои аспекти на морските храни. Розето е универсално. Когато поднасям вкъщи по-силна храна, предлагам по-леки вина и обратно. С узрели сирена поднасям ароматно вино, за да може да се оцени то по достойнство и да не се объркват ароматите.\nКои храни са враг на виното?\nВиното е фина напитка, нищо люто и кисело не му подхожда. Шоколадът също се смята за неподходящ. Макар че напоследък се появиха все по-странни съчетания - елементи на китайската кухня се съчетават с елементи на европейската. Това се нарича фюжън. Зависи дали обичате да експериментирате. Имайте предвид, че по празниците се пускат ментета, не купувайте на доверие, за да не си развалите празника.\nСъс съпругата ти Жени как ще прекарате 14 февруари?\nЗа нас всеки ден е Свети Валентин. Онзи ден много се смяхме, защото аз изведнъж се разтанцувах вкъщи, понеже съм адски щастлив с нея. Много добре си живеем и се разбираме.\nхрани за вино\nНапитки 01.04 19:00 24624 0\nНапитки 30.03 15:10 17568 0\nНапитки 27.03 19:00 51452 0\nНапитки 26.03 08:00 102208 0\nНапитки 22.03 11:00 17568 0\nНапитки 21.03 19:00 46512 0


Болтън - Ипсуич, Англия - Чемпиъншип\nДнешната прогноза е за мача между отборите на Болтън и Ипсуич от 40-ия кръг на сезона в Чемпиъншип на Англия.\nСъстояние на състава на домакините Болтън в шампионата:\nФутболистите на Болтън са 23-ти във временното класиране с общ актив от 32 точки, постигнати след 8 победи, 8 равенства и 23 загуби от началото на шампионата, като в изиграните общо 39 мача имат голова разлика 28-64. В последните си 6 срещи в шампионата съставът е постигнал 2 победи и 4 загуби, при обща голова разлика 7-13.\nПред своите привърженици съставът на Болтън е играл 19 срещи досега, в които има 4 победи, 4 равенства и 11 загуби, при обща голова разлика 12-28. В последните си 4 срещи у дома тимът е записал 1 победа и 3 загуби при голова разлика 3-9, като в последните две от тях Болтън има победа с 2-1 над състава на Милуол и допусна загуба с 0-2 от Шефилд Уензди.\nФорма на отбора гост Ипсуич от началото на шампионата:\nИпсуич заема 24-то място в класирането с общ сбор от 24 точки, записани след 3 победи, 15 равенства и 21 загуби от началото на сезона, като в изиграните общо 39 двубоя има голова разлика 30-64. В предишните си 6 изиграни срещи в шампионата отборът е постигнал 4 равенства и 2 загуби и нямат победа, при голова разлика 5-8.\nНа чужд терен тимът на Ипсуич има 19 двубоя до момента, в които има една победа, 5 равенства и 13 загуби вкарал е 12 попадения в противниковата врата и е получил 37 попадения в мрежата си. В предишните си 4 мача далеч от дома си отборът е записал 3 равенства и една загуба и нямат победа при голова разлика 3-6, като в последните две от тях Ипсуич има 2 равенства - 1-1 с състава на Уест Бромич и 1-1 с Бристъл Сити.\nВ предишните 5 играни сблъсъка между двата отбора, тимът на Болтън не е спечелил нито една победа, тима на Ипсуич е записал 2 победи, а 3 срещи са завършили наравно, при общо голово съотношение 3-7. В последните 2 двубоя у дома срещу Ипсуич, играчите на Болтън нямат победа и 2 равенства.\nТимът на домакините от Болтън няма поражение в предишния си мач в първенството на Англия, а у дома не постигна победа в предишната си среща. Тимът на гостите от Ипсуич е с 6 мача без победа в Англия, а на чужд терен е в серия от 4 двубоя без успех.