Боровиця, Чигиринський район, Черкаська область » Історія міст і сіл Української РСР\nБоровиця, Чигиринський район, Черкаська область\nЧигирин, Чигиринський район, Черкаська область (закінчення)\nУ липні 1637 року запоріжці, очолені гетьманом нереєстрових козаків Павлюком (Павлом Бутом), вступили до Боровиці, і її мешканці приєднались до них. Другого серпня цього ж року двотисячний козацький загін на чолі з полковниками К. Скиданом і С. Биховцем напав на головну квартиру реєстрового козацтва — м. Переяслав — і, захопивши його керівництво — старшого реєстру С. Кононовича, військового писаря Ф. Онушкевича та багатьох інших старшин,— повернувся до Боровиці. На ухвалу козацької ради заарештовану козацьку старшину було розстріляно в містечку, як зрадників. 17 грудня, в розпалі бою під Кумейками, двотисячний загін на чолі з Павлюком і Скиданом відійшов на південь у район Чигирина. Звідти Скидан рушив на Запоріжжя, щоб підготувати нові сили для продовження боротьби. Павлюк залишився в Боровиці для прикриття Скиданового відходу. Під Кумейками козаки і селяни зазнали поразки. В ніч на 18 грудня основне повстанське військо, кероване Д. Гунею, відступило й об’єдналося в Боровиці з загоном Пав люка. Сюди ж прибуло і кілька козацько-селянських загонів, що стояли в Черкасах. 19-го грудня авангард шляхти почав облогу Боровиці Довідавшись про перебування Павлюка в Боровиці, польний гетьман М. Потоцький 20-го грудня прибув туди сам з основними силами. Польсько-шляхетська артилерія невпинно вела гарматний обстріл оточеного козацького табору. Підпалене ворогом містечко горіло, не вистачало води й їжі. Однак обложені чинили рішучий опір. Проте сили були нерівні. І на козацькій раді під Боровицею 24 грудня полковники і військовий писар війська Запорізького Б. Хмельницький підписали вимушену угоду.\nПавлюків канал за селом, Павлюкова могила біля рибартілі і рештки козацьких укріплень, споруджених під керівництвом гетьмана, нагадують людям про народне повстання 1637 року.\nПісля капітуляції під Боровицею запорізькі козаки і повсталі селяни не скорилися гнобителям. Навесні 1638 року вся Наддніпрянська Україна запалала у вогні повстання під проводом Я. Острянина і Д. Гуні. І коли козацький нагін, керований К. Скиданом, захопив Чигирин, населення Боровиці приєдналося до повстання.\nАктивно включилося населення містечка у визвольну війну українського народу проти польсько-шляхетського гноблення. Боровиця стала центром сотні, на чолі якої стояв Іван Проскуренко. 18 листопада 1649 року дорогою на Чигирин в містечку зупинялися посланці Росії Г. Неронов та Г. Богданов. Після возз’єднання України з Росією Чигиринське староство, в тому числі й Боровицю, було віддано гетьманові «на булаву».\nВ 60—70-х рр. XVII ст. Боровиця, як і весь край, терпіла від руїнницьких наскоків турків і татар. За Андрусівським перемир’ям 1667 року містечко увійшло до Польщі. Та його мешканці постійно обстоювали незалежність країни і свою дружбу з єдинокровним російським народом. Так, коли гетьман Правобережжя П. Дорошенко зробив спробу віддати Україну в рабство султанській Туреччині і Кримському ханству, жителі Боровиці взяли до рук зброю. В січні 1674 року вони радо вітали українсько-російське військо під командуванням воєводи Г. Ромодановського та гетьмана І. Самойловича і присягою знову підтвердили свою вірність Росії. Шукаючи рятунку від неволі та від безнастанних турецько-татарських наїздів у ті роки багато поселень з Придніпров’я перебралися в межі Російської держави. Жителі Боровиці теж виїхали на Лівобережжя.\nЗгідно з трактатом про «Вічний мир», підписаним 1686 року між Росією й Польщею, зруйнована Боровиця, як і вся територія над Дніпром від Стайок до Крилова, мала стати незаселеною, нейтральною зоною. Після Прутського миру 1711 року вона відійшла до Польщі. Відроджувалася Боровиця у складі Польщі дуже повільно і вже в іншому місці, за 2 км від старого поселення. Посилення соціально-економічного гніту і національно-релігійних утисків спричинилися до того, що містечко з плином часу економічно занепадає. 1741 року тут було 170 дворів, а через 20 років залишилося 109. З містечка Боровиця стала селом. Його кращі землі захопили магнати. Посесори, орендарі їхніх маєтків, прагнучи викачати якомога більше прибутків для себе, збільшували повинності селян, посилювали визиск. Польська шляхта намагалася насадити в селі унію. Не зупинялася і перед застосуванням сили. Так, 1766 року католицький священик, який прибув сюди в супроводі драгунів, вломився в церкву і пограбував її.\nПісля возз’єднання Правобережної України з Лівобережною у складі Росії 1793 року село увійшло до Чигиринського повіту Брацлавського намісництва. На 1808 рік тут проживало 1684 чоловіка. Спершу мешканці Боровиці приписані до Чигиринського, а згодом до Боровицького казенного маєтку. Зростало малоземелля, збільшувалося оподаткування. За люстрацією 1844 року 294 господарства державних селян Боровиці відробляли 2544 тяглових і 2256 піших днів панщини та 1320 тяглових і 1140 піших днів шарварку. Піші, не забезпечені тяглом селяни, становили майже половину населення. Так, із 234 господарств 37 мали по 4 воли, 7 — по три, 61 — по два, 24 — по одному і 105 були піші.\nВ ході переобліку та межування земель кріпосники вдалися до нарахувань, які значно перевищували справжню ціну наділів. Селян присилували викуповувати піски, болота, пасовиська. Навіть голова Черкасько-Чигиринського з’їзду мирових посередників доповідав київському генерал-губернаторові, що через неправильну класифікацію земель платежі підвищилися від 20 до 60 проц. Серед сіл, де підвищення платежів було особливо великим, він назвав і Боровицю.\n26 березня 1876 року до Боровицької волосної управи зібралося понад 300 селян. 60 чоловік, зайшовши до приміщення, заявили протест проти люстраційних актів, відібрали печатку та папери у старшини й розігнали волосне управління. П’ять днів волость залишалася «без влади». Керівниками заворушення були Степан Корженко, Микола та Андрій Чигирики, Тиміш Бордуніс, Прохор Костенко, Трохим Йосипенко, Ілля Слюсь, Хтодось Дяченко та Юхим Жадан. Власті перекинули в район Чигирина каральні війська. До Боровиці вступив 4-й батальйон Ризького драгунського полку і придушив виступи.\nВикористовуючи розгортання революційного руху на Чигиринщині, народники спробували підняти селянство на повстання. Вони створили нелегальну організацію «Таємна дружина». До неї 1877 року вступило і чимало селян Боровиці, керованих Михайлом Гудзем. Змову було розкрито. М. Гудзя засудили на 12 років каторжних робіт, звідки він і не повернувся, а другого активного керівника організації у Боровиці Прокопа Ширицю вислали на далеку північ.\nЗадихаючись від малоземелля, селяни шукали рятунку у відходництві. Розташоване на чумацькому шляху, село у XIX ст., як і раніше, було одним із значних осередків чумацтва на Україні. Чумацькі валки вирушали на південь і південний схід — до Криму і на Дон по сіль та рибу. Заможні, маючи власні «дуби» та пароми, сплавляли Дніпром вантажі сільськогосподарських продуктів до Кременчука, Катеринослава та Олександрівська (Запоріжжя). Бідняки наймитували і на сплаві, і при чумакуванні.\nПід впливом пропаганди соціал-демократів зростали революційні настрої селянства. 4 квітня 1904 року біля села Боровиці на возі селянина Никифора Юхименка жандарми знайшли 4 прокламації, випущені Одеським комітетом РСДРП. У роки революції 1905—1907 рр. мешканці села збиралися на сходки, слухали виступи агітаторів із Черкас та інших міст. На мітингу, влаштованому у лютому 1907 року, присутні вимагали амністії політичним в’язням, добивалися передачі поміщицької землі тим, хто її обробляє.\nПісля придушення революції селяни Боровиці продовжували боротьбу. Так, у 1908 році київський генерал-губернатор у поданні на ім’я міністра юстиції Росії просив вислати у віддалені губернії боровичан Д. Г. Бандурку та А. С. Диренка, які підбурювали селян проти властей.\nТільки Великий Жовтень приніс трудящим визволення від гніту. І жителі Боровиці радісно зустріли звістку про революцію в Петрограді. В умовах постійної тривоги та націоналістичного терору більшовицьке слово торувало шлях до серця селянина. Сотні трудівників села стали до лав борців революції. Серед солдат-фронтовиків, що повернулися навесні 1918 року до Боровиці, були і комуністи. Вони підняли односельців на боротьбу за Радянську владу. Немало їх билося на фронтах громадянської війни. За дорученням Ф. Е. Дзержинського М. Я. Пидюра служив у загоні, що охороняв вождя революції В. І. Леніна. З особливим завзяттям обстоювали Радянську владу комуністи Д. Г. Збаразький, 3. Я. Захарченко, Я. Я. Захарченко і його дружина Н. І. Потьомкіна. Допомагали їм бідняцькі сини Г. І. Збаразький, М. К. Бершадський, М. Й. Чигирик, М. П. Гончаренко, П. К. Пістуненко, які теж щойно повернулися додому.


Чекали 48 років: у прифронтовому Торецьку вперше замінюють вікна у старому палацу культурі | Вільне радіо\nВільне Радіо » Новини » Чекали 48 років: у прифронтовому Торецьку вперше замінюють вікна у старому палацу культурі\nПро це йдеться у сюжеті Антикризового медіа-центру та Радіо Свободи.\nБудівлю не ремонтували з моменту відкриття. Будівля Палацу культури “Україна” раніше належала ДП “Торецьквугілля”. Тепер її передали Торецькій ВЦА.\nЯк повідомляє Радіо Свобода, споруда настільки велика, що вміщує 900 глядачів лише у головному концертному залі. Там є кілька танцювальних залів, зал для боротьби, більярдна кімната й навіть зимовий сад, за яким постійно доглядають досі. Але кілька десятків років палац ніхто не ремонтував.\n“Будівля офіційно відкрита з 30 грудня 1972 року. Впродовж цих 48 років в будівлі, крім реставрації даху, руками ексвласників (ДП “Торецьквугілля”), ніяких робіт не проводилося взагалі”, — розповідає директор ПК “Україна” Владислав Третьяченко.\nКрім відсутності ремонту будівля також зазнала значних пошкоджень в момент активної фази атак бойовиків т.з. “ДНР”.\nВразити можуть не лише масштаби палацу культури, а й ціна його повної реконструкції. За даними Радіо Свободи в проєкті реконструкції цієї будівлі йдеться про суму 250 мільйонів гривень. Лише на ремонт даху потрібно 14 мільйонів гривень.\nПалац культури дочекався хоча б часткового ремонту. Хоч в бюджеті Торецької громади не можуть знайти чверть мільярда гривень на капремонт, але часткову “косметику” палацу культури все ж роблять.\nЩе у 2019 році там почали часткові ремонти та заміни комунікації, які необхідні для будівлі.\n“Впродовж 2019 року відновили підстанцію, опалення, вирішили проблеми з водовідведенням, каналізацією, замінили повністю освітлення, по всій будівлі, було все старого зразка, і витрати електроенергії були просто космічні. Перейшли повністю на світлодіоди”, — розповідає директор ПК “Україна” Владислав Третьяченко.\nА після призначення нового керівника Торецької військово-цивільної адміністрації Василя Чинчика, палацу культури організували ще ремонт.\n“Коли мене призначили керівником військово-цивільної адміністрації, в першу чергу мені впало в око це приміщення, бо це велика монументальна споруда — це здобутки наших пращурів, які будували коштом шахтарів. І ми взяли напрямок — це приміщення реанімувати”, — каже Василь Чинчик.\nПалац культури потрапив під програму відновлення соціальних об’єктів, пошкоджених внаслідок обстрілів в населених пунктах, що розташовані безпосередньо на лінії розмежування. Тож, отримав на ремонт 1,2 мільйона з обласного та 779 тисяч гривень з місцевих бюджетів. За ці гроші в закладі замінюють 352 старих вікна на нові.\nТож, поки палацу культури проводять частковий ремонт, місцева влада шукатиме інші джерела, щоб зробити повну реконструкцію.\n“Ми розуміємо, що сума (на повну реконструкцію – ред.) для бюджету міста непід’ємна на сьогодні, але сподіваємося, що знайдуться небайдужі інвестори, які нам допоможуть реалізувати цей проєкт”, — розповідає голова Торецької військово-цивільної адміністрації Василь Чинчик.\nНаразі палац культури вже приймає людей. На гуртки з народних, бальних, танців та театр-студію естрадних ляльок ходять понад 200 дітей.


Фімоз у дітей: лікування - ABC Chemicals\nФімоз у дітей: лікування\nКрайня плоть, або препуцій, вважається одним з найдавніших анатомічних утворень, яке виникло у приматів багато мільйонів років тому з захисною метою меатусу та шкіри головки статевого члена від негативного впливу фізичних та хімічних факторів. Одночасно препуцій слугує шкірним ресурсом, необхідним при виникненні ерекції. Велика кількість тактильних рецепторів надає препуцію чутливість, подібну до такої у кінчиків пальців, тоді як чутливість шкіри головки пеніса не перевищує шкірної чутливості підошви. Препуцій має багате кровопостачання та містить термочутливі гладкі клітини, скорочення яких захищає головку пеніса від холодової травми. Звуження препуціального кільця призводить до фімозу, який поділяється на фізіологічний, або первинний, та патологічний, або вторинний. Внутрішнє склеювання листка крайньої плоті та головки статевого члена у дітей віком до 3–6 років відносять до фізіологічного феномену, закладеного генетично. В основі морфологічних змін при патологічному фімозі лежить рубцеве звуження, яке виникає у результаті травмування статевого члена та/або запалення інфекційного генезу. У разі надмірної крайньої плоті виникає гіпертрофічний фімоз, а при спробі оголити головку статевого члена препуцій витягується у вигляді хоботка. До групи ризику виникнення фімозу входять хлопчики з рецидивним баланітом і травмою крайньої шкірочки внаслідок грубого виведення головки статевого члена у ранньому віці. Більшість факторів, які впливають на стан препуція, мають доброякісний характер, однак потребують уваги лікаря та батьків. Серед факторів, які впливають на стан препуція, найчастіше відзначають такі:\nсмегма — це скопичення епітеліальних клітин, яке не потребує спеціального очищення;\nпарафімоз виникає при тривалому втягненні препуція, у результаті чого виникає болісний набряк головки статевого члена та порушується сечовипускання. У більшості випадків лікування полягає в намаганні вправити головку в препуціальне кільце. Не є підставою для обрізання;\nспайки часто наявні у дітей внаслідок щільнішого прилягання шкіри до головки пеніса. Залежно від індивідуальної еластичності шкіри у деяких дітей препуцій може щільно прилягати до головки та зникати з віком, що пов’язують із виникненням спонтанної ерекції та набуттям дитиною гігієнічних навичок. В окремих випадках рекомендовано застосування місцевих кортикостероїдів;\nбаланіт часто виникає у разі порушення правил використання підгузок у хлопчиків та неналежної гігієни у дорослих. Лікування полягає в гігієнічних процедурах та місцевому застосуванні антибактеріальних мазей.\nСтратегія лікування у разі фімозу\nЗгідно зі статистичними даними, до підліткового віку (16 років) фімоз залишається у 1% хлопчиків. Основною терапевтичною стратегією є очікувальна тактика та належна гігієна. Терапевтичним рішенням у більшості випадків є поступове обережне розтягнення крайньої плоті з униканням тріщин та радіальних надривів у місці з’єднання зовнішнього та внутрішнього листка препуція. Дослідження довели ефективність місцевих препаратів з кортикостероїдами, однак призначення їх залишається на розсуд лікаря. У разі виникнення рецидивів інфекції нижніх відділів сечовипускного тракту рекомендована додаткова консультація уролога. Показанням для проведення хірургічного лікування є рецидивний баланіт та інфекції нижнього відділу сечовипускного тракту на тлі фімозу. Однак, у разі вроджених аномалій меатуса та пеніса, обрізання не рекомендоване у зв’язку з роллю препуція як шкірного ресурсу для майбутньої меатопластики. Рубцевий фімоз потребує проведення циркулярної резекції, або обрізання.\nТаким чином, можливість повторного місцевого лікування при одночасному дотриманні гігієнічних правил є перевагою над хірургічним лікуванням фімозу у дітей.\nMacGregor Th.B., Pike J.J., Leonard M.P. (2020) Pathologic and physiologic phimosis Approach to the phimotic foreskin (https://www.researchgate.net/publication/5969610_Pathologic_and_physiologic_phimosis_Approach_to_the_phimotic_foreskin).\nВисвітлені особливості лікування фімозу у дітей (2020)


Складено рейтинг автомобілів за співвідношенням “ціна-якість” 2021 року в Україні – AutoMedia – все про автомобильную электронику\nHome /Ford Focus, Hyundai Solaris, Mitsubishi ASX, Renault Logan, Skoda Octavia, Volkswagen Passat, Новини/Складено рейтинг автомобілів за співвідношенням “ціна-якість” 2021 року в Україні\nFord Focus,Hyundai Solaris,Mitsubishi ASX,Renault Logan,Skoda Octavia,Volkswagen Passat,Новини |\nПри покупці автомобіля значення мають його вартість, динаміка, зовнішній вигляд, надійність і навіть конкретна марка. Однак одним з найпопулярніших критеріїв вибору як і раніше залишається співвідношення ціни і якості. Беручи його до уваги, можна знайти непогане авто в будь-якій ціновій категорії. А щоб шукати було простіше, орієнтуватися варто на рейтинг автомобілів за ціною і якістю 2021 року.\nдоступну і більш ніж комфортну ціну;\nпривабливий дизайн кузова та інтер’єру, цілком відповідний сімейному авто;\nхорошу керованість навіть на досить високій швидкості;\nкращі двигуни в своєму ціновому сегменті.\nякісну обробку інтер’єру;\nпрості та надійні бензинові мотори;\nвеликий експлуатаційний ресурс всіх деталей;\nнадійну підвіску і порівняно великий кліренс.\nяскравий і виразний кузов;\nнадійні і досить продуктивні мотори;\nстабільний рух автомобіля по прямій;\nвисокий рівень безпеки – 5 зірок за результатами краш-тестів;\nпросторий для свого класу салон.\nхороша підвіска, підходяща для наших доріг (іноді, просто “напрямків”).\nхорошу шумоізоляцію кузова і моторного відсіку;\nповнорозмірну запаску в комплекті;\nпосилену систему підвіски;\nнадійний двигун з пристойним ресурсом;\nневисоку вартість запчастин.\nвисока якість лакофарбового покриття основної частини кузова;\nзначний ресурс автомобіля в цілому і окремих запчастин.\nоцинковка кузова, який заіржавіє тільки після потрапляння в аварію;\nхороший набір комплектацій і 15 варіантів мотора;


У хронології особливо сумних подій єврейської історії 10-е Тевета є першим, а потім слідують 17-е Тамуза, 9-е Ава і Пост Гедалії.\nУ 3336 за єврейським літочисленням (в 424 році до н.е.) 10-го Тевета почалася облога Єрусалиму вавілонським царем Навуходоносором. Облога була тривалою і важкою і завершилася захопленням міста і його руйнуванням, спаленням Храму і висилкою євреїв до Вавілона. Пророки того часу постановили, що цей день буде днем ??молитви та посту для майбутніх поколінь. У єврейській традиції події історичного плану практично завжди трактуються, як мають духовну, містичну або релігійну передумову. Ось яке пояснення облозі Єрусалиму і руйнування Храму дано в Книзі Царів.\nКоли євреї прийшли в Ізраїль, Бог поставив їм одне основна умова: «Дотримуйтесь ж усі Мої постанови та все Мої закони, виконуйте їх, щоб не виступало вас земля, в яку Я веду вас, щоб ви жили в ній»(Ваикра, 20). З двадцяти одного покоління євреїв, що жили в Ізраїлі до руйнування Першого Храму, лише деякі дотримувалися божественні закони і заповіді — як простий народ, так і священнослужителі запозичили звичаї язичницьких народів, що жили поруч із ними, і наповнили країну ідолами, поклонялися культовим деревам і божкам.\nЩоб повернути народ до Тори, Бог послав йому пророків, але і пророки волали до Ізраїлевих синів марно ... «Поки не розгнівався Господь на Свій народ так, що вже не було зцілення» (Діврей Гаямім II, 36 ). Інакше кажучи, пост 10 Тевета став покаранням за відступ від божественних установлень. Тому 10 Тевета — це день спогадів про зруйнований Храмі, день, коли прийнято згадувати велич і красу Єрусалиму. Але скорбота все ж не є основним змістом цього дня, 10 Тевета — це ще й день, коли потрібно прагнути виправити свої вчинки, щоб євреї змогли стати свідками відродження міста «незабаром, у наші дні!».\n10-го Тевета відбулася ще одна сумна подія, на сей раз лише побічно пов'язане зі знищенням єврейської держави — у цей день був закінчений переклад Тори на грецьку мову. Ця подія релігійна традиція порівнює з побудовою Золотого Тельця, оскільки вважається, що неможливо перевести Тору на іншу мову, не спотворивши її сенсу. У єврейській традиції це подія описується таким чином.\nПтолемей Другий — правитель Єгипту еллінізму, шукав можливість оскаржити божественне походження Тори і природу її законів. Для цього він закликав 72 єврейських мудреця і наказав їм перевести Тору на грецьку мову. Якби Птолемея дійсно цікавила Тора, він заявив би про своє бажання заздалегідь і надав би мудрецям можливість радитися між собою і створити колективний переклад. Але Птолемей помістив кожного мудреця в окреме приміщення, щоб вони не могли спілкуватися один з одним.\nМабуть, його метою було отримання різних тлумачень Тори, адже в грецькій традиції (і в що виросла з неї європейської, сучасної нам традиції) вважалося (і до цих пір вважається), що різночитання в перекладі викликані недосконалістю джерела. Але після закінчення роботи виявилося, що всі 72 перекладу ідентичні. Навіть у тих місцях, де мудреці вирішили змінити при перекладі прямий сенс Писання, вони діяли абсолютно одностайно. Поява цих перекладів дозволило багатьом народам світу ознайомитися з Торою. Тим не менш, єврейські мудреці розуміли, що переклад не може порівнюватися з оригіналом, що може стати причиною перекручених тлумачень Святої Книги.\nПісля створення держави Ізраїль 10-е Тевета отримало ще один сенс. Головний рабинат Ізраїлю постановив, що цей день буде Днем загального Поминання — Днем пам'яті жертв Катастрофи, дата загибелі яких невідома, і тих, по кому прочитати поминальну молитву нікому. Тому під час молитов на протязі 10-го Тевета прийнято запалювати поминальну свічку і вимовляти Поминальну молитву.


Надмірне споживання спиртних напоїв значно посилює шкодe організму. А також може викликати звикання. Як позбавитися від алкогольної залежності\nЦентр громадського здоров’я МОЗ України розповів про невтішну статистику щодо вживання алкоголю та його негативного впливу. А також дав поради, як позбутися залежності від спиртного. Про це NNS дізнався з повідомлення на сайті MED.OBOZ\nЯк показали результати досліджень STEPS, дві третини українських чоловіків і близько половини жінок вживали алкоголь за останні 30 днів. Також виявилося, що кожен п’ятий житель України вживав шість і більше доз алкоголю, що є перевищенням норми.\nТакож, згідно зі статистикою, кожен восьмий чоловік заявив, що не зміг вчасно зупинитися після початку вживання спиртного. До того ж, 13,2% зізналися, що вживали спиртне вранці, щоб полегшити симптоми похмілля.\nДо того ж, як продемонстрували результати дослідження медичного журналу The Lancet, незалежно від дозування, алкоголь шкідливо впливає на здоров’я. Зі збільшенням дози вживання спиртних напоїв, зростає ризик виникнення небезпечних захворювань.\nНормована і безпечна доза алкоголю для здоров’я\nІснує умовно безпечна доза алкоголю, яку все ж слід коригувати з огляду віку, генетичних особливостей, ваги, захворювань та інших факторів. Для нашої країни “стандартною дозою” вважається 10 грам спирту. Така кількість міститься приблизно в 40 мл міцних напоїв, таких як горілка, віскі і коньяк. Для вина цей показник в середньому складає 150 мл, а для пива – 350 мл\nВживання помірної кількості алкоголю не вважається алкоголізмом і не є проблемою для більшості людей. Однак, якщо ця звичка стає щоденною – це вже повинно викликати занепокоєння. Як показали результати досліджень Національного інституту по зловживанню алкоголем США, помірний показник вживання алкоголю відрізняється для чоловіків і жінок.\nДля жінок нормальним вважається споживання не більше трьох доз в день і не більше семи на тиждень. Для чоловіків цей показник істотно відрізняється через особливості будови організму – не більше чотирьох доз в день і не більше 14 в тиждень. Значне перевищення цих норм є серйозним приводом задуматися про те, чи не переростає ця звичка в залежність від алкоголю.\nМедики дають 5 порад, які допоможуть істотно знизити частоту вживання алкоголю або навіть позбутися шкідливої звички:\nСлід зробити перерву – спробуйте хоча б на тиждень або місяць утриматися від споживання спиртного. Це може стати першим кроком на шляху до відмови від цієї шкідливої звички. Якщо вам важко стримувати себе такий довгий період часу, то слід спочатку вибрати два-три дні в тиждень, які будуть “вільними” від споживання алкоголю.\nУникайте провокацій – необхідно проаналізувати свої звички і знайти причини, які спонукають вас пити. У тому випадку, якщо у вас є знайомі або місця, які провокують вас на подібне – варто обмежити відвідування подібних закладів, а також навчитися ввічливо відмовляти друзям.\nПозбавтеся від алкоголю в будинку – не варто зберігати вдома велику кількість спиртного, а також взагалі його купувати. Існує проста взаємозалежність: більша кількість алкогольних напоїв в будинку збільшує ймовірність того, що людина вип’є його раніше і в більшій кількості, ніж планував.\nНе боріться зі стресом за допомогою випивки – нерви на роботі або в особистому житті багатьох спонукають до вживання алкоголю. Не варто боротися зі стресом таким чином – набагато краще знімати його прогулянками на вулиці, спортом або знайти собі невелике хобі.\nКраще вживайте в їжу безалкогольні напої – це стане чудовою альтернативою спиртному. Адже завдяки сучасним технологіям подібна продукція практично не відрізняється за смаком, але не шкодить здоров’ю.\nСлід пам’ятати, що “нормована” та “безпечна” доза алкоголю – поняття кардинально різні. Адже незалежно від нормування, алкоголь шкодить здоров’ю. Саме тому найкращим варіантом є повна відмова від вживання алкогольних напоїв.\nСкільки часу потрібно печінки для відновлення після алкоголю


КАРІВ І КАРІВЦІ - Кость-Панас. сторінка:6\nЛітература :: Кость Панас\nКАРІВ І КАРІВЦІ\nОтже, новий 1959 рік я зустрічав пригноблений, бо через кілька днів перший екзамен з нарисної. В той час з нашої кімнати переселили Долбачова і Вепрінського, а на їх місце поселили Андрія Касянчука, родом з Волині, Михайла Ньорбу з Закарпаття. Вони пішли зустрічати новий рік з товари¬шами, а я один залишився в кімнаті, креслив епюри. Насмішив мене і підняв настрій Тарапунька:\n- Знаєш, Штепсель, я тої ночі бачив всіх царів!\n- Ну, а рускаво ти відєл?\n- Аякже , Штепсель, звичайно бачив!\n- А как же ти єго узнал?\n- О, Штепсель, я його відразу пізнав! Він був в куфайці і кірзових чоботах!\nЯ зареготався і всі мої сумніви зникли. Я скоро перекреслив в туші всі роботи і наступного дня пішов з Ньорбою здавати залік, а повернувся з завершенням залікової сесії.\nПерший екзамен з нарисної геометрії, якого всі найбільше боялися, минув досить успішно. Мені Кернакевич поставив, чого я і не сподівався, чотири. Провалився лише один студент, Треліс, сам львів’янин, стипендії він не одержував, бо батьки його вчителювали, і дохід на члена сім’ї перевищував триста карбованців. Найтяжче було здавати вищу математику у Верхоломова. Перед тим, як я зайшов тягнути білети, він поставив вісім двійок студентам нашої групи. Якось з Божою допомогою, я витягнув на трійку і таким чином не втратив стипендії, як це сталося з третиною нашої групи.\nДругий семестр почався з того, що геологічний факультет, до якого належали наші геодезичні групи перевели до Дрогобича, а з геодезичних груп сформували новий геодезичний факультет і знизили степендію до 295 карбованців. Багато студентів перейшло до Риги, де відкрився новий авіаційний інститут, дехто перейшов на вечірний або заочний відділення.\nЗ нашої групи, покищо, ніхто не втікав, але вже готувались, і через півроку залишили геодезію - кореєц Цой, два росіяни і Михайло Ньорба, який перейшов на енергетичний факультет, але і дальше проживав з нами. До мене часто приходив сусід з Карова Іван Осташевський, який після закінчення механічного факультету був направлений на роботу в “матушку Рассєю” і через півтора року “не витримав лихої долі” повернув до Львова. Ньорба, “закарпатський фігляр”, часто пропускав лекції, кілька разів щотижня ходив на танці, стипендію розтринькував за тиждень, а жив з того, що позичав, або робив собі температуру і лягав в лікарню, а вечорами через вікно втікав на танці; був завжди веселий, любив обмовляти викладачів і студенток, з усього собі кепкував. Він часто хвалився “своїми успіхами”\nОсташевському, який його по-товариськи перестерігав: “Михайле вважай, бо зі мною вчився твій земляк, який був майже твоя копія, і на третьому курсі вилетів з інституту за неуспішність!”\nНьорба на це відповідав:\n- Йой та що ти, братцю Іванку! Не є такого професора, якого би я не обдурив!\nПроте через три роки Ньорба за нездачу одного екзамену, який перездавав два рази, був відрахований з інституту, але, на щастя, зумів перевестися в Ленінградський політехнічний.\nДругий семестр був набагато легшим. Я вчасно здавав контрольні і курсові роботи і мав більше вільного часу. Я заходив час від часу до о.Стернюка, який працював тоді фельдшером швидкої допомоги. Часто він приходив вранці з цілодобового чергування, перемучений, але не відпочивав, а служив Службу Божу.\nО. ВОЛОДИМИР СТЕРНЮК\nСпочатку я приходив до о. Стернюка Володимира, коли була потреба у Св. сповіді, часом заходив до нього на Службу Божу. В той час в газеті “Вільна Україна” була надрукована стаття “Отці уніатські”, де був пасквіль також і на нього, що він родич Євгена Коновальця, був суджений за антирадянську діяльність і далі продовжує свою підпільну священичу службу.\nВін порадив мені деякий час до нього не заходити, але через місяць, коли я випадково зустрівся з ним на вулиці, розповів, що його вже не чіпають і покищо можна прийти на Службу Божу, лише не в неділю, а краще в суботу, коли в мене буде час.\nКоли я знову зайшов до о. Володимира, після Служби Божої він довше розмовляв зі мною і розповів, що Євген Коновалець - рідний брат його матері, що він закінчив гімназію і теологію в Бельгії. Там він вступив до чину оо. Редемптористів (Найсвятішого Ізбавителя). Після висвячення його направили на місійну роботу на Волинь, де працював нелегально в Ковелі, бо поляки не дозволяли там відкривати українські греко-католицькі парафії. Деякий час він працював в Станіславі (Івано-Франківську), а перед війною і під час війни перебував в монастирі, що по вулиці Івана Франка, де в той час була турбаза. З приходом большевиків 1939 року їх Чин не припиняв своєї діяльності і проводив місії по парафіях, хоч москалі а пізніше і німці чинили їм різні перешкоди. Редемптористи не припиняли місійиої праці і після нового приходу москалів до Львова 1944року. Вони рішуче відкинули постанову Львівського псевдособору 1946 року про розпуск Української греко-католицької церкви, як не кононічну, бо згідно церковних канонів, лише єпископи даної церкви мають право скликати Собори і вирішувати церковні справи, а на “соборі” у Львові, який був скликаний сталіністами, не було ні одного українського греко-католицького єпископа. Всі єпископи Української католицької Церкви були арештовані ще 1945року за відмову розірвати зв’язки з Вселенською Церквою і підпорядкуватися Московському патріархові.\nНі один священик чину Редемптористів не підписав переходу до Московського патріарха. Комуністична влада вдалася до репресій. Священикам заборонили виконувати свої обов’язки, монастирі закрили, частину священиків арештували, за іншими встановили нагляд. Арештовували за відвідування хворих, Великодню сповідь, служіння Богослужб...\nСамого о. Володимира арештували в 1947 році за те, що під час Великодньої сповіді висповідав також групу людей з українського націоналістичного підпілля. Один з тієї групи, коли попав в руки НКВД, зламався і видав тих, хто йому допомагав. Розповів, що він сповідався в о. Стернюка. О. Володимира цілий рік держали під слідством в Києві за те, що він не доніс на підпільників в НКВД, як це робили батюшки Московського патріарху. Коли він заявив, що в католицькій Церкві Тайна Св. Сповіді с абсолютна, що він не може нікому і нічого сказати про те, що чув на сповіді, то “доблесні” слідчі закинули йому, що він може знати навіть щось про командира УПА Романа Шухевича, і “державні інтереси” вимагають, щоби він порушував Тайну Сповіді. Коли о. Володимир відмовлявся від такої співпраці, його піддавали тортурам, а коли після року катувань не добилися нічого, засудили на п’ять років таборів. Каторжних п’ять років він відбув на лісоповалі в Сибірі. Був звільнений ще 1952 року. У Львові його довший час не прописували, і лише після смерті Сталіна з нього зняли судимість на підставі того що його судила “трійка” (ОСО - особоє совєщаніє). Тоді він закінчив вечірні курси фельдшерів і недавно почав працювати на станції швидкої допомоги. З трудом прописався на квартиру в старої польки пані Мазурової, де займав окрему кімнату 14 кв. м. і мав можливість щодня відправляти Службу Божу. Уповноважені КГБ і далі не залишали його в спокою і час від часу нагадували “щоб він не порушував Закону про Культи”. Стернюк був великий книголюб. Уся стіна його кімнати від підлоги до стелі була заставлена стелажами з книгами. Він досконало знав кілька мов: російську, німецьку, польську, латинську, французьку - проте не хвалився ними і розмовляв завжди лише українською, яку любив і цінував понад усі мови світу. Ми пізніше часто і довго розмовляли з ним про українську літературу, про книги, видані в Галичині в тридцяті роки і про репресованих і заборонених московською комуністичною цензурою письменників. Його, як і мене, особливо цікавила історія України, причини невдач наших визвольних змагань і майбутнє українського народу.\nПричиною невдач наших визвольних змагань о. Володимир вважав те, що ми не мали добрих провідників, які були б одночасно добрими політиками і видатними полководцями. Він завжди вірив в прагнення українського народу до свободи і побудови Української держави і закликав молитися не лише за Українську церкву, але і за Українську Державу. Упевненісь о. Володимира в розвалі московської комуністичної імперії і відродженні Української Церкви і Української Держави часто дивували навіть його найближчих товаришів - українських підпільних священиків. Це був час, коли Хрущов запевняв світ в увіковічненні московської комуністичної імперії і побудові через десять років комунізму.\nО. Володимир завжди твердив, що правдивий український священик повинен бути, перш за все, - патріотом свого народу і змагати, в міру своїх сил, до відродження і побудови української Держави - в противному разі він стане знаряддям в руках іноземних спецслужб, і буде не священиком, а ремісником. Не можна - любити правдиво Бога і Церкву, - якщо не любиш свого народу!\nОтець Володимир був завжди привітний, гостинний, в розмові розсудливий, старався допомогти всім, хто до нього звертався, порадою чи матеріальною допомогою, хоч сам жив досить скромно. Він цікавився всіма подіями в світі і особливо в московській імперії. Любив слухати анекдоти, репорта¬жі “Вірменського радіо”, збирав і зберігав газети, де були пасквілі про Церкву, Українських Націоналістів, діячів української культури.\nВесь вільний час присвячував підготовці молодих священиків, читання книжок, журналів і слуханню передач заграничних радіостанцій. Щоб не наражати своїх відвідувачів на непрошених гостей, він при кожному дзвінку в дверях, просив гостя вийти до кухні, поки сам не переконався, що немає небезпеки. Мене часто попереджував, що в випадку, якби прийшли його “хоронителі” і питали чому я прийшов, - відповідати, що прийшов до пані Мазурової питати за квартиру.\nНа щастя, я жодного разу не оправдувався, хоч кілька разів попадав, коли там вже були його “охоронці”. Він тоді, просто, не реагував на мій умовлений стукіт. Своєю логікою і відвертістю о. Володимир викликав повагу навіть у противників. Так, одного разу, його викликали в правоохоронні органи в справі одного його товариша священика, який після виходу з таборів, подав заяву на реабілітацію. Два чиновники високого рангу в мундирах, полагодивши справу, для якої його викликали, хотіли поглумитись з нього і запитали його:\n- Ви - така освічена і розумна людина, яких в нас так цінують, відмовилися від всіх почестей і вигод, за якими так гоняться інші люди, і все заради чого? Задля якоїсь істини! Але ж істини всі, як це доведено наукою, є відносні, а Абсолютна Істина хіба існує?\nОтець Стернюк, незважаючи на їх самовпевненість, іронізуючі погляди, спокійне відповів:\n- Де? Яка?\n- Абсолютна Істина - це Бог!\n“Співрозмовники” опустили свої голови і наступила тривала пауза... Потім один підвівся і промовив:\n- Вибачте, ми не хотіли вас ображати. Ми просто хотіли пожартувати...\nПотім подав йому плащ, з повагою вийшов за ним у коридор і на прощання міцно потиснув руку...\nЦе було в той час, коли уряд Хрущова почав загальну посилену антирелігійну кампанію і на Україні позакривав половину всіх існуючих тоді храмів московського патріархату, коли атеїзм ввели як обов’язковий предмет в усіх вузах і по всіх фабриках, заводах і інших підприємствах регулярно читали лекції на антирелігійні теми...\nНа повну потужність був розкручений маховик московського Культуркампфу - войовничого атеїзму... На станції швидкої допомоги, де працював отець Володимир, як і всюди, проводились лекції з атеїзму, на яких особливо випинався один жидок, який не пропускав нагоди зачепити “уніатского єрея” Стернюка. О. Володимир і тут дав йому гідну відсіч:\n- Якщо ви твердите, що “Бога нема”, - то з ким ви воюєте? Якщо ж він є, то ви його з неба не скинете, так що - даремно не старайтеся!\n- А ваш Шептицкий хто? Не здавався великий патріот атеїзму. - Він - німецько- фашистський колаборант, антисеміт!\n- Шептицький, ризикуючи своїм життям, врятував від загибелі сотні євреїв!\n- Хто - Шептицький? І ви можете це підтвердити? - Широко розкрив рота і зробив великі очї “представник вибраного народу”.\n- Так Шептицький, і мої товариші греко-католицькі священики в тому йому допомагали, а деякі заплатили своїм життям. І мені тепер гірко слухати, що ви - євреї, так їм віддячуєте, - так закінчив цю розмову о. Стернюк.\nПісля цього жидки вже ніколи не старалися відкрито дошкуляти отцеві Володимиру, і він далі сумлінно виконував свої обов’язки фельдшера швидкої допомоги і заслужив загальну повагу серед медичного персоналу. До поляків о. Стернюк ставився дуже критично, в загальному вважав, що вони – шовіністи, україножери і завжди були ворогами нашої Церкви і українського народу, хоч між ними інколи і траплялися деколи “вирозумілі люди”.\nЗАКІНЧЕННЯ ПЕРШОГО КУРСУ І ПЕРШІ КАНІКУЛИ.\nЩе за два тижні до екзаменів я поздавав усі контрольні роботи і курсові проекти і добре підготувався до здачі іспитів, які поздавав досить успішно, “без трійок”. Потім була коротка практика у Львові з геології і геоморфології, кілька днів вільних, яких я використав на поїздку до Карова, і від десятого червня до майже кінця липня - геодезична практика.\nПершу практику ми проводила в селі біля Теребовлі. Ми порозселювались по сільських хатах по два-три студенти, їжу готували нам переважно сільські ґаздині, а дехто - і сам. Я поселився зі Славком Зозуляком в хаті на краю села під лісом. Спали ми на сіні в шопі, креслення і інші камеральні роботи проводили в хаті, де мали окрему кімнатку. Деколи ходили в Теребовлю у ресторан. Часто купалися в річці, дно якої було дуже замулене, але освіжитися в липневу спеку завжди приємно. Ньорба, яким приїхав пізніше, бо вже пробував переводитися на інший факультет, поселився на квартирі, де жили приїзжджі вчителі і пропонував мені переходити до нього, “бо їх господиня краще варить”. Проте я відмовився, бо там завжди була “самогонка”. Ньорбі кілька разів вдалося мене затягнути в гості “на пробу”, і після щедрого частування ми обидва втрачали на одну, а то й на дві доби працездатність. Зі мною, крім Славка, також поселили Мирона Камінського з Бережан, який розповідав, що його батьків переселили 1947 року з Угнова. В Угнові ще стоїть їхня хата, в якій тепер міститься міська бібліотека. Мирон був одним з небагатьох, кому без “стажу роботи” вдалося поступити в інститут після закінчення зага-льної середньої школи. Він, як і я, не був в комсомолі, хоч потім, здається, його затягли. Крім нас, не були комсомольцями - литовець Канаун, одна дівчина з Бережан, яка змушена була піти в академвідпустку через ускладнення після запалення легень і Михайло Миколишин з села під Зборовом на Тернопільщині. Михайла також не було з нами на практиці, бо після здачі останнього екзамену він хотів відвідати батьків. Рейсових автобусів в той час ще було дуже мало, і він виліз на попутну вантажівку, на борту якої було повно селян. Водій, як потім виявилося, був п’яний, вів машину на високій швидкості і на повороті її перекинув. Миколишин вилетів за борт в якусь калюжу і на якийсь час втратив свідомість. Коли опритомнів, не міг встати, а в лікарні виявили, що в нього поламані ребра і хребет. Він, на щастя, швидко поправився і прийшов в жовтні до інституту, не втративши року, але одержав інвалідність другої групи. І весь час змушений був підліковуватись, а на плечах у нього ріс щораз то більший горб.\nВ нашій групі комсоргом спочатку був Ньорба. Одного разу він підійшов до мене і каже:\n- Мене на комсомольському бюро питають, чому ти не в комсомолі. Що мені казати?\n- Скажи їм, що я лише через рік маю право вступати в комсомол, згідно статуту, - відповів я.\n- Добре, братцю, хай їм хрін, я так і скажу, - погодився Ньорба.\nЯ ніколи не виходив на жовтневі чи першотравневі демонстрації. Одного разу мені призначили нести портрет Хрущова. Я пішов до Ньорби і кажу:\n- Михайле, мені треба поїхати до батьків, я не можу бути на параді.\n- Їдь, їдь, брате, а гроші на дорогу маєш?\n- Не маю...\n- Ось тобі десять карбованців і їдь спокійно...\nКоли я повернувся з Карова, запитав в Ньорби:\n- Хто ніс портрет Хрущова?\n- Йой брате, та який дурень буде його нести! Та я його верг за шафу, і він дотепер там лежить!...\nКерівником нашої практики була росіянка Зинаїда. Вона була винятково працелюбна, вимоглива, але розсудлива і доброзичлива до студентів. За її згодою ми виконали усі роботи і захистили першу практику на тиждень раніше. У Львові я зібрав свої речі, попрощався з товаришами і поїхав до Карова.\nБатько вже скосив виділену йому ділянку на сіно, і скошена трава замість сохнути, мокла на покосах, бо протягом тижня щодня падав безперервно дощ. Я, нарешті, за довгі роки наївся досита вареників і відіспався.\n- Вам що, там спати не дають? - Дивувалася мама, коли бачила, як я давав хропака і вдень, і вночі...\nНарешті, в останні дні липня по-літньому засвітило сонце, і ми з батьком пішли “за ріку” сушити і громадити сіно. Я, на подив батькові, працював невпинно, незважаючи на спеку, і ми скорше від сусідів склали сіно в копиці.\nІван Кулинич закінчив вже політехніку і приїхав до матері на останні свої канікули. Ми часто сходилися і багато розмовляли. Деколи до нас приєднувалися Микола Дацишин, який цього року вступив на нафтовиий факультет, і Іван Осташевський, який часто приїздив до матері. Так що ми мали своє товариство і не сумували.\nЯ пішов до лісу і заготовив та привіз кілька возів дров на зиму. З початком вересня знову “за рікою” почалася косовиця отави. Погода сприяла, і я повністю забезпечив корову сіном.\nЗустрівся я з Ґріцою. Він розповів, що привозив зі Львова підпільного українського священика, який відслужив Службу Божу в його хаті. Коли він відпровадив його і посадив на попутну машину до Рави-Руської і повернувся додому, то ввечері мав “зустріч” з уповноваженим КГБ в сільській раді. На запитання, де він зустрів цього священика, Гріца відповів:\n- У Львові на краківськім базарі, він купував в мене яйця і скаржився, що не має чим заплатити, бо тепер не має парафії. Я йому розповів, що в нас парох вже старий “ледве дихає”, і запросив відслужити Службу...\n- А хто ще був в тебе на тій Службі?\n- Я не знаю, бо в нас в час богослужіння не можна ні на кого дивитися, лише на ксьондза... Він, тобто кагебіст, все позаписував і наказав, щоб наступного разу приїзжджий священик обов’язково відмітився в сільраді, бо Карів є в пограничній зоні... Після цього, - розповідав далі Гріца, - я мав ще цілу дискусію-сварку з о. Сиротинським. Він почав мене бештати, чому я привів на його парафію якогось пройдисвіта? Я відповів йому коротко і виразно: - Прошу не ображати мені католицького священика! Він для мене святий мученик! А ваше кривославіє вже давно би трісло, якби вас кагебісти не держали! О. Сиротинський трохи образився, але більше до тої розмови ніколи не повертався.\nГріца розповідав, що йому, нарешті, видали документи інваліда війни, але пенсії покищо не має і далі їздить “на гиндель” до Львова.\nВ Карові, ще коли я був в армії, згоріла читальня. Це сталося під час виборів. Хотіли, щоб тепло було голосувати за “блок партії і народу”, всю ніч палили в печі, і дерев’яна будівля не витримала “такого гарячого піклування” і спалахнула, як свічка. Сільські танці відбувалися, коли не було дощу, просто неба – під грушкою.\nЯ ПРОДОВЖУЮ НАВЧАННЯ...\nТак у праці минули два місяці мого “відпочинку”, і в кінці вересня я знову поїхав до Львова. Почалися звичайні студентські будні: три-чотири пари лекцій, на яких все потрібно конспектувати, лабораторні роботи з фізики, курсові з геодезії. Чимало часу забирали заняття з фізкультурри і військової підготовки.\nВ кінці жовтня приїхав брат Василь. Він тяжко захворів в Казахстані. Довго пролежав там в лікарні. Переночувавши в мене в гуртожитку, поїхав до Карова. Він щораз більше занепадав на здоров’ї і часто лягав в лікарню. Мені приходилось жити дуже скромно, щоб хоч якоюсь мірою помагати мамі. Я брав частково продукти з дому і готував сам, лише деколи заходив в їдальню, а зекономлені таким чином гроші із стипендії передавав батькам. Минув грудень, знову прийшла екзаменаційна сесія.\nЗнаючи, що стипендія - основний засіб мого існування, я наполегливо готувався до екзаменів і не мав часу на різні студенські розваги. Всі екзамени поздавав успішно.\nВ той час продовжувалась ще так звана “Хрущовська відлига”. Появились в книгарнях деякі твори, заборонених українських письменників: Андрія Чайковського, Антона Крушельницького, Бориса Грінченка...\nВ кінотеатрах демонстрували зрідка заграничні фільми. По радіо і телевізору часто виступали хорові капели з чудовими українськими народними піснями. 9-го березня я перший раз у Львові був в філармонії на Шевченківському вечорі, на якому чудово читав “І мертвим, і живим...” Бондаренко і співала “Трембіта”.\nАле одночасно посилювалась кампанія комуністів проти релігії, Української греко-католицької Церкви і “Українського буржуазного націоналізму”. В пресі, по радіо і телевізії рясніло від наклепів на історичні постаті, працівників української культури і громадських національних діячів. Одного разу о. Стернюк розповів мені про те, що московський агент вбив в Мюнхені провідника Українських Націоналістів Степана Бандеру. На селі також ішов комуністичний наступ на приватну власність: обрізували клаптикові огороди, забороняли селянам держати більше однієї корови... Скоро це привело до того, що на базарах нічого не було, і з полиць магазинів щезали, а незабаром і зовсім зникли продукти.\nПісля закінчення другого курсу була практика з геодезії в Судовій Вишні. В Судовій Вишні в день нашого приїзду в автокатастрофі загинув генерал, що інспектував військові маневри. Він наказав водієві свого “бобіка” обганяти колону мінометів, які проїзжджали через міст, і при обгоні машина злетіла з моста в потік і накрила генерала, водій\tтрохи потовкся, але залишився живий.\nНас розмістили в приміщені школи. Харчувались в міській їдальні, де ціни були значно вищі від студенської. Після закінчення практики я поїхав до Карова і знову, як і в попередні роки, займався сінокосом і заготівлею дров. Через Угнів ходив два рази на добу поїзд Львів-Сокаль. Коли я їхав до Львова, то часто зустрічався з Гріцою, який старався їхати без квитка, домовлявся з провідником і веселив всю дорогу карівців своїми жартами, деколи в Угнові робили перешкоди прикордонники. Вони вимагали пропусків в пограничну зону, перевіряли документи, затримували...\nНа третьому курсі мене поселили в гуртожитку на вул. Крилова (тепер Горбачевського). Стало ближче ходити в інститут, і навіть на обід я встигав за сорок хвилин собі приготувати, і часто коли, повертався на лекції, то бачив, що наші студенти, ще стояли в черзі в студентській їдальні.\nХоч після грошової реформи 1961 року матеріально стало ще важче, я всетаки, позичивши тридцять карбованців в касі студенської взаємодопомо¬ги, зумів купити собі пристойний костюм і годинник.\nПісля третього курсу, крім геодезичної практики в Судовій Вишні, в нас була й практика з аерофотографування в Тернополі. Це була найцікавіша практика. Я добре засвоїв штурманську справу і доволі налітався під час аероздіймання на літаках. Весело ми проводили і свій вільний час. Доволі накупалися в озері, а ввечері ходили на танці, на острові серед озера. Тут я вперше познайомився з Лесею Лебідь, яка цього року вступила на геодезичний відділ і з якою я деякий час ходив в кіно. Після Тернополя - знову практика з триангуляції в околиці Судової Вишні. Жили ми в полі в палатках, погода була погана, видимості, від якої залежав успіх нашої практики, не було. Я перед тим захворів на гостре запалення горла і пролежав тиждень в Судовій Вишні в лікарні. Коли вийшов, мене повідомили, що я в одній групі з Михайлом Миколишином і москалем-шовіністом Гончаровим та зрусифікованим полячком Мартиновським.\nМиколишин поїхав до батьків, а оба москалики нічого не хотіли робити і весь час показували свою “расову вищість”. Перед тим вони напилися і зчинили бійку з українцями з другого курсу і литовцем Канауном. Тепер вичухувалися від побоїв - день і ніч спали.\nНарешті, приїхав Миколишин і керівник практики Лавров. Лавров не хотів зараховувати нам практики і на доводи обох москаликів, що не було видимості відповів:\n- Такого бути не може, щоб за два тижні не було кілька годин видно інших триангуляційних пунктів!\nМи з Миколишиним потім їздили ще на один пункт, де проходили виробничу практику четвертокурсники, і з трудом здали цю практику в Лаврова. Канікул перед четвертим курсом в нас залишилось всього три тижні. Я ще встиг накосити отави і дещо помогти батькам. В Угнові зустрівся з Олександром Лисом, він провчився два роки в педінституті, перевівся на заочний відділ і вчителював в Угнівській школі.\nНа четвертому курсі в нас читав радіонавігацію Орест Макар. Він закінчив Львівську політехніку ще до війни. Під час війни виїхав на роботу до Німеччини і після війни опинився в Америці. Потім працював один рік викладачем на посаді професора в королівськім університеті в Стокгольмі і в п’ятдесят дев’ятому році приїхав до Львова. Йому дали посаду професора з окладом чотири тисячі карбованців на геодезичному факультеті на кафедрі фотограмметрії. Але через два роки після того, як він відмовився засуджувати “тяжке життя трудящих в Америці”, від нього почали вимагати перезахистити докторську дисертацію.\nМакар відмовлявся перезахищати, бо вважав, що його докторська ступінь признана на міжнародному рівні. Тоді йому знизили зарплату до сто шістдесяти карбованців (після виміни грошей). Після довгих скарг і клопотів в міністерстві вищої освіти признали йому ступінь кандидата технічних наук, і він готовився до захисту докторської дисертації.\nНа четвертому курсі в нас були лекції лише чотири дні в тиждень. В п’ятницю - день проектування - кожний займався самостійно. З суботи ми, за згодою викладачів, перенесли всі лекції (дві пари) на інші дні, і таким чином, фактично мали три вільні дні щотижня. Це давало мені можливість частіше відвідувати батьків, чим я і користався.\nНайбільшою проблемою на цьому курсі була картографія. Лекції читав зрусифікований жидок Лісичанський. Він був людиною одіозною, прискіпливий, придирливий, сам кожного разу робив перекличку, чого не робив інший викладач. Кожному, хто зайшов в аудиторію після нього - відмічав в своїм блокноті запізнення. Хоч практичні роботи з картографії вів старший викладач Гудз, Лісичанський перевіряв кожну вже прийняту роботу і часто віддавав, щоб її переробити.\nВ нашій группі вчився його син Ярослав (чи Станіслав) і через те, мабуть, Лісичанський був на екзаменах дещо поблажливим, ставив менше двійок, як в інших групах. Цей Лісичанський розпочав цілу війну проти професора Макара і робив йому всі перешкоди відносно захисту докторської дисертації.\nЯ намагався вчасно викреслювати всі роботи з картографії, і екзамени в мене Лісичанський прийняв добре.\nНавесні 1962 року в Карові страшний вітер наробив чимало лиха. Батькам завалив стайню і виламав в саду більшість яблунь і груш. Я не міг відразу помогти батькам відбудувати стайню, бо здавав весняну сесію, а після неї була практика з військової підготовки, яку ми проходили у Виноградово на Закарпатті.\nДо Карова я приїхав в середині липня. Щоб відбудувати стайню для корови, необхідні були дві платви (балки під крокви) довжиною дванадцять метрів. Я пішов до лісника Павла Мазура, і він дозволив привезти з лісу “за горою”, де була його дільниця, дві сосни, з умовою, що я їх викорчую, (щоб не було пнів, не залишити після себе слідів).\nНаступного дня я взяв лопату і сокиру та й подався до лісу. Я зайшов на те місце, де приблизно він мені пояснив, перехрестився і взявся до роботи. Вибрав високу струнку сосну, підкопав і обрубав кілька коренів, сосна похилилася, але падаючи зачепилася за гілля іншої сосни. Я розмірковував, що робити? Тут я відчув, що я голодний і сів обідати. Ще я не закінчив свого скромного обіду, коли нараз повіяв сильний вітер і моя сосна з гуркотом впала на землю. Неподалік я побачив другу сосну, яку з корінням вирвав вітер. Наступного дня батько знайшов двох їздових, і ми привезли сосни до дому. Їх відразу сусіди Павло Козак і Петро Мазур потесали, і через тиждень робітники, що будували в Карові новий клуб, використовуючи лише вранішні і вечірні вільні від роботи години, відбудували стайню.\nЯ від двадцятого липня був направлений на виробничу практику в Луганську область в маркшейдерсько-топографічну експедицію в місті Артемівську. Таким чином, я запізнювався на практику майже на два тижні. Крім цього, на будову стайні витратив свою стипендію за два місяці, залишивши лише гроші на дорогу.\nВ Артемівську мене зустрів керівник топографічної партії Лєбідєв і розповів, що троє наших студентів - Таїсія, Ліда і Андрій Касянчук вже два тижні тому взяли в нього ще одну робітницю, взяли три фотоплани, інструменти і займаються коректуванням горизонталів на фотопланах. В них, як йому доповіли, робота не клеїться, тому я мушу зачекати і через тиждень, другий він пришле мені одного, або й двох робітників, і я очолю окрему бригаду.\nЛєбідєв виписав мені тридцять карбованців авансу, і я попутним транспортом від’їхав на місце призначення. Це було невелике шахтарське містечко, в якому проживали переважно у власних осібняках шахтарі зі своїми сім’ями. Крім середньої школи, був ще технікум харчової промисловості і в ньому непогана їдальня, де я й харчувався. Наші студенти проживали на квартирі, яку винаймали в двох пенсіонерів. Андрій мав там окрему кімнатку, і я тимчасово зупинився в нього.\nСтояла спека. Температура доходила до 40-50 градусів. Листя на всіх деревах і трава в парку посохли. Лише на озері за містом, під зеленими вербами, можна було відпочити від спеки.\nЯ розповів Андрієві про інформацію, що одержав від Лєбідєва, і він підтвердив, що вони нічого ще не зробили, бо їм підсунули поломаний нівелір, і вони не можуть його відрегулювати. Я пішов в бригаду топографів-виробничників, якою керував топограф Рудіков і з ними пропрацював один тиждень. Потім взяв в Андрія фотоплан і за один день підготував топографічну основу. Отже, я за один день виконав ту роботу, що наші студенти не могли зробити від початку практики. Я подзвонив до Лєбідєва, що я можу приступати до коректування, нехай дає робітників. У відповідь почув:\n- Підождіть ще тиждень...\nІ я чекав... Вранці добре поснідав, ішов до бібліотеки, де на диво, були зібрання творів Квітки-Основ’яненка, Нечуя-Левицького і інших класиків української прози. Я брав один-два томи і ішов на озеро. Після обіду так само. Так продовжувалося майже до кінця серпня. Щотижня я дзвонив в Артемівськ, і завжди одна і таж відповідь:\nНарешті, десь під кінець серпня, коли вже трохи спала спека, Лєбідєв відповів, що в них робітників немає, що їх не можуть прийняти, якщо я можу когось знайти, то хай напише заяву, а він приїде і оформить робітником другого розряду.\nЯ відразу оформив сусідського підлітка Василька, а його мати пора¬дила мені не ходити в їдальню, а за рівнозначну ціну харчуватися в неї, що для мене було дуже вигідно. До мене перейшла Тася, і ми за тиждень виконали всі польові роботи. Андрій, нарешті, також зробив і ув’язав висотний хід і приступив до перевірки горизонталів на мензулі. В такому стані нас застав керівник виробничої практики Панкратєв. Одночасно Лєбідєв привіз нам зарплату і почав скаржитись, що Андрій і дві студентки нічого не виконали для виробництва. Виникла гостра суперечка між Андрієм і Лєбідєм. Панкратєв намагався їх помирити. Я прийшов йому на поміч, і закінчилось тим, що Лєбідєв обіцяв прислати нам інспектора для перевірки нашої роботи, щоб ми через два тижні могли закінчити практику.\nПанкратєв, ленінградський жидок, викладав в нас стереофотограмметрію. Він як людина був добродушний, але лекції читав так, що його ніхто не міг зрозуміти. Одного разу студенти нашої групи після кількагодинних занять з військової підготовки в полі, зайшли в їдальню і, крім обіду, випили кілька пляшок вина, відзначивши таким чином день народження одного товариша. Добре підхмелені пішли на лекцію до Панкратєва. Дорогою староста групи Ярослав Курило пожартував:\n- Я ще ніколи не розумів викладів Панкратєва, хіба що сьогодні, після пляшки вина його зрозумію!\nЧерез тиждень після візиту Лебідєва до нас приїхав інспектор, також жидок, і як людина непоганий, перевірив мою роботу в полі і залишився вдоволений. Потім перевірив Андрія і вирішив, що через тиждень ми можемо здавати свою роботу, і він підпише нам закінчення виробничої практики. Наступного тижня ми попрощалися з нашими господарями і поїхали до Артемівська. Тут прожили ще кілька днів в гуртожитку, оформили всю документацію і розрахувалися з роботи. Потім поїхали в Луганськ, де переночували і попрощалися з Донбасом.\nДо початку останнього семестру залишилось ще два тижні, і я, як звичайно, поїхав до Карова. Поміг батькам в господарських роботах і поїхав догризати свою науку.\nВ січні 1963 року я здавав останні іспити, коли мене повідомили, що помер дядько Адам. Він захворів на ногу і лежав в Глині у лікарні. Лікар сказав, що в нього тромбофлебит і треба оперувати. Але ще перед операцією він помер від інфаркту у віці 54 роки.\nНа похорон приїхала мама і сестра. День похорону був морозний, і дуже курило снігом. Панахиду відслужив старенький парох з Оброшина. Похоронили ми дядька Адама на Оброшинськім цвинтарі. Вічна йому пам’ять.\nМені після здачі останнього екзамену видали дипломну роботу, керівником якої був професор Макар. Із сімдесяти випускників геодезичного факультету лише нас трьох - я, Андрій Касянчук і Сємашко з астрономогеодезії - написали і захищали свої дипломні українською мовою. Хоч більшість студентів - українці. Вони виправдувалися, що вся література на російській мові, що перекладати на українську це багато зайвої роботи!..\nЯ – ІНЖЕНЕР. НОВІ ПЕРЕШКОДИ, НОВІ ПРОБЛЕМИ.\nУ травні я захистив дипломну роботу. Перед тим в нас лекцій вже не було, але час від часу були перевірки і консультації відносно нашої праці над дипломними проектами. На той час в гуртожитку зобов’язували жити всіх, навіть тих, які раніше його не мали.\nОдного дня раненько, коли ще всі спали, прийшов декан геодезичного факультету Коваленко і наказав всім скоро збиратися, але нічого не їсти і іти з ним. Ми вийшли на вулицю і тут побачили автобус. Коваленко наказав всім сідати в автобус і через дві хвилини ми приїхали на подвір’я станції переливання крови. Тут нам заявили, що перед захистом дипломів, ми повинні здати по двісті грамів крови. Запровадивши нас до кімнати, де визначали групу крови, Коваленко пішов додому. Тут я дізнався, що в мене перша група крови. Тепер, узявши в усіх кров на аналіз, казали перейти через подвір’я в другий корпус, щоб віддати призначених двісті грам. Я знав від інших, що це спричиняє ослаблення, і не захотів ризикувати перед захистом, тим більше, що я ще не закінчив повністю роботи, повернув вліво і пішов до гуртожитку.\nСтуденти, які поздавали кров, скаржились на поганий стан і признали мені цілковиту рацію, що я не піддався наглості Коваленка.\nПісля обіду я пішов до міста. Тут на вулиці я зустрів нашого старосту групи Курила і старосту паралельної групи Матюху, який був ленінським стипендіатом. Вони обидва були любителі спиртного і ніколи не п’яніли. Але після здачі крові, випивши за обідом горілки, подуріли зовсім. Матюха побачив мене і почав викрикати:\n- Панас! Ти враг і обманщік совєтской власті! Я тєбє ні грама своєй крові нікогда нє отдам!


Клінтон розповіла про найвідважніші вчинки у своєму житті - Korrespondent.net\nКлінтон розповіла про найвідважніші вчинки у своєму житті\nКорреспондент.net, 2 жовтня 2019, 05:57\nГілларі Клінтон вважає найбільш безстрашними рішеннями участь у виборах і збереження шлюбу.\nКолишній держсекретар і екс-кандидат в президенти США Гілларі Клінтон розповіла, які два вчинки вважає найбільш відважними в її житті. Про це вона повідомила в інтерв'ю телеканалу CNN, яке було опубліковано 1 жовтня.\n"Думаю, найсміливіша річ, яку я коли-небудь робила, - це прийняти рішення залишитися в шлюбі. У суспільстві, політиці - балотуватися в президенти", - заявила вона.\nНагадаємо, що у 1993 році чоловік Гілларі Клінтон став 42-м президентом США. У 1998 році громадськості стало відомо про його сексуальні стосунки зі стажистом Білого дому Монікою Левінські. У розпал скандалу главі держави ледь вдалося уникнути імпічменту.\nЯк повідомляв Корреспондент.net, у листопаді 2016 року Клінтон програла президентські вибори Дональду Трампу.\nУ книзі Що трапилося?, яку вона написала, щоб пояснити поразку на виборах, Гілларі Клінтон порівняла себе із Серсеєю Ланністер з Гри престолів.\nТЕГИ: США, Хиллари Клинтон, брак, Билл Клинтон


Онлайн настільні ігри ☆ на гроші та в демо режимі - BetBoard\nНастільні ігри на гроші у казино з виведенням грошей\nУ цьому розділі зібрані найвідоміші та найцікавіші варіанти настільних ігор, які пропонуються в онлайн казино. Ми постійно відстежуємо появу нових моделей, пропонуючи найкращі варіанти. Нашими спеціалістами постійно моніторяться найкращі сайти з такими видами геймів та відбираються гідні – зі зручним інтерфейсом та доступними правилами. Ви зможете безкоштовно спробувати пограти на цих іграх, розважаючись за різними столами. Детальні описи та характеристики ігор дозволяють легко розібратися у правилах навіть недосвідченим новачкам.\nТі, хто бажає випробувати свої шанси в реальній грі на гроші, можуть прямо з нашого сайту перейти на надійні майданчики азартних онлайн клубів. У нас зібрані відомості про якісні ігрові ресурси з чесними правилами та швидким виведенням коштів . На них можна пограти у демо-режимі або на гроші, отримуючи задоволення від яскравих моментів гри. Ви можете залишати відгуки про роботу автоматів, якщо щось не працює, ми виправимо.\nАзартні ігри з’явилися ще в кам’яному столітті, коли люди підкидали кістку вбитої тварини, той на кого вказував один з її кінців, вигравав найсмачніший шматок м’яса. Гральні кістки з відмітками на гранях знайшли під час розкопок останків біля пірамід Стародавнього Єгипту. Вік поселень, де було виявлено елементи цієї азартної гри, перевищує 4000 років. У кістки любили грати давньоримські вельможі та прості громадяни римської імперії.\nУ середньовіччі популярні були наперстки, в які грали ще давньогрецькі патриції та плебеї. Східна Азія подарувала світові гральні карти, тут при розкопках стародавніх жител знайдено таблички з бамбука та іншої деревини, з різними малюнками, в які грали наші предки.\nСучасні настільні ігри із реальними грошовими ставками\nНа нашому сайті представлені різні варіанти найпопулярніших настільних ігор. Звідси можна перейти в надійні гральні онлайн зали, що дозволяють грати в демо режимі або отримувати реальні виграші. Майже всі азартні настільні ігри, які можна зустріти в стаціонарних казино, є на інтернет майданчиках. Але у віртуальних клубах, які доступні на нашому порталі, легко знайти й усілякі модифікації настільних розваг, недоступні у наземних ігрових залах. В онлайн казино Ви знайдете численні варіанти настільних ігор, з різними коефіцієнтами переваг казино:\nНастільні ігри Популярні версії Коефіцієнт переваги казино Розробники ігор\nБаккара Baccarat Controlled Squeeze Baccarat Professional Series Baccarat Live Casino 1.06% Evoplay\nРулетки Mini Roulette Diamond Bet Roulette Multi Wheel Roulette Gold 1.35-5.26% NetEnt Playtech Microgaming\nКрепс Vegas Craps Craps Craps 1.41-16.7% Microgaming Playtech BetSoft\nДабл покер Luissians Double Poker Double Poker 2.67% Microgaming Tom Horn Gaming\nКарибський покер Carribean Stud Poker Carribean Hold’em Carribean Hollidays 5.22% Evolution Gaming Habanero Green Tube\nПей Гоу покер Pai Gow Poker Pai Gow Poker Pai Gow Poker 1.46% BetSoft Play’n Go Playtech\nТрикартковий покер Three Card Poker Deluxe Three Card Poker Three Card Poker Live Casino 3.37-7.28% Habanero Tom Horn Gaming Evolution Gaming\nСік Бо Super Sic Bo Sic Bo Macau Sic Bo 2.78-33% Evolution Gaming BGaming Habanero\nБлек Джек Premium Blackjack Single Hand European Blackjack Gold MH Infinite Blackjack 0.28-0.43% Playtech Microgaming Evolution Gaming\nУ нас є моделі казино ігор на гроші, в яких гра може проводитись з однією людиною, а його суперником є казино. Прикладами цих розваг може бути баккара чи рулетка. Є ігри на гроші, в яких виграш отримує один із двох гравців: нарди, шахи, блек-джек та ін.\nІснує і маса різновидів ігор, де приз розігрується між декількома людьми, кожен з них має шанс отримати основну частину від поставлених на кон коштів. Як характерний приклад такої гри можна назвати покер.\nШанувальники азарту вважають за краще грати в настільні ігри, оскільки в них можливість виграшу залежить не тільки від Удачі гравця. У таких розвагах, крім деякої частки випадковості, досить високе значення має вміння, навички та досвід гравців. Від професіоналізму та знань залежить рівень виграшів учасників гри. Кваліфіковані та досвідчені гемблери зможуть отримати більше призів, граючи на гроші проти казино або недосвідчених новачків.\nУ більшості настільних ігор, представлених у цьому каталозі, потрібно покладатися не тільки на інтуїцію, але й застосовувати різні знання та досвід, щоб обіграти суперників:\nЩоб зірвати куш у трикартковому покері, потрібно правильно вибрати ставку (ante або pairplus). Потім потрібно обіграти дилера, що має три карти. Вдала ставка дозволить отримати гарний виграш, згідно з таблицями виплат.\nГраючи в Баккара можна ставити як на банк, нічию або гравця, набираючи певну кількість очок, наближену до потрібного значення. Тут також є безліч варіантів стратегій, які дозволяють впливати на результат розіграшів.\nНастільна гра в блек-джек вимагає особливих навичок, маніпулювання картами та використання різних прийомів, які допоможуть обіграти дилера, а не просто накопичити на руках карт на 21 очко (без перебору).\nУ більшості настільних ігор необхідна не лише Удача та Фарт. Тут важливі вміння та знання, а також різні навички, які допоможуть вигравати у супротивників чи казино.\nОтримання навичок та знань у настільних іграх за допомогою демо-режиму\nПеред тим, як вибрати в цьому розділі ігровий стіл, гравцеві потрібно ознайомитися з основними правилами та принципами конкретної настільної гри, оскільки тут виграш дуже залежить від умінь та знань. Щоб отримати достатній досвід і навчитися розпізнавати стратегії чи задуми супротивників, можна використати зручний демо-режим, який пропонують онлайн-казино.\nЗапускаючи безкоштовно на нашому сайті автомати з різними варіантами настільних ігор, користувачі зможуть:\nдосконально вивчити правила та особливості слотів;\nвідточувати свою майстерність у реальній грі з дилером чи суперниками;\nпротестувати різні стратегії та методи, що підвищують шанси на виграш;\nотримувати необхідний досвід, який допоможе їм у реальній грі за власний кошт.\nУ такій безкоштовній грі не слід турбуватися за свої гроші. Ставки віртуальними фішками в настільних іграх дозволяють отримати необхідні знання та навички, не наражаючи на ризик заощадження. Демонстраційний режим запуску слотів використовують не тільки новачки, але й досвідчені професіонали, які на практиці апробують свої методики і власні стратегії поведінки в різних ігрових ситуаціях. Спробувавши свої сили в демо-грі, і здобувши необхідний досвід на нашому сайті, можуть приступати до реальних ставок на майданчиках онлайн казино, щоб вигравати реальні гроші.\nНастільні live-ігри онлайн казино\nОсобливою популярністю у шанувальників азарту користуються лайв ігри з живими дилерами, які пропонують їм різні віртуальні гемблінг-клуби. Вони можна проводити час за настільними іграми, граючи з реальним круп’є і з іншими суперниками. Пряма трансляція роздачі карт або обертання колеса рулетки дозволяє гравцеві відстежувати все, що відбувається, в ігровому залі. Існує можливість відстеження за допомогою камер певних ділянок ігрового столу. Гравець може досконало бачити руки дилера, колоду карт, або стежити за найменшими переміщеннями кульки або положенням кісток на столі.\nПоки що ще не всі варіанти настільних live-ігор, які пропонують віртуальні казино, доступні в демо-режимі. На деяких можна пограти тільки на гроші, намагаючись обіграти круп’я або партнерів по столу.\nГраючи в цьому розділі, можна отримувати масу задоволення та яскравих вражень. В онлайн казино доступні чудові виграші в настільних іграх, які залежать не тільки від прихильності Фортуни, але й від умінь, досвіду та навичок самих гравців.


Історичні факти про спідницю. - ORBK.NET\nАфродіта — богиня любові, завжди вважалася прототипом краси і мудрості в стародавньому світі. Воістину відмінно виглядали жінки Старій Греції. І для їх не було серйозних критеріїв у виборі фасону спідниці. Згідно еталонам тих пір була створена спідниця жіноча із полотна цільної тканини, що дозволяло вже в ті часи відкривати коліна жінок. Стрункі ноги дівчат надзвичайно цінувалися і цінуються у чоловіків донині, їх власниці приписувалися до високого класу.\nНа Сході в старі часи дозволялося дівчатам спідниці носити, що трохи відкривають щиколотки. Нерідко на картинах зображають старої епохи, зустрічаються дівчата з піднятим краєм спідниці. Робилося це з особливим значенням. Дами показували свої щиколотки, для того, щоб чоловіки зуміли оцінити тонкість сполук їхніх кісток. Так як у старому Сході, як і Греції, вузька щиколотка була уособленням авторитетного роду.\nПізніше, вже в Середні століття переважала мода на прикриті вбрання. Довгі пишні жіночі спідниці, накривали дамські ніжки. Спідниці доповнювалися вузенькими корсетами, які затягували не найменш пишну дамську фігуру, для більшої привабливості і стрункості вигляду жінки. Для сучасних дівчат, такий фасон надзвичайно великих спідниць вважається не зручним, тому Середньовічні предмети гардероба не закріпилися в наші дні.\nУ світі так склалося, що Північна Америка стала вітчизною новітньої сучасної культури. Оскільки саме у 60-і роки, вийшло явище, яке перевернуло всі уявлення про носіння спідниці і сколихнуло не тільки самих американців, проте людей по світу. Це перша міні-спідниця, фасон якої на нинішній день самий-самий відомий і потрібний модницям всіх держав. Цікаво, що той самий перших показ міні спідниць, був винуватців зупинки водіїв у тому місці де він проходив. Але зараз мода вже не бачить у цій міні спідниці, вульгарносі в одязі.\nПредыдущая запись Їзда на велосипеді користь для здоров’я.\nСледущая запись Нові мобільні додатки несуть загрозу Facebook.


Що потрібно знати, перш ніж купувати пептид Аларелін?\n1. Що таке Аларелін?\n3. Застосування Алареліна\n4. Використання Alarelin для довідки\n5. Переваги Alarelin\n6. Аларелін побічні ефекти\n7. Умова зберігання Алареліна\nГонадотропний рилізинг гормон (Alarelin) може бути визначений як синтетичний агоніст LR-RH, який діє шляхом стимулювання вироблення і вивільнення LH і FSH з гіпофіза. Препарат популярний завдяки індукції овуляції, а також лікуванню ендометріозу. Препарат надає якісні результати, оскільки було виявлено, що він може бути дуже корисним, так як анти-старіння доповнення. Alarelin доступний як в онлайн, так і в фізичних магазинах. Тим не менш, завжди переконайтеся, що ви купуєте Аларелін з Надійний виробник Alarelin. Alarelin для продажу може варіюватися від одного виробника до іншого з точки зору якості та ціни. Тут багато Постачальники Алареліна на ринку, але не поспішайте шукати найкраще. Якість препарату гарантує максимальний результат Алареліна.\nПриродний Аларелін (79561-22-1) у тварин присутні форми, які використовуються для індукування овуляції у жінок. Синтетичні версії Алареліна виготовляють з використанням антагоніста LH-RH у більших дозах вище, ніж природний LH-RH, який можна знайти в секреції гонадотропінів in vitro або індукованої овуляції. Робота Алареліна полягає в тому, щоб викликати гіпофіз, щоб виробляти більше ФСГ-ЛГ.\nЯк згадувалося вище, Аларелін, як тільки він потрапляє в систему тіла, стимулює гіпофіз до вироблення більшої кількості лютеїнізуючих гормонів (ЛГ) і фолікулостимулюючих гормонів. Два гормони відіграють життєво важливу роль у всьому продуктивному циклі жінки. ФСГ контролює ріст, репродуктивні процеси і пубертатного дозрівання. З іншого боку, у жінок, ЛГ гормон викликає розвиток жовтого тіла, а також процес овуляції. Для чоловіків Alarelin працює, стимулюючи вироблення гормону тестостерону. Для успішного процесу відтворення тіла, ваше тіло повинно бути в змозі виробляти достатню кількість ЛГ та ФСГ. Пептид Alarelin може допомогти у підвищенні виробництва двох життєво важливих гормонів. Тим не менш, переконайтеся, що ви приймаєте препарат за рецептом лікаря, щоб уникнути виникнення додаткових побічних ефектів. Аларелін добре працює, коли ви приймаєте правильну дозу, а також дотримуєтеся інструкцій лікаря Алареліна. Ви також можете попросити постачальника Алареліна більше про лікарський засіб у разі необхідності подальшого роз'яснення.\nАларелін в основному використовується для медичних досліджень, щоб зрозуміти вплив препарату на організм тварини більше для умов, пов'язаних з репродуктивним дослідженням. Отже, виявилося, що цей препарат є одним з кращих добавок, які допомагають людським органам, особливо жінкам, покращити їх репродуктивні процеси. Чоловіки також можуть використовувати препарат для посилення продукції гормону тестостерону. Застосування Алареліна залежить від призначення лікаря. Препарат доступний у вигляді порошку та ін'єкцій. Ваш лікар буде найкращою людиною, яка допоможе вам у аплікації Алареліна для вашого медичного стану після проведення медичного обстеження. Сировина Аларелін порошок Препарат також використовується для лікування ендометріозу або гістероміоми.\nДля ін'єкцій вам доведеться запланувати регулярне дозування Алареліна і отримати ін'єкцію від свого медика. Ви також можете ін'єктувати себе вдома, але переконайтеся, що ваш лікар готує вас до початку дозування. Пам'ятайте, не керований Використання Алареліна також може бути шкідливим для вашого здоров'я або може призвести до інших ускладнень здоров'я. Купівля Alarelin для продажу через прилавок також може бути ризиковано більше, якщо ви отримуєте його від компанії, якій ви не можете довіряти. Авторитетний виробник Alarelin повинен надати вам керівництво по використанню препарату. Ваш лікар повинен також допомогти вам у придбанні кращого пептиду Alarelin або ви можете легко отримати його з нашого сайту.\n4.Використання Alarelin для довідки\nАларелін слід використовувати наступним чином;\nВізьміть спиртову марлю до верхньої частини обох флаконів розріджувача і пептидного флакона\nТепер отримайте шприц 1cc і візьміть бажаний розчинник. Вибирайте правильне вимірювання, як рекомендується вашим лікарем, і не йдіть за меншим або більшим, ніж передбачено; це може призвести до побічних ефектів або не досягти бажаного Результати Алареліна1 ml або (cc) на флакон 10mg з меланотаном означає, що дозування Alarelin повинно бути близько десяти знаків на шприці U100 slin, що дорівнює 1mg Melanotan. З іншого боку, 2 ml 9cc) на 10mg меланотану означає кожні десять знаків на шприці U100 подібно до меланотану 1mg.\nПісля всіх вищевказаних кроків, тепер візьміть свою голку, що містить розчинник, і вставте її в ліофілізований порошок у флакон і дайте розчиннику розчинити ваш пептид.\nПісля додавання розчинника в пляшку, тепер обережно закрутіть розчин, але не струшуйте його енергійно, поки не розсмокнуться всі ліофілізовані порошки, і ви залишитеся дуже чіткими.\nрозчин. Тепер ваш Аларелін готовий до використання\nКупити Alarelin від досвідченого і надійного продавця для Вас, щоб насолодитися максимальними результатами Alarelin. Кращий Alarelin на продаж повинні пропонувати наступні досягнення;\nПідвищує рівень тестостерону у чоловіків\nПрепарат простий у використанні, і він лікує ендометріоз у жінок. Просто переконайтеся, що ви дотримуєтеся змішування та дозування Алареліна для кращих результатів.\nСтимулює гіпофіз для отримання більшої кількості ЛГ і ФСГ.\nЗабезпечує якісні та довгострокові результати при правильному використанні.\nПрепарат легко доступний на нашому сайті, і ми також здійснюємо швидкі поставки.\nЯк і інші пептиди, Аларелін може допомогти у зниженні симптомів старіння.\nНайкраще вирішення проблеми відтворення у жінок.\n6.Аларелін побічні ефекти\nКрім відомих переваг Алареліна, цей препарат також має темну сторону більше, якщо передозується. Однак людські тіла реагували по-різному на різні продукти. Деякі люди відчувають менше побічних ефектів, в той час як інші можуть мати жахливий досвід навіть після дотримання правильного застосування Алареліна. Те ж саме стосується і користувачів Peptide Alarelin, і, дивлячись на огляди продукту, ви помітите, що більшість споживачів наркотиків задоволені медикаментозними препаратами, але частина користувачів мали поганий досвід з тією самою добавкою. Деякі з незначних побічних ефектів Алареліна включають;\nПідвищена затримка води, викликана передозуванням препарату\nБолі або свербіж навколо областей ін'єкції\nМоже призвести до втрати ваги.\nЗ іншого боку, є інші важкі побічні ефекти Алареліна, які ви можете відчути під час прийому дозування, і вони також залежать від того, як ваш організм реагує з препаратом. Користувачі, які передозують ліки, в основному відчувають побічні ефекти Алареліна, але це не завжди так. Якщо ви помітите будь-яке унікальне почуття або ознаки, зверніться до лікаря безпосередньо перед тим, як стан погіршиться. Деякі з важких побічних ефектів включають;\nЕфекти не обмежуються згаданими, оскільки різні люди мають різний досвід, але переконайтеся, що ви йдете на регулярні медичні огляди, приймаючи дозування Алареліна.\nПісля прийому ліків від постачальника Алареліна, решта частини зберігання - це ваша відповідальність. Виробник Alarelin також нагадатиме вам про те, як зберігати препарат. Правильне зберігання гарантує максимальну користь від Алареліна. Як правило, цей препарат стабільний при кімнатній температурі, але якщо ви будете використовувати його протягом приблизно трьох тижнів, то ви повинні зберігати Аларелін в районі з -18 градусів Цельсія. Для 2-7 днів використання 4 градусів Цельсія буде найкращим умовою зберігання. Якщо ви плануєте використовувати цей препарат протягом тривалого часу, рекомендується додати білки-носії, такі як 0.1% BSA OR HAS. Пам'ятайте про запобігання циклів заморожування-відтавання при зберіганні цього препарату.\nWei, S., Gong, Z., Dong, J., Xie, K., Wei, M., Zhang, J., & Wang, J. (2012). Ефекти активного імунітету алареліна на експресію GnRHR, FSHR і LHR у розподілі гіпофіза і GnRHR в яєчниках овець. Цзянсу Журнал сільськогосподарських наук, 28(1), 114-120.\nZhang, S., Han, J., Leng, G., Di, X., Sha, C., Zhang, X.,… & Li, W. (2014). Метод LC – MS / MS для одночасного визначення госереліну та тестостерону в плазмі щурів для вивчення фармакокінетики та фармакодинаміки. Журнал хроматографії B, 965, 183-189.\nArarooti, T., Niasari-Naslaji, A., Asadi-Moghaddam, B., Razavi, K., & Panahi, F. (2018). Суперовуляторна реакція, слідуюча за FSH, eCG-FSH і hMG, і вагітність після перенесення заштрихованих бластоцистних ембріонів з різним діаметром і формою в верблюді. Теріогенологія, 106, 149-156.


Вчені: Любов до солодощів у європейців закладена в генах - Korrespondent.net\nВчені: Любов до солодощів у європейців закладена в генах\n3 серпня 2009, 11:59\nСпеціалісти у процесі дослідження з'ясували, що європейці мають підвищену чутливість до солодкого порівняно із мешканцями інших частин світу.\nПро це повідомляє портал ScienceNOW із посиланням на статтю вчених у журналі Current Biology.\nДослідження складалося із двох частин. У процесі першої частини 144 добровольцям різної національності пропонували оцінити солодкість цукрових розчинів. Вміст сахарози варіював від 0 до 4%. Виявилося, що найбільша чутливість до солодкого залежить від наявності у геномі випробуваних двох певних варіантів гена Tas1r3. Цей ген кодує смаковий рецептор, що відповідає за сприйняття солодкого смаку.\nАналіз генетичних баз даних, що містять інформацію про 1050 людей з різних країн, засвідчив, що європейці в основному є власниками обидвох варіантів Tas1r3. У жителів Азії та Близького Сходу генів солодощів є набагато менше. Найрідше варіанти Tas1r3 траплялися в африканців.\nАвтори дослідження припускають, що підвищена чутливість до солодкого була необхідна древнім європейцям для виживання. Продукти, що містять цукор, відрізняються високою калорійністю, що дуже важливо для мешканців холодних регіонів. Таким чином, здатність визначати правильну їжу дозволяє поліпшувати якість раціону, зазначають експерти.\nПри цьому велика частина цукоромісних рослин ростуть у тропіках і далі на Південь, тому мешканцям цих широт не обов'язково мати підвищену чутливість до солодкого, підсумували вчені.\nНагадаємо, у липні швейцарська компанія Barry Callebaut винайшла термостійкий шоколад, який починає танути лише при температурі 55 градусів за Цельсієм.


Гра Каверна: Печерні фермери, русявий - купити настільну гру Caverna: The Cave Farmers Crowd Games в Києві і Україні | Ігродол\nКод товару: Каверна. Пещерные фермеры (Caverna. The Cave Farmers)\nНастільна гра Каверна: Печерні фермери - російська локалізація захоплюючої економічної стратегії Caverna: The Cave Farmers від Уве Розенберга. Каверна: Печерні фермери - гра, в якій кожен гравець отримує під свій початок сім'ю гномів мешкають. Вам належить облаштовувати свою печеру, добувати рубіни, розвивати ферму і робити вилазки на пошук ресурсів.\nУ великій коробці з грою безліч компонентів, які стануть в нагоді вам і вашій гномів сім'ї. Тварини - 20 фішок собак, 35 овець, 30 ослів, 30 кабанів, 30 корів; ресурси - 45 фішок дерева, 25 фішок каменю, 45 фішок руди, 20 фішок рубінів; продукти - 40 фішок зерна і 35 фішок овочів; жетон першого гравця, 21 фішка годівниць, 35 міплов, сім ігрових планшетів гравців, 9 додаткових полів; гроші - 20 монет номіналом "1", 24 монети номіналом "2" і 5 монет номіналом "10"; маркер додаткового гнома, 88 маркерів їжі, 7 маркерів врожаю, 52 маркера зброї, 8 маркерів множення "х4", 10 маркерів величини від 8 до 10, 29 карт, 208 тайлів, поле підрахунку очок, книга правил і додаток з описом експедицій, обстановки і дій.\nКаверна: Печерні фермери - атмосферна економічна євро стратегія на виставлення робітників. Отримавши під свій початок фермерську родину, що складається з двох гномів, гравці будуть намагатися за час гри заробити якомога більше переможних очок самими різними способами - розводячи тварин на фермі, облаштовуючи печеру, будуючи шахти, добуваючи рубіни і беручи участь в походах.\nЯкщо ви грали в іншу гру Уве Розенберга - популярність фермерську стратегію Агрікола , ви напевно побачили зовнішню схожість цих ігор. Дійсно, механіка Каверни зовні дуже сильно нагадує Агрікола. Однак, вони досить сильно відрізняються по відчуттях від гри.\nОсновні відмінності полягає в тому, що ви менше турбуєтеся про те, щоб прогодувати ваших гномів - спеціально готувати їжу не потрібно, на неї можна в будь-який момент обміняти інші ресурси; а також у вас є можливість при бажанні вибрати вузьку спеціалізацію - штрафні очки за всілякі недоробки присутні як і в Агрікола, але немає обмежень на розвиток. Якщо в Агрікола досягнувши певних показників в тому чи іншому напрямку, ви вже не отримували додаткових очок за подальший розвиток в цій галузі, то в каверни вузька спеціалізація, при певному збігу обставин, може цілком перекрити штрафи в інших напрямках.\nУ грі з'явився спеціальний ресурс - рубіни, які за певним курсом можуть обмінюватися на інші ресурси і блага.\nЩе одним нововведенням є військові походи - заплативши залізну руду ви можете спорядити свого гнома в похід за різними корисними ніштяк, які можуть стати в нагоді в господарстві.\nЧи є Каверна покращеною версією Агріколи?\nІ так і ні. З одного боку, в каверни поліпшені деякі слабкі сторони Агріколи, урізноманітнилося розвиток і з'явилася можливість більше експериментувати зі стратегіями розвитку. Адже в Агрікола всім, по суті, потрібно було одне і теж - максимально забудується і розвинутися в усіх напрямках, а в каверн у різних гравців можуть бути різні інтереси і цілі.\nЯк результат - гра стала різноманітніше і в чомусь епічності. При цьому, з урахуванням менших витрат на турботу про хліб насущний, гра стала трохи менш «кризової». Можливості для розвитку виросли, значимість штрафів знизилося.\nТак що в якості висновку - Каверни не так поліпшена версія Агріколи, скільки гра з іншого динамікою і акцентами.\nПоріг входження досить низький. Почати грати можна швидше, а ось з нюансами, яких в грі безліч, розбиратися доведеться по ходу гри.\nНу і можливість грати семеро - досить нестандартне рішення. З одного боку зазвичай гри такого формату припускають 4-5 гравців. Бо більше гравців загрожує даунтайм в надлишку. З іншого боку іноді дуже хочеться зійтися за ігровим столом бОльшей компанією. І Каверна дає таку унікальну можливість. Що, звичайно, не могло не позначитися на кінцевій ціні - безліч дерев'яних фішок тварин, тайлів, грошей і інших компонентів, радують якістю і кількістю ... і б'ють по кишені:)\nДля зручного сортування і зберігання безлічі ігрових компонентів рекомендуємо купити органайзер для настільної гри Каверна: Печерні фермер , в якому передбачені окремі відсіки для зберігання тайлів і жетонів різних типів.\nНастільна гра Каверна: Печерні фермери - атмосферна економічна євро стратегія з відносно низьким порогом входження і високою реіграбельності. Каверна: Печерні фермери - гра , яка стала гідним продовженням фермерської серії Уве Розенберга, і стане прикрасою настільної колекції будь-якого любителя стратегій європейської школи.\nКупити настільну гру Каверна: Печерні фермери (Caverna: The Cave Farmers) в Києві і з доставкою по Україні легко і зручно в магазині Ігродол:\nТип гри євростратегія, міплплейсмент\nТривалість гри 30-210 хв\nОрганайзер: Caverna (Каверна)\nВиноробство: Основне видання, укр. (Viticulture: Essential Edition)


У Харкові чоловік, який хотів отримати лікувальний масаж, викрив бордель - Korrespondent.net\nУ Харкові чоловік, який хотів отримати лікувальний масаж, викрив бордель\n4 квітня 2013, 16:06\nУ Харкові викрили бордель\nУ Харкові 24-річний чоловік допоміг правоохоронцям викрити салон, що надає інтимні послуги.\nЯк повідомили в Головному управлінні МВС України в Харківській області, чоловік звернувся до масажного салону за оголошенням, йому необхідно було пройти лікувальний масаж, замість йому запропонували за 350 грн отримати еротичний масаж у виконанні оголеної дівчини.\nПід час оперативних заходів було встановлено, що в центрі Харкова розташований оздоровчий комплекс із сауною, де за грошову винагороду чоловікам надаються інтимні послуги.\nУ приміщенні комплексу правоохоронці виявили 43-річного організатора салону і чотирьох жінок у віці від 22 до 32 років, які надавали інтимні послуги.\nПід час обшуку працівниками міліції виявили та вилучили гроші в сумі 340 дол. і майже 1,5 тис. грн, візитні картки закладу, мобільні телефони, на які дзвонили клієнти, а також різні засоби для масажу.\nЗараз у кримінальному провадженні проводяться допити свідків, експертизи та очні ставки.\nНагадаємо, минулого тижня у Києві були затримані дві колишні працівниці секс-індустрії, які постачали повій постійним клієнтам престижних готелів.\nТЕГИ: Харків, бордель , проституція


Україна веде переговори з Англією щодо купівлі ракет через загрозу з боку РФ » Замкова гора\nВелика Британія веде з Україною переговори про продаж Україні ракет класу "земля - земля" для ураження відразу декількох цілей. Ракети будуть встановлюватися на патрульних катерах, як пише The Times з посиланням на неназваного дипломата, це буде перший такого роду контракт між Лондоном і Києвом, передає Замкова гора.\nНа думку співрозмовника видання, досі Москва не захопила українські території, оскільки залежала від транзиту газу і натикалася на опір українських збройних сил. Тепер же, вважає дипломат, "Північний потік-2" дозволить змінити напрямок потоків газу, а президент Росії Володимир Путін більше не потребуватиме співпраці з Києвом.\nВін додав, що головна мета Путіна - відновити Радянський Союз, який, на думку дипломата, "без України був нічим".\nДо складу Військово-морських сил ЗСУ ці катери були включені у листопаді 2019 року під назвами "Слов’янськ" і "Старобільськ".\n» Дипломати 9 країн оприлюднили спільну заяву проти "Північного потоку-2"


Смс анекдоти Українською » СМС Українською, привітання, прикольні смс, коханим та ін.\nДай Боже здоров'я. Радий, що ви тут зібралися, в цьому Народному домі, в нашому славному місті - місті обласного підпорядкування з Магдебурзьким правом. Я так люблю ваше місто і добиратися з нього до Івано-Франківська. А там я працюю і добираюся до місця роботи громадським транспортом. Я люблю ранком прокинутися, знаєте, сісти в тролейбус чи автобус і їхати по обласному центру. От коли тебе запхали буквою «зю» в тролейбус і ти стоїш на пів зігнутої лівої ноги і кожен день ти чуєш одні й ті ж самі фрази в автобусі:\nЗнайомий міліціонер показав, запевнюючи що це реально написав затриманий.\n26 травня, я Ковалів Сергій Петрович, супроводжував дружину на прогулянці з новонародженою дитиною. На дитячому майданчику розпивали спиртне молоді люди, в кількості двох дівчат і двох хлопців. Їх крики розбудили мого сина і він заплакав. Заспокоїти його не вдавалося оскільки молоді люди весь час голосно сміялися матом.\nЯ підійшов і попросив обговорювати свої проблеми тихіше. На що дівчата почали нецензурно ображати мою дружину а молодий чоловік з татуюванням відповів, що проблеми я вже знайшов, після чого встав і вдарив мене в груди.\nНе бажаючи вплутуватися в бійку, я вирішив пояснити йому що він подає поганий приклад товаришам і махнув рукою в їх сторону. Якраз в цей час молодий чоловік подався вперед щоб знову мене вдарити і випадково натрапив собою на мою руку. Після чого його раптово зморила втома. І він приліг відпочити в пісочницю. Різка зміна положення із стоячого в лежаче підвищила його артеріальний тиск, і у нього пішла носом кров. Лікарі говорять, що артеріальний тиск це проблема нашого століття і як виявляється навіть молодь зараз схильна до цієї страшної недуги. Друзі хлопця стали дуже за нього хвилюватись, так сильно, що навіть схопилися і побігли в різні боки. Їх крики привернули увагу міліцейського патруля, який і забрав мене до з'ясування обставин.\nЛіто. Вечір. Гуляють хлопець з дівчиною...романтика!\nРаптом йому неподетячому захотілося какати !!!!!!!!!!\n-Тобі напевно пора додому, мама хвилюється.\n-Так, проведи мене, будь ласка, вже темно, страшно!\nВін червоніючи (ну дуже хочеться ..):\n-Давай, тільки швидше.\nДоходять до під'їзду, він збирається прощатися.\n-Сергію, у нас в під'їзді хулігани розбили лампочку, мені страшно самій підніматися!\nОт дідько думає хлопець !!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!\nУ нього вже процес починається, біль пекельна! Підходять до ліфта - не працює!!!!!!! 10 поверх.\nЛише піднімаються, мама відкриває двері:\n-О! Сергійку, заходи - чайку поп'ємо!\n-Спасибі, Тамаро Іванівно, але Я поспішаю - мама хвилюється.\n-та Я їй подзвоню, попереджу що ти у нас.\nДумає - ну добре хоч у них покакаю.\nТільки заходять, мама сама в туалет!\nДумає - ну все, кінець, зараз прямо тут накладу.\n-Сергійку, я піду чайник поставлю, а ти поки в кімнату проходи. Там собака лежить,\nти двері відчини акуратно щоб її не вдарити, світло включи і почекай мене. Я швидко.\nДумає - виходу немає - доведеться на собаку звалити. Знімає штани, робить діло\nпрямо на килим. Заходить дівчина. Принюхується.\n-Сергійку, тобі не здається що тут неприємно пахне?\n-Ще й як здається - це собака твоя, наклала!\n-Ти що ідіот? Вона ж плюшева!\nШаблон новин на УТ-1 (під керівництвом Піховчека, Арфуша і сина Ганьки Герман та під наглядом бояніста Яшки Табачника)\n1. В.Янукович зустрівся з якимось х.єм. Обговорили щось важливе (потисли руки, поусміхались в обєктив). Президент України щось белькоче та обіцяє якусь х..ню про покращення.\n2. В.Кличко зустрівя з якимось Хеєм...\n3. За даними Держкомітету статистики життя українців невпинно покращується!\n4. Сомалійські пірати традиційно захопили судно з українським екіпажем на борту.\n5. СБУ, ГПУ, МВД, ЕПРСТ ІТД відвернули замах на Президента та арештували чергового опозіціонера.\n6. Мудрий Президент за круглим столом слухає міністрів та дає настанови, обіцяє покращити...\n7. В Глухому районі Сумної області затримано корупціонера, прокуратура обіцяє розібратися.\n8. Азаров начебто також людина, хоча людської мови не розуміє і видає якісь незрозумілі звуки.\n9. Глава Київської міської адміністрації відкрив одну рейку однієї станції реконструйованого трамваю (перерізання стрічки + реклама Правлячої Партії)\n10. Новини культури: віртуозне виконання на баяні шлягерів "Мурка", "Владімірський централ", "Гоп-стоп".\n11. В Київському зоопарку знову шось здохло.\n12. Реклама: "В.Ф. Янукович - це покращення вашого життя вже сьогодні!!!"\nВкрав якось дядько мішок картоплі на колгоспному полі. Приніс додому, жінка йому насипала борщу, сидить, він, їсть, коли раптом дивиться у віконце - бригадир йде. Сидить собі дядько й думає: "Йой, оце зараз зайде в хату, почне питати де я той мішок взяв, на що я той мішок взяв, не дасть і поїсти...". Дістав вуйко пістолета, стрельнув - нема бригадира.\nСидить, їсть борщ далі. Коли, дивиться - йде кілька чоловік із сільради. Дядько думає: "Оце заразь прийдуть - та на що ти взяв, та скільки ти взяв, та як у тебе совісті нема - не дадуть борщу доїсти...". Дістав рушницю - пах-пах-пах - нема нікого.\nСидить, далі їсть борщ. Коли, бачить - цілий бобік міліціонерів їдуть. Вуйко й думає: "Йой, та що за кара Божа, скільки тієї картоплі взяв, а вони від борщу відривають; знову почнеться - де взяв, навіщо взяв...". Дістав дядько кулемет - тра-та-та - немає бобіка з міліціонерами.\nНе встиг дядько доїсти борщу, як раптом, бачить - поприїздило ціла купа солдатів зі всіх боків, на танках... Вуйко викотив з веранди гармату - стріляв-стріляв, стріляв-стріляв - не відстрілявся.\nВзяли вуйка, посадили в тюрму. Сидить він, та й думає: "І що ж мені тепер за той мішок картоплі буде".\nВикликає голова ради директорів свого заступника:\n- Скажи, якщо я сплю зі своєю дружиною в робочий час - це робота чи розвага? Відповідь на протязі години.\nЗам викликає до себе керівників департаментів:\n- Так, якщо наш Бос спить зі своєю старою в робочий час - це робота чи відпочинок? Відповідь через 45 хвилин.\nКерівники департаментів викликають своїх заступників:\n- Так, якщо наш найбільший Бос має свою стару відьму в робочий час - це робота чи розвага? Відповідь через 30 хвилин!\nЗаступники викликають начальників відділів:\n- Терміново. Якщо наш найголовніший Бос має свою стару в робочий час - це робота чи розвага? Відповідь через 20 хвилин.\nНачальник відділу заходить до менеджера, менеджер весь у запарка і поспіху, одночасно розмовляє по двох телефонах, приймає факс, набирає е-mаil і намагається скласти звіт:\n- Терміново, якщо наш самий Головний спить зі своєю старою в робочий час - це робота чи розвага? Відповідь через 10 хвилин.\n- У мене переговори, факси, договору, клієнти, повна запарка, давайте завтра.\n- Тоді розвага ...\n- Якщо б це була робота, тоді цим би займався ... Я! ... .\nПісля 15 років служби священиком в приході батьком Паскуале був організований прощальний вечір. На вечір для проголошення короткої урочистої промови був запрошений один відомий політик. Політик запізнювався, і священик вирішив сказати кілька слів своїй пастві, щоб зайняти час. "Перше враження про громаду я отримав від першої сповіді, яку я тут почув, і я подумав, що архієпископ послав мене в жахливе місце. Перший чоловік, який висповідався, розповів мені, що він украв телевізор і гроші у батьків, скоїв крадіжку на роботі, мав захоплюючі інтимні стосунки з дружиною свого боса, і іноді займався продажем наркотиків. І, на довершення всього, він зізнався, що заразив венеричною хворобою свою сестру. Я був ошелешений і приголомшений. Але з плином часу я познайомився з іншими парафіянами і побачив, що не всі такі - я побачив людей хороших і відповідальних. Ось так і пройшли 15 років моєї кар'єри священика. " І тут з'явився політик, який повинен був вимовити довгоочікувану промову. Вибачившись за запізнення, він почав: "Я ніколи не забуду той день, коли наш священик з'явився тут вперше. Мені пощастило першим висповідатися у нього ... "\nНовий Росіянин (НР) приїхав до Японії, там чисто все подивився, ну і нарешті пішов за сувенірами для братви. Заходить в магазин з оптикою,\nКаже:- Дайте мені окуляри такі, щоб ні в кого з наших не було! Щоб здивувалися всі!\nПродавець знаходить йому окуляри - так, начебто, нічого особливого, ціна тільки $ 10000.\n- Ну, а що, тут, в натурі, таке особливе? - Говорить НР\n- Це не прості окуляри - подивишся в них - всі люди голі ходять. Унікальна річ, 3 роки гарантії.\nНу НР зодягнув їх - дійсно все голі ходять. Зняв - назад усі одягнені.\n- Приколюють мене твої окуляри, - говорить НР, - беру!\nНу вобщім кинув продавцю бабла пачку, окуляри взяв і полетів додому.\nЛетить значить в літаку, приколюється - одягне, то на стюардес потаращиться, то на пасажирів. Ну прилетів і коротше додому відразу погнав, їде значить по вулиці, в окуляри дивиться.\nДоїхав додому, надів окуляри, заходить у спальню. Дивиться - на ліжку дружина з мужиком якимось, обидва голі. Зняв окуляри - знову дружина з мужиком голі. Знову одягнув, знову зняв - та ж картина. Напружився тут НР від цього і говорить:\n- На блін японці! А казали 3 роки гарантії!