Як правильно пофарбувати стіни - Porada.PP.ua\nГоловна » Будівництво » Як правильно пофарбувати стіни\nЯкщо ви визначилися з вибором кольору фарби, то найважча частина ремонту позаду! Пора зайнятися самої фарбуванням, і вам, звичайно ж, хочеться, щоб робота була виконана професійно. Не хвилюйтеся! Дотримуйтесь інструкцій і ви отримаєте результати, яким позаздрить будь-майстер. Як пофарбувати стіни в квартирі правильно, якщо фарбуєте самостійно, вам допоможуть корисні поради нашого сайту.\nЛатексна фарба на водній основі – самий популярний вибір, оскільки вона виробляє менше їдких парів, швидше сохне і прибирання з нею проходить легше. Така фарба не тьмяніє і не жовтіє, вона забезпечує пофарбованої поверхні вентиляцію, що дозволяє уникнути скупчення вологи.\nФарби на масляній основі більш стійкі. Їх можна завдає при низькій температурі. Таку фарбу можна наносити при повторному фарбуванні поверхні на побілку або поверхні, на яких вже два або три шари фарби. Фарби на масляній основі важче наносити, так як вони густіше і часто вимагають використання розчинника.\nЯкщо ви не впевнені у походженні старої фарби, потріть поверхню невеликою кількістю денатурованого спирту. Латексна фарба зійде, а масляна – ні. Якщо ви хочете пофарбувати латексної фарбою поверхню з олійною фарбою, то вам доведеться скористатися грунтовкою. Зовнішні стіни не рекомендується фарбувати фарбою на масляній основі з латексної фарби. З выпором фарби для фарбування стін розібралися.\nЯкщо ви збираєтеся фарбувати кухню або ванну кімнату, використовуйте спеціальну фарбу, призначену для цих цілей. Такі фарби захищають поверхню від цвілі, мілдью та вологи. Хоча така фарба і обійдеться вам дорожче, вона допоможе вам заощадити кошти, витрачені на боротьбу з цвіллю в майбутньому.\nДля фінальної обробки використовуйте матову, глянцеву фарбу або фарбу з додаванням яєчної шкаралупи або сатину.\nНа матових фарбах швидше поширюється цвіль із-за часу, де вона може оселитися і розростатися. Глянсові фарби більш стійкі і поверхню з такою фарбою легше чистити. Вони більш стійкі до появи плям.\nІснує категорія фарби, яка знаходиться між матовими і глянцевими фарбами. Це фарби з додаванням яєчної шкаралупи або сатину. Вони зберігаються довше, ніж матові фарби і надають кімнаті велику глибину і теплоту. Використовуйте правильні інструменти.\nМеханічні валики і пістолети можуть заощадити час, але їх використання не практично для маленьких кімнат. Такі приміщення краще фарбувати традиційним способом. Для цього вам знадобитися валик, лоток і кілька кистей різної ширини для деталей. Не забудьте про захист від фарби підлоги і дверей. Підходимо до відповіді на питання як пофарбувати стіни в квартирі правильно і наступний етап – підготовка поверхні перед фарбуванням стіни.\nПідготувати поверхню перед фарбуванням необхідно для забезпечення стійкості фарби. Недоліки, мітки будуть видні після фарбування, якщо про їх усунення не подбати заздалегідь.\nСпочатку потрібно відсунути меблі від стін, зняти штори, картини, вимикачі і накрити підлогу клейонкою.\nДалі, якщо стіни на кухні мають залишки жиру або бруду, перед фарбуванням необхідно вимити гарячою водою і миючим засобом. Після цього замажте шпаклівкою всі тріщини і дірки. Дайте стін висохнути. Потім пройдіться по зашпакльованих місцях наждачним папером, щоб вони стали гладкими. Глянцеві поверхні теж вимагають обробки наждачним папером. Після цього витріть стіни вологою ганчіркою.\nЯкщо у вас тверда рука, то вам може не знадобитися захисна стрічка для країв, дверних ручок і петель. Якщо ні, обов’язково скористайтеся нею.\nТам, де неможливо скористатися валиком, користуйтеся пензликом. Умочіть її в фарбу на половину і видаліть надлишки про край банки.\nВалик дозволяє наносити фарбу рівномірно і швидко. Переконайтеся, що у валіка підходящий ворс. Фарба повинна бути на всьому валику. Намалюйте букву М і зафарбуйте її в напрямку всередину.\nПісля фарбування ваша кімната буде виглядати чудово, а ви будете пишатися собою. Ось ми і розглянули з вами як правильно пофарбувати стіни в квартирі самостійно і майже професійно. А на зекономлені кошти можна оновити меблі в квартирі. Пробуйте фарбувати стіни самостійно, в цьому немає нічого складного. При виникненні питань, що можете залишати в коментарях.\nОсетрина з грибами і соусом муслін\nЯк побудувати туалет на вулиці своїми руками


Мел Гібсон таємно допомагає жертвам Голокосту | Kindly house\nМел Гібсон таємно допомагає жертвам Голокосту\nМел Гібсон відомий не тільки своїми творчими роботами, але і своєю досить радикальною позицією за деякими остросоциальным питань. Так, наприклад, в 2006 році Гібсон був заарештований за керування автомобілем в нетверезому вигляді і під час затримання дозволив собі антисемітські висловлювання про те, що євреї були причиною усіх воєн в історії. Ця заява стала приводом для різкої критики з боку його голлівудських колег і єврейських організацій, а також до бойкоту з боку деяких провідних кінокомпаній.\nАктриса Зейн Басбі, засновниця благодійної організації Survivor Mitzvah Project, діяльність якої спрямована на підтримку жертв Голокосту, зізналася, що з 2006 року Мел Гібсон є постійним таємним спонсором її фонду: таким чином актор і режисер намагається загладити свою провину після скандального події. Він допомагає євреям, які пережили Голокост і в даний час проживають у восьми європейських країнах.\nБасбі розповіла репортерам:Я поважаю людей, які готові змінити своє життя. Всі ми робимо помилки, але вони не характеризують нас як людей: важливо те, як ми ведемо себе після. Мел перевиховав сам себе. Зараз він займається благодійністю, і його дії вже допомогли величезній кількості людей: він підтримує жертв Голокосту, які проживають у Східній Європі. Ці люди відчайдушно потребують в їжі, теплі, даху над головою і медичної допомоги, а також в дружньому участі, і ми намагаємося дати їм все це».\n«З міркувань совісті». Дубльований трейлер останнього режисерського проекту Гібсона\nЗа словами Зейн Басбі, Гібсон намагається не афішувати свою допомогу фонду, хоча по мірі можливості залучає до його діяльності своїх голлівудських колег. Засновниця Survivor Mitzvah Project впевнена, що в першу чергу Мел робить це виключно для себе, а не для публічної слави: він не тільки жертвує великі суми грошей, але і бере активну участь у житті організації. Нагадаємо, що Гібсон є лауреатом двох премій «Оскар» і премії «Золотий глобус» за режисуру драми «Хоробре серце», в цьому році він був номінований на ці ж нагороди за режисуру фільму «З міркувань совісті», присвяченого подіям Другої світової війни, але не отримав їх.\nТрейлер фільму «Хоробре серце»


Коли настає Новий 2019 рік Свині за Східним гороскопом? | Поради\nСхідний Новий рік відрізняється від Західного не тільки традиціями, а й датуванням. Давайте подивимося, у чому ці відмінності, що особливого в святкуванні приходу чергового року на Сході планети. І коли настає Новий 2019 рік за Східним гороскопом офіційно?\nСхід і Захід зустрічаються в Росії\nЦе цікаво: з історії питання\nКоли настає Новий 2019 рік Свині і чим він особенен?\nКитайский Новий рік в інших країнах\nЯк грамотно зустріти Новий 2019 рік за східним гороскопом у Росії\nНедарма жартують гумористи, що святкування Нового року у нас розтягується на місяць. Але вони помиляються: якщо прихопити ще й східний варіант урочистості, то «перехідний період» розтягнеться вже на два місяці!\nВ останні кілька десятків років у Росії серйозно захопився східними гороскопами, вивчають вплив Зодіакальних знаків на наше життя і долю. Китайський Новий рік теж прийшов в повсякденне життя багатьох росіян.\nЩо і не дивно. Адже наша країна знаходиться на стику Заходу і Сходу географічно і ментально. До того ж, росіяни дуже терпимі до національних особливостей інших народів, більш того, готові багато розуміти і запозичувати у представників інших етносів і культур.\nТрадиційний китайський календар заснований на сонячно-місячному циклі, тому він значно відрізняється від нашого, григоріанського. До того ж, у ньому підкреслюється циклічність, заснована на зміні «небесного правління» 12 зодіакальних тварин. Кожне з них заступає на свою «вахту» в союзі з одним з п’яти основних елементів: це вода і земля, вогонь і дерево, а також метал. Тому довгий цикл становить 60 років. Ті, хто глибоко вникають в особливості східного гороскопу, враховують і вплив десятки «небесних стовбурів», і взаємодії головних енергій: «ян» та «інь».\nЧитайте також: Постільні клопи: як позбутися і чим вивести\nЦікаво, що в Китаї і в сусідніх країнах Сходу Новий рік пов’язують не з зимою, як у нас. Це офіційне Свято весни, день початку пробудження природи. Відзначається він з найдавніших часів. Дата його «плаваюча», обчислюється на підставі прив’язки до дня зимового сонцестояння: наголошується на другий молодик після 21 грудня. У нашому звичному календарі це період з 21 січня по 21 лютого.\nВідзначають довго і шумно. Згідно стародавніх східних міфів, зміна віх супроводжується кожен раз візитами страшного чудовиська по імені Нянь. Його намагаються задобрити дарами, наїдками, що залишають біля порога будинку. Вважається, що в цьому випадку чудовисько не чіпатиме людей. А ще, щоб відлякати ці злі сили, китайці і інші східні народи затівають гучні феєрверки і прикрашають будинок і околиці червоним декором. Він символізує вогонь, що відлякує «нечисту силу» і на Сході, і на Заході.\nРік Жовтого Земляного Кабана (Свині) змінить йде Собаку в ніч з 4 на 5 лютого 2019 року. Це завершальний рік 12-річного циклу, він, як правило, буває сприятливим для планети в цілому. Це період прихильність до традиційних цінностей, стабільності, прагнення до творення. Окремих ексцесів не уникнути. Будуть і соціальні потрясіння, і природні аномалії, і військові конфлікти. Але навряд чи вони візьмуть глобальний і особливо руйнівний характер.\nЩоб залучити в дім, своє місто чи село, у свою країну благополуччя, свято варто зустрічати в одязі, де будуть хоча б елементи жовтого, піскового, помаранчевого, бежевого, коричневого, золотого кольору. Ця ж колірна гамма повинна превалювати в оздобленні житла і в декорі святкового столу.\nЕнергетичний символ року, Земля, також обіцяє прагнення до рівноваги сил, толерантності, терпимості. Це рік працьовитих і завзятих, яким повинна, нарешті, посміхнутися удача як нагорода за всі попередні випробування і чималі праці.\nКитайці святкують зміну небесних віх з розмахом, майже як ми. У них веселощі триває два тижні, починаючи із зустрічі Нового року і закінчуючи Святом ліхтарів.\nКоли ми говоримо, що зустрічаємо новорічну ніч в колі сім’ї, зазвичай не уточнюємо, наскільки широким колом. У Китаї намагаються зібрати реально всю найближчу рідню. Якщо хтось у від’їзді, прилад ставлять і на нього: раптом все ж зможе вирватися, приїхати. І найчастіше прилітають, припливають, приїжджають з різних кінців світу. Багатий стіл — це добра прикмета. На нього ставлять рибу і м’ясо, страви з рису, фрукти і овочі, багато солодощів.\nФеєрверки ми не даремно пов’язуємо з китайською традицією, так і є насправді. До ранку все навколо гуркоче, вибухає, світиться різнобарв’ям яскравих салютних «фонтанів». Інакше не можна, а то в будинок проберуться злі духи.\nНа подарунки тут не скупляться. Обдаровують і ближнє коло, і далеку рідню, колег, сусідів та ін. Вважається, що до щедрим співгромадянам рік будуть особливо дружелюбний.\nТанці тут теж залишаються даниною традиціям. Молодь, зрозуміло, буде рухатися під сучасні ритми. Але тільки після тог як разом зі старшими членами сім’ї зобразять танець лева або дракона з рухами, подражающими повадки цих східних тотемів.\nЗамість наших строкатих листівок для привітань, побажань, настанов і передбачень китайці і представники інших східних народів використовують червоні конверти. До речі, одним з найпоширеніших подарунків в останні роки стає подарунковий сертифікат або просто гроші, що вкладають у такий же червоний пакет.\nАле головне навіть не в цьому. Новий рік, упевнені на Сході, це найкращий привід помиритися, пробачити образи, відновити колись розірвані відносини.\nУ сусідніх країнах святкування Нового року за східним календарем хоч і має певні національні особливості, але все ж проходить в єдиному руслі, в тому ж стилі. Інша справа — країни Заходу і інші держави, де досить великі китайські діаспори.\nЧитайте також: Заварні млинці на кефірі і молоці. Рецепти приготування тонких млинчиків з дірочками\nЗрозуміло, що вихідним цей день у Європі і Америці, на інших континентах не оголошують. Але чим більше контингент «гастарбайтерів», чим щільніше вони селяться, тим уважніше доводиться бути владі. Не враховувати непереборну тягу цих людей до дому в період Нового року не можна. Роботодавці давно з цим змирилися, і дають китайським працівникам відпустки у даний період.\nА ті, хто все ж залишається з якихось причин, широко святкують ці дні на другій батьківщині або в місці тимчасового проживання. Ті ж феєрверки, танці, яскраве і потужне веселощі.\nОскільки ця публікація про те, коли настає Новий 2019 рік, питань зустрічі ми не будемо приділяти велику увагу. Про те, як зустріти Новий 2019 рік, ви можете прочитати тут.\nВиходячи із сказаного вище, можна скласти загальний план святкування східного Нового року в російських реаліях. Ми вже говорили про любов китайців до святкових м’ясних страв в меню, але варто додати, що в цій країні вважають своїм традиційними ласощами… пельмені! Більш того, їх «призначили» символом добробуту, багатства, і обов’язково включають в раціон новорічного застілля.\nКрім конвертиків з грошима і сертифікатами, в Китаї прийнято дарувати в ці дні сувеніри, особливо:\nвсілякі талісмани, амулети, обереги;\nфігурки тотема року. На цей раз — милих Свинок (подробиці читайте в матеріалі «2019 — рік кого за Східним гороскопом«).\nУ нас теж це цілком доречно, так що, знову, багато спільного.\nТільки треба пам’ятати, що в Китаї білий і синій — це колір жалоби, так що тут не пакують подарунки в обгортковий папір даних тонів. Не вітається використання цифри «4», наприклад, не можна презентувати 4 келиха або інших предмета, це теж вважають передвісником біди. А ось пара сувенірів — це добрий знак. Обдаровують, тримаючи своє підношення обов’язково двома руками. Дари не прийнято підносити при свідках, це інтимна процедура.


Гілларі Клінтон пообіцяла скоротити фінансування ЮНЕСКО за визнання незалежності Палестини - Політика - dt.ua\nГілларі Клінтон пообіцяла скоротити фінансування ЮНЕСКО за визнання незалежності Палестини\n6 жовтня, 2011, 07:28 Роздрукувати\nСША пригрозили скоротити фінансування Організації об'єднаних націй з питань освіти, науки і культури (ЮНЕСКО), якщо та підтримає прагнення Палестини отримати статус незалежної держави. Про це заявила державний секретар США Гілларі Клінтон.\nНа думку Г.Клінтон, намір ЮНЕСКО винести питання про статус Палестини на голосування "не має пояснення". Держсекретар вказала на те, що це питання досі знаходиться у компетенції Радбезу ООН, і закликала виконавчу раду ЮНЕСКО "одуматися".\n"Рішення, що стосуються зміни статусу Палестинської національної адміністрації (ПНА), повинні прийматися безпосередньо в ООН, а не в її підрозділах", - заявила Г.Клінтон. За її словами, у тому випадку, якщо ЮНЕСКО "випередить події", Америка може скоротити суму свого членського внеску до бюджету організації. У даний час внесок США становить 22 відсотки.\nРаніше 5 жовтня виконавча рада ЮНЕСКО ухвалила рішення щодо проведення голосування з питання про визнання незалежності Палестини. За висловилися 40 з 58 представників країн-членів ЮНЕСКО. Чотири країни - США, Німеччина, Латвія та Румунія - висловилися проти. 14 членів виконавчої ради утрималися. Голосування з питання про визнання незалежності Палестини має відбутися наприкінці цього місяця.\nНагадаємо, Європейський парламент визнав легітимною заявку Палестинської національної адміністрації на визнання незалежності палестинської держави.


Залізничний вокзал Дніпропетровськ підбив підсумки роботи за 9 місяців 2012 року\t15/10/2012\nОдин з найбільших залізничних вокзалів Придніпровської магістралі та Укрзалізниці Дніпропетровськ-Головний відзвітував за роботу, виконану впродовж 3-ох кварталів 2012 року.\nЗа цей період залізничники відправили 13 тис. 424 пасажирських поїзди, 1 млн. 618,9 тис. пасажирів - у дальньому сполученні та 10 млн. 142,6 тис. – у приміському.\nКімнатами відпочинку на вокзалі скористались 3 тис. 168 пасажирів та гостей Дніпропетровська, 2 тис. 352 пасажири з дітьми зручно та комфортно скоротали свій час в спеціально обладнаних залах очікування.\nПодбали працівники вокзалу і про збереження речей своїх пасажирів у автоматичних та стаціонарних камерах схову. З початку року цією послугою скористались 67 тис. 142 пасажири.\nНагадаємо, що залізничний вокзал Дніпропетровськ-Головний пропонує пасажирам дві одномісні кімнати відпочинку «люкс» (350 грн. за добу, 200 грн. за 12 годин) та 6 звичайних: п’ять двомісних (200 грн. за добу, 150 грн. за 12 годин перебування за одне ліжко) та одну тримісну (150 та 100 грн. відповідно).\nВартість зберігання ручної поклажі в автоматичній камері становить 7 грн. за 2 доби, у стаціонарній - 10 грн. за великогабаритну ручну поклажу (вагою більше 50 кг., понад один метр заввишки та 2 - завдовжки, або зверх розмірів комірки) та 7 грн. - за решту речей.\nНа вокзалі діє 2 кімнати очікування для пасажирів з дітьми. Перша для немовлят та малюків до 2 років, друга – для дітей віком 2-14 років. Перебування у дитячій ігровій кімнаті для малечі до 6 років безкоштовне, вартість однієї години для дітей 6-14 років – 5 грн., для дорослих - 6 грн.


Do to Do – SearchSilence's Blog\nГрудень 12, 2011 Грудень 12, 2011 by Searchsilence [EnergyButterly], posted in шось таке\nО ноу, мене знов випередили….. В п”ятниця якраз надрукувала самий простий календар. Шукала всякі хенд-мейд і гарненькі, але для початку треба звикнути до простого)\nНасправді він мені не треба))) Я вже писала ту-ду і списки де тіки можна, і в Аутліці, і на листку, і на всяких аплікухах. Але толку. Бо і так все те тримаю в голові. Ну буває що забуду, але по суті все в пам”яті занотовано. Найгірше коли в “плани” влізає якась несподіваність. Несподіванки це класно, але треба потім знову оптимізовувати весь процес планування.\nПо наводці Dyak’a спробувала Schemer від Гугла. Ну та, ідея класна. Але знову соц.мережа, і знову тупість… “Get 1000 followers on Google+” – ну не знаю як в нормальної, розумної людини може бути такий мега-пункт О_о Це перетворюється на інкубатор.Або “отримати 500 лайків за фото/пост”. І ще не подобається шо всі ту пункти відсилають в Гугл+. Може скоро ще будуть писати -” поїсти, попити, поспати”??\nЦі ж пункти особисто для мене, щоб не забути, а не пантуватись в кого сама обезбашена ідея 😦 Хтось знає, там можна вирубити нотіфікейшини і всяку чєпуху?\nДуже рада що всякі спамєри не перебрались в Твіттер, ну або я їх просто не додам. Тві досить класна річ. Наприклад, я не дивлюсь ТВ, та й забуваю новини читати. А в Твіт додала стрічку новин, класних і цікавих людей.ю поставила поп-ап додатки в браузер(+ додат десктопний, бо вже навчилась ігнорити ті поп-ап віконечка). І завжди в курсі всіх подій.\nЩе дуже рада що ті всякі малолєтки (соррі, кого ображаю, але це не по віку, а по якомусь розвитку чи шо) спамлять і лайкають у соц.мережі ВК, а не на Фейсбуці. Бо вони не можуть в фейсі розібратись. Хух!!!\nОт шо це за такий тупняк – тут і тут ?? Воно навіть не естетично в плані графіки. І цей спам йде від людей пачками. Або всякі дурні примітивні картинки. Інкубатор…\nТрохи утопічна ідея для нашого світу. Але дуже і дуже класна 😎 А ще, сьогодні зайшла на пошту. Купити лише конверт і марку. І думала здурію від тої бюрократії.. УУУУУУ. Чому б не поставити якісь автомати для марок, конвертів. Або щоб дома друкувати, і оплачувати електронною карткою.\np.s. Читаю біо С.Джобса, наразі прочитала сторінок десь так 200 з 700+. Досить цікаво… І дивують люди, котрі не знають про його життя і діяльність взагалі нічого, але чули лише що Айфон це мажорно і дорого. І всюди лайкають і оплакують його. Так, він крутий тіп, але не створив по суті нічо, лише продавав. Просто був вольовим, жорстоким, амбітним, доказував що можна перескочити через себе і створити певну деталь не за 5 днів, а взагалі за день, якщо сидіти без сну і пахати. А геніальним є С.Возняк…\nPrevious postProject 365: 34(47) week\nNext postProject 365: 35(48) week\n2 thoughts on “Do to Do”\nГрудень 14, 2011 о 21:16\nНарешті розумні слова про джобса)))), а скімер, то фігня, я бандурі тішився)))\nСповіщення: Project 365: 39(52) week « SearchSilence's Blog


1.1. Предмет політичної економії - Studentam.net.ua\nГоловна Економічні науки Політична економія 1.1. Предмет політичної економії\nВизначення предмета політичної економії.\nЗародження і розвиток політичної економії;\nНапрями і школи.\nВизначення предмета політичної економії. Політична економія поряд із правоведенням, історією, соціологією та іншими науками належить до системи суспільних наук, кожна з яких виділяє з багатогранної сукупності суспільних відносин їх відповідні вид чи групу, котрим властиві певні закономірності. Політична економія вивчає такі суспільні відносини і закони, які належать до базових у житті суспільства, оскільки вони є складовою суспільного виробництва (економіки).\nНазва “економіка” виникла з поєднання двох слів грецького походження “ойкос” — будинок, господарство і “номос” — закон. Уперше цей термін застосував Арістотель (ІІІ ст. до н. е.). Багатоаспектність змісту економіки зумовлює різноманітність напрямів і сфер вивчення економічного життя суспільства: домогосподарство, підприємство, галузь, економіка країни в цілому, світове господарство, економічні відносини, економічні відносини у взаємозв’язку з продуктивними силами і т. д. Сьогодні економіку суспільства вивчають понад 50 окремих економічних наук, у тому числі політична економія, економікс, макроекономіка, мікроекономіка, історія економічних учень.\nПолітична економія також має свій предмет. При цьому слід пам’ятати, що слово “політея” в перекладі з грецької означає суспільний устрій. Назву науки “політична економія” запропонував відомий представник теоретичної школи меркантилізму у Франції Антуан Монкретьєн де Ваттевіль у книзі “Закони суспільного господарства (Трактат з політичної економії)”. Використаний ним термін “політична економія” згодом став назвою цілої науки.\nПри виробництві матеріальних благ люди взаємодіють з природою, використовуючи різноманітні засоби виробництва (машини, споруди, будівлі тощо), які в поєднанні з людьми, що приводять їх у дію, виступають як продуктивні сили суспільства.\nУ процесі виробництва люди створюють блага не ізольовано один від одного, а об’єднуючись певним чином, спілкуючись один з одним і взаємодіючи. Отже, в процесі виробництва люди вступають у відносини не тільки з природою, але й між собою, тобто вступають в економічні відносини.\nВивчаючи тему, слід звернути увагу на те, що в економічній теоретичній науці зустрічаються певні розбіжності в трактуванні предмета політичної економії. Так, А.Сміт уважав, що предметом цієї науки є вивчення природи та причин багатства народів, про що свідчить назва його класичної праці “Дослідження про природу та причину багатства народів” (Смит А. Исследование о природе и причине богатства народов. — М.: Соцэкгиз, 1961).\nВидатний український політеконом М. І. Туган-Барановський писав, що сучасну політичну економію можна визначити як науку про суспільні відносини людей у межах їх господарської діяльності, яка удосконалюється в середовищі історично вільного мінового господарства, що розвивається (Туган-Барановский М. И. Основы политической экономии. — М.: РОССПЭН, 1998. — С. 34). У відомому вітчизняному підручнику з економічної теорії (Основи економічної теорії: політекономічний аспект: Підручник / За ред. Г. Н. Климка, В. П. Нестеренка. — К.: Вища шк.: Знання, 1997. — С. 16) визначається, що предметом політекономії є “…вивчення економічних виробничих відносин в їх взаємодії з продуктивними силами та організацією управління і ефективного ведення господарства як чинників суспільного багатства”.\nЗакони і категорії політичної економії. Досліджуючи предмет вивчення, політекономія робить відповідні висновки, узагальнення, класифікації тощо. У результаті цього формується великий понятійний апарат. У системі понять важливе значення мають такі: економічна категорія, економічний закон, економічний принцип.\n- відображає не природні властивості речей і предметів, а характерну властивість певної системи (елементу, ланки) економічних відносин людей;\n- має об’єктивний характер, оскільки відбиває об’єктивну дійсність;\n- має історичний характер, оскільки значна частина категорій політичної економії на певному етапі розвитку суспільного виробництва відмирає.\n- усезагальні закони, які властиві будь-якому типу економічної системи. Вони виражають напрями поступального розвитку суспільного виробництва, об’єктивні основи зростання його ефективності, розвитку відносин власності тощо;\n- особливі економічні закони, що виражають такі особливості економічних відносин, які є спільними для декількох типів економічних систем. До них належать насамперед закони товарного виробництва і ринку;\n- специфічні економічні закони, які діють лише в умовах певного економічного ладу, наприклад капіталістичного чи соціалістичного.\nЗародження і розвиток політичної економії, її напрями і школи. Політична економія як самостійна наука виникла в період зародження капіталізму, формування національного ринку. Вона виражала інтереси буржуазії як класу, що народжувався в ту пору. Як зазначалося раніше, термін “політична економія” ввів до наукового лексикону французький економіст Антуан де Монкретьєн (1575—1621), який у 1615 р. опублікував працю “Закони суспільного господарства (Трактат політичної економії)”, де йшлося про закони розвитку суспільного господарства.\nКапіталістичні відносини в пору їх зародження одержали найбільший розвиток у торгівлі. Відповідно, і перший напрям політичної економії — меркантилізм (від італійського слова “мерканте” — торговець, купець) — виходив з того, що торгівля є джерелом багатства. З усіх видів діяльності пріоритет надавався праці, зайнятій у торгівлі, перш за все в міжнародній, оскільки вона сприяла нагромадженню багатства, яке ототожнювалось тоді з грошима, золотом.\nУ другій половині ХІХ ст. було сформульовано теорію граничної корисності — маржиналізму, в становленні якої видатна роль належить австрійській школі, а саме вченим Карлу Менгеру (1840—1926) і Євгенію Бем-Баверку (1851—1914). Тоді ж виникла й американська школа граничної продуктивності на чолі з її основоположником Джоном Кларком (1847—1938). Велике значення для розвитку політекономії мали праці видатного англійського економіста Альфреда Маршалла (1842—1923), який 1890 р. опублікував “Принципи економічної науки”. Дана праця започаткувала новий напрям у політекономії — неокласичний.\nЦей напрям є однією зі складових частин сучасної політекономії. Елементом неокласичної політекономії є кейнсіанство, фундатором якого став видатний англійський економіст Джон Кейнс (1883—1946), опублікувавши 1936 р. працю “Загальна теорія зайнятості, процента і грошей”.\nУ другій половині ХХ ст. неокласичну політекономію успішно розробляє видатний американський економіст, лауреат Нобелівської премії Пол Самуельсон (1915 р. нар.). У його визначенні нова політекономічна школа трактується як “неокласичний синтез”. Принципи неокласичного синтезу ґрунтовно викладені в підручниках, які мають назву “Економікс” або “Економіка”.\nПредставники економікс уважають його предметом дослідження “проблеми ефективного використання обмежених виробничих ресурсів або управління ними з метою досягнення максимального задоволення матеріальних потреб людини”. (Макконнелл К. Р., Брю Ст. Л. Экономикс: Принципы, проблемы и политика / Пер. с англ. — В 2 т. — М., 1992. — Т. 1. — С. 18.)\nЗ другої половини 70-х рр. на передові позиції в політичній економії виступила монетаристська школа. Монетаристи підтримали гасло “Назад до Сміта”, що означало відмову від методів активного державного втручання в економіку. Глава монетаристів Мелтон Фрідмен (1912 р. нар.) доводить, що “грошові імпульси”, грошова емісія є головними регуляторами, які впливають на господарське життя. Нагадаємо, що економічний курс, названий “рейганомікою”, значною мірою спирався на погляди монетаристів.\nЗа своїм змістом пропонований навчальний посібник не є ні неокласичним, ні марксистським, ні інституціональним. Він поєднує у собі найважливіші здобутки неокласичного, марксистського та інституціонального напрямів і шкіл у політекономії.\nУ ньому використовуються досягнення економічної теорії, викладені в працях А. Сміта, К. Маркса, А. Маршалла, Дж. Кейнса, М. Туган-Барановського, П. Самуельсона, Дж. Гелбрейта, М. Фрідмена, В. Ойкена та вітчизняних економістів. Визначаючи здобутки певної теоретичної школи, вони знаходять своє відображення в певних темах курсу. Ураховуються також відповідні досягнення політекономії радянських економістів.


Кращий подарунок у День закоханих. Технологія приготування бельгійського шоколаду | Факти ICTV\nЛютий, 14 в 17:15\nБезпрограшний подарунок у День закоханих – це шоколад, а якщо він бельгійський, то будьте певні, що ваш презент оцінять. Він недешевий, але дуже смачний, виключно натуральний, окрім какао-бобів і цукру там немає нічого.\nЩороку у Бельгії виготовляють понад 170 тис. тонн шоколаду, це понад 20 кілограмів на людину. Для виготовлення одного кілограма шоколаду потрібно майже тисячу какао-бобів. Спочатку майстер розтоплює шоколад, далі його охолоджує до комфортної 30-градусної температури та заливає форму. Загалом, невеличка Бельгія давно завоювала титул шоколадного королівства. У країні 12 шоколадних фабрик та понад 2 тис. солодких крамничок. Деталі у сюжеті Наталії Жуковської.\nНагадаємо, вчені під керівництвом Сари Джексон з Університетського коледжу в Лондоні провели Національне дослідження з питань охорони здоров’я та харчування в результаті чого довели користь шоколаду для людини.\nТеги: Бельгія, Шоколад\nБельгія повідомила про першого хворого на коронавірус\nКоролева краси в Бельгії впала на сцені та загубила бюстгальтер


Загубили номерний знак? Пояснимо, що робити, куди звертатись, щоб отримати новий державний знак для Вашого автомобіля - Помічник у Кам'янці-Подільському на 3849.com.ua\nЗагубили номерний знак? Пояснимо, що робити, куди звертатись, щоб отримати новий державний знак для Вашого автомобіля\n00:00, 12 серпня 2021 р.\nВтрата державних номерів автомобіля досить поширене явище – щодня водії позбуваються кількох десятків номерів. Через неякісні рамки для номерних знаків вони губляться в калюжах і сніжних заметах, відлітають на швидкості, а ще – їх викрадають з метою наживи.\nНа території Хмельницької області це можна зробити у п'яти територіальних сервісних центрах МВС – у Хмельницькому, Дунаївцях, Кам'янці - Подільському, Старокостянтинові та Шепетівці.\nПам’ятайте, що експлуатувати ТЗ без номерних знаків (навіть, якщо втратили тільки один з них) заборонено.


Немає кого везти. На Львівщині скасовують автобусні рейси — Перший Західний\nХто відповідає за те, чи є у пасажирів документи про щеплення чи ПЛР-тест. Роз'яснення МОЗ\nНемає кого везти. На Львівщині скасовують автобусні рейси\nсереда, 27 жовтня 2021 1zahid.info\nНа Закарпаття та Івано-Франківщину з Львівщини на автобусі не доїдеш. Перевізники скасували напрямки через нові карантинні правила міжобласних перевезень.\nРейси скасовують, бо пасажирів з ковід-сертифікатами чи негативними тестами бракує. Про це в програмі «Великі Перемовини» на «Першому Західному» розповів голова Асоціації перевізників Львівщини Іван Велійка.\nЗа його словами, перевізнику краще зупинити перевезення, аніж працювати в збиток. «Друга причина — це відповідальність повна на перевізнику. Маємо такі факти, що людина показує перевізнику сертифікат, а водій не дуже розуміється, що це таке є: документ з печаткою, та й добре. Входить той, хто перевіряє, а людина розуміє, що поліція знає, як має виглядати сертифікат, тому говорить, що нічого не має. А як його питають, як же він сідав — відповідає, що його ніхто сертифікат не питав. Хто відповідає? Перевізник. Тому йому простіше зупинити транспорт, аніж кожен день платити штраф», — говорить представник перевізників.\nІван Велійка наводить приклад найбільшого на Львівщині власника міжобласних рейсів АТП-14631, яке зараз має тільки 2 рейси на Волинь. Від інших напрямків перевізник відмовився, бо — невигідно.\nТакож, він говорить, що перевізник має право зупиняти транспорт, якщо йому це не вигідно, оскільки стосунки з замовником будуються на договірних основах.\nНагадаємо, що з 21-го жовтня через погіршення ситуації з поширенням COVID-19 в Україні змінилися правила міжрегіональних перевезень. Тепер пасажирам під час поїздок на міжобласному рівні потрібно показувати COVID-сертифікати, або негативний тест на коронавірус.\nковід-сертифікатиміжобласні перевезенняавтобусні перевезення\nУ ЛОР вирішили поки що не розподіляти додаткових 49 млн грн на енергоносії. Оновлено\nВ зоні ООС вперше застосували «Байрактар» – знищено гармату бойовиків\nУ Меркель закінчились повноваження канцлерки


ProMenuForMe.ru » Різне » Блог » Емпанадас, аргентинські пиріжки\nПиріжки завжди представлялися мені споконвічно російським блюдом, знайомим по класичній російській літературі і за рецептами наших мам і бабусь. Вперше потрапивши в Аргентину, я на превеликий подив виявила, що точно так само вважають і жителі цієї південноамериканської країни. Як пише шеф-кухар Франсіс Малльманн у своїй книзі «Сім вогнів. Моя аргентинська кухня », якби треба було назвати одне-єдине найбільш характерне блюдо аргентинської кухні, то це були б empanadas.\nАле є велика різниця між Росією та Аргентиною в тому, де і з якого приводу ми їмо пиріжки. Для нас вони - це в основному домашнє блюдо, яке робиться - з урахуванням його трудомісткості - у свята. Для аргентинця емпанадас - абсолютно буденна їжа, яку вам подають у ресторані ще до того, як ви замовите основне блюдо.\nРізниться і смак пиріжків.\nАргентинська кухня - це, насамперед, м'ясо, потім м'ясо, а потім, якщо вистачить сил, - щось ще. І аргентинський пиріжок - це, зрозуміло, пиріжок з м'ясом. У північній провінції Сальта, де культ емпанадас досягає ступеня релігії, в начинку до м'яса додають картоплю. Більшість рецептів допускають в м'ясній начинці оливки, яйця і навіть родзинки. Пиріжки з м'ясом і родзинками ми пробували в Уругваї, де кухня мало відрізняється від аргентинської, - це смачно.\nУ кожній провінції свої традиції пирогів печения, але завжди це варіації на тему м'ясної начинки. Чого аргентинська кухня не відає, на відміну від української, це пиріжків з капустою, повидлом або грибами. Принаймні, нічого подібного нам жодного разу не зустрілося за весь час поїздки.\nПри цьому емпанада має два безперечних гідності. Її тісто має бути хрустким, а начинка надзвичайно соковитою. У вже згаданій провінції Сальта вважається поганим тоном, коли ви дозволяєте соку з пиріжка капати на тарілку; сік призначений для того, щоб до останньої краплі залишатися в роті.\nМи не були в провінції Сальта, зате подорожували по провінції Мендоса. І тому я вибрала в книзі Франсіса Малльманна рецепт саме мендосінскіх пиріжків. Обов'язковою умовою при приготуванні м'ясної начинки є порубати м'ясо ножем і ні в якому разі не вдаватися до м'ясорубці, через яку фарш виділяє сік і тісто може при випічці промокнути.\nВідмовившись, таким чином, від досягнень цивілізації при виготовленні начинки, я зробила собі послаблення і вдалася до допомоги Kitchen Aid, коли готувала тісто. Всього виходить 24 коржики для пиріжків.\n3,5 ст.л. жиру (свинячого) нарізаного на маленькі шматочки;\n6-7 чашок (850-1000 гр.) Борошна.\nЗакип'ятити воду з сіллю, додати свинячий жир, дати жиру розтопитися і злегка остудити всю суміш.\nПеремішуючи рукою або за допомогою кухонного комбайна замісити тісто з 5,5 - 6 чашок борошна, сформувавши з тіста кулю. Викласти 0,5 чашки борошна на стіл і місити тісто, поки воно не перестане прилипати до рук. Тісто має вийти досить жорстким і сухуватим.\nРозділити тісто на частини і розгортати за допомогою качалки в пласти товщиною 3 мм (я використовувала насадку на кухонний комбайн для виготовлення пасти), потім вирізати з тіста коржі діаметром 12 см, рясно посипати борошном і обернути плівкою або покласти в целофановий пакет. Охолоджувати в холодильнику як мінімум 24 години. Тісто можна заморозити і зберігати в морозилці до 1 місяця.\n500 гр. яловичини не надто пісною, з прожилками жиру;\n10 ст.л. вершкового масла;\n4 ст.л. свинячого жиру;\n3 цибулини, розрізані на четвертинки, а потім дуже тонкими смужками;\n1 ст.л. меленого червоної паприки;\nпучок зеленої цибулі, зелені і білі частини окремо, подрібнений;\n1/2 чашки зелених або чорних оливок без кісточок.\nГострим ножем подрібнити м'ясо на малюсінькі шматочки 3мм. Посипати сіллю і перцем.\nУ сковороді розігріти 6 ст.л. вершкового масла і 1 ст.л. жиру і обсмажити цибулю протягом 8 хвилин, поки він не стане прозорим. Додати меленої червоної паприки, кумін і білі частини зеленої цибулі і смажити ще 2 хвилини. Зняти з вогню і додати зелені частини лука. Додати за смаком сіль і перець.\nВ іншій сковороді розігріти 1 ст.л. оливкової олії і обсмажити половину м'яса. М'ясо має смажитися в один шар, щоб воно не варилося, а саме обсмажувалося. Обсмажити друге половіну.Жареное м'ясо додати до цибулі, покласти залишився жир і орегано. Накрити пластиковою плівкою і прибрати в холодильник, щоб начинка затверділа.\nВершкове масло (4 ст.л.) нарізати на маленькі шматочки.\nЯйця нарізати на довгасті часточки.\nБрати один гурток тесту, на нього 1 ст.л. начинки, часточку яйця, оливку і шматочок вершкового масла. Кінці гуртка тесту змастити водою для кращого склеювання. Скласти гурток навпіл і за допомогою виделки щільно притиснути кінці тесту.\nЗапікати при 180С 15-17 хвилин.


У Києві затримали дует автокрадіїв\nVideo: У Києві затримали дует автокрадіїв\nЇй було усього вісімнадцять, йому – двадцять два. Він умовляв її взяти участь і, напевно, казав, що їй за це нічого не буде. І одного разу вона – погодилася. Обоє надивилися детективних серіалів, і випрацювали власну злочинну схему. Кримінальний дует спеціалізувався на угоні автівок.\nICTV / Надзвичайні новини / У Києві затримали дует автокрадіїв / 12.01.2016 20:57


Автобусні квитки до Matalascañas\nЗа вікном 21 століття, більше немає потреби гаяти час у чергах автовокзалів та автостанціях. Купити квиток на автобус до Matalascañas можна онлайн лише за декілька кліків. Сайт Tickets.ua має зручну систему пошуку, яка дозволяє знайти необхідні рейси, переглянути розклад маршруток та придбати автобусні квитки. Щоб ознайомитися зі всіма доступними пропозиціями, достатньо зазначити дату відправлення, кількість пасажирів та місце призначення. Оплата квитка здійснюється за допомогою банківських карт Visa/MasterCard.\nМаршрутка у Matalascañas\nЩоб замовити недорогі автобусні квитки в Matalascañas, варто переглянути розклад автобусів. Чим швидше ви почнете пошук, тим більшим буде вибір пропозицій від перевізників. Це можливість обрати та придбати найдешевші автобусні квитки з запропонованих. Для вашої зручності на сайті Tickets.ua система автоматично проставляє позначки «краща ціна» та «найшвидший». Щоб якомога краще спланувати поїздку, звертайте увагу на час і пункти відправлення та прибуття.\nЯк купити автобусні квитки у Matalascañas онлайн?\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 1705587677


Засоби та методи ведення збройних конфліктів - Захист Вітчизни. Профільний рівень. 11 клас. Фука\nЯкі категорії осіб — учасників збройних конфліктів — вам відомі?\nЄ словник основних понять та термінів міжнародного права. Розгляньмо ті, що особливо актуальні для України.\nПоняття про збройні сили держави. Збройні сили держави — це організовані, навчені та оснащені відповідно до її внутрішнього законодавства люди, які призначені найперше для виконання завдань національної оборони й безпеки, та особи, які офіційно командують, контролюють та несуть відповідальність за ці збройні сили.\nПравовий статус учасників бойових дій. Міжнародне право розрізняє дві категорії осіб: по-перше, ті, які не входять до складу збройних сил і не беруть участь у боях — цивільне населення. Принагідно зауважмо, що держави ніколи не повинні обирати цивільних осіб як об'єкт нападу і, відповідно, ніколи не мають застосовувати зброю, яка не дає змоги відрізнити цивільні об'єкти від військових. Друга категорія осіб і, так звані, законні учасники війни, дії яких набувають законного характеру; вони належать до збройних сил воюючих сторін — комбатанти (фр. Combattant — боєць, воїн).\nІл. 76.1. Уніфікована військова форма одягу військовослужбовців (комбатантів) ЗСУ й інших військових формувань\nКомбатантами називають осіб, які мають командира, відповідального за їхні дії, носять визначений і видимий здалеку розпізнавальний знак, що відрізняє їх від цивільного населення, належать до складу збройних сил воюючих сторін та безпосередньо ведуть бойові дії проти ворога зі зброєю в руках, дотримуючи у своїх діях законів та звичаїв війни (іл. 76.1).\nВідповідно до Женевських конвенцій 1949 р., до комбатантів належать: • особовий склад регулярних збройних сил; • поліцейські сили; ополчення, добровольчі загони, що входять чи не входять до регулярних збройних сил; • особовий склад рухів опору і партизанських формувань; • особи, що допомагають збройним силам, але не беруть особистої участі у бойових діях; • члени екіпажів торгових суден і цивільних літаків, які допомагають збройним силам; • населення, яке з наближеннями противника взялося до зброї, за умови, що воно відкрито носить зброю і дотримує законів та звичаїв війни.\nЗа комбатантами визнають право застосовувати військове насильство, відповідно й до них застосовують вищу форму військового насильства — фізичне знищення. Потрапивши в полон, комбатанти набувають статусу військовополонених. Відповідно до Женевської конвенції, військовополоненими вважають вказаних вище особи, які потрапили під владу противника.\nПобутує поняття «незаконні комбатанти», яких можна поділити на дві групи. До першої належать «незаконні комбатанти на полі бою», які не виконують одну або кілька із умов, необхідних для надання статусу комбатанта і, відповідно, не маючи права, беруть безпосередню участь у бойових діях. Особливо це стосується відмови відрізняти себе від цивільного населення.\nДругою групою «незаконних комбатантів у тилу» є диверсанти та шпигуни, які діють у тилу противника. Лазутчики (шпигуни), збираючи відомості в районі воєнних дій, на відміну від розвідників, діють таємно або під фальшивими приводами. Стаття 46-та Додаткового протоколу І до Женевських конвенцій 1949 р. закріплює норму, згідно з якою особа зі складу збройних сил, «потрапляючи під владу супротивника в той час, коли вона займається шпигунством, не має права на статус військовополоненого і з нею можуть поводитися, як з шпигуном».\nІнша категорія осіб — розвідники, які входять до складу збройних сил воюючих сторін і носять військову форму збройних сил своєї держави, що є головною відмінністю військового розвідника від шпигуна. Вони проникають у розташування противника з метою збору відомостей про нього для свого командування. Він вважається не шпигуном, а військовим розвідником; якщо потрапить до рук супротивника, на нього повинен розповсюджуватися режим військового полону.\nНайманці не мають права на статус комбатанта або військовополоненого (ст. 47-а Додаткового протоколу І, 1977 р.), а саме найманство кваліфікується як військовий злочин, тому найманці можуть бути покарані воєнним судом і навіть засуджені на смерть.\nМГП вважає найманцем особу, що завербована на місці (або за кордоном) спеціально для того, щоб брати безпосередню участь у збройному конфлікті з метою одержання від сторони, що перебуває в конфлікті, матеріальної винагороди.\nУ 1989 р. під егідою ООН була укладена Конвенція про заборону вербування, використання, фінансування й навчання найманців. ООН оголосила найманство міжнародним злочином, що зачіпає інтереси всіх держав, та закликала їх ухвалити закони, що карають найманців як кримінальних злочинців. Відповідно до статті 63-ої КК України найманство визнано кримінальним злочином і кваліфікується як «вербування, фінансування, матеріальне забезпечення, навчання найманців з метою використання в збройних конфліктах інших держав або в насильницьких діях, спрямованих на повалення державної влади або порушення територіальної цілісності». Ці дії караються позбавленням волі терміном від 3 до 8 років. А сама «участь без дозволу відповідних органів державної влади у збройних конфліктах інших держав з метою одержання матеріальної винагороди або іншої особистої вигоди» карається позбавленням волі на 5-10 років (ст. 447-ма КК України). Ця стаття доповнена, що найманцем є особа, яка спеціально завербована в Україні чи за її межами для того, щоб брати на території України чи території інших держав участь у збройному конфлікті.\nУ 2016 р. член Робочої групи ООН з питань використання найманців Ольга Патриція Аріас Барріга (Olga Patricia Arias Barriga) відзначила участь щонайменше 176 іноземних найманців у бойових діях на боці так званих Донецької та Луганської народних республік з таких країн, як Російська Федерація, Сербія, Білорусь, Франція, Італія тощо.\nНа відміну від найманців, добровольці (волонтери) із числа іноземних громадян у силу своїх політичних або інших переконань (але не за матеріальну вигоду!) можуть бути зарахованими до особового складу збройних сил однієї з воюючих сторін. Верховна Рада України 02. 10. 2018 р. схвалила в першому читанні законопроект про надання громадянства іноземцям, що воювали на Донбасі.\nНе є найманцями військові радники, які не беруть безпосередньої участі у військових діях і направлені на службу в іноземну армію за угодою між державами для допомоги в мобілізаційній, організаційній, стратегічній, тактичній сфері тощо.\nУчасниками міжнародних миротворчих операцій (миротворцями) визнають громадян України, відряджених до іншої держави для участі в міжнародній миротворчій операції в складі миротворчого контингенту або миротворчого персоналу під егідою ООН. Їх правовий статус визначається Законом України «Про участь України в міжнародних миротворчих операціях», міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України та мандатом ООН на проведення міжнародної миротворчої операції з конкретними завданнями.\nДо учасників бойових дій належать особи військового і цивільного персоналу підрозділів ЗСУ, інших військових формувань, правоохоронних органів, які брали участь у міжнародній миротворчій операції або в розмінуванні місцевості від інженерних боєприпасів і вибухових пристроїв на території інших держав. Зокрема, учасниками бойових дій визнають військовослужбовців й службовців низки інших державних силових структур, які захищали (захищають) незалежність і територіальну цілісність України та є безпосередніми учасниками ООС (раніше АТО). Цей статус підтверджує посвідчення учасника бойових дій в АТО або ООС, яке разом з військовим квитком та довідкою (довідками) про період перебування там дають право на пільги, установлені законодавством.\nНекомбатанти — це інтендантський, медичний, юридичний та духовний персонал, який правомірно перебуває в складі збройних сил воюючої сторони і допомагає в досягненні успіхів під час бойових дій, але безпосередньо участь у них не бере і застосовувати зброю може лише для самозахисту. Відповідно застосовувати зброю проти некомбатантів заборонено. Вони не є об'єктом воєнних дій противника і мають право на заступництво, потрапивши під його владу. Але в разі участі в бойових діях цей персонал набуває статусу комбатантів.\nНаказом Міністра оборони України від 23.03.2017 № 164 затверджена Інструкція про порядок виконання норм МГП у Збройних силах України.\nВідповідно до Інструкції, норми МГП застосовують як у міжнародних, так і у внутрішніх збройних конфліктах. Вона, як і Статути ЗСУ, визначає порядок поведінки для військових і забезпечує захист цивільних осіб, як того вимагає МГП.\nКомандири й начальники всіх рівнів щодо підготовки військових частин і підрозділів до виконання визначених для них завдань і керування ними під час воєнних дій мають віддавати накази з урахуванням принципів МГП: законності, обмеження, розрізнення, сумірності, гуманності та військової необхідності. Відповідно командири зобов'язані знати, які об'єкти в зоні дій підпорядкованих їм підрозділів перебувають під захистом МГП, а які є військовими об'єктами — і відповідно проводити бойові дії.\nМГП встановлює захист об'єктів, які не мають військового значення, обмежує у виборі засобів і методів ведення війни. Об’єкти цивільного захисту — це сховища, які призначено для захисту населення — житла, бомбосховища, протирадіаційні укриття, пункти управління, засоби транспорту для цивільного населенням; заклади, які використовуються виключно цивільним населенням (притулки, лікарні та ін.; джерела водопостачання тощо). Цивільними об'єктами вважають усі об'єкти, що не є військовими. У разі сумнівів щодо використання цивільного об'єкта у воєнних цілях його мають вважати цивільним.\nВійськовий об’єкт — бойові позиції військ, пункти управління, полігони, вузли зв'язку, радіотехнічні системи, бази, склади, об'єкти життєзабезпечення військ. Будь-який військовий об'єкт вважають законною ціллю для нападу, якщо він через характер, місцезнаходження чи використання може бути застосований у воєнних діях, а його руйнування, захоплення чи нейтралізація надає військову перевагу. Військовий об'єкт вважають таким навіть тоді, коли на ньому перебувають цивільні особи.\nДодатковий протокол І визначає об’єкти, що потребують особливого захисту.\nНе можуть бути об'єктом нападу споруди, яким властиві небезпечні сили і знищення яких може призвести до катастроф з наступними тяжкими втратами серед населення, а саме АЕС й греблі тощо, хай навіть вони є військовими об'єктами.\nЦі об'єкти позначаються спеціальними розпізнавальними знаками. Біля них заборонено розміщувати військові об'єкти. Що ж до воєнних об'єктів, розміщених власне в цих установках або спорудах (чи поблизу них), то вони не мають ставати об'єктами нападу, якщо в результаті його може статися вивільнення небезпечних сил. На ці воєнні об'єкти не можна нападати, якщо: а) вони не використовуватимуться для ведення воєнних дій, за винятком оборонних, необхідних для відбиття нападу на установки або споруди, які захищають; б) їх озброєння обмежується засобами, необхідними і достатніми для відбиття нападу противника на установки і споруди, які вони обороняють.\nНапад заборонено на медичні формування; санітарно-транспортні засоби; культурні цінності; об'єкти цивільної оборони тощо (докладніше — у § 84).\n1. Що називають збройними силами держави?\n2. Розкажіть про правовий статус учасників бойових дій.\n3. Розкажіть товаришу про найманців.\n4. Які об’єкти називають цивільними?\n5. Які об’єкти називають військовими?\n6. Які об’єкти потребують особливого захисту?


Стрімке зростання захворюваності на Covid-19 - Euroin.org.ua\nСтрімке зростання захворюваності на Covid-19\nЛише за місяць – з 12 липня по 11 серпня – кількість хворих зросла із 53 до 83 тис., а кількість хворих, які потребували госпіталізації, у лікарнях збільшилася до 1,6 тис. Влада заявляє про готовність до 2 тисяч випадків COVID і 50 смертей щодня. Але такі цифри виглядають надто оптимістичними. Звичайно, можна говорити про загальноєвропейські тенденції чи другу хвилю. Але у таких європейських державах як Німеччина чи Великобританія фіксується значно менше нових випадків захворювань щодня. Хоча населення в Німеччині у 2,2 рази, а у Великій Британії у 1,7 рази більше, аніж в Україні (на підконтрольній на даний час території). У сусідній та співставній із Україною Польщі щодня вдвічі менше підтверджених випадків, аніж в Україні.\nЦе при тому, що під час першої хвилі, до якої уряди цих країн об’єктивно не мали часу підготуватися належним чином, і в Німеччині, і у Великій Британії було набагато більше, аніж зараз, і щоденних випадків і смертей. А це свідчить, що там вжили ефективних заходів для протидії Сovid-19.\nОднак в Україні була втрачена можливість підготуватися до протидії поширенню хвороби на основі досвіду інших країн. А кількість випадків у липні-серпні в рази і навіть в десятки разів перевищує їх кількість у перші місяці поширення хвороби.\nЦе свідчить лише про імітацію протидії Covid-19.\nРазом із демонстративним нехтуванням правил карантину і маскового режиму з боку найвищого керівництва держави, а також спробами перекинути тягар протидії Covid-19 на місцеві бюджети, усе це й призводить до таких стрімких темпів поширення хвороби. Що ж казати про осінь, коли поширення распіраторних хвороб завжди різко зростає.\nВ цій ситуації влада України демонструє повну нездатність протидіяти викликам, які постали перед державою.\nУкраїнці вважають непрофесійність Зеленського та його слуг у рази більшою загрозою, аніж війна чи пандемія\nЗеленський дезінформує міжнародну спільноту применшуючи втрати українських військових на Донбасі\nУскладнення економічної ситуації


У Прилуках ексгумували тіло підлітка для повторної експертизи - Korrespondent.net\nУ Прилуках ексгумували тіло підлітка для повторної експертизи\nКорреспондент.net, 12 червня 2020, 15:01\nТіло Дениса Чаленка направлять на експертизу до Києва\nДениса Чаленка знайшли мертвим на залізничній колії наприкінці жовтня минулого року, його нібито збив поїзд. Батьки скаржилися на бездіяльність поліції.\nТіло підлітка Дениса Чаленка ексгумували і доставили на експертизу до Києва. Про це заявив правозахисник Олександр Підгорний, який допомагає родині підлітка, в п'ятницю, 12 червня.\n"Буде проводитися повторна експертиза", - сказав Підгорний.\nПравозахисник також уточнив, що ексгумація не пов'язана зі зверненням сім'ї Чаленків до президента Володимира Зеленського під час його недавнього візиту до Чернігова, ця процедура готувалася раніше.\nЗа словами Підгорного, зараз в Прилуках тривають допити свідків, там перебуває адвокат Сергій Нестеренко, який також представляє інтереси Чаленків.\nЯк відомо, тіло 14-річного Дениса Чаленка було знайдено 29 жовтня 2019 року ввечері на залізничній колії в Прилуках. За першою версією поліції, його збив поїзд. Батьки з цим не погодилися і стали вимагати справедливого, на їхню думку, розслідування.\nМісцеві жителі кажуть, що це вбивство, в якому замішаний син одного з впливових правоохоронців. Підлітку нібито перед смертю надходили погрози на телефон. Мешканці звинуватили поліцію в договорняках і провели мітинг.\nПісля цього главу поліції Прилук усунули через смерть підлітка. Всі матеріали кримінального провадження були передані в Головне слідче управління.\nТЕГИ: смерть, убийства, подросток, подростки, полиция, убийство, прилуки, эксгумация, Черниговская область\nСюжетВторгнення Росії в Україну. Онлайн54083110\nАрестович назвав причину масованого удару по Україні35069\nЗСУ повідомили, чим РФ стріляла по Україні 25 червня26035\nУкраїна зазнала потужного ракетного обстрілу25096\nАрестович розповів про ситуацію на Херсонщині та Запоріжжі24024\nГлава ГУР розповів, коли чекати на перелом у війні23361


Фізичний і психічний розвиток дитини (від народження до 6 років) » Реферати українською\nРеферати українською » Медицина, здоровье » Фізичний і психічний розвиток дитини (від народження до 6 років)\nРеферат Фізичний і психічний розвиток дитини (від народження до 6 років)\nМІНІСТЕРСТВО УКРАЇНИ ПОДЕЛАМ СІМ'Ї,МОЛОДЁЖИ ТА СПОРТУ\nДОНЕЦЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ІНСТИТУТ ЗДОРОВ'Я, ФІЗИЧНОГО ВИХОВАННЯ ТА СПОРТУ\nФакультет олімпійського й фахової спорту\nКафедра теорії фізичного виховання, олімпійського спорту освіти\nз дисципліни: Теорія й методику фізичного виховання\nТема: Фізичне і психічне розвиток дитини (від народження до 6 років)\n1. Загальні, найхарактерніші закономірності фізичного розвитку дитячого організму\n2. Особливості розвитку і вдосконалення функцій різних органів прокуратури та систем організму дитини\n2.3 Особливості розвитку дихальної і зміцненню серцево-судинної системи\n4.Онтогенез моторики у різні вікові періоди\n>Дошкольний вік – від народження дитини до вступу до школи – найвідповідальніший період розвитку організму, що одне з найважливіших становлення особистості людини. Тоді ж закладаються самі основи міцного здоров'я, гармонійного морального, розумового й фізичного розвитку.\nУ системі всебічного дітей дошкільного віку фізичне виховання має особливо важливе значення. Організм дитини на цей період швидко росте, і розвивається, в водночас опірність несприятливим впливам середовища ще низька, дитина легко занедужує. Тому на згадуваній першому плані висувається турбота про духовне здоров'я.\nПротягом дошкільного віку, людина змінюється настільки швидко й сильно, як у одне наступне семиріччя. Розподіл віку на періоди відбиває щаблі біологічного розвитку та одночасно відповідає вимогам виховного процесу у дошкільних установах (Розроблено НДІ фізіології дітей і підлітків АПН СРСР).\n>Дошкольний вік поділяють на:\n>1.новорожденний – 1- 10-ї дні;\n>2.грудной – 10 днів- 1 рік;\n>3.раннее дитинство – 1-3 року;\n>4.первое дитинство – 4-7 років.\nУ практиці таких закладів у зв'язку з цим вживають терміни:\nа) молодші дошкільнята (2-4 року) – 1-ша і 2-га молодші групи;\nб) середні дошкільнята (4-5 років) – середня група;\nв) старші дошкільнята (5-6 років) – старша група.\nЗростання та розвитку дітей дошкільного віку підпорядковуються загальним закономірностям живої матерію та відбуваються у тісній взаємодії зі довкіллям.\nПід зростанням розуміють кількісні зміни у організмі, що відбуваються з допомогою розподілу клітин, збільшення їх розмірів.\nРозвиток – якісний процес, відтворений у вдосконаленні діяльності органів прокуратури та тканин.\nКількісні і якісних змін протікають одночасно, але з інтенсивності не збігаються: і натомість прискореного зростання відзначається уповільнене дозрівання і, навпаки, посилене вдосконалення функції організму пригальмовує зростання.\nНайбільшою інтенсивністю зростання дитини різна освіта у перший рік тривають життя. Якщо за народженні довжина тіла дитини на середньому дорівнює 50 див., чи до кінцю першого роки життя вона сягає 75-80 див., тобто. збільшується понад 50%.\nЗа період із 3 до 7 років довжина тіла збільшується загалом на 28-30 див., причому цей процес іде нерівномірно. У 3-5 року, вона виростає протягом року приблизно 4-6 див., а 6-7 років – на 8-10 див., що пов'язані з ендокринними зрушеннями, посиленням функції гіпофізу. Цей вікової відрізок називають першим періодом витягування (другий у 13-14 років – пов'язане з початком статевого дозрівання).\nОсобливістю зростання дошкільному віці є помітна зміна пропорцій тіла з допомогою швидшого збільшення довжини кінцівок проти тулубом. Якщо до 7-ї років довжина тулуба збільшується вдвічі, то довжина рук – більш ніж 2,5 разу, а ніг – більш ніж 3 разу.\nМаса тіла із 3 до 7 років поповнюється 8-10 кг, причому як і нерівномірно. Середньорічні прибавки становлять 1,2-1,3 кг в 3 року й сягають 2,5 кг вшестеро-всемеро років. Починаючи з п'ятьма років понад активно зростає грудної клітки, особливо хлопчиків.\nОтже, антропометричні показники у здорових малюків місяць на місяць змінюються то більш, то менш інтенсивно у залежності від віку, сезонів року, характеру діяльності.\nУ дошкільнят однієї й тієї самого віку довжина тіла різна. Є діти низького, середнього, високої професійності і чи навіть дуже високого зросту. При однаковою довжині тіла в дітей віком може бути різною його маса. Якщо довжина тіла обумовлена спадковими властивостями, то маса – величина, тісно що з характером харчування, руховим режимом, наявністю захворювань, і т.д. Показники довжини тіла, і співвідношення довжини і українськомовні маси покладено основою оцінки фізичного розвитку.\nДіти в яких маса тіла відповідає довжині тіла, що у межах від нижчу за середню до високої, мають нормальне фізичний розвиток (більшість їх). Іншу групу становлять дошкільнята з відхиленнями у фізичному розвитку. Варіанти відхилень різні. Передусім це низьке зростання, що є ознакою відставання у фізичному розвитку.\nЧастіше відстають у фізичному розвитку дошкільнята, що перенесли в ранньому віці рахіт чи дизентерією, і навіть мають короткозорість і пояснюються деякі хронічні захворювання. З відставанням у фізичному розвитку пов'язано й порушенняречепроизношения, особливо у віці 3-4 років, коли мовна функція ще чимало не закріпилася.\nУ період адаптації під час перекладу дошкільнят з молодшої у наступні групи, та був від виховання дитячого садка до систематичного навчання й виховання у шкільництві в дітей віком спостерігаються як зниження інтенсивності наростання маси тіла, але її падіння (різкий дефіцит).\nЗазвичай після усунення умов, затримуючих закономірне наростаннясоматометрических параметрів, проведення певних гігієнічних заходів (раціоналізація режиму виховання і навчання) – швидкість зростання цих параметрів ставати на 3-4 разу інтенсивніше звичайній, і екологічні показники кілька днів досягають вікових нормативів.\nМаса мозку до 6-7 років сягає1200-1300г., наближаючись до масі дорослої людини. І за зовнішнім виглядом мозок дитини майже не від маси мозку дорослого. Проте внутрішнє його будову і функціональні можливості мають великі відмінності. Поєднання процесів порушення та гальмування визначають роботу мозку. Для вищої нервової діяльності" дитини характерно переважання >возбудительного процесу над гальмівним і нестійкість основних процесів нервової системи, яка особливо гостро проявляється у важкий період адаптацію нових умов (порушення сну, підвищена збуджуваність, надмірна рухливість, метушливість,отвлекаемость тощо.).\nПридбання і зміцнення знань, умінь, навичок і належних норм поведінки пов'язані з функціональним станом вищої нервової діяльності, основу якої лежить освіту умовних рефлексів.\nЧим витонченіша кора великих півкуль, тим паче тонкі складні рефлекси може бути сформовані. У дошкільному віці рефлекси утворюються як на реально існуючі подразники (перша сигнальна система – аналізатори), а й у їх мовні символи (друга сигнальна система).\nТривале використання у певної послідовності зовнішніх подразників призводить до утворення динамічного стереотипу, тобто. стійкою системи реакцій у відповідь.\nДинамічні стереотипи виробляються в дитини на процесі навчання і виховання.\nПроте слід обережно тренувати нервову систему дитину поруч із метою зміни (тобто. вдосконалення) встановленого стереотипу. Так, враховуючи особливості розвитку рухів дитини наступного року життя, рухається у фізкультурні заняття після оволодіння дітьми звичайній ходьбою запровадити ускладнену ходьбу (доріжкою, дошки та ін.).\nУ результаті відбувається вдосконалення досвіду як і під час вправи, а й у повсякденні.\nЗасвоєння навчального матеріалу та її закріплення полегшується за одночасного участі кількох аналізаторів – слухового, зорового, тактильного. Цим визначається раціональна методика проведення процесу, джерело якої в використанні посібників, іграшок, ігор поєднані із образним, чітким поясненням.\nОсвіта умовних рефлексів залежить стану здоров'я. При будь-якому, навіть незначному захворюванні порушується збуджуваність, підвищується виснаженість нервових клітин кори мозку.\nНові умовні зв'язку формуються ніяк не, та їх вироблення потрібні подразники з великою кількістю повторень.\nНаявні, але ще досягли достатньої стійкості зв'язку порушуються, й немовля втрачає набутий раніше, але незакріплений навик.\nПотужним стимулом у розвиток ЦНС, вищої нервової діяльності є багатства і розмаїтість інформації, що надходить кору мозку завдяки специфічної функції органів почуттів (аналізаторів), у тому числі особливу роль дошкільному віці грають зоровий, слуховий, руховий і тактильний.\nЗоровий аналізатор здійснює сприйняття і аналіз зорових відчуттів. У його складу входять: очей, зоровий нерв і зорові зони мозку, які працюють у потиличної частини.\nМерехтливість всіх елементів очі й формування його оптичної системи відбувається паралельно зі зростанням та розвитком всього організму. Це тривалий процес, з особливою інтенсивністюпротекающий від 1 року по 5 років життя дитини. У значно збільшується величину і заломлююча сила очі. Поступово розвивається гострота зору (здатність очі сприймати з відривом форму, обриси, розміри предметів), досягає можливого мінімуму до 5 років.\nПерші роки життя вона може розрізняти і тобі називатиму кольори, визначати прості геометричні форми, в 5-7 років читати спочатку великі, та був й дрібні літери, писати і. У в дитини закінчується формування спільного зору двома очима, забезпечує просторове сприйняття предметів.\nУ перебігу всього дошкільного віку, у зв'язку з триваючим розвитком організму, стійкість його до зовнішніх впливів недостатня.\n>Слуховой аналізатор, як і зоровий, забезпечує надходження інформацією кору мозку. З функцією цього аналізатора пов'язано становлення промови.\nЛюдське вухо здатне сприймати звуки різною інтенсивності, але для нормально функціонувати слухового аналізатора рівень шуму ні перевищувати 55 децибел (120дцб – стоячи поруч із турбіною реактивного літака, 110дцб – поріг больовий чутливості людини).\nІнтенсивність галасу зчинив на дошкільних установах нерідко виходить поза межі норми. Спілкуючись друг з одним діти, зазвичай, прагнуть говорити голосно. Дорослі який завжди виховують у дошкільнят вміння розмовляти не напружуючи голосові зв'язки, нерідко які й самі намагаються перекричати дітей (гучна мова від 70 до 80 децибел).\nТому додаткова шумове навантаження до спільного фону має перевищувати діапазону звичайній розмовної мови.\nОсобливості будівлі вуха дошкільника створюють передумови щодо його запалення – отиту, особливо в захворюваннях носоглотки.Провоцирующий чинник виникнення отиту – охолодження дитини, яке знижує опірність тканин.\nОтже, для профілактики захворювань вуха важливе значення набувають теплової комфорт і загартовування дитини.\n>Двигательний аналізатор – бере участь у її формуванні та вдосконаленні найрізноманітніших рухових навичок, починаючи з сидіння, стояння, переміщення у просторі і закінчуючисложнокоординированними рухами, такі як збереження рівноваги, виконання графічних дій, точнеречепроизношение та інших.\nФункція рухового аналізатора міцно пов'язана з діяльністю опорно-рухового апарату.\nДжерелом розвитку дітей, їхнього природного потребою є рух, здійснюване з допомогою роботи кістякової мускулатури й кісткового основи – скелета.\n>Скелет дитини дошкільного віку полягає з хрящової тканини, що зумовлює можливість подальшого зростання. Проте м'які і податливі кістки під впливом навантажень змінюють форму.\nНадлишкова і нерівномірна навантаження, що з тривалим стоянням, ходінням, перенесенням тягарів, сидінням за невідповідними зростанню столами, може негативно спричинити розвиток опорного скелета – змінити форму ніг, хребта, зводу стопи, викликати порушення постави.\nНаприкінці дошкільного віку основному завершується формування кістяка пензля руки, що створює поряд з іншими чинниками можливість систематичного навчання.\nУ період дошкільного дитинства відбувається зміна форми черепа – збільшення лицьової його частину.\nПевною мірою це пов'язано з функцією жування, що формується з прорізування зубів.\nІнтенсивне розвиток скелета у дошкільнят був із розвитком мускулатури, сухожиль ісуставно-связочного апарату. У дошкільнят спостерігається висока рухливість в суглобах, що з великий еластичність м'язів, сухожиль і зв'язок.\nСвоєрідність м'язової системи полягає у маленькій товщині м'язових волокон, великим вмістом у м'язах води, низьким показником м'язової сили.\nОбсяг м'язових волокон помітно наростає до 5 років, одночасно зростає й м'язова сила, проте ці зрушення нерівнозначні у різних групах м'язів. Глибокі спинні м'язи й у 6-7 літньому віці відрізняються слабкістю, вони досить зміцнюють хребетний стовп. Слабко розвинені та м'язів живота. Тому в дошкільнят часті функціональні (нестійкі) відхилення постави.\nУ сила м'язів згиначів вищемишц-разгибателей, який визначає особливості пози дитини: голова злегка нахилена вперед, живіт випнутий, ноги зігнуті в колінних суглобах. Ось чому такими важливі й необхідні вправи для м'язів, утримують позу, й у м'язів розгиначів.\nПовільно розвиваються дрібні м'язи пензля. Тільки до 6-7 року малюк починає опановувати складнішими і точними рухами пензлі і пальців. Цьому сприяють вправи з м'ячами, ліплення, малювання та інших.\nДіти молодшого дошкільного віку слабко розвинений м'язовий апарат стопи, тому слід дозволяти їм зстрибувати я з висот.\nДля зміцнення зводу стопи корисні систематичні коригуючі вправи. Необхідно багато уваги приділяти спортивного взуття (щільний задник, еластична підошва зкаблучком, відповідна розміру стопи устілка).\nПоказником вдосконалення кістково-м'язової системи є розвиток основних рухів (бігу, стрибків, метання,лазания) і фізичних якостей – сили, швидкості, спритності, координаційних здібностей.\nРуху дітей молодшого дошкільного віку відрізняються недостатньою координацією, нечітким ритмом, неузгодженістю дій рук і ніг. Розвиток рухів дитину поруч із віком відбувається внаслідок зміцненнякостно-мишечного апарату, але головним чином вдосконалення функції нервового апарату і кори мозку.\nДітям дошкільного віку властива низька витривалість м'язової системи.Статическое напруга м'язів дитини може утримуватися лише протягом короткого часу. Тому молодші дошкільнята неспроможна довго виконувати однакові руху, йти спокійним, рівномірним кроком. Вони й справа змінюють позу при стоянні чи сидінні.\nУ старших дошкільнят м'язи стають значно сильніші за, їх витривалість кілька підвищується, а й у такому віці ритмічність при ходьбі, і навіть нерухома поза, особливо в сидінні, зберігаються недовго. Низькою залишається витривалість і ворожість до силовим напругам.\nПроте під впливом емоційного порушення дошкільник може проявити більшої сили і витривалість рухового апарату, не властиву то умовах, що нерідко негативно позначаються загальний стан організму, що, зокрема, серцево-судинної системи. Тому такі фізичні навантаження, як рухливі ігри, заняття гімнастикою, необхідно суворо дозувати, дотримуючись правило поступового збільшення навантажень.\nРівень розвитку основних рухів і фізичних якостей залежить від постановки фізичного виховання, проведених з урахуванням


Чому нас навчив Чорнобиль: від трагедії до перспектив - uatom\nЧому нас навчив Чорнобиль: від трагедії до перспектив\nКожного разу, коли ми чуємо «Чорнобиль» або «Чорнобильська атомна електростанція», мимоволі наштовхуємося на страшний асоціативний ряд: катастрофа, пожежа, небезпека, людські жертви, радіація, відселення…Жахливі наслідки аварії на 4 блоці Чорнобильської АЕС (26 квітня 1986 року) й понині викликають сльози та переживання і в тих, хто працював на станції чи брав участь у ліквідації катастрофи, і в усіх інших жителів України.\nЧАЕС. Адміністративно-побутовий корпус №1\nЯкі заходи були вжиті після катастрофи для максимально ефективного реагування на надзвичайні ситуації? Які соціально-економічні наслідки аварії було необхідно подолати нашій країні? Які зміни були внесені в нормативно-правову базу? Як змінився підхід до інформування громадськості з питань, пов’язаних з використанням атомної енергії?\nЦі та на багато інших питань ми поставили Володимиру Холоші – Голові Державного агентства України з управління зоною відчуження (у 1994–1996 роках – Міністр України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи).\nБесіда з В.Холошею стала основою для матеріалу, який ми пропонуємо вашій увазі.\nПолітичні аспекти Чорнобильської катастрофи\nРетроспектива експлуатації атомних електростанцій у світі підтверджує необхідність проведення постійної переоцінки їхньої безпеки, з урахуванням попереднього досвіду та з метою підвищення рівня ядерної та радіаційної безпеки. Але інколи, як показує практика, авторитетні керівники ядерної галузі можуть блокувати запровадження необхідних рішень у повній мірі.\nТак траплялося за часів СРСР, коли значні успіхи у розвитку ядерної науки і техніки політизувались, що унеможливлювало їх об’єктивну оцінку. Саме тому після аварії на американській АЕС Трі-Майл-Айленд (1979 р.) замість проведення повної переоцінки безпеки АЕС лише були зроблені заяви на кшталт: «при соціалізмі така аварія неможлива».\nВ національній доповіді «Двадцять п’ять років Чорнобильської катастрофи. Безпека майбутнього» було відзначено, що «…політизація ядерної науки і техніки СРСР, створюваний роками імідж їх винятковості і непогрішності, відсутність незалежного ядерного регулювання і ефективного державного контролю безпеки ядерної енергетики – є корінними причинами Чорнобильської трагедії». Експерти також наголосили в Доповіді: внаслідок надзвичайної засекреченості радянська атомна галузь опинилася в ізоляції, не маючи змоги використовувати кращий світовий досвід розвитку відповідних технологій. Це фактор теж був названий однією з причин трагедії в Чорнобилі.\nВолодимир Холоша: «Аварія на ЧАЕС стала свого роду каталізатором зміни поглядів політичних еліт по відношенню до безпечного використання атомної енергії в мирних цілях».\nПісля 26 квітня 1986 року ситуація змінилася: в СРСР, а потім і в незалежній України був переглянутий підхід до використання атомної енергії. Після чорнобильської катастрофи безпека експлуатації об’єктів атомної енергетики стала усвідомлюватися як загальнонаціональне завдання. Так було дано поштовх до підсилення ролі державного регулювання безпеки в атомній галузі.\nВ Україні 5 грудня 2000 року Указом Президента було створено Державний комітет (нині – інспекція) ядерного регулювання. Цей орган, здійснює незалежне регулювання безпеки використання ядерної енергії. Сьогодні політика України в галузі використання атомної енергії вважається однією з найпрозоріших у світі.\nСоціально-економічний аспект аварії на Чорнобильській АЕС\nПолітична складова мала свій вплив і на соціально-економічні процеси, пов’язані з наслідками аварії на ЧАЕС. На хвилі світових популістських рішень після Чорнобильської аварії щодо припинення або призупинення розвитку атомної промисловості, Верховна Рада Української РСР 2 серпня 1990 року прийняла вкрай економічно не обґрунтовану постанову «Про мораторій на будівництво нових атомних електростанцій на території Української РСР».\nВолодимир Холоша: «Мораторій був введений внаслідок фобій політиків щодо атомної енергії».\nПередбачалося, що Постанова діятиме п’ять років. Проте у зв’язку з проблемами із забезпеченням електроенергією населення України, це рішення було переглянуте, та 21 жовтня 1993 року мораторій було знято.\nВолодимир Холоша: «За період мораторію почалися великі проблеми з енергопостачанням у всій країні. Були постійні перебої та часті відключення електроенергії».\nДодамо, що втрати від мораторію на введення в дію нових потужностей на діючих об’єктах атомної енергетики на той час становили близько 67,32 млрд. руб.\nДія мораторію також вплинула і на рівень ВНП.\nВолодимир Холоша: «Справа у тому, що на 1 грн. виробленої електроенергії виготовляється товарної продукції на декілька гривень. Подібна закономірність існує, оскільки електроенергія є базовою складовою при виробленні будь-якої продукції, починаючи від молока і закінчуючи машинобудуванням. Таким чином, мораторій спричинив недовироблення відповідної кількості продукції, що призвело до відповідного подорожчання товарів».\nАле ще більші економічні втрати, за словами Володимира Холоші, були зумовлені достроковою зупинкою Чорнобильської АЕС. Після аварії 1986 року було припинене вже майже завершене будівництво п’ятого та шостого енергоблоків. Другий блок ЧАЕС було зупинено в 1991-му, перший блок – в 1996 -му, третій – в 2000-му році. Це політичне рішення, прийняте 17 лютого 1990 року Верховною Радою та Радою Міністрів Української РСР, призвело до того, що Україна втратила близько 14,51 млрд. дол. США (за оцінками приведеними в згаданій Доповіді).\nЗагальна сума збитків України від Чорнобильської аварії оцінюється у 198,42 млрд. дол. США. Значна частина опосередкованих втрат (в промисловості, сільському господарстві, тощо) та таких, що виникли в результаті дострокового виведення з експлуатації Чорнобильської АЕС (178,25 млрд. дол. США.), стали найбільш відчутними для економіки України (таб. 1.).\nПідсумовуючи економічні та соціальні наслідки катастрофи на Чорнобильській АЕС, можна констатувати: знизилося виробництво електроенергії для потреб економіки та населення; було завдано великих збитків сільському господарству та промисловості загалом; постраждало водне господарство разом з лісовими масивами. Колосальні, але вкрай необхідні затрати й компенсації на підтримку та допомогу постраждалим районам і населенню, лягли важким тягарем на українську економіку. Більше того, й по сьогоднішній день подолання наслідків Чорнобильської аварії потребує значних ресурсів.\nЦі події сприяли розумінню: необхідно формувати фінансові резерви для самостійного подолання будь-яких кризових ситуацій з об’єктами атомної енергетики. Як показав досвід ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС, за відсутності національних резервів виникає необхідність в міжнародній допомозі. На допомогу Україні прийшли чимало небайдужих країн та міжнародних організацій. Вочевидь також треба мати план дій на випадок інцидентів, аби захистити національні економіку та бюджет від невиправданих навантажень, як сталося після Чорнобильської аварії.\nТому в Законі України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», прийнятому у лютому 1995 року був закладений механізм здійснення соціально-економічної компенсації ризиків для населення від радіаційних аварій. Фінансування таких ризиків здійснюється зі спеціального фонду Державного бюджету України за рахунок відповідного збору. Платниками збору є експлуатуюча організація, підприємства з видобування і переробки уранових руд, а також підприємства, які є замовниками будівництва ядерних установок або об’єктів, призначених для поводження з радіоактивними відходами, які мають загальнодержавне значення.\nОсновні аспекти реагування при подоланні наслідків аварії в Чорнобилі\nДосвід, отриманий під час подолання наслідків аварії в Чорнобилі, має надзвичайне значення і не тільки для України. Аварія 1986 року стала однією з найбільших антропогенних катастроф в світі. Вона примусила людство серйозно замислитися над безпечністю новітніх технологій.\nНа підступах до ЧАЕС\nВ Радянському Союзі для реагування на надзвичайні ситуації був розроблений «План цивільної оборони». Він містив також інформацію про заходи при будь-яких надзвичайних ситуаціях на АЕС. Евакуація під час Чорнобильської аварії проходила саме відповідно до положень цього документу.\nЯк відзначив Володимир Холоша, евакуація пройшла дуже організовано, без паніки – в основному завдяки тому, що працівники ЧАЕС детально проінформували своїх близьких про необхідні дії.\nВолодимир Холоша: «Я приїхав 27 квітня зранку після нічної зміни і сказав дружині і дочці, що буде оголошена евакуація, і ви повинні вийти з вузлами необхідних речей. А сам поїхав на станцію. За таким принципом діяли й інші. Таким чином, люди були спокійними та організованими, бо їм про ситуацію розповідали рідні, які в той самий час працювали на ЧАЕС».\nА от розділ «Плану цивільної оборони», що стосувався надзвичайних ситуацій на АЕС містив серйозні прогалини.\nВолодимир Холоша виокремив наступні проблеми:\n1. План чітко фіксував, що межі 30-км зони мають циркульну форму, що передбачало евакуацію людей рівномірно по периметру зазначеного кордону. Але Чорнобильська аварія продемонструвала, що є ряд факторів, які можуть унеможливити переселення за таким принципом.\nНаприклад – гідрометеорологічний, а саме – роза вітрів. Спеціалісти не до кінця врахували при евакуації напрямок вітру. В результаті, постраждалі були переселені у населені пункти, де вже був слід радіоактивного забруднення. Наприклад, люди, евакуйовані в населені пункти Іванківського, Поліського та інших районів, змушені були згодом повторно переїжджати, оскільки залишатися там було небезпечно для життя.\nОтже, досвід подолання наслідків аварії на Чорнобильській АЕС довів необхідність обов’язкового врахування при евакуації гідрометеорологічних умов, та гнучкість кордонів встановленої зони відселення. Наразі, відповідно до українського законодавства 30-км зона, яка ще називається «Зоною відчуження» має овальну форму.\nСлід зазначити, що ці знання мали неабияке значення при здійсненні евакуації населення, що проживало поблизу АЕС Фукусіма-Даічі.\n2. Інша проблема – не достатня оперативність прийняття рішень. В Радянському Союзі процес оцінки кризової ситуації був невиправдано складним та неефективним. Хоча евакуація після Чорнобильської аварії пройшла на досить високому рівні, проте рішення щодо її початку було прийняте не одразу – 26 квітня, а лише добою пізніше. Так було втрачено дорогоцінний час, що збільшило кількість онкологічних захворювань та жертв серед населення..\nОтриманий досвід подолання наслідків Чорнобильської аварії підштовхнув уряд України та експлуатуючу організацію, до створення кризових центрів при всіх українських АЕС, які б могли вчасно генерувати необхідні та найбільш ефективні рішення з урахуванням світової практики та рекомендацій МАГАТЕ.\nНа базі кризових центрів систематично проходять спільні протиаварійні тренування Держатомрегулюванням України та НАЕК «Енергоатом», завдяки чому постійно вдосконалюються системи аварійної готовності.\n3. У «Плані цивільної оборони» були відсутні чіткі рекомендації щодо харчової та медичної профілактики населення під час надзвичайних ситуацій на атомних станціях. Після Чорнобильської аварії не у всіх населених пунктах регіону, що були радіоактивно забруднені, було проведено переорієнтацію продуктів харчування, не була вчасно введена заборона на використання підсобного господарства та на вживання продуктів харчування, вирощених на забрудненій території.\nСкладність системи прийняття рішень та секретність аварійних планів призвели до того, що йодопрофілактика була проведена із значним запізненням. Результатом чого є активний розвиток раку щитовидної залози у багатьох мешканців радіоактивно забруднених територій.\nНаразі Держатомрегулювання України встановило порядок здійснення невідкладних заходів йодної профілактики серед населення України у разі виникнення радіаційної аварії (Наказ №154 від 08 листопада 2011 року).\nЗ огляду на отриманий досвід подолання наслідків Чорнобильської катастрофи, протиаварійний план був повністю переглянутий. При цьому взято за основу те, що ефективність реагування повністю залежить від національної системи з протидії надзвичайним ситуаціям та ефективного прогнозування з метою захисту людей, ліквідації аварій та їх наслідків.\nПоступово Уряд України розробив низку нормативно-правових актів, які спрямовані на узгоджене та оперативне реагування, а саме:\n«План реагування на радіаційні аварії»,\nЗакон України «Про захист населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру»,\nНаприкінці 80-тих та на початку 90-тих років люди по всьому світу з великим острахом ставилися до Чорнобиля та усього, що з ним було пов’язане. Сьогодні ця ситуація змінилась.\nВолодимир Холоша: «За межами Зони відчуження, реальні наслідки Чорнобиля з точки зору впливу на населення й продукти харчування – мінімальні. На даний момент з 2293 населених пунктів залишилось всього 150, які потребують особливої уваги та відповідних заходів для їх приведення в безпечний для здоров’я населення стан. Зокрема, це північ Київщини, північ Рівненщини, північ Житомирщини та північ Волині».\nЦе свідчить, що питання наслідків Чорнобиля за межами Зони відчуження практично вирішено.\nІнша ситуація в самій Зоні відчуження. В межах Зони в результаті аварії, вивільнилась велика кількість трансуранових елементів, таких, як: Плутоній (Pu) – 239, період напіврозпаду якого близько 24 000 років та Америцій (Аm) – 241, період напіврозпаду якого близько 433 років. Тому повне очищення даних територій є довгостроковим. Отже, Зона відчуження не може бути доведена до придатного для життя рівня, але вона може стати екологічно безпечною. Більше того, було б доцільно максимально ефективно використати цю територію у господарських цілях.\nКеруючись цією думкою, Кабінет Міністрів України ухвалив Концепцію реалізації державної політики у сфері розвитку діяльності в окремих зонах радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи (розпорядження від 18 липня 2012 року №535-р). В цьому документі чітко сформована мета та суть подальшого розвитку Зони відчуження. Метою Концепції є «визначення напрямів і пріоритетів організаційної, виробничої, науково-технічної, природоохоронної та іншої діяльності у зоні відчуження, що спрямовується на мінімізацію екологічної небезпеки та збереження природних багатств, матеріальних, духовних і культурних цінностей, забезпечення стійкості і біорозмаїття її екосистеми та використання території зони відчуження у господарських цілях».\nПанорама промислового майданчика ЧАЕС\nЗа словами Володимира Холоши, в основному Зона відчуження буде використовуватися за наступними напрямами:\nВикористання цих земель в народно-господарських цілях для атомно-енергетичного комплексу. Наприклад, Концепцією передбачено транспортування небезпечних радіоактивних відходів, які зберігаються на підприємствах ДК «УкрДО «Радон», що розташовані поблизу населених пунктів, в Зону відчуження на довготривале зберігання з відповідним рівнем захисту.\nДля здійснення природоохоронних заходів. Пріоритетними напрямами є: стабілізація радіоекологічної ситуації та недопущення розповсюдження небезпечних радіаційних елементів за межі Зони відчуження. Концепцією передбачено відновлення біорозмаїття в Зоні відчуження, оскільки там є унікальні види тварин та рослин. Також в Концепції зазначається можливість використання Зони відчуження для розвитку відновлювальних джерел енергії. На даний момент в Зоні відчуження реалізується спільний з Європейською Комісією проект встановлення пілотної установку для спалюванню біомаси.\nЯк повідомив Володимир Холоша, до аварії у Чорнобилі не існувала відповідна система інформування. Вал інформації, що поширився по всьому світу про катастрофічні події 26 квітня 1986 року, прорвав інформаційну блокаду і на території СРСР, що спричинило великий страх, розпач, безнадійність серед населення. Відсутність зрозумілої та правдивої інформації і по сьогоднішній день залишає місце для неоднозначних інтерпретацій подій, пов’язаних з Чорнобильською аварією.\nПід час надзвичайних ситуацій робота з громадськістю відіграє важливу роль, оскільки при несвоєчасному та недостатньому інформуванні може виникнути соціально-психологічна напруга у суспільстві. Після чорнобильських подій була задекларована урядова політика по інформуванню населення, пріоритетами якої стали прозорість, чесність та відкритість. Володимир Холоша відмітив, що зараз можна побачити, як урядовці звітують про свою роботу через засоби масової інформації та соціальні мережі.\nУпродовж 1994 – 2000 рр. Міністерство з надзвичайних ситуацій України разом з Організацією Об’єднаних Націй створили Центри соціально-психологічної реабілітації та інформування населення з питань подолання наслідків Чорнобильської катастрофи. Такі Центри є в містах Бородянка, Боярка, Іванків, Славутич, Коростень. Вони надають соціально-психологічну допомогу населенню, постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, методичну підтримку діяльності соціальних служб і громадських організацій, екстрену психологічну допомогу населенню, постраждалому внаслідок стихійного лиха, техногенних катастроф.\nТаким чином, після Чорнобильської аварії питання інформування населення, оперативного оповіщення, системної роботи з громадськістю набуло нового значення. Трагічний досвід Чорнобиля спричинив докорінні зміни у підходах як державних установ, так і експлуатуючої організації до інформування громадськості.\nДо речі, в Японії після аварії на АЕС Фукусіма-Даічі склалась ситуація подібна до Чорнобильської. Населення Японії не в повній мірі було проінформовано щодо масштабів надзвичайної ситуації. Більше того, представники японської експлуатуючої організації «TEPCO» не надали своєчасно належну інформацію світовій спільноті.\nПроте, за словами Холоші, японці активно переймають досвід українців. Вони навіть здійснили переклад на японську мову національної доповіді «Двадцять п’ять років Чорнобильської катастрофи. Безпека майбутнього».\nОсновні «месиджи» від Володимира Холоши :\nЧорнобильська катастрофа, не зважаючи на жахливі наслідки, стала каталізатором посилення уваги українських урядовців до атомної галузі. Крім того, вона дозволила Україні долучитися до міжнародного досвіду забезпечення та вдосконалення безпеки АЕС.\nПостчорнобильський світ стає більш безпечнішим та екологічно чистішим. Завдяки професіоналам, які працюють над подоланням наслідків Чорнобильської катастрофи, з кожним роком ситуація поліпшується. Володимир Холоша: «Добре, що світ вже потроху починає забувати Чорнобиль – це говорить про те, що ми рухаємося в правильному напрямку».\nЧорнобиль став рекреаційною територію для флори та фауни. На даний момент, на території Зони відчуження та суміжних із нею землях є багато рідкісних видів рослин та тварин, які з’явилися після зменшення антропогенного навантаження (зупинилися підприємства, зменшилась кількість населення, тощо).\n22/05/2014 Володимир Холоша, Голова Державного агентства України з управління зоною відчуження; розмову вів Дмитро Чумак, редактор UAtom.org, провідний інженер сектору інформаційного забезпечення Інформаційно-технічного відділу ДНТЦ ЯРБ\nhttps://www.uatom.org/wp-content/uploads/2015/09/chaes_korpus1-1.jpg 658 990 admin //uatom.org/wp-content/uploads/2017/08/Logo_Uatom.png admin2015-09-29 11:16:582017-11-03 08:47:15Чому нас навчив Чорнобиль: від трагедії до перспектив\nМеханізм глобальних самітів з фізичної ядерної... Президент “Енергоатома”: Російське...


Вибір змішувача для кухні - які критерії є найбільш - Підручник сантехніка\nВибір змішувача для кухні - які критерії є найбільш\nЯк відомо, все обладнання, яке використовується на кухні, піддається досить високих навантажень і працює в несприятливих умовах перепадів температур і підвищеної вологості. Саме тому важливо зробити правильний вибір змішувача для кухні, від цього залежить не тільки зручність використання, а й термін експлуатації виробу. Розглянемо, на що слід звернути особливу увагу, і які фактори є основними.\nЯк визначити якість змішувача\nДумка про те, що всі дешеві змішувачі для кухні не надто надійні, так само як і твердження, що всі дорогі моделі якісні, в корені невірно. У бюджетному сегменті також є цілком гідні варіанти, важливо вибрати правильний з величезного різноманіття, представленого в продажу.\nЄ кілька нюансів, з огляду на які ви без праці виберете найкраще з представлених рішень:\nМатеріал виготовлення Тут існує кілька варіантів: недорогі змішувачі для кухні виготовляються з алюмінієвого сплаву - силуміну, латунь є більш надійним і довговічним матеріалом, можна сказати, що це оптимальне рішення. Крім того, можна зустріти вироби з нержавіючої сталі, вони є найнадійнішими і довговічними, але і ціна питання в рази вище\nякість покриття Дуже важливо, щоб зовнішня поверхня була надійно захищена від негативного впливу вологи і миючих речовин, і якщо нержавейка не потребує додаткової обробки, то силумін і латунь покриваються або хромом, або будь-яким іншим складом. Хром є найкращим, тому що не тільки надає виробу привабливий вигляд, але і відмінно захищає його\nТип регулювального механізму Бувають вентильні, важільні і більш сучасні, термостатичні модифікації, які оснащуються сенсором і працюють без дотику до змішувача. Більш докладно про кожен з рішень ми поговоримо нижче\nконструкція виробу У це поняття входить не тільки тип установки (пристосування можуть кріпитися до раковини або встановлюватися на стіну), а й наявність додаткових функцій - подача питної води, рідкого мила і т.д. Сучасні моделі можуть виконувати найрізноманітніші завдання, тому варто розібратися в них більш детально при покупці в магазині\nПорада! Якщо ви не знаєте, як визначити матеріал виготовлення, візьміть виріб в руки: сілуміновие варіанти дуже легкі, в той час як латунні і сталеві досить важкий. Крім того, можна подивитися на внутрішню частину конструкції, там видно, з якого матеріалу зроблений змішувач.\nОгляд основних конструктивних особливостей і виробників\nРозглянемо основні варіанти, що зустрічаються в продажу, їх переваги та недоліки. В першу чергу слід вибрати тип механізму, це, можна сказати, основний критерій, який враховується насамперед.\nТип регулювання температури і напору\nТут можна виділити три основні варіанти, між якими і доведеться вибирати:\nВентильні варіанти використовуються досить давно і заслужили популярність серед покупців за простоту, досить високу надійність і відмінну ремонтопридатність - поточний ремонт можна робити і своїми руками, для цього не потрібен складний інструмент і витратні матеріали коштують сущі копійки. Інструкція по установці також досить проста і не викличе труднощів навіть у тих, хто не має досвіду проведення подібних робіт.\nБагато хто вважає, що кращі змішувачі для кухні на сьогоднішній день це важільні. Їх легко відрізнити по одній регулювальної рукоятці, яка може бути самих різних конфігурацій, основний робочий вузол - картридж, всередині якого знаходиться або кульовий механізм, або керамічні диски, другий варіант більш кращий в плані довговічності. Ремонт конструкції в разі виникнення проблем полягає в заміні картриджа змішувача цілком.\nТермостатичні конструкції - найновіший і прогресивний варіант, їх відрізняє зручність використання, адже температура виставляється заздалегідь і регулюється за допомогою спеціального вузла. Крім того, в системі передбачений захист від ошпарювання, що також важливо, адже в разі виникнення збоїв водопостачання просто припиниться.\nВ останні роки на ринку з'явилося безліч інноваційних рішень, з якими покупець поки знайомий не дуже добре, розглянемо, які з варіантів заслуговують на увагу:\nКомбінований змішувач для кухні виконує відразу дві функції: він може подавати як звичайну, так і очищену воду. Для цього під раковиною встановлюється фільтр, і на корпусі є спеціальний перемикач, який відкриває подачу питної води через окремий вихід. Цей варіант дуже зручний в міських умовах, де якість води залишає бажати кращого, адже фільтр дозволяє вирішити проблему максимально просто і швидко.\nСкладаний змішувач для кухні являє собою конструкцію, в якій виливши складається з декількох секцій, з'єднаних шарнірними з'єднаннями, завдяки чому положення гусака можна регулювати в досить широкому діапазоні. Конструкції найчастіше настінні, тому про відповідну підводці водопроводу до змішувача слід подбати заздалегідь.\nГнучкий змішувач для кухні являє собою конструкцію, в якій виливши зроблений у вигляді гнеться трубки, завдяки цьому ви одним рухом руки можете направити струмінь в потрібне місце і змінити її напрямок. Дуже зручний варіант, який дозволяє легко проводити необхідні регулювання, а в разі потреби навіть прибирати виливши, щоб виконувати будь-які роботи в раковині.\nЗмішувач для кухні з душем на пружині - ще один незвичайний, але дуже функціональний варіант, за допомогою якого дуже зручно мити будь-який посуд, а також овочі і фрукти. У зафіксованому положенні він працює як звичайна конструкція, але в разі потреби лійку можна зняти і користуватися їй, як вам зручно.\nНарешті, ще одне рішення - змішувачі з висувним виливом. Цей варіант відрізняється тим, що лійка ховається в носику крана, і, якщо треба, її можна просто витягнути. Крім компактності до достоїнств рішення можна віднести функціональність і компактні габарити.\nДеякі компанії складають рейтинг змішувачів для кухні за якістю, але насправді в кожному регіоні свої лідери. Хоча можна виділити кілька лідируючих брендів, таких як Орас (Фінляндія), Грон і Ханса (Німеччина), Дамікса (Данія) і багато інших.\nІталійські виробники славляться відмінною якістю, хоча в цілому можна з упевненістю стверджувати, що в усій західній Європі роблять відмінні змішувачі.\nПорада! Дізнатися про той чи інший бренд можна на спеціалізованих ресурсах і форумах в мережі інтернет, якщо відгуків немає, від покупки краще утриматися, особливо якщо мова йде про дорогі виробах.\nВід вибору змішувача багато в чому залежить ваш комфорт і зручність, тому приділіть цього питання відповідне увагу. Відео в цій статті наочно покаже деякі важливі нюанси, розглянуті в рамках нашої теми.