Віталій Кіно «Театр – сенс мого життя» | Центр мистецтв "Новий Український Театр"\nPosted on 12.03.2019 by nut.kiev.ua / 1 Comment\nЮвілей як привід для підсумків, планів, одкровень, вдячності…\nТеатрально-концертний Київ БЕРЕЗЕНЬ 5, 2019\n9 березня відзначає 50-літній ювілей український театральний режисер, актор, директор-художній керівник Центру мистецтв «Новий український театр» Віталій Кіно.\n— Пане Віталію, багато років поспіль Ваше ім’я нерозривно пов’язане з Новим українським театром. А з чого починалася історія цього колективу?\n— Зараз у нас 21-й сезон. Рахуємо сезони від дня заснування театру, від наших перших вистав. Звісно, тоді ми не мали власного приміщення, працювали на різних майданчиках. Один з перших проектів здійснили на сцені Київського академічного театру драми і комедії на лівому березі Дніпра. Це була вистава «Європа може зачекати», три сезони грали її на сцені цього театру. Тоді ж з’явилися і перші вистави для дітей.\nГрали, де домовлялися, багато гастролювали. Так тривало доти, доки не вирішили, що готові відкрити стаціонарний майданчик. Це був 2009 рік, економічна криза, але ми ризикнули. Вже десять років НУТ працює на вулиці Михайлівській. А ми ще й досі з вдячністю згадуємо наших перших глядачів, навіть пам’ятаємо їх обличчя.\nТого року я випустив акторський курс. Це була сильна група, яка претендувала на те, щоб бути окремою театральною трупою. Я ризикнув, ми відкрилися. Більшість з тих акторів, тоді дуже юних, а сьогодні вже справжніх майстрів, вже десять років – на сцені нашого театру. Сьогодні маємо досить великий репертуар з близько сорока вистав, постійних глядачів.\n— Розкажіть про тих артистів, з яких розпочинався Ваш театр.\n— У перших виставах переважно грали актори Театру драми і комедії на лівому березі Дніпра. Покійні геніальний Віталій Лінецький, актриса Юлія Волчкова, з якою ми не так давно простилися. Прекрасні актори, які й нині працюють в театрі: Неоніла Білецька, Володимир Горянський, Лев Сомов, Володимир Цивінський, Костя Костишин, Андрій Самінін та багато інших.\nУ нашому театрі працювали актриса Лариса Сушкова, нині відомий театральний педагог, Максим Максимюк, сьогодні один з провідних акторів Театру на Подолі, Марія Прусс, що наразі мешкає в США, та багато інших. Майже з перших сезонів працюють Олексій Грудій та Наталя Заруцька, ці ще доволі молоді актори нині справжні «ветерани» нашої сцени. Вже більше десяти років у складі трупи: Єгор Снігир, Аліса Гур’єва, Ольга Білоног, Тетяна Бондаренко, Поліна Кіно, Ніна Киреєва, Ілля Рибалко. Наші актори багато працюють і поза театром, знімаються в кіно, рекламі, працюють акторами дубляжу (я постійно чую їх голоси з телевізора), ведуть дитячі театральні студії.\n— У Вашому театрі йдуть вистави як для дорослого глядача, так і для дітей…\n— З самого початку ми себе позиціонували як театр для всієї родини. Ці два напрямки в нас розвивалися паралельно. Відразу ж після відкриття Нового українського театру при ньому з’явився театр «Сонечко», який працює і зараз. Навіть перша вистава цього театру, яка вийшла того ж далекого 1998 року, і досі в нашому репертуарі. Це «Подорож на чарівний острів», яка всі ці роки збирає повні зали.\n— Ваше захоплення театром перейняла родина.\n— Я своїм дітям не нав’язував шлях у мистецтві і житті. Вони його обрали самі. І мені приємно, що вони продовжують мою справу. Поліна закінчила театральний коледж, потім – Університет ім. Івана Карпенка-Карого. Ще й встигла здобути режисерську освіту в магістратурі в Олексія Кужельного. Вже поставила в нашому театрі дві вистави, я спонукаю її до третьої постановки, але вона все ж таки більше бачить себе актрисою. Хоча не виключає можливості працювати як режисер.\nСин Данііл в якийсь момент заявив, шо теж піде вчитися на актора. Закінчив театральний коледж, а зараз навчається в Національній академії керівних кадрів культури і мистецтв теж на акторському відділенні. Обожнює театр, бачив величезну кількість вистав, гадаю більше, ніж деякі професійні критики, й мені здається, що його впізнають всі адміністратори київських театрів. Уже робить серйозні речі на сцені. Його помічають глядачі, питають, що це за хлопчина. Мене це, звісно, тішить.\nДружина Юлія заради театру залишила престижну роботу з великою зарплатнею і високою посадою у серйозній фірмі і пішла, як «дружина декабриста» (сміється) за своїм чоловіком. Працює адміністратором і, що особливо цінно, художником з костюмів. Більшість вистав у театрі «одягає» вона – і як художник, і як майстер, яка власноруч створює ці костюми.\n— Яка режисерська робота для Вас є знаковою?\n— Мені дорога кожна вистава, яку є поставив, й не лише в Новому українському, але і в інших театрах. Але якщо так обирати… Для мене дуже важливі дві мої вистави за п’єсою Івана Карпенка-Карого «Безталанна». Це різні постановки, але обидві вони промовисто засвідчують, що ми за театр, про що ми думаємо, як сприймаємо світ, яким бачимо сьогодні театр і якими засобами ретранслюємо власні думки й почуття. Для мене це принципові вистави. Однією з них, до речі, «Безталанням», ми відкривали стаціонарну сцену, друга постановка, що має назву «Ото була весна», і зараз в афіші театру.\n— Ви не лише художній і керівник і режисер театру, але й актор…\n— Моя перша освіта акторська. З вдячністю і любов’ю згадую моїх перших вчителів Олександру Іванівну Самохвалову та Григорія Феодосійовича Богомаза-Бабія з Дніпропетровського театрального училища, намагаюся підтримувати з ними зв’язок. Вже давно граю в дитячих виставах Театру «Сонечко». Почалося все з «Подорожі на чарівний острів», якій вже 20 років. За цей час змінилося багато моїх партнерів, а я все граю. Обожнюю працювати для дітей. Це таке задоволення, це дає таку енергію, наче виростають крила!\nКілька років тому з нашого театру пішов актор Віктор Цекало, який грав у виставі «Упс!. Я прийшов». На деякий час ця вистава зникла з репертуару. І були плани когось ввести на цю роль. Але ніяк не могли знайти артиста, що зміг би це зробити. І в якийсь момент актори мені запропонували: «Давайте, Ви будете грати». Я ризикнув і вже кілька років вистава йде за моєю участю. До речі, з успіхом! До цієї вистави глядачі ставляться з великою повагою. Ми це помічаємо. Думаю, що ми її гратимемо ще не один рік.\nА в минулому сезоні я погодився на ще одну авантюру. Режисер Лариса Семирозуменко ставила в нас «Методи виховання малих засранців». І там був такий персонаж – Пес Кубік. Вона ніяк не могла з цим псом визначитися і навіть скоротила його. А мені дуже подобався цей авторський хід драматурга Марини Смілянець, коли герої зверталися до собаки зі своїми сповідями. Дуже боліло, що вона скоротила цей персонаж, ми сперечалися, і я якось «ляпнув»: «Ну, хочеш, я зіграю цю собачку». Вона сказала: «Хочу». І так вийшло, що в мене є ще одна роль, яка виникла несподівано. Я обожнюю цього персонажа. З нетерпінням чекаю виставу. Скучаю за своїм Кубіком. Взагалі-то, граю сам себе. Бо я 20 років у цьому театрі, як той старий пес, охороняю його, чекаю гостей, пробачаю «непутніх»…\n— Також Ви пишете п’єси?\n— Пишу – це занадто звучно сказано. У двадцятому столітті режисери спочатку почали інсценізувати прозові твори, потім намагалися створювати на цій основі свої. Я – маленька піщинка, яка теж хоче щось сказати. Здебільшого пишу твори для дітей. Частина з них у віршованій формі. Буває, сюжет насниться вночі, а зранку встаєш і відразу записуєш кілька сторінок. Не претендую на те, що це високий стиль, але вже кілька вистав за моїми п’єсками знайшли свого глядача в нашому театрі і не тільки.\nЄ в репертуарі НУТу вистава «Любов, наркоти, шансон» про Едіт Піаф. Це вже більш серйозний матеріал. Багато років тому художній керівник Київського театру «Колесо» Ірина Кліщевська запросила мене поставити виставу про Піаф за її участю. Був текст, написаний Ніною Мазур. Але потім щось не склалося організаційно, цю виставу ставив інший режисер. Але я встиг тоді дописати п’єсу. І в театрі «Колесо» давно йде вистава, яка називається «Диво Піаф», де зазначено два автори – я і Ніна Мазур.\nЗгодом виникло бажання зробити виставу про Едіт в нашому театрі. Я сів і написав п’єсу. Допоміг досвід і знання того матеріалу, з яким познайомився під час репетицій в театрі «Колесо». Маю й інші тексти, але ставити їх чи пропонувати комусь не вважаю за потрібне. Вони мають ще почекати.\n— При такому насиченому творчому житті Ви встигаєте ще й викладати…\n— Викладання – то моя карма… Викладаю вже багато років. Перші спроби були, ще коли навчався на режисурі в інституті Карпенка-Карого. Спочатку мене запросили в школу мистецтв, викладати для дітей. Потім викладав в рідному університеті на режисерському курсі у Едуарда Марковича Митницького, на акторському курсі Володимира Миколайовича Суд’їна, на кінорежисерському в Олександра Івановича Коваля. Також мав щастя працювати на курсі Ірини Олександрівни Молостової та Юрія Пилиповича Висоцького. До речі, саме Ірина Олександрівна розгледіла в мені здібності до викладання, перша запросила до себе на курс робити дипломну виставу.\nБагато років працював у Коледжі театру і кіно, який вже, на жаль, не існує. Це був прекрасний навчальний заклад, де я випустив кілька акторських курсів. Один з перших моїх випусків склав основу оновленого Нового українського театру.\nНині викладаю в Національній академії керівних кадрів культури і мистецтв. Два роки тому випустив акторський курс, зараз працюю з другим. Переконаний, що зробити людину актором неможливо, має бути Божий дар і величезне бажання. Завдання викладача – не нашкодити, не зіпсувати природу актора, а лише дати йому певні професійні навички і найголовніше – «виховати» його. Учні різні. Хтось приходить в професію з великим даром, а потім може його загубити… Хтось, можливо від природи і Господа Бога не так наділений талантом, але має здібності і, найголовніше, пристрасне бажання робити це. До кожного мусиш знаходити свій підхід.\n— Чи співпрацюєте, як режисер, з іншими театрами?\n— В останні роки ні. Керувати маленьким театром не так легко. Це займає 24 години на добу. Ти і уві сні продовжуєш працювати. Увесь час виникають якісь проблеми, якісь непередбачувані ситуації, не тільки творчі, але й господарські.\nЗапрошення були, є й зараз. Покійний Едуард Маркович Митницький кілька разів запрошував на постановку у Театр драми і комедії. Гукають ставити театри з інших міст України. Але я весь час відкладав або відмовлявся, бо багато часу займає робота в НУТі. Тут я маю ставити вистави, наповнювати репертуар. Маю не тільки таке бажання, а й обов’язок. І шкода десь витрачати свою енергію «зовні».\n— Більшість приватних театрів існують не довго. В чому секрет того, що Ви так довго утримуєтесь на плаву?\n— Можливо, це прозвучить трохи пафосно, але театр, а останні 20 років саме Новий український театр, – це сенс мого життя. Тут все рідне, все дороге, все зроблено нами самими, кожний куточок, кожна деталь. Кожна вистава. Ми багато працюємо. І ніколи не ставили собі за мету заробити багато грошей чи здобути велику славу, отримати звання тощо. У мене особисто ніколи такої мети не було й наш театр до цього ставиться з іронією. Ніколи не чекали допомоги не від кого! Сподівалися на власні сили і бажання робити свою справу. А можливо ми так довго, як ви сказали, «на плаву», й через те, що я більше нічого не вмію робити і не хочу нічим іншим займатися у своєму житті. От і доводиться всім моїм близьким, друзям, учням та колегам терпіти мене і мій театр.\n— А чи є якась підтримка від держави?\n— У законі про театр згадують, що є театри різної форми власності. І на цьому крапка. Приватні театри не мають чітко визначеного статусу. Ми не є «закладом культури», як державні. Ми сплачуємо такі ж самі податки, як і магазин, що продає алкоголь чи м’ясна лавка. У цьому плані немає не те що ніяких пільг, немає ніяких спонукань. Переконаний, що всі приватні театри тримаються винятково на ініціативі конкретної людини. Візьмемо приміром популярний сьогодні «Дикий театр». Завтра не захоче Ярослава Кравченко витрачати стільки сил, енергії і власного здоров’я – цей театр зникне. Післязавтра не захочу я, так само зникне і наш театр. І будь який інший. Все тримається на приватній ініціативі і великому бажанні це робити. Ні місту, ні тим більш країні до нас не має ніякого діла.\nМені здається, що департамент культури КМДА на чолі з пані Діаною Поповою, навіть не знають про наше існування. Так, ми не в їх підпорядкуванні. Але ж ми теж частина культури міста! Ми не кричимо про себе на кожному перехресті, а вони, виходить, не дуже цікавляться, що відбувається в їхньому місті. Хоча, ні, знають. Коли мають бажання привести дітей на наші вистави, то телефонують і просять запрошення, чи купують квитки.\nНі місто, ні країна ніяким чином не стимулюють таке явище, як приватний театр. Я маю працювати і вдень, і вночі, аби сплатити оренду, податки, комунальні послуги і зарплатню акторам.\n— Ви ще й встигаєте бути членом журі конкурсу «Коронація слова».\n— Це така приємна часточка мого життя, яка вимагає багато часу і зусиль. Щороку протягом трьох місяців перечитуєш величезну кількість текстів. Погодився на це колись з егоїстичних міркувань – знайти там якийсь особливий текст, який сподобається мені як режисеру. І такі приклади є. У нас йдуть вистави за п’єсами, які перемагали в цьому конкурсі – «Країна серйозних» і «Методи виховання малих засранців» Марини Смілянець. Також у репертуарі вистава за п’єсою, що брала участь у конкурсі, але не здобула перемоги – «Що потрібно холостяку» Віктора Рибачука. Далі буде.\n— А що у найближчих творчих планах?\n— Найближчим часом маємо надію відкрити ще одну сцену. Я її умовно називаю експериментальною або молодіжною. Хочемо принаймні два вечори на тиждень надавати цю сцену для молодих режисерів, молодих акторів, будь-якого творчого експерименту, що на першому етапі не потребує вкладання великих коштів. Сподіваємось, що за півроку ця сцена у нас з’явиться, хотілось би до початку нового театрального сезону.\nМинулого року започаткували фестиваль «Нова п’єса», зараз готуємося до другого фестивалю, який має відбутися в кінці квітня.\nЩо стосується нових вистав – у планах більше сучасної драматургії. Наш театр майже не відгукувався на події, що відбуваються в Україні в останні п’ять років, не висловлювався про це зі сцени. І не тому, що немає що сказати. На моє переконання, про такі речі треба говорити з часом. Має пройти хоч якийсь час, якась відстань, аби подивитися на ці події вже з історичної точки зору. І мені здається, що ми дозріли до того, щоб на цю тему дуже обережно висловитися. В планах вистава за п’єсою цікавого драматурга із Запоріжжя Наталії Ігнатьєвої. П’єса дуже красива, жіноча, але переповідає про трагічні моменти. Сподіваюся, що це буде одна з наших найближчих прем’єр.\n— Про що мріє Віталій Кіно?\n— Колись, в інтерв’ю Романа Віктюка прочитав, і запам’ятав, як інструкцію для себе, що для того щоб твоя мрія здійснилась, треба себе налаштувати на те, що вона ніколи не збудиться й тобі до цього байдуже. Дуже влучно. Бо коли я спостерігаю за своїми колегами, які з кулаками, або інтригами, з «мишачою метушнею», або ще якимсь чином б’ються за власні «мрії»… Дивуюся, де в них сили і нерви, щоб витрачати їх на це. А мрії мої насправді дуже приземлені. Мрію відремонтувати фасад нашого театру, перекрити дах. Зробити комфортнішою закулісну територію, щоб актори мали хоча б дві повноцінні гримерки, заробити кошти на нові, зручніші стільці для глядачів. А ще мрію дописати підручник з теорії й історії акторського мистецтва, над яким працюю кілька років. Мрію, щоб країна моя змінилася, щоб жити в ній хотілося, щоб люди не мріяли втекти звідси.\nСПЕКОТНА НІЧ У “ІГУАНІ”\nForex Review :\n26.04.2019 о 15:12\nСенс життя – що це взагалі таке? Це те - заради чого ми, прості люди, живемо, дихаємо і робимо різні вчинки, як хороші, так і не завжди позитивні. У кожної людини є персональна думка про сенс життя. Кожна людина по-своєму унікальна і індивідуальна. Немає однакових людей – є хіба тільки схожі. Саме тому навіть у друзів – рідко збігаються думки про сенс в цілях і житті.\nLeave a Reply to Forex Review Cancel reply


Стидоба України (самокритика) - Стр. 4 - Політика і тд і тп - Lutsk Board - Луцкий форум - Борда\nВід Серпень 23 , 2017\nГолова просто ВІДПОВІДАЄ за начальників відділів. Головою.\nКоли це нарешті дійде до наших владців.\nБо ще і на Волині в деяких голів пошта на мейл.ру.\nВід Серпень 24 , 2017\nшо ж ніхто досі не дотисне той сєпарський "Інтер"?' Вчора - День Державного Прапора, вони ж крутять реклами про концерти пам'яті "дєдам-ваєвалам"; сьогодні - країна святкує День Незалежності, а ті сєпарюги крутять старі совковські фільми (Королева бензоколонки, Самогонщики), з натяком "а помнітє, как била харашо? А што вам дала ета ваша нєзалєжнасть"\nДарма їх недопалили, раз держава не може їх приструнити\nшо ж ніхто досі не дотисне той сєпарський "Інтер"?\nПевно, платять справно, і мають "індульгенцію" від " САМОГО"))))\nТа й палити треба не їх, а того, хто отримує відкати , роздаючи дозвіл на "життя" подібних "правдо- вєщателей"\nА ось і Луцьк відзначився:\nАндрей Васильев додав 5 нових світлин.\nІноваційний метод кріплення стовпів освітлення в партку ім. Лесі Українки)))\nDima4s 1 513\nЄ ж якась відстань стандартна між болтами... Як там можна було)\nЦікаво фірма якого з депутатів робила ці ліхтарі і так лохаулась?)\nУяви нема. А от креслення виробу з базовими розмірами під кріплення опори ліхтаря 99,9% повинно бути і швидше за все є.\nСформулюєм питання по іншому: "Який мудак робив схему заливки анкерів під кріплення?"\nСкоріше за все тут все набагато прозаїчніше - проектувались одні стовби, а коли справа дійшла до грошей, замовили дешевші, менші\nЛіхтарі це ще квіточки. Ягідки зараз можна побачити на вулиці Липинського, де у розпал довгоочікуваного прокладання дороги згадали про відсутність системи водовідведення. Звичайно, на дорогу "поклали" і риують каналізацію, при чому темпи просто вражаючі - яма метр на два за день! А вже осінь і, дивлячись на ці старання, дороги мешканцям даної вулиці не бачити мінімум до весни. Як там кажуть - "ми ЛОЖИМ на совесть!"\nЯкось проїздом через Китай, звернув увагу, що в них багато парканів, ліхтарів, перил, урн і подібного виготовлені з нержавійки. Як сказав мені наш гід китаєць - красити не нада, не ржавіють, великий термін експлуатації, так що одні плюси. Щось в цьому є\nВ нас ту нержавійку будуть різати на металобрухт щоночі.\nsergkots 2 407\nЛУЧАН НЕПОКОЇТЬ КРІПЛЕННЯ СТОВПІВ ОСВІТЛЕННЯ У ПАРКУ\nУ коментарі ІА "Конкурент" директор департаменту житлово-комунального господарства Юрій Крась повідомив, що ніякої проблеми у цьому немає.\n"На центральних алеях стовпи стоять 7 років, на Алеї ліхтарів – там закладні бетоновані по півметра стоять. Шайби все міцно тримають. Основа нормальна, прикручено все", – розповів Юрій Крась.\nУ відповідь на запитання, чи витрамають стовпи негоду і сильний вітер, директор ЖКГ сказав, що, на його думку, нічого з ними не станеться.\nДивимось це фото:\nЛіхтар асиметричний, плафон над доріжкою - вітер буде дути часто. Відповідно він його з часом проверне, вистачить кількох градусів.\nЯ б не ходив там.\nЦе хтось дуже чітко і точно зробив всі заміри та креслення... Це ППЦ просто, немає слів\nOn 9/1/2017 at 9:32 AM, Basil said:\nУ мене виникає питання...\nПобачили... сфотографували, показали всім іншим (це дійсно не так як потрібно, також дійсно небезпека для інших, також хтось з головних майстрів не відповідає своїй посаді).\n...Питання для жителів міста та для Луцьких форумчан - що далі, як з цим будете боротися, чи все так і залишите як є (побачили - повозмущались і досить) ?\nЯкий наступний план ваших дій щодо цього випадку халтурництва та "освоєння" ваших (податків) грошей ?\n46 minutes ago, Waver said:\nХто та що буде робити по цьому випадку?\n4 годин тому, Waver сказано:\nяк не дивно - результат вже є. і можливо саме завдяки борді.\nйшов вчора на ринок через цю алею і зрозуміло, шо звернув увагу на це "чудо". не "хай-тех", але наварили по периметру металевого прута і тепер гайки на анкері наче нормально притискають п'ятку до фундаменту. негарно, але наче дієво.\nigorgame 1 366\n2 955 повідомлень\nНу от вони - "єуропейці" у всій красі!\nДвір, де багато будинків, гуляє багато дітей, під вікнами, на гарній травичці біля підїзду влаштували чисто попойку!!! Ні, щоб за будинок зайти, там меньше людей або взагалі у паркову або лісову зону виїхати, а чого - біля хати саме те і пійшли всі у ду...у! Ну що тут скажеш...\n10 hours ago, igorgame said:\nЩе би їм там бесідку поставити...)))\n21 hours ago, KotMatros said:\nСфоктай, цікаво ж...\n12 годин тому, igorgame сказано:\nДвір, де багато будинків, гуляє багато дітей, під вікнами, на гарній травичці біля підїзду влаштували чисто попойку!!!\nЯка трагедія для дитячої психіки!\nТобто дивитися в інтернеті голі жопи і відрубані голови - нормально, а як бухають батьки (на власному газоні) - а-я-яй!?\nНу зібралися, ну випили і що?\nЩо зміниться від того, що вони сядуть це робити десь дома? Діти не бачитимуть чи не знатимуть?\nЧи то чиясь вразлива психіка від того страждає?\nВся Україна суцільна стидоба.\nМав змогу проїхатися через усю Білорусь.\nЧисто, прибрано, охайно, гарно.\nперетнули перехід "Доманово" - зупинка "Кортеліси" - гори гівна, сміття, пляшок і блювотиння, і це все на фоні базарчику, що влаштували місцеві бариги. Понад дорогою.\nДоречі, про дороги, в порівнянні із білоруськими - у нас немає доріг. Від слова "взагалі".\nА білоруські, в свою чергу, гірші від російських.\nЩо зміниться від критики?\nНу, взагалі-то, заборонено розпивати спиртні напої отак під вікнами. Крім того, є велика вірогідність, що ці люди після себе не приберуть.\nВ Білорусії дійсно хороші дороги, чисто і охайно, але ситуація в країні в багатьох аспектах, ще гірша, ніж у нас.\n14 хвилин тому, Cherman сказано:\nНу, взагалі-то, заборонено розпивати спиртні напої отак під вікнами.\nмій газончик, моя приватна власність, що не так?\nТи може не зрозумів? Багато дітей гуляють з інших під'їздів і в них може інше виховання і вони повинні на це дивитись? Да і інші сусіди думаю не у захваті були але в наших людей звичка зайця, сховатись і нічого не казати, мене не зачипають і добре. Живеш у приватному секторі, маєш свій будинок, товаришуєш з сусідами - будь ласка, твоє діло! Ти не чув, що вони потім волали коли понапивались, да вчасно дощ розігнав!\nБагатоквартирний будинок, який "мій"???\nВся Україна суцільна стидоба\nЯкщо чесно - тебе х...н зрозумієш! То одне пишеш, всяку бидлоту відбілюєш, а потім протележне у приклад приводиш...\nА назва теми яка? О-то так і живемо і з такими поруч... У Європі хрен-би вони так перед вікнами у дворі багатопопід'їзного будинку посиділи!!! А напевно мають закордонні паспорти і у Європу не раз їздили і тут розповідали, як там ох і ах...\nЖеня, ну яка це приватна власність? Це ж багатоповерхівка.


Навчання в Польщі. Професійна допомога зі вступом в польські навчальні заклади. Курси польської мови - Объявления на 0462.ua\nНавчання в Польщі. Професійна допомога зі вступом в польські навчальні заклади. Курси польської мови\nНаша освітня організація з головним офісом у м. Варшава тісно співпрацює з польськими навчальними закладами: ліцеями, технікумами та університетами, - що дає нам змогу забезпечити для Вас найкращі умови вступу.\nСЕРЕДНЯ ОСВІТА: Навчання в ліцеї або технікумі (вступ після 9-10 класу)\nВИЩА ОСВІТА: Вищі навчальні заклади Польщі (вступ після 11 класу)\nМОВНІ КУРСИ: Індивідуальні заняття з репетитором он-лайн. Заняття з дипломованими викладачами та носіями мови. Гнучкий графік та особистий підхід до кожного учня.\nНадаємо повну БЕЗКОШТОВНУ КОНСУЛЬТАЦІЮ щодо навчання в Польщі.\nГотові з радістю ділитись своїм досвідом та супроводжувати Вас на кожному кроці вступу від А до Я, взявши на себе усі формальності.\nДопомагаємо зробити правильний вибір міста, навчального закладу та напрямку навчання виходячи з інтересів, можливостей та побажань абітурієнта.\nЗабезпечуємо інформаційну підтримку 24/7 під час навчання.\nВи можете розраховувати на нас впродовж усього періоду перебування в Польщі!\nЗвертайтеся до нашого представника:\nТелефон / Viber / Telegram: +380675700543\n12:44, 1 июля, №125064\nПоказать номер +380675700543\n21:18, 29 июля


Закон Польської Республіки “Про національні та етнічні меншини та про регіональну мову” | Портал мовної політики\nПортал мовної політики » Закон Польської Республіки “Про національні та етнічні меншини та про регіональну мову”\nЗакон Польської Республіки “Про національні та етнічні меншини та про регіональну мову”\nвід 6 січня 2005 р.\nпро національні та етнічні меншини та про регіональну мову\nЗаконом регулюються справи пов’язані із збереженням та розвитком культурної самобутності національних та етнічних меншин, збереженням та розвитком регіональної мови, соціальна та громадська інтеграція осіб, які належать до національних та етнічних меншин, а також спосіб реалізації принципу однакового ставлення до людей незалежно від етнічного походження та визначає завдання та компетенції органів публічної адміністрації та органів місцевого самоврядування у цій сфері.\n1. Національна меншина, в розумінні закону, є групою громадян Польщі, які підлягають сукупно наступним критеріям:\n1) чисельно менша, ніж решта населення Республіки Польща;\n2) істотно відрізняються від решти громадян мовою, культурою та традиціями;\n3) прагнуть зберегти свою мову, культуру та традиції;\n4) свідомі своєї історичної національної спільності та їхні дії спрямовані на її вираження та захист;\n5) їхні предки проживали на сучасній території Республіки Польща щонайменше 100 років;\n6) ототожнюють себе з народом власної держави.\n2. Національними меншинами визнаються наступні меншини:\n3. Етнічна меншина, в розумінні закону, це група польських громадян, яка підлягає сукупно наступним критеріям:\n2) істотно відрізняється від решти громадян мовою, культурою та традиціями;\n3) прагне зберегти свою мову, культуру та традиції;\n4) свідома своєї історичної національної спільності та є спрямована на її вираження та захист;\n6) не ототожнюють себе з народом власної держави.\n4. Етнічними меншинами визнаються наступні меншини:\n1) меншина – національні та етнічні меншини, про які йдеться у ст. 2;\n2) мова меншини – власна мова національної або етнічної меншини, про яку йдеться у ст. 2;\n3) соціальна інтеграція – діяльність для покращення важливих аспектів суспільного життя осіб, що належать до меншини, зокрема, умов життя та доступу до системи освіти, ринку праці, системи соціального страхування, а також охорони здоров’я.\n1. Кожна особа, котра належить до меншини, має право приймати самостійно рішення про ставлення до неї як до особи, що належить або не належить до меншини, а такий вибір або користування правами пов’язаними з цим вибором, не несе за собою жодних негативних наслідків.\n2. Ніхто не може бути зобов’язаний, інакше як законом, до надання інформації про приналежність до меншини або про походження, мову меншини або релігію.\n3. Ніхто не може зобов’язати доказувати власну приналежність до даної меншини.\n4. Особи, які належать до меншини можуть користуватися правами та свободами, що виникають з принципів цього закону індивідуально, а також спільно з іншими членами меншинами.\n1. Забороняється використовувати засоби, які мають на меті асиміляцію осіб, що належать до меншини, якщо ці засоби застосовуються проти волі меншини.\n2. Забороняється застосовувати засоби, що мають на меті зміну національних або етнічних співвідношень населення на територіях, де проживають меншини.\n1. Забороняється дискримінація за ознаками приналежності до національної чи етнічної меншини.\n2. Органи публічної влади зобов’язані застосовувати відповідні засоби з метою:\n1) сприяння повній та реальній рівності в економічній, соціальній, політичній та культурній сфері між особами, що належать до меншини та особами, які належать до більшості;\n2) захист людей, які зазнають дискримінації, ворожнечі або насильства через їх приналежності до меншини;\n3) зміцнення міжкультурного діалогу.\nВикористання мови меншини\n1. Особи, що належать до меншини мають право використовувати та писати свої імена та прізвища відповідно до принципів написання національної меншини, зокрема, для реєстрації в актах цивільного стану та документах, що підтверджують особу.\n2. Імена та прізвища осіб, що належать до меншини записані іншим, ніж латиниця алфавітом, підлягають транслітерації.\n3. Міністр публічної адміністрації спільно з міністром у справах релігійних віросповідань, національних та етнічних меншин визначає, шляхом видання розпорядження, спосіб транслітерації, про яку йдеться у ст. 2, з врахуванням принципів орфографії мови національної меншини.\n1. Особи, що належать до національної меншини мають, зокрема, право на:\n1) вільне використання мови меншини у приватному та публічному житті;\n2) поширення та обмін інформацією мовою меншини;\n3) розміщення мовою меншини інформації приватного характеру;\n4) вивчення мови меншини або навчання на мові меншини.\n1. В органах гміни, окрім державної мови, може використовуватися, як допоміжна мова, мова меншини.\n2. Допоміжна мова може використовуватися виключно в гмінах, у яких кількість мешканців, що належать до меншини, мова якої має використовуватись, є не меншою від 20% загальної кількості мешканців гміни і які записані до Державного Реєстру Гмін, у яких використовується допоміжна мова – далі «Державний Реєстр».\n3. Можливість використання допоміжної мови означає, що особи, котрі належать до меншини, за винятком ч. 5, мають право:\n1) звертатися до органів гміни на допоміжній мові у письмовій чи усній формі;\n2) отримувати, за чіткою заявою, відповідь також допоміжною мовою у письмовій чи усній формі.\n4. Дозволяється внесення подання мовою меншини. Внесення подання на допоміжній мові не може бути причиною для залишення подання без розгляду.\n5. Процедура оскарження відбувається виключно державною мовою.\n6. Ніхто не може уникнути виконання законного рішення, виданого державною мовою, якщо обставини вимагають негайного їх виконання, для досягнення своєї мети.\n7. Сумніви вирішуються на підставі документів складених державною мовою.\n1. Запис до Державного Реєстру виконує керівник Державного Реєстру міністр у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин на підставі заяви ради гміни.\n2. Заява, про яку йдеться у ч. 1, має містити, зокрема, державні відомості щодо кількості мешканців гміни, мешканців, що належать до меншини, мова, яка має використовуватись як допоміжна, та ухвалу ради гміни про надання згоди на запровадження допоміжної мови із зазначенням мови меншини, яка має бути допоміжною.\n3. Перед внесенням запису до Державного Реєстру міністр у справах релігійних віросповідань, національних і етнічних меншин може відмовити у внесенні запису до Державного Реєстру, якщо заява не відповідає вимогам ч.2.\n4. Міністр релігійних віросповідань, національних і етнічних меншин відмовляє у внесенні до Державного Реєстру, якщо кількість мешканців гміни, що належать до меншини, мова якої має використовуватись як допоміжна мова, є меншою від 20% загальної кількості мешканців гміни.\n5. Відмову у внесенні запису до Державного Реєстру рада гміни може оскаржити в адміністративному суді.\n6. Міністр у справах релігійних віросповідань, національних і етнічних меншин за заявою ради гміни викреслює гміну з Державного Реєстру.\n7. Міністр у справах релігійних віросповідань, національних і етнічних меншин спільно з міністром публічної адміністрації визначає, шляхом видання розпорядження, спосіб ведення Державного Реєстру та зразок заяви, про яку йдеться у ч. 1, враховуючи, зокрема дані, що дозволяють одночасно перевірити гміну (назва воєвудства, назва повіту, назва гміни) та інформацію, про яку йдеться у ч. 2.\n1. У гміні внесеній до Державного Реєстру працівникам органу гміни, у допоміжних органах гміни, в органах гміни та бюджетних закладах, може бути призначено додаток до винагороди працівника, за знання допоміжної мови, обов’язкової на території гміни. Принципи призначення додатку до винагороди та його розмір визначається положеннями про принципи оплати праці працівників самоврядування.\n2. Знання допоміжної мови підтверджується дипломом, посвідченням або сертифікатом.\n3. Міністр у справах релігійних віросповідань, національних і етнічних меншин спільно з міністром освіти та виховання, шляхом видачі розпорядження, визначають перелік дипломів, посвідчень та сертифікатів, про які йдеться у ч. 2, з врахуванням всіх мов меншин.\n1. Додаткові традиційні назви мовою меншини можуть використовуватися поруч з:\n1) державними назвами місцевості та фізіографічними об’єктами;\n2) назвами вулиць.\nвстановлених польською мовою на основі окремих положень.\n2. Додаткові назви, про які йдеться у ч. 1, можуть вживатися лише на території гмін внесених міністром у справах релігійних віросповідань, національних і етнічних меншин до Реєстру гмін, на території яких використовуються назви мовою меншини – далі «Реєстр гмін». Запис до Реєстру гмін здійснює міністр у справах релігійних віросповідань, національних і етнічних меншин за заявою ради гміни, на території якої мають ці назви використовуватися, з застереженням передбаченим ч. 7 та ст. 13 ч. 1.\n3. Додаткові назви, про які йдеться у ч. 1, не можуть нагадувати назви часів 1933-1945 рр., наданих владою Третього Рейху або Союзом Радянських Соціалістичних Республік.\n4. Додаткові назви, про які йдеться у ч. 1, можуть запроваджуватися на території цілої гміни або в окремих місцевостях.\n5. Додаткові назви, про які йдеться у ч. 1, розміщуються після назви польською мовою і не можуть використовуватись самостійно.\n6. Визначення додаткової назви мовою меншини здійснюється відповідно до правил письма даної мови.\n7. Додаткова назва місцевості або фізіографічного об’єкту мовою меншини може визначатись за заявою ради гміни, якщо:\n1) кількість мешканців гміни, що належать до меншини, є не меншою від 20% загальної кількості мешканців цієї гміни або, у випадку замешкуваної місцевості, про визначення додаткової назви місцевості мовою національної меншини під час консультацій, здійснених у порядку визначеному ст. 5а ч. 1 закону від 8 березня 1990 р. про самоврядування гміни, висловилось більше половини мешканців цієї місцевості, які брали участь у консультаціях.\n2) заява ради гміни отримала позитивний відгук Комісії Назв Місцевостей та Географічних Об’єктів, створеної відповідно до закону від 29 серпня 2003 р. про державні назви місцевостей та географічних об’єктів.\n8. Для визначення додаткових назв вулиць мовою меншини використовуються положення закону про який йдеться у ч. 7 п. 1.\n1. Рада гміни подає заяву, про яку йдеться у ст. 12 ч. 7, на пропозицію мешканців гміни, що належать до меншини або з власної ініціативи. У випадку заяви щодо назви місцевості замешканої, рада гміни зобов’язана попередньо провести консультації з мешканцями цієї місцевості, у порядку визначеному у ст. 5а ч.2 закону про самоврядування гміни.\n2. Рада гміни подає заяву, про яку йдеться у ст. 12 ч. 7, міністрові у справах релігійних віросповідань, національних і етнічних меншин за посередництвом воєводи.\n3. Заява, про яку йдеться у ст. 12 ч. 7, має містити:\n1) ухвалу ради гміни, щодо визначення додаткової назви місцевості та географічного об’єкту;\n2) правильне звучання державної назви місцевості або географічного об’єкту польською мовою;\n3) у випадку географічного об’єкту – висновок керівництва воєводств, на території яких знаходиться об’єкт;\n4) пропоноване звучання додаткової назви мовою меншини;\n5) результати консультацій, про які йдеться у ч. 1 та в ст. 12 ч. 7 п. 1;\n6) інформацію про фінансові витрати для запровадження даних змін.\n4. Вимоги для ухвалення рішення є виконаними у випадку відсутності висновку, про який йдеться у ч. 3 п.3, протягом 30 днів від дня внесення заяви про винесення такого висновку.\n5. Воєвода зобов’язаний передати міністру у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин заяву, про яку йдеться у ст. 12 ч. 7, не пізніше ніж протягом 30 днів від дня її отримання, додаючи свої висновки. Міністр у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин передає Комісії Назв Місцевостей та Географічних Об’єктів заяву для висновків. Комісія Назв Місцевостей та Географічних Об’єктів надає міністру у справах релігійних віросповідань та етнічних і національних меншин свій висновок, за посередництвом міністра у справах публічної адміністрації, негайно після ознайомлення із заявою.\n6. Додаткова назва місцевості або географічного об’єкту мовою меншини вважається прийнятою з моменту внесення запису до Реєстру гмін.\n7. Внесення запису про який йдеться у ч. 6 здійснює міністр у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин, після отримання позитивного висновку Комісії Назв Місцевостей та Географічних Об’єктів.\n8. Міністр у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин відмовляє у внесенні запису до Реєстру гмін, додаткової назви місцевості або географічного об’єкту мовою меншини або викреслює назву з цього Реєстру, якщо назва пов’язана з назвою з періоду 1933-1945 рр., наданою Третім Рейхом або Союзом Радянських Соціалістичних Республік.\n9. Відмову у внесенні запису, про який йдеться у ч. 6, а також викреслення з реєстру про яке йдеться у ч. 8, може бути оскаржене радою гмін в адміністративному суді.\n10. Міністр у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин спільно з міністром у справах публічної адміністрації визначає зразки заяв до ради гміни:\n1) про внесення запису до Реєстру гміни;\n2) про визначення додаткової назви місцевості або географічного об’єкту мовою меншини з врахуванням детальної інформації, яка міститься у Реєстрі гмін.\n11. Міністр у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин спільно з міністром у справах публічної адміністрації визначає розпорядженням спосіб ведення Реєстру гмін та детальний обсяг інформації, яка вноситься до Реєстру, враховуючи воєводства та повіти на території яких знаходиться гміна, назва гміни, державна назва місцевості або географічного об’єкту та додаткова назва мовою меншини.\n12. Міністр транспорту спільно з міністром у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин та міністр у справах публічної адміністрації визначає розпорядженням деталі щодо розміщення на знаках та вказівниках додаткових назв мовою меншини з врахуванням, зокрема, величини та стилю шрифту польською мовою та мовою меншини.\nЧисельністю мешканців гміни, що належать до меншини, про яку йдеться у ст. 9 ч. 2, ст. 10 ч. 4 та ст. 12 ч. 7 п. 1, є кількість мешканців встановлених під час проведення останнього державного перепису населення.\n1. Витрати пов’язані з впровадженням та вживанням на території гміни допоміжної мови та витрати пов’язані з впровадженням додаткових назв, про які йдеться у ст. 12 ч. 1 мовою меншини покладаються на, із застереженням ч. 2, бюджет гміни.\n2. Витрати пов’язані зі зміною дорожніх вказівників у зв’язку з встановленням додаткової назви місцевості або географічного об’єкту мовою меншини покладаються на державний бюджет.\nМіністр у справах релігійних віросповідань та етнічних і національних меншин доручає здійснення перекладу цього закону на мову меншини.\nОсвіта, культура та соціальна інтеграція\nПрава осіб, що належать до меншин, на вивчення мови меншини, а також права на вивчення історії та культури меншини реалізуються за принципами та в порядку визначеному законом від 7 вересня 1991 р. про систему освіти (Dz. U. z 2004 r. Nr 256, poz. 2572, z późn. zm.5)).\n1. Органи публічної влади зобов’язані вживати відповідні заходи для підтримки:\n1) діяльності, що має на меті захист, збереження та розвиток культурної самобутності меншини;\n2) громадської та соціальної інтеграції.\n2. Засобами, про які йдеться у ч. 1, можуть бути, зокрема цільові або суб’єктні дотації на:\n1) діяльність культурних інституцій, художніх організацій та організацій творчості меншини, організацію культурних подій, що мають важливе значення для культури меншини;\n2) інвестиції у збереження культурної самобутності меншини;\n3) видання книжок, журналів, періодики та одноразових видань мовою меншини або польською мовою, в друкованому або іншому вигляді технічного запису;\n4) підтримка програм телебачення та радіо меншини;\n5) охорона місць пов’язаних із культурою меншини;\n6) просвітницька діяльність,\n7) ведення бібліотек та документація культурного та творчого життя меншини;\n8) навчання дітей та молоді у різних формах;\n9) поширення знань про меншини;\n10) інші завдання, що мають на меті досягнення цілей, про які йдеться у ч. 1, зокрема, довгострокової реалізації.\n3. Дотації, про які йдеться у ч. 2, надаються частково з державного бюджету, диспонентом якого є міністр у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин, можуть виділятися без проведення відкритого конкурсу пропозицій. Міністр у справах релігійних віросповідань та етнічних і національних меншин щороку оголошує принципи щодо надання дотацій, про які йдеться у ч. 2. Положення ст. 14-18 закону від 24 квітня 2003 р. про діяльність публічного набутку та про волонтерську діяльність (Dz. U. z 2014 r. poz. 1118, 1138 i 1146).\n3а. 8) Загальна квота дотацій на фінансування інвестицій, про які йдеться у ч. 2 п. 2, що походять не з бюджету Європейського Союзу не може бути вища від 90% запланованої у кошторисі суми інвестицій.\n3b. 9) Органи місцевого самоврядування можуть отримувати цільові дотації з державного бюджету, для реалізації завдань спрямованих на реалізацію цілей, про які йдеться у ч. 1.\n4. 10) Засобами, про які йдеться у ч. 1, можуть бути також перекази з бюджету органів місцевого самоврядування організаціям або інституціям, які реалізовують завдання спрямовані на захист, збереження та розвиток культурної самобутності меншини або громадської та соціальної інтеграції.\n5. 11) Суб’єктні дотації, про які йдеться у ч. 2, можуть отримувати організації меншини або які мають важливе значення для культури меншини та культурні інституції. Положення ст. 122 ч. 4 закону від 27 серпня 2009 р. про публічні фінанси (Dz. U. z 2013 r. poz. 885, z późn. zm.12)) застосовуються відповідно.\n1. Регіональною мовою відповідно до Європейської хартії регіональних мов та мов меншин вважається мова, яка:\n1) традиційно використовується на території держави громадянами, які складають чисельно меншу групу від решти населення держави;\n2) відрізняється від офіційної мови держави; не охоплює діалектів офіційної мови чи мови мігрантів.\n2. Регіональною мовою відповідно до закону є кашубська мова. Положення ст. 7-15 використовуються, також з огляду кількістю мешканців гміни про яку йдеться у ст. 14, потрібно враховувати кількість осіб, які використовують регіональну мову, що встановлено під час останнього державного перепису населення.\n1. Реалізація права осіб, які використовують мову, про яку йдеться у ст. 19, для навчання цієї мови або на цій мові відбувається за принципами та в порядку визначеному законом про який йдеться у ст. 17.\n2. Органи публічної влади зобов’язані вживати відповідні заходи з метою підтримання діяльності спрямованої на збереження та розвиток мови, про яку йдеться у ст. 19\n3. Засобами, про які йдеться у ч. 2, можуть бути засоби, що передаються з бюджету органу місцевого самоврядування організаціям або інституціям, які реалізують завдання, метою яких є збереження та розвиток мови, про яку йдеться у ст. 19.\nОргани у справах національних та етнічних меншин\n1. Органом державної адміністрації у справах визначених законом є міністр у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин.\n2. Міністр у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин, зокрема:\n1) сприяє реалізації прав та потреб меншин шляхом прийняття рішень на користь меншин та ініціювання програм щодо:\nа) збереження та розвитку самобутності, культури та мови меншини;\nб) реалізація принципу рівності незважаючи на етнічне походження;\nв) громадської та соціальної інтеграції.\n2)Співпрацює з відповідними органами у сфері протидії порушенню прав меншин.\n3) здійснює аналіз та оцінку правового та соціального стану меншин, зокрема, у сфері реалізації принципу, про який йдеться у п. 1б;\n4) поширення знань про меншини та їхні культури, а також ініціює дослідження ситуації меншин, також дискримінації, про яку йдеться у ст. 6 ч. 1, її проявів, методів та стратегії протидії її проявам;\n5) вчиняє заходи щодо збереження та розвитку мови, про які йдеться у ст. 19.\n1. Завданнями воєводи є:\n1) координація на території воєводства діяльності органів державної адміністрації, що реалізують завдання на користь меншин:\n2) вчинення дій спрямованих на дотримання прав меншин та попередження порушень цих прав та дискримінації осіб, що належать до меншин;\n3) вчинення дій спрямованих на вирішення проблем меншин;\n4) вчинення дій спрямованих на дотримання прав осіб, які використовують мову, про яку йдеться у ст. 19.\n2. З метою реалізації завдань, про які йдеться у ч. 1, воєвода співпрацює з органами місцевого самоврядування та громадськими організаціями, зокрема, з організаціями меншин, та дає висновки щодо програм для меншин, а також збереження та розвитку мови, про яку йдеться у ст. 19, які реалізовуються на території цього воєводства.\n3. Воєвода може визначити представника у справах національних та етнічних меншин. Положення ст. 18 ч. 1 закону від 23 січня 2009 р. про воєводу та державну адміністрацію у воєводстві (Dz. U. z 2015 r. poz. 525) не використовується.\n1. Створюється Спільна Комісія Уряду та Національних і Етнічних Меншин як дорадчий орган Голови Ради Міністрів – далі «Спільна Комісія».\n2. До завдань Спільної Комісії входить:\n1) надання висновків щодо реалізації прав та потреб меншин, зокрема, оцінка способів реалізації цих прав та створення пропозицій щодо дій спрямованих на забезпечення реалізації прав та потреб меншин;\n2) надання висновків щодо програм, метою яких є створення умов для збереження та розвитку культурної самобутності меншин, збереження та розвитку регіональної мови, громадська та соціальна інтеграція;\n3) надання висновків щодо проектів нормативно-правових актів щодо меншин;\n4) надання висновків щодо рівня та принципів захисту, збереження та розвитку культурної самобутності меншини та збереження і розвитку регіональної мови;\n5) вчинення дій спрямованих на протидію дискримінації осіб, що належать до меншин.\n3. З метою реалізації своїх завдань Спільна Комісія:\n1) співпрацює з органами державної адміністрації та місцевого самоврядування та зацікавленими громадськими організаціями;\n2) може звертатися до інституцій, організацій та наукових кіл та громадських організацій, зокрема, про надання висновку, здійснення експертизи або про надання інформації;\n3) може запрошувати до участі у своїй роботі органи місцевого самоврядування, громадські організації та наукові кола.\n1. До складу Спільної Комісії входять:\n1) Представники органів державної адміністрації:\nа) міністр у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин;\nб) міністр у справах публічної адміністрації;\nв) міністр культури та захисту національної спадщини;\nг) міністр освіти та виховання;\nд) міністр публічних фінансів;\nе) міністр праці;\nє) міністр юстиції;\nж) міністр внутрішніх справ;\nз) міністр соціального страхування;\nи) міністр закордонних справ;\nі) Голова Головного управління статистики;\nї) Голова Ради захисту пам’яті битв та мучеництва;\nй) Керівник Канцелярії Голови Ради Міністрів;\n2) представники меншини у кількості:\nа) два представники білоруської меншини;\nб) один представник чеської меншини;\nв)два представники литовської меншини;\nг) два представники німецької меншини;\nд) один представник вірменської меншини;\nе)один представник російської меншини;\nє) один представник словацької меншини;\nж) два представники української меншини;\nз) один представник єврейської меншини;\nи) один представник караїмської меншини;\nі) два представники лемківської меншини;\nї) два представники ромської меншини;\nй)один представник татарської меншини;\n3) два представники, які користуються мовою, про яку йдеться у ст. 19;\n4) секретар Спільної Комісії, яким є працівник органу міністра у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин.\n2. Голова Ради Міністрів призначає та відкликає членів Спільної Комісії за заявою міністра у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин.\n3. Міністр у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин повідомляє органи, про які йдеться у ч. 1 п. 1, організації меншин та групи, що користуються мовою, про яку йдеться у ст. 19, про намір подати заяву до Голови Ради Міністрів, про яку йдеться у ч. 2.\n4. Органи, про які йдеться у ч. 1 п. 1, подають список своїх кандидатів на членів Спільної Комісії міністру у справах релігійних віросповідань та етнічних і національних меншин протягом 90 днів від дня отримання повідомлення, про яке йдеться у ч. 3.\n5. Конкретні меншини, про які йдеться у ст. 2, та групи, що послуговуються мовою, про яку йдеться у ст. 19, подають список кандидатів до Спільної Комісії, які представляють дану меншину або групу, що послуговується мовою про яку йдеться у ст. 19, до міністра у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин, в кількості визначеній для цієї меншини або для групи відповідно до ч. 1 п. 2 або п. 3, протягом 90 днів від дня отримання повідомлення, про яке йдеться у ч. 3.\n6. Якщо у визначений ч. 5 термін якась з меншин або груп, що послуговується мовою, про яку йдеться ц ст. 19, не подасть список своїх кандидатів або надасть в іншій ніж визначено законом кількості для цієї меншини у ч. 1 п. 2, а для групи ч.1 п. 3, у такому випадку міністр у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин надає цій меншині або групі, можливість представити оцінку своїх кандидатів на членів Спільної Комісії, що представляють національну або етнічну меншину. У випадку неподання меншиною або групою висновків протягом 30 днів від дня представлення міністром у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин кандидатів, вимога отримання висновків вважається виконаною.\n7. У заяві, про яку йдеться у ч. 2, міністр у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин вказує кандидатів на членів Спільної Комісії осіб, кандидатури яких подані органами про які йдеться у ч. 1 п. 1, а також меншини або суспільні групи, які послуговуються мовою, про яку йдеться у ч. 19, із застереженням ч. 6, а також кандидата на посаду секретаря Спільної Комісії.\n1. Міністр у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин подає заяву Голові Ради Міністрів про відкликання членів Спільної Комісії у випадку:\n1) подання членом Спільної Комісії відмови від членства в комісії;\n2) подання аргументованої заяви про відкликання з посади члена Спільної Комісії органом або групою, що послуговується мовою, про яку йдеться у ст. 19, представником яких є член комісії, міністру у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин;\n3) Засудження члена комісії законним вироком суду за вчинення умисного злочину.\n2. Членство у Спільній Комісії закінчується у випадку смерті.\n3. У випадку закінчення членства у Спільній Комісії або відкликання члена, Голова Ради Міністрів, за заявою міністра у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин, призначає нового члена Спільної Комісії. Положення ст. 24 ч. 2-7 застосовується відповідно.\nРада Міністрів може включити в склад Спільної Комісії, шляхом винесення розпорядження, представника органу державної адміністрації іншого ніж перелічені у ст. 24 ч. 1 п. 1. Для призначення та відкликання члена Спільної Комісії застосовуються ст. 24 ч. 2,3, 7 і ст. 25 відповідно.\n1. Співголовами Спільної Комісії є представник міністра у справах релігійних віросповідань та етнічних і національних меншин та представник меншини та групи, що послуговується мовою, про яку йдеться у ст. 19, обрані членами Спільної Комісії про яку йдеться у ст. 24 ч. 1 п. 2 і 3.\n2. Співголови Спільної Комісії призначаються та відкликаються Головою Ради Міністрів за заявою міністра у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин.\n1. Засідання Спільної Комісії відбуваються не рідше одного разу в шість місяців.\n2. Засідання скликає співголова Спільної Комісії, який є представником міністра у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин, з власної ініціативи або за заявою співголови, який є представником меншини і суспільної групи, яка послуговується мовою, про яку йдеться у ст. 19.\n3. З метою напрацювання спільної позиції меншини та суспільної групи, яка послуговується мовою, про яку йдеться у ст. 19, співголова, який є представником меншини і суспільної групи, може скликати засідання, в яких братимуть участь лише члени Спільної Комісії, про яких йдеться у ст. 24 ч. 1 п. 2 і 3. Без зайвих зволікань інформація переказується співголовою іншим членам Спільної Комісії.\n4. З метою напрацювання спільної позиції державної адміністрації, співголова, який є представником міністра у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин, може скликати засідання, у яких братимуть участь лише члени Спільної Комісії про яких йдеться у ст. 24 ч. 1 п. 1. Без зайвих зволікань інформація переказується співголовою іншим членам Спільної Комісії.\n5. Позиція, про яку йдеться у ч. 3 і 4, а також висновки, про які йдеться у ст. 23 ч. 2, переказуються Голові Ради Міністрів та Раді Міністрів.\n6. Детальний план роботи Спільної Комісії визначає у розпорядження Голова Ради Міністрів.\n1. Члени Ради Міністрів не отримують винагороди за виконання функцій членів Спільної Комісії.\n2. Представникам організації меншин та суспільних груп, які послуговуються мовою, про яку йдеться у ст. 19, які беруть участь у Спільній Комісії, мають право на повернення витрат на дорогу та ночівлю, відповідно до принципів положень про розмір та умови відшкодування витрат на відрядження в межах території країни, працівникам державної сфери та самоврядування, виданих на підставі ст. 775 § 2 Кодексу праці.\n1. Організаційно-технічне обслуговування Спільної Комісії забезпечує адміністрація міністра у справах релігійних віросповідань, етнічних і національних меншин.\n2. Витрати на діяльність Спільної Комісії покриваються з бюджету держави з частини диспонентом якої є міністр у справах релігійних віросповідань та етнічних і національних меншин.\n1. Органи державної адміністрації, місцевого самоврядування та організацій меншин та суспільних груп, що послуговуються мовою, про яку йдеться у ст. 19, зобов’язані надавати на прохання міністра у справах релігійних віросповідань та етнічних і національних меншин інформацію про діяльність цих органів та організацій та щодо ситуації меншини та суспільної групи, що послуговується мовою, про яку йдеться у ст. 19, або реалізації завдань на користь меншин або збереження та розвитку мови, про яку йдеться у ст. 19.\n2. Обсяг інформації, про яку йдеться у ст. 1, має бути оцінений Спільною Комісією.\n3. Міністр у справах релігійних віросповідань та етнічних і національних меншин готує, не рідше одного разу на два роки, рапорт щодо ситуації меншин у Польщі, враховуючи інформацію, про яку йдеться у ч. 1. Рапорт має бути оцінений Спільною Комісією.\n4. Рапорт разом з висновком, про які йдеться у ч. 3 передаються Раді Міністрів, а потім – після затвердження рапорту Радою Міністрів – публікуються міністром у справах релігійних віросповідань та етнічних і національних меншин в електронній формі.\nОргани державної адміністрації, місцевого самоврядування та громадські організації зобов’язані переказувати воєводі, з метою оцінки та висновків, документів щодо програм реалізованих за їх участю на території воєводства, щодо меншин або збереження чи розвитку мови, про яку йдеться у ст. 19, фінансованих повністю або частково з публічних коштів.\nЗміни до чинних положень, перехідні та прикінцеві положення\nМіністр у справах релігійних віросповідань та етнічних і національних меншин повідомляє органи, про які йдеться у ст. 24 ч. 1 п. 1, та організації меншин та суспільних груп, що послуговуються мовою, про яку йдеться у ст. 19, про намір подання заяви Голові Ради Міністрів, про який йдеться у ст. 24 ч. 2, протягом 60 днів від дня оголошення закону.\nДо справ охоплених законом, які регулюються договорами обов’язковими до виконання Польщею, ратифіковані за попередньою згодою відповідно до закону про міжнародні договори, застосовуються положення цих договорів.\nПрацівники адміністрації міністра культури та захисту національної спадщини, що забезпечують, до дня набрання чинності закону, виконання завдань зі сфери забезпечення прав національних та етнічних меншин, стають, від дня набрання чинності цим законом, працівниками адміністрації, що обслуговує (забезпечує роботу) міністра у справах релігійних віросповідань, національних та етнічних меншин. Положення ст. 23.1 застосовуються відповідно.\n1. Власність адміністрації міністра у справах культури та національної спадщини, для виконання завдань з реалізації прав меншин стає, з дня оголошення закону, власністю адміністрації міністра у справах релігійних віросповідань та етнічних і національних меншин.\n2. Фінансові засоби з частини 24 державного бюджету культура та охорона національної спадщини призначені для реалізації завдань зі сфери прав меншин та для підтримання періодичних видань регіональною мовою переносяться до частини 43 державного бюджету релігійні віросповідання і національні та етнічні меншини, з днем оголошення закону.\nЗакон набирає чинності після 3 місяців від дня оголошення за винятком ст. 36, ст. 39, ст. 41 та ст. 42, які набирають чинності з дня оголошення.\nОфіційний текст закону: http://isap.sejm.gov.pl/DetailsServlet?id=WDU20050170141\nЗа український переклад Закону щиро дякуємо Христині Потапенко.


Окупаційні слідчі обґрунтовують обвинувачення проти Джеляла та братів Ахтемових свідченнями засекречених осіб – адвокат | ZMINA\nЗатримані в Криму заступник голови Меджлісу Наріман Джелял та брати Асан і Азіз Ахтемови завершили ознайомлення з матеріалами порушеної проти них кримінальної справи. Незабаром її передадуть до суду.\nПро це на своїй фейсбук-сторінці написав адвокат Микола Полозов.\nЗа його словами, тепер слідство надішле обвинувальний висновок до прокуратури і, якщо він буде підписаний, справу скерують до так званого “Верховного суду Криму”.\n“Про якість попереднього розслідування можна сказати як про покійника. І це не добре, а зовсім ніяк. Щодо звинувачення Нарімана, то всі докази, які слідство змогло знайти та закріпити в матеріалах справи, не матеріальні та не об’єктивні, а просто слова невідомих нікому осіб – засекречених свідків (класика жанру), яких аж троє. Жодних інших доказів його провини слідство так і не надало”, – повідомив адвокат.\nВін також додав, що через відсутність доказів їх “створюють” за допомогою процедури засекречування деяких осіб, правдивість свідчень яких неможливо перевірити.\nАдвокат зазначив, що сторона захисту заявила всі необхідні клопотання, утім він не вірить, що слідство захоче їх задовольнити.\n“Воно і зрозуміло з огляду на політичне замовлення на цю справу”, – додав Полозов.\nЙого утримують у поганих умовах в сирій, переповненій камері, а звільнення активіста та ще щонайменше 45 кримських татар вимагають, зокрема США, Канада, Чехія та ЄС.\nЯк відомо, напередодні Наріман Джелял у своєму листі закликав депутатів Верховної Ради якнайшвидше ухвалити законопроєкт про політв’язнів.\nТеги: бранці Кремля, Наріман Джелял, окупація Криму, репресії в Криму, Росія, Україна


У Кубку регіонів ФФУ збірна Закарпаття мінімально поступилася львів'янам\nВ'ячеслав Грозний (головний тренер «Говерли»):\nВ Ужгородському прес-клубі відбулося засідання на тему «Перспектива розбудови водної спортивної інфраструктури України на геотермальних джерелах Закарпаття».\nЗакарпатські боксери готуються до Чемпіонату України (ФОТО)\nКонтрольно-дисциплінарний комітет ФФУ відклав розгляд справи по ФК "Говерла"\nПро таке з огляду на особливу увагу до інциденту щодо участі футболіста В. Ягодінскіса та тренера О. Величка у матчі 20-ого туру Ліги Парі-Матч 03.04.2016 року ФК «Говерла» Ужгород – ФК «Олімпік» Донецьк, повідомляють у ФК "Говерла".\nЗакарпатка стала абсолютною чемпіонкою Кубку Львівської області з бодібілдингу та фітнесу (ФОТО, ВІДЕО)\nВідкритий Кубок Львівської області з бодібілдингу та фітнесу відбувся минулими вихідними, 3 та 4 квітня.\nСторінка 97 з 462


Як виграти в лотерею, не вгадавши чисел - призер Суперрозіграшу - Блог УНЛ\nВ моєму білеті не було жодного вгаданого номера, і при цьому я отримав 10 000 грн – призер Суперрозіграшу\nЛистопад 5, 2021 Грудень 2, 2021\nДва тижні тому відбувся Суперрозіграш Лото Максима. Лотерейні білети вартістю від 60 грн 24 жовтня розігрувались в студії УНЛ. Були визначені 10 номерів білетів, за які виплачували призи в 10 тисяч гривень. Цього тижня власники цих білетів вже почали отримувати свої виграші. Один з них – киянин Дмитро – розповів свою історію гри в лотерею.\nДмитре, ви купляли лотерейні білети Лото Максими заради участі в Суперрозіграші, чи постійно граєте в цю лотерею?\nЯ граю в Лото Максима з 2018 року. При чому граю постійно, кожного дня. Але не на великі суми: десь по три білети.\nКоли побачив, що буде Суперрозіграш Лото Максима, вирішив взяти участь і придбав три білети по 60 гривень кожен (на 6 комбінацій кожен – Прим.).\nВірили в перемогу?\nЯк не дивно, того дня була віра у виграш. Раніше не вигравав, але тут відчувалось, що щось вийде. За день до цього зірвали джекпот, а я після такого не купую білети, тому що трохи розчаровуюсь. А потім подумав, що куплю зараз лотерею і можливо щось в мою сторону розвернеться.\nТобто тоді у вас була надія в першу чергу на Суперрозіграш?\nЯ би сказав, в тому числі і на це.\nА ви на ті білети, які придбали на Суперрозіграш, щось вгадали? Адже там було 18 комбінацій.\nТам були тільки дві комбінації на мінімальні виграші (за вгадану «двійку» передбачений приз в 15 гривень – Прим.). А білет, який виграв у Суперрозіграші, взагалі був без виграшу.\nА як ви вважаєте, краще розігрувати 100 тисяч для одного призера чи по 10 тисяч для десятьох гравців?\nЯ більше за те, щоб були менші призи, але для більшої кількості гравців. Так більше шансів виграти і зайвий привід потрапити в офіс УНЛ за виграшем.\nУ вас до цього були великі виграші?\nЧесно кажучи, до таких виграшів не доходило.\nІ при цьому не припиняли грати в лотерею?\nУвесь час продовжував грати. Я витрачаю на лотерею таку саму, яка аніскілечки не впливає на мій бюджет. Хтось купляє собі каву на 50 гривень в день, а я замість цього купую лотерейні білети.\nВитрати маленькі, натомість завжди є шанс на джекпот.\nЯк визначаєте комбінацію?\nЯк такої стратегії немає, більше інтуїтивно визначаю. Уникаю послідовних чисел, також щоб не були всі номери з одного десятка, не ставлю ті, які траплялись в останні два тиражі. Також не ставлю на комбінацію, де більшість номерів закінчуються на 0.\nНа «АВТО» намагаюсь не грати. Там часто випадають такі комбінації, на які я ніколи не хотів би ставити: усі з перших або останніх двох десятків.\nДеякі клікають декілька разів на «АВТО», поки випаде цікава комбінація.\nА я люблю посидіти за чашкою кави, поміркувати, потім вже визначаю набір чисел.\nІнколи користуюсь статистикою: ставлю на ті числа, які найменше або найчастіше випадали.\nВ системну гру на 6-7 номерів граєте?\nВ систему я не пробував грати, адже там вища вартість білетів. Мені не подобається в ній такий момент: якщо не збіглись числа, то вони не збігаються у всіх можливих комбінаціях.\nВи купили цей білет в інтернеті. Постійно граєте онлайн?\nГраю виключно на сайті УНЛ. Це зручно в будь-якому разі. За допомогою смартфона можна придбати білет. Власне цей щасливий білет я оформив на дачі. Сидіти вдома, вираховувати комбінацію – це досить зручно. Отримувати виграші – теж легко.\nЯк ви дізнались про те, що виграли у Суперрозіграші? Прочитали на сайті чи з вами зв’язались з УНЛ?\nЯ дивився трансляцію на телеканалі «Київ». Сфотографував номери 10 виграшних білетів і відразу почав перевіряти. Один з номерів білетів збігся з моїм.\nНапевно перевіряли номер разів десять?\nМожливо, навіть більше.\nА ви граєте тільки в Лото Максима, чи також ще в Супер Лото та КЄНО?\nЯ граю у всі лотереї. Цікавився Супер Лото, але коли зірвали джекпот, то у мене вогник погас до цієї лотереї. Хоча зараз він вже немаленький.\nМайже весь свій виграш віддам ЗСУ – призер Супер Лото\nЯ більше виграю на «АВТО», ніж коли сам визначаю комбінацію – джекпотіст Лото Максима\nЛютий 10, 2022 Лютий 10, 2022\nОдин білет щодня – і рано чи пізно ти виграєш – джекпотист Лото Максима\nСічень 28, 2022 Січень 28, 2022


Щедрий вечір та свято Маланки: як ворожили наші пращури – Радіо Перше\nЩедрий вечір та свято Маланки: як ворожили наші пращури\nНа Покутті у Тлумацькому районі був зафіксований обряд, який називається «бички», або “ходити на бички”. Хлопчики, напередодні Нового року за старим стилем, 14 січня, ходили від хати до хати і носили з собою у спеціальних торбинках набір невеличких примітивних фігурок, вирізаних з дощечок, планок або патичків. Це були спеціальні фігурки для ворожіння.\nТам були: місяць, сонце, сокира, коза, цап і т. д. Хлопці приходили під вікно, стукали і промовляли: «Прошу на бички, щоб вам котилися овечки» або «Щастя, здоров’я, треба бичків». Ґазда за це їх мав чимось почастувати, обдарувати, а хлопчики за це ворожили: пхали руку у торбину і витягували фігурку.\nСергій Ципишев, заступник директора музею народної архітектури та побуту ім. Климентія Шептицького\nА далі починалося трактування фігурок, які дістали з мішечка. Наприклад, якщо дістали фігурку, що символізувала науку – це означало, що хтось піде до школи чи здобуде успіхи у навчанні; якщо козу – значить худоба буде добре родити; якщо бочку дістали – значить господар хати весь рік буде пиячити.\nГосподарі намагалися в дітей якусь одну з цих фігурок вкрасти. Вони їх потім клали у хліві і вважалося, що це дуже добра річ, яка оберігатиме худобу. І якщо ця фігурка лежатиме у хліві, значить худоба буде добре плестися і плодитись. До цього хлопчики і закликали у промові, з якої і починали цей обряд.\nВірите ви у ворожіння чи ні, але така давня традиція «ходити на бички» може стати цікавою розвагою під час святкування у родинному колі.\nТеми: ворожіння, давні звичаї, Різдво в країні, Різдвяні традиції, Свято Маланки, Старий Новий рік, Щедрий вечір\nУ Львові взяли під варту чоловіка, який задушив свою дружину\nНа Львівщині четверо людей отруїлись чадним газом\nКоронавірус: ситуація станом на 15 січня


Всі зобов’язання та права абонента щодо використання антивірусного програмного забезпечення, передбачені ліцензійною угодою виробника. Споживач повинен прийняти умови зазначеної ліцензійної угоди до початку експлуатації антивірусного програмного забезпечення.\nОзнайомитись з ліцензійною угодою виробника Споживач може під час встановлення антивірусного програмного забезпечення на комп’ютері.\nЗамовляючи сервіс Споживач погоджується дотримуватись наступних умов:\n• перед замовленням антивірусного програмного забезпечення впевнитись, що його програмне забезпечення відповідає мінімальним вимогам;\n• використовувати отримане за цим сервісом програмне забезпечення виключно на власному комп’ютері, підключеному до мережі Інтернет від ПАТ «Укртелеком» та не передавати його для використання іншим особам;\n• самостійно інсталювати отримане антивірусне програмне забезпечення, попередньо здійснивши видалення усіх аплікацій або програмного забезпечення з еквівалентною функціональністю (антивірус, firewall, анти-spyware) інших виробників;\n• у разі неможливості здійснити самостійне встановлення отриманого антивірусного програмного забезпечення, звернутись до контакт-центру за єдиним цілодобовим номером 0 800 506 800;\n• зберігати ключ активації та не надавати його іншим особам;• у разі припинення користування сервісом видалити програмне забезпечення, отримане за цим сервісом.\nУкртелеком залишає за собою право змінювати вартість, характеристики сервісу «Антивірус Zillya!», а також програмне забезпечення згідно до умов основного договору зі споживачем.\nДатою початку надання послуги вважається дата розміщення замовлення на сторінці самообслуговування сайту http://my.ukrtelecom.ua, та отримання ключа активації. Сервіс надається в продовж всього періоду користування споживача послугою підключення до мережі Інтернет та до моменту припинення користування сервісом.\nУкртелеком залишає за собою право припинити надання сервісу споживачу та відповідне нарахування плати без пояснення причин припинення.\nПросимо, будь ласка, не видаляти повідомлення про успішне замовлення із логіном сервісу та ключем активації на Вашій електронній адресі. В іншому випадку - зверніться в ДІКЦ за номером 0-800-506-800 для відновлення.\nПрипинення користування послугою\nДля припинення користування сервісом споживачу необхідно у розділі «Управління» на домашній сторінці сайту самообслуговування вибрати операцію «Відмова». Припинення надання послуги та нарахування плати за користування нею здійснюється з наступного дня.


Підтримаємо балами | Car.News - автомобільні новини\nОпубліковано: 11.03.2019 Розділ: Тест-драйви\nЗ першого липня в Росії буде запущена нова програма державної підтримки автовиробників. Тепер на чолі кута будуть стояти бали, числом яких і будуть регламентуватися розміри підтримки\nЗа словами Віце-прем’єра РФ Дмитра Козака бали будуть нараховуватися за локалізацію складальних операцій, використання російських комплектуючих і сировини. У підсумку розмір держпідтримки для кожного автовиробника буде залежати від кількості набраних балів. «На початковому етапі для більшості субсидій цей обсяг балів буде невелика», — пояснив Козак.\nТаким чином, промислові субсидії зможуть отримувати як підписали СПІК (спеціальні інвестиційні контракти) виробники, так і ті, хто цього не зробив, але має високий рівень локалізації і отримав досить балів. Віце-прем’єр підкреслив, що планка балів буде зафіксована на найближчі три роки, а потім щорічно підвищуватися.\nРаніше повідомлялося, що виробники виступили проти примусової локалізації виробництва ключових компонентів (двигуни, трансмісії тощо), і інвестицій значні кошти в дослідження і конструкторські розробки по причині наявності власних дослідницьких центрів за кордоном. Уряд РФ пішов на поступки і дозволив виробникам вільно вибирати компоненти для локалізації.


Новини України: У Старосамбірській райраді створять Інспекцію з контролю за використанням бюджетних коштів\nУ Старосамбірській райраді створять Інспекцію з контролю за використанням бюджетних коштів\nсереда 30 січня, 2008 16:39\nЗ ініціативи депутатів Старосамбірської районної ради планують створити Інспекцію з контролю за використанням бюджетних коштів. Відповідне рішення про створення такого органу планують винести на затвердження сесії райради у березні. Наразі ж керівництво райради працює з сільськими радами: з 44 у районі уже 29 підтримали таку пропозицію. Про це в коментарі «Гал-info» повідомила радник з правових питань та зв'язків з ЗМІ Галина Павлечко.\nЗа її словами, першим етапом створення інспекції стало внесення змін до регламенту Старосамбірської районної ради, щодо органів ради.\n«Це ідея від депутатів районної ради щодо доцільного використання бюджетних коштів внаслідок поступлення скарг на ті структури, які не відпрацьовували коштів, наданих їм районною радою, і що їх використовують не за призначенням. Наступним кроком була пропозиція виконавчого апарату делегувати селищним і сільським радам організаційні моменти такій інспекції. Наразі ми збираємо рішення місцевих рад, і вже підтримали ініціативу 29 із 44 сільських і селищних рад району, причому ще не всі розглянули пропозицію. Інспекція здійснюватиме не контролюючі функції, а займеться моніторингом ситуації з використання бюджетних коштів та за доцільністю їх спрямувань. Наступним нашим кроком буде відпрацювання концепції .Зараз збираємо рішення до сесії, на якій розглянемо питання створення інспекції. Скоріш за все, це відбудеться у березні-квітні. Якщо сесія затвердить рішення, то структуру зареєструють як юридичну особу», – говорить Галина Павлечко.\nЯк вона зазначає, заплановано, що у штаті новоствореної Інспекції працюватиме двоє людей, котрі отримуватимуть зарплатню з коштів районного бюджету. Розмістять згадану інспекцію у приміщенні Старосамбірської райради.


Уперті, але не позбавлені уяви: знаки Зодіаку, у яких завжди збуваються бажання | Волинь 24 - новини Волині та Луцька\nАстрологи назвали п'ять знаків Зодіаку, представники яких завжди втілюють мрії в реальність.\nПредставники цього знака постійно домагаються поставленої мети, навіть якщо на заваді багато труднощів і перешкод. Хоч вони й уперті, але уяви не позбавлені. Тому все задумане для них здійснюється нехай і не за помахом чарівної палички, але завдяки завзятості та цілеспрямованості. Багато їхніх мрій стосуються матеріальної частини життя, тому вони спрямовують усі свої зусилля на те, щоб якнайшвидше розбагатіти. Найбільше вони цінують комфорт та затишок, тому всі кошти витрачають на облаштування свого житла.\nНароджені під знаком Близнюків завжди знають чого хочуть. Вони ставлять собі за мету і роблять все можливе, щоб досягти їх якнайшвидше. Вміння не звернути з наміченого шляху і не розкидатися по дрібницях наближає їх до виконання бажаного. Свої мрії вони здійснюють завдяки розуму та інтуїції, а винахідливість дає змогу використовувати нестандартні способи врегулювання будь-якої ситуації. Їх не лякають жодних труднощів, адже вони знають, що результат не забариться.\nНа відміну від інших представників зодіакального кола, Раки вміють радіти будь-якому моменту та насолоджуються своїм життям. Навіть якщо за вікном похмура погода та ллє дощ, вони знайдуть у цьому щось хороше та позитивне. За цю межу Раків люблять і оточують вірні та віддані друзі. Всесвіт теж намагається їх нагородити, тому постійно виконує їх найзаповітніші бажання. Їм тільки потрібно правильно формулювати свої думки і все, про що вони подумають, обов'язково здійсниться. Для Раків доля розкриває свої обійми, завдяки чому їм легко вдається притягувати у життя хороші моменти.\nЛьвів має глобальні мрії, вони не задовольнятимуться напівзаходами, тому завжди націлені на кращий результат. Представники знаку не люблять програвати, вони намагаються брати від життя максимум. При цьому їм не чужі бажання простих людей. Вони теж хочуть, щоб їхні рідні були щасливі та здорові. Багато левів займаються благодійністю і волонтерством — це допомагає їм знайти гармонію і швидше досягти мети. Головною їхньою перевагою є те, що вони ніколи не зациклюються на труднощах. Представники знака знають, що за чорною смугою йде біла, тому намагаються знаходити плюси у будь-якій ситуації.\nПредставники цього знаку зодіаку знають все про силу думки, тому якщо чогось дуже сильно забажають, то докладуть до цього всі свої зусилля. Вони можуть у деталях розписати план своїх дій щодо досягнення поставленої мети і при цьому ніколи не здаються. Завдяки завзятості та зусилля їм часто вдається досягти поставленої мети. При цьому їх бажання завжди здійснюються, незважаючи ні на що. У багатьох може скластися враження, що Козероги народжені під щасливою зіркою, адже варто їм лише побажати щось, як це відбувається.\nТеги: Знак, зодіак, астрологи, гороскоп, бажання\nЗлі воїни, якими неможливо керувати: знаки Зодіаку з важким характером\n28 грудня, 2021, 19:54\nЯк кожному знаку Зодіака загадати бажання на Новий Рік\n23 грудня, 2021, 19:51


Горе бути «сплячою красунею», та ще більше лихо — «фатальне сімейне безсоння» - «Волинь» — незалежна громадсько–політична газета\nЦе тільки в казці принц зміг розбудити сплячу красуню, насправді ж від цього синдрому нема ліків.\nФото із сайту zdrav.ck.gov.ua.\nМедицина 08.08.2021, 20:20\nСьогодні медицина може розпізнавати і лікувати безліч захворювань, навіть ті, які колись вважалися смертельними. Але досі є синдроми, які викликають у лікарів сумніви й відчуття безпорадності. Більшість цих дивних станів належить до рідкісних\nПровалитися в сон можна й на кілька тижнів\nПро подібні випадки колись у народі ходили усні перекази. Моя бабуся згадувала, як одна жінка заснула на кілька днів, а перелякані родичі вирішили, що вона померла. Уже все було готове до похорону, а тут молодиця… прокинулася…\nТепер схожі історії час від часу оприлюднюють ЗМІ. Нинішньої весни, наприклад, укотре всіх здивувала 17-річна Сіті Раїса Міранда з Індонезії, яка періодично проводить в обіймах Морфея тиждень, а то й два. Перші симптоми у юної дівчини з’явилися у 2017 році, коли вона спала 13 днів поспіль. Стурбовані батьки відвезли дочку в лікарню, де медики діагностували у неї синдром Клейне-Левіна (або сплячої красуні), яким страждає одна людина на мільйон.\nРозповідають, що, незважаючи на рідкісну свою особливість, школярка живе звичайним життям, але щойно настає напад глибокої сонливості, батьки кладуть її до лікарні. «Щоразу, коли дочка спить довше тижня, у неї виникають судоми, тому їй потрібна допомога спеціалістів», — кажуть рідні.\nЛюди з фатальним безсонням, як правило, помирають протягом 12–18 місяців після появи перших симптомів.\nЦей рідкісний неврологічний розлад вражає переважно підлітків (70% пацієнтів, які страждають синдромом Клейне-Левіна, молоді люди). Частіше він буває у представників чоловічої статі. Однак у жінок триваліший період одужання. Симптоми можуть включати також гіперсексуальність, поліфагію (ненажерливість) та когнітивні порушення. Пацієнти провалюються в сон на цілі дні й навіть тижні.\nВперше синдром описали у 1815 році. Науковці припускають, що причиною його можуть бути вірусні та аутоімунні захворювання. Про генетичне походження розладу свідчить історія американського адвоката Дені Фарбера: через якийсь час після того, як у нього діагностували рідкісне захворювання, його молодша сестра Аріель теж почала страждати від нападів тривалого сну.\n«Разом із сестрою ми пережили 40 епізодів протягом 10 років», — розповів Фарбер.\nПрепаратів для лікування синдрому сплячої красуні, які були б стовідсотково ефективними, немає. Використовують в основному групу психостимуляторів або антидепресанти.\nКоли «мішенню» стає мозок…\nВсі ми знаємо, що недостатній або неякісний сон може негативно впливати на всі аспекти життя, зокрема й на фізичне та психічне здоров’я. Тому й намагаємося налагодити повноцінний нічний відпочинок для організму. Але, на жаль, іноді цього досягнути неможливо через рідкісний синдром, відомий як «фатальне сімейне безсоння».\nТакий стан є генетичним дегенеративним захворюванням головного мозку. З плином часу кількість нейронів у людини відчутно зменшується. Ранні симптоми розладу включають втрату ваги, прогресуюче недосипання, прояви слабоумства, погіршення апетиту тощо. Більше того, фатальне сімейне безсоння має таку назву через свої смертельні наслідки. Захворювання може вплинути на вегетативну нервову систему — наш «автопілот», який регулює такі процеси, як дихання, частоту серцевих скорочень, температуру тіла. Ознаки розладу починають проявлятися переважно у віці 50 років. Від цього спадкового лиха немає ліків, а щоб зрозуміти його краще, медикам потрібно провести велику кількість досліджень. Люди з фатальним безсонням, як правило, помирають протягом 12–18 місяців після появи перших симптомів.\nЗнайомий медикам і розлад під назвою «синдром Аліси в країні чудес». Аналогію запозичено з однойменної книги Льюїса Керролла. Схоже, як її героїня, хворий не може зрозуміти, що відбувається з ним реально, а що — в уяві. Іноді людина видається собі набагато більшою або значно меншою, ніж вона є насправді. Втрачається сприйняття часу (може здаватися, що він тече занадто швидко або занадто повільно) і гучності звуку (навіть ледь чутні слова видаються криком). Часом приєднується ще й порушення координації під час руху.\nХворому дуже складно впоратися з цим і тверезо оцінити свій стан. У тому, що виникають напади спотвореного сприйняття і дезорієнтації, «винен» мозок, який подає реальність викривлено. Зазвичай такий розлад частіше діагностують у підлітків. У міру того, як дитина дорослішає, прояви хвороби стають рідшими, а до 30 років переважно зникають зовсім.\nПричин, через які може виникнути синдром, досить багато. Це мігрень, епілепсія, шизофренія, лихоманка, вірус Епштейн-Барра. Подібний стан виникає і у наркозалежних, а також при злоякісних пухлинах головного мозку.\nА чи чули ви про «синдром вродженої нечутливості до болю»? Багато хто подумає: гарний подарунок долі. Але це далеко не так. Адже організм реагує болем на захворювання, пошкодження, травми, даючи людині шанс на порятунок. Мозок посилає сигнал, аби вона діяла. Наприклад, відсмикнула руку, щоб не отримати опік, чи поспішила звернутися по медичну допомогу. Якщо ж мозок допускає збій, треба бути постійно насторожі, щоб уникнути смертельної небезпеки.\nЗате ніколи не ігнорують найменших змін у своєму самопочутті люди із синдромом Мюнхгаузена. Це психологічний розлад, що характеризується надмірною увагою до питань здоров’я. Мнимі хворі часто перебільшують або повністю «винаходять» симптоми не існуючих недуг, завдаючи клопотів лікарям.\nНа жаль, перелік дивних і не завжди достатньо вивчених порушень у діяльності людського організму дуже великий. Оптимізму додає лише те, що більшість із них трапляються вкрай рідко.\nЧитайте також: Тракторист і комбайнер... дівчина Аліна, або Чому 20-річна волинянка мріє про Швейцарію і новий... трактор (Відео).


Не завжди сімейне життя проходить довго і щасливо. Часто подружжя приходять до розуміння, що більше так жити не можна і розходяться. Можна почути думку, що штамп у паспорті не перешкода, і почати нове життя можна і без його анулювання, але в деяких випадках це не так.\nРозірвання – це складна ситуація, і вона не завжди проходить гладко і мирно. Обидві сторони відчувають стрес, особливо якщо за спиною кілька років подружнього життя. Процедура ускладнюється, якщо є спільно нажите майно і дітлахи.\nПісля рішення розлучитися багато подружніх пар не знають, куди слід звертатися для подачі документів по розірванню шлюбу, і скільки за часом займе процес розлучення.\nЯк буде все проходити, через який час він закінчитися залежить від багатьох нюансів. Відносини офіційно розриваються після подачі заяви в письмовому вигляді від подружжя в відділенні РАГСу або в суді за місцем прописки. У РАГСі все проходить без вищої інстанції, якщо:\nу пари немає неповнолітніх загальних діточок;\nчоловік або дружина засуджені і отримали термін більше ніж на три роки;\nхтось із пари безвісти зниклий;\nодин з подружжя визнаний недієздатним.\nВ інших випадках виконується розлучення через суд округу:\nЯкщо є неповнолітні члени сім’ї.\nСпільне майно за вартістю перевищує 100 000 гривень.\nСпори регулює арбітраж. Залучається мировий суддя, якщо:\nчоловік не приходить в ЗАГС, тим самим не погоджуючись на розрив;\nдля анулювання необхідний тільки один з пари, якщо спільно нажите не перевищує суму 100 000 гривень.\nПочатком вважається момент подачі заяви сімейним подружжям або одного з них. Папір подається в:\nв світовій арбітраж;\nв районний арбітраж, розташований за місцем прописки відповідача.\nАле в певних ситуаціях заява подається за місцем паспортної реєстрації або за місцем проживання позивача.\nЧерез місяць після подачі заяви в ЗАГС – розводять. Але якщо дружина вагітна або є малюки до одного року, вища інстанція не прийме від чоловіка позов про розірвання союзу. А ось жінка має право подати прохання про розрив шлюбного союзу в будь-який час без обмежень.\nВелика частина шлюборозлучних судових засідань проводиться відкритими, якщо будуть обговорюватися питання інтимного характеру, його можуть зробити закритим. На тривалість впливають суперечки про спільно нажите і неповнолітніх членів сім’ї, процедура в такому випадку може затягнутися до півроку.\nЯк проходить процедура в суді? Подачею одного паперу все не закінчується, потрібно зібрати ще кілька довідок. Бланк позову повинен бути правильно складений. Для цього надається зразок написання і дається перелік документів.\nВесь пакет приноситься в відділ РАЦСу або в арбітраж.\nВідповідача повідомляють про кожне судове засіданні.\nСуд при розлученні іноді дає парі час на примирення. В основному дається місяць. Якщо після закінчення цього терміну подружжя не є в арбітраж для продовження процедури, позов анулюється і пара вважається примирити.\nЗаява подається в письмовій формі, відповідно до спеціальної формі. У ньому підтверджується, що вони добровільно погоджуються на ліквідацію союзу, а також, що у них немає спільних неповнолітніх членів сім’ї.\nПри розлученні в РАГСі вказуються в документі:\nвідомості з свідоцтва про реєстрацію одруження;\nпрізвища, які подружжя залишають собі після розриву;\nдата написання даного документа та підпису подружжя.\nУ позові вказується:\nПаспортні відомості подружжя.\nІнформація про реєстрацію шлюбного союзу.\nІнформація про позовних вимогах. До них відносяться стягнення аліментів, поділ нажитого майна, спір про визначення місця подальшого проживання неповнолітніх членів сім’ї.\nПри подачі заяви в світовій або районний арбітраж потрібні будуть наступні папери:\nКопії оригіналу позову про ліквідацію сімейного союзу.\nКвитанція банку про оплату обов’язкової державного мита.\nДовіреність або папір, який підтверджує повноваження позивача, в разі якщо буде виступати представник (довірена особа).\nПри висуванні будь-яких вимог, додаються документи, які підтверджують всі обставини. Потрібні копії цих паперів для відповідачів і\nПапери, що підтверджують виконання досудового порядку врегулювання спору.\nПозивач зобов’язаний прописати грошову суму, яку бажає отримати, а також пред’явити копії цих документів.\nСвідоцтво про укладення шлюбного союзу або його копія.\nЯкщо є неповнолітні діти додаються свідоцтва про народження або копії, нотаріально завірені.\nВиписка з ЖЕКу за місцем проживання відповідача. В ході засідання, можливо, буде потрібно і виписка з «будинкової книги» самого позивача.\nЯкщо розглядається позов про стягнення аліментів потрібна довідка про доходи відповідає.\nПри згоді на припинення шлюбу, слід надати свідоцтво про анулювання сімейних уз.\nУгода пари про дітей, якщо це потрібно за позовом.\nПри необхідності надається шлюбний договір.\nСписок може істотно відрізнятися, його склад залежить від запитів судді. Цей перелік не затверджується законом, тому в залежності від ситуації змінюється.\nНайпростішим способом отримати свободу є подача заяви в ЗАГС.\nСпочатку суддя готується до слухання справи. Запрошується сімейна пара для підтвердження їх бажання розлучитися. Після отримання згоди обох сторін призначають дату першого слухання. За часом це займає не більше 20 хвилин.\nЧерез 30 днів після прийняття першого документа призначається перше засідання. За повідомленням подружжя дізнається дату і час початку. У разі коли невідомо місцезнаходження відповідача, повідомлення приходить за місцем реєстрації.\nПрисутні повинні дотримуватись певних правил поведінки:\nЯкщо у хтось із пари не може себе захищати, запрошується адвокат або представник (довірена особа).\nДо судді звертаються на ви або Ваша честь. Перебивати заборонено.\nГоворити дозволяється лише після звернення офіційної особи.\nРозпорядження для учасників обов’язкові.\nПри зверненні слід вставати.\nЯкщо є дитина до 18 років, то справа передається до районної інстанцію, де розглядається питання про анулювання.\nНа початку процедури секретар оголошує присутніх, а також говорить про осіб, які не з’явилися. Після цього начитається наступний етап.\nСуддя пояснює, які беруть участь їх права і обов’язки. Свідки виходять із залу, входить вони будуть лише на запрошення, спілкуватися учасникам між собою заборонено.\nДо початку розгляду справи подаються клопотання. Якщо відсутній 1 з учасників, можливий перенос на іншу дату. Але неявка обізнаних осіб не є причиною перенесення слухання справи.\nВиноситься остаточний вердикт, грунтуючись на законі, доказах і аргументах подружжя.\nПід час судового процесу обговорюється можливість примирення. Звертається увага на питання самостійного виховання діточок. Суддя втручається, коли чоловік і дружина не можуть прийти до єдиної думки. Думка діточок також береться до уваги. Враховується дитяча прихильність, психологічний стан, відносини в будинку.\nРозлучення в суді для діточок завжди велика психологічна травма, тому їм обов’язково потрібна допомога психолога. Малюка не завжди можуть залишити з матір’ю, батько також має право бути з ним.\nЯкщо на судовому засіданні по розлученню обговорюються інтимні питання, проходить воно за закритими дверима.\nПроцедура не затягнеться на тривалий час, якщо подружжя не матимуть претензій один до одного. При виникненні питань з боку відповідача дається деякий час для їх врегулювання.\nПротягом 10 днів відповідач має право оскаржити рішення. Якщо не з’явилися обоє з подружжя, воно переноситься. Якщо ж було подано прохання про слухання справи без них, суддя може винести рішення.\nНайчастіше юні члени родини після шлюборозлучного процесу залишаються з матір’ю, а батько виплачує аліменти. Але під час вирішення з ким із батьків залишаються діти, враховуються такі обставини:\nвідносини нащадків і батьків;\nфінансові можливості кожного чоловіка;\nможливість одного з батьків здійснювати виховний процес;\nвраховується думка неповнолітніх членів і якщо їм виповнилося 10 років або старше.\nдумка батьків (в окремих випадках батьки залишають дітей).\nКожен випадок розглядається індивідуально, визначених правил немає. У рішенні обов’язково повинно бути обговорений порядок зустрічей з дит\nиною іншого з батьків, а також бабусь (дідусів) та інших родичів.\nЗгідно з чинним законодавством 2018 року анулювання при наявності маленьких нащадків здійснюється через світовий суд, але за умови, що немає інших суперечок. Це максимально спрощена процедура для сімейних пар.\nУ світовому суді\nЯк проходить розлучення в світовому суді? Для початку чоловік і дружина подають запит на анулювання їх шлюбу в судову інстанцію за місцем проживання. В папері обов’язково повинна вказуватися причина звернення.\nСправа може розглядатися в односторонньому порядку:\nякщо один з подружжя недієздатний;\nякщо більше трьох років перебуває у в’язниці;\nвважається безвісти зниклим більше 5 років.\nПроцедура розірвання здійснюється поетапно:\nПідготування пакету документів.\nУхвалення позову до розгляду, а також призначення дати слухання.\nПроведення суду, де визначається можливість зберегти сім’ю.\nПісля вирішення всіх питань сторін і при відсутності претензій, виноситися судове рішення про розірвання.\nЯкщо одна зі сторін не погоджується, допускається давати подружжю певний час на примирення.\nЗасідання може перенестися, якщо відповідач не прийшов на слухання.\nВидача свідоцтва про розірвання.\nПодати позов про розподіл майна в місці проживання неповнолітніх дітей можна лише після отримання документа про розірвання шлюбного союзу.\nДіти і розділ\nТе що купувалося спільно подружжям протягом офіційного життя разом під час розриву відносин ділиться. Розділ майна найтриваліший етап в шлюборозлучному процесі. Якщо немає дітей, тоді все ділиться навпіл. У деяких випадках все може дістатися чоловікові або дружині, і при цьому не буде ніяких заперечень.\nДілиться не тільки майно, а й боргові зобов’язання, в які входять кредити та інші борги, які доведеться виплачувати подружжю.\nСитуація ускладнюється, якщо сім’я з дітьми, оскільки їх частка не поділяється, але тільки за умови, що власність підтверджена. Суддя обов’язково враховує скільки загального сімейного майна потрібно для нормального життя діточок.\nДобровільне угоду про розподіл має бути завірено у нотаріуса і докладено до заяви по розлученню.\nЯкщо виникли складнощі\nФорма позову заповнюється просто, але при внесенні інформації у позивачів з’являються питання. Вирішити їх допоможуть юристи, що спеціалізуються на шлюборозлучних процесах.\nКоли може знадобитися допомогою юридичної фахівця:\nПри необхідності збору додаткової інформації.\nЯкщо виникли майнові суперечки.\nКоли подано зустрічний позов.\nЯкщо суд не один раз відмовляв у наданні анулювання.\nКоли є необхідність призначення аліментів.\nЯкщо потрібен збір додаткових доказів.\nКоли позивач сумнівається в правильності заповнення документації.\nПри виникненні суперечок, з ким житимуть діти після закінчення шлюборозлучного процесу.\nЯкщо було подано зустрічний позов.\nДопомога юриста потрібна буде, якщо з’явилися непередбачені обставини. Спеціаліст добре знає закон і нюанси, які можуть виникнути в процесі розірвання шлюбних уз.\nЯк проходить розлучення, якщо є і немає неповнолітні діти Ссылка на основную публикацию\nБільшість спокусників, як один, твердять, що спокусити дівчину дуже і дуже ...\nБоязнь лоскоту: як називається фобія, психологія\nДеякі люди бояться лоскоту, але мало хто замислювався про те, який вплив на ...