Інтернет-магазин «БЦСТРОЙ» — Пінопласт Вік Буд ПСБ-С-35\nПінопласт Вік Буд 35 (1120 грн./м3)\nПінопласт Вік Буд 35 Дах / Підлога ТУ 20х500х1000 мм призначається для утеплення та звукоізоляції будівель, а також для їх захисту від перепадів температури навколишнього середовища. Плити переносять на себе навантаження типові для даху, підлоги і підземних частин будинку. Продукція продовжує термін експлуатації житлових і виробничих будівель.\nПінопласт Вік Буд 35 Дах / Підлога виготовляється з екологічно чистої сировини з вогнестійким компонентом. Не викликає роздратування шкіри і не впливає на здоров'я. Матеріал характеризується стабільністю, стійкістю до біологічного і хімічного впливу, поглинанням звуку будь-якої частоти. Плити не деформуються, що не набухають і не просідають протягом усього терміну експлуатації.\nДовжина термоизоляционного елемента досягає 1000 мм, ширина - 500 мм. Товщина виробу дорівнює 20 мм. Щільність сировини становить 14 кг / м3.


Зовнішньоекономічна діяльність ВАТ „Данко ” — скачать безплатно курсову роботу з предмету Міжнародні відносини, Міжнародна економіка\nГоловна → Міжнародні відносини, Міжнародна економіка → Зовнішньоекономічна діяльність ВАТ „Данко ”\nЗовнішньоекономічна діяльність ВАТ „Данко ” — Курсова робота\nВиручка від експорту за умов надання комерційного кредиту\nТранспортні витрати за базисом постачання\nЗгідно проведених розрахунків з Таблицею 3 можна побачити, що ефективність ЗЕД ВАТ "Данко" в аналізованому періоді склала 63%, що на 20% більше ніж в базовому році. Це зумовлено тим, що збільшився прибуток від експортно-імпортних операцій на 7924,45 грн. і зниження витрат на експортно-імпортні операції на 7417,019 грн., що становить 11%.\nВ аналізованому році прибуток від експорту зріс на 22384,74 грн., що становить 42%. На ріст прибутку вплинуло зниження витрат на експорт в порівнянні з базовим періодом, а саме на 5084,592 грн., що складає 11%. В аналізованому періоді зросла виручка від експорту за умов надання комерційного кредиту на 1484,487 грн., тобто на 2%. Виручка від експорту зросла за рахунок зниження виробничої собівартості продукції на 5131,2 грн., що становить 13 %.\nПрибуток від імпорту зріс на 1352,371 грн.,що становить 11%. Зростання прибутку від імпорту в порівнянні з експортом, пов'язане з зменшенням виручки від імпорту на 980,056 грн. і підвищення середньої ціни на 0,69951 грн. Кількість імпорту також зменшилась в аналізованому періоді на 222,321 грн при невеликому збільшенні середньої ціни.\nВитрати на імпорт зменшились на 2332,427 грн., що становить у порівнянні з базовим роком 12 %.\nнакладання витрат – 2%,\nконтрактної вартості сировини – 14%.\nНакладні витрати зменшились на 2% за рахунок складських, експедиторських, страхових витрат.\nВ аналізованому періоді транспортні витрати, зросли по відношенню до базового періоду, що також вплинули на зниження величини прибутку від імпорту.\nІнші витрати підприємства збільшились в аналізованому 2004 році на 100,5% що у порівнянні з базовим 2003 роком складає 61,174 тис.грн.\n4.1. ВСТАНОВЛОННЯ КОНТАКТІВ З ІНОЗЕМНИМИ ПАРТНЕРАМИ\nБезпосередньому встановленню з потенційним контрагентом передувало маркетингове дослідження зовнішнього ринку.\nМетою цього дослідження було вивчення попиту на товар що випускається підприємством та вибір країни контрагента.\nПри виборі країни контрагента бралися до уваги такі фактори:\n1. Політичні відносини з країнами контрагентами,\nПроаналізувавши зібраний матеріал для проведення експортної операції країною контрагентом обираємо: Угорщину.\nВстановлення контакту з угорським контрагентом здійснюємо в такій послідовності:(рис 1.)\nНа адресу ВАТ „Данко" надійшов запит від ЗАТ „Деніго"\nПідготовка проекту контракту.\nОзнайомившись з умовами запиту\nВАТ " Данко " готує і направляє\nЗАТ "Деніго" тверду оферту\nОтримавши тверду оферту, угорське ЗАТ„Деніго" ознайомиться з її змістом, і у разі згоди з умовами твердої оферти готує і відправляє ВАТ„Данко" письмове підтвердження.\nРис.1 Встановлення контракту з ЗАТ „Деніго".\nЗ АТ "Denigo"\nЗ довідника торгівельних фірм України ми дізнались. Що Ваше підприємство є одним з провідних виробників жіночого взуття. Наше підприємство зацікавлене в придбання цієї продукції, тому ми просимо вислати Вашу ділову пропозицію на поставку 250 пар жіночого взуття. Бажані умови поставки : "перевезення і страхування оплачено до м.Чоп". Нас влаштовує оплата акредитивом. Враховуючи, що партія велика, ми розраховуємо на надання оптової знижки.\nСподіваємося, що між нами виникне тривала та плідна співпраця.\nГолова правління ЗАТ "Деніго" Moccia Vincenzo\nВзірець запиту угорської


DataNumen Exchange Recovery - Купуйте повну версію зараз!\nГоловна продукти DataNumen Exchange Recovery Купуйте повну версію зараз!\nНаш торговий посередник MyCommerce, дочірня компанія Digital River, також приймає телефонні замовлення, доступні цілодобово та без вихідних. Будь ласка, вкажіть назву товару DataNumen Exchange Recovery та ідентифікатор товару 300055189 при дзвінку їм.\nDataNumen Exchange Recovery замовлення


6 травня, 2018 11:45\nЄвросоюз закликав Москву негайно відпустити затриманих мирних демонстрантів та журналістів. Про це йдеться у заяві речниці зовнішньополітичної служби ЄС Майі Косьянчич.\n"Затримання більш ніж тисячі демонстрантів та насильство, яке російська влада застосовувала проти них сьогодні, загрожують основним свободам вираження поглядів, об'єднань та зібрань у Російській Федерації. Затримання журналістів також загрожує свободі ЗМІ. Ці основні права закріплені в російській конституції, і ми сподіваємось, що вони будуть захищатися, а не руйнуватися", - заявили в Євросоюзі.\nУ заяві наголосили, що навіть якщо деякі демонстрації не були дозволені у місці, де вони відбулися, це не може виправдати жорстокість міліції та масові арешти. Російська влада повинна дотримуватися міжнародних зобов'язань для захисту зазначених прав та негайно звільнити мирних демонстрантів та журналістів.\nОкрім цього, речниця Державного департаменту США Хезер Науерт заявила, що "Сполучені Штати засуджують затримання в Росії сотень мирних протестувальників і вимагають негайно звільнити їх".\nЗа її словами, лідери, впевнені у своїй легітимності, не арештовують своїх мирних опонентів за протести.\nСтаном на 20:00, 5 травня, затримано 1607 осіб.\nНагадаємо, в Російській Федерації проходять масові затримання учасників акції "Він нам не цар", яка приурочена до інавгурації президента Росії Владіміра Путіна. В 19 російських містах на акціях правоохоронці затримали не менше 1230 осіб.\nВарто зазначити, що 592 особи затримано в Москві, 164 у Челябінську, 75 в Якутську, 63 в Тольятті, 53 в Санкт-Петербурзі, 49 в Краснодарі, 35 у Красноярську, 26 в Новокузнецьку.\nОкрім цього, на Пушкінській площі під час акції "Він нам не цар" затримали опозиційного політика Алєксєя Навального.\nМайя Косьянчич, Євросоюз, Росія, масові заворушення, затримання, демонстранти, ЄС


Новий енергоринок: висока якість і низькі тарифи\n13 квітня 2018 242\nПАТ «Хмельницькобленерго» готове до роботи в таких умовах\nУ наш час нечасто почуєш схвальне слово про роботу енергопостачальних компаній. Здебільшого споживачі нарікають на постійно зростаючі тарифи. Водночас ніхто не дає гарантій, що нарешті вони зупиняться. У багатьох виникає запитання, чи є межа у вартості кіловата? І хто має подбати, щоб тариф був доступний, якість надаваних енергетиками послуг — висока і при цьому робота самих розподільчих компаній — стабільна та надійна?\nНадто багато компонентів визначає кінцевий результат. І все-таки певні формули успіху є. Розібратися в них спробуємо разом із фахівцями ПАТ «Хмельницькобленерго».\nВ.о. генерального директора ПАТ «Хмельницькобленерго» Олег Козачук\nзавжди відкритий до спілкування.\nБільше заробили — більше віддали державі\nУже кілька років поспіль товариство демонструє високі виробничі та фінансові показники і водночас дотримується проголошеної ним стратегії, в якій найвищою цінністю компанії визначено споживача. Саме такий пріоритет добре поміркований, адже що тісніша співпраця обох сторін — то кращі обопільні результати.\nНа підприємстві констатують: часи спадів, які доводилося переживати разом з усію економікою, відійшли в минуле. Уже третій рік поспіль в області фіксують нарощування споживання електроенергії. Торік цифра сягнула 2,18 мільярда кіловат-годин електроенергії.\nВодночас активна робота зі споживачами допомогла ПАТ «Хмельницькобленерго» досягти високого рівня розрахунку за спожиту електроенергію у 98,9 відсотка. А частка несплачених сум залишилась лише через те, що держава вчасно не розрахувалась за надані пільги та субсидії.\nСуворе дотримання платіжної дисципліни дало змогу і самому підприємству стовідсотково розрахуватись із ДП «Енергоринок». До того ж хмельницькі енергетики нарешті повністю ліквідували кількамільйонну реструктуризовану заборгованість, що тягнулась ще з минулих років.\nЖиття без боргів дає можливість енергетикам не просто почуватися вільніше, а й розвиватися активніше. З року в рік тут спрямовують чималі кошти на інвестиційні програми. А головне — стовідсотково справляються з поставленими завданнями. Лише торік на їх виконання було витрачено майже 110 мільйонів гривень. Ще понад 50 мільйонів гривень минулоріч пішло на експлуатаційні та капітальні ремонти. А проведення закупівель через систему Prozorro дало змогу заощадити за рік понад п’ять мільйонів гривень. Заощаджені кошти знову інвестують в оновлення і розвиток мереж та поліпшення якості обслуговування споживача.\nВитрати чималі, однак в обленерго розуміють: без них не досягти високого рівня показників діяльності. Приміром, в країні знайдеться не так багато компаній, які могли б похвалитися таким низьким показником технологічних втрат електроенергії, який нині мають хмельничани — а це 15,19 відсотка. І це тоді, як нормативний показник сягає 16,85 відсотка. Якщо для читача ці цифри залишаються малозрозумілими, то варто пояснити: кращі світові енергопостачальні компанії орієнтуються на зменшення саме цього показника, бо навіть десята чи сота його частка в кінцевому підсумку забезпечує мільйонні суми економії.\nЗагалом ощадлива робота, використання сучасних технологій і постійне оновлення виробничої бази допомогли ПАТ «Хмельницькобленерго» після виконання інвестиційної програми і проведення обов’язкових виплат заробити торік 43,6 мільйона гривень чистого прибутку. А оскільки в розпорядженні держави залишається більш як половина акцій підприємства, це означає, що десятки мільйонів гривень буде спрямовано в державну казну. Якщо додати ще понад 289 мільйонів гривень, що їх було сплачено у вигляді обов’язкових податків і зборів, стає зрозуміло, наскільки ефективна була робота.\nЩо принесе реструктуризація ПАТ\nТа хоч би які високі були ці показники, для споживача набагато важливішими залишаються інші суми — ті, які доводиться сплачувати за спожиту електроенергію. Тож найчастіше в компанії чують одне запитання: чи можна зупинити зростання тарифів?\nБудьмо відверті, наразі обленерго не може впливати на вартість електроенергії. Однак у ПАТ «Хмельницькобленерго» впевнені: не за горами той час, коли запрацює ефективний енергоринок, на якому конкуренція регулюватиме ціноутворення.\n— Уже найближчим часом буде зроблено перший важливий крок на цьому шляху, — повідомив керівник підприємства Олег Козачук. — «Хмельницькобленерго» буде реорганізовано у два нові підприємства: одна компанія з розподілу енергії, яка займатиметься експлуатацією та розвитком електромереж, інша — компанія з постачання, яка займатиметься продажем електроенергії та розрахунками з енергоринком і споживачами. Остання вже до початку другого півріччя повинна отримати відповідну ліцензію на постачання енергії і тоді запрацює на повну силу.\nДо початку грудня юридичні особи—споживачі повинні будуть визначитися, чи продовжать вони співпрацю з нею, чи шукатимуть інших постачальників. А відповідно до нині діючої державної енергетичної стратегії такий вибір до 2020 року мають зробити і всі фізичні особи—споживачі.\nСуть цього реформування полягає в тому, що на енергоринку може одночасно працювати необмежена кількість постачальників. Вони купуватимуть електроенергію на відповідному ринку електроенергії і продаватимуть її споживачам. До того ж кожен виставлятиме свою ціну за кіловат. Таке конкурентне середовище змусить постачальників бути доволі обережними у формуванні тарифів. Бо тільки-но його вартість зросте — покупець може перейти до продавця з демократичнішим тарифом.\n— Система продумана так, що постачальник сам шукатиме можливості купити електроенергію якомога дешевше. А конкуренція на ринку продажів стримуватиме від безконтрольного підвищення реалізаційних цін, — продовжує Олег Іванович. — Ми вивчали польський досвід такої реформи і переконалися, що вона стає успішною, коли на ринку діють чесні та прозорі правила.\nЧи ризикує при цьому обленерго? Так. Бо навіть попри те, що воно багато десятиліть поспіль залишалося монополістом у цій сфері, немає жодних гарантій, що споживач надасть перевагу саме йому. Приміром, для великих промислових споживачів вирішальну роль під час вибору партнера може відіграти навіть мінімальна цінова знижка. Адже за значних обсягів споживання вона обернеться істотною економією.\nВодночас споживач цінує надійність продавця, його порядність у стосунках. Тож усім своїм попереднім досвідом роботи ПАТ «Хмельницькобленерго» намагається переконати, що саме воно відповідатиме таким запитам.\nЧи справді така система зможе працювати ефективно і в наших умовах, покаже час. Бо не все залежить від бажань і старань лише одного нехай навіть успішного підприємства. Адже вже є сумний досвід того, як почали пробуксовувати такі реформи в газовій сфері, коли аналогічний поділ облгазів так і не призвів ані до зменшення тарифів, ані до запровадження конкурентного ринку.\nТож енергетики, зважаючи на досвід газової сфери, готові розпочати реформування.\nІнвестором може стати споживач\nТа вже тепер зрозуміло, легкий цей шлях не буде. Побудова успішної системи, яка одночасно задовольнятиме як генеруючі компанії і постачальників, так і споживачів, вимагає запровадження в життя цілого комплексу заходів. Деякі з них уже нині спричиняють чималі дискусії і серед фахівців, і в суспільстві. Зокрема, це стосується запровадження RAB — тарифів. Хтось бачить у них лише безконтрольне викачування грошей із споживачів. Хтось переконує, що іншої альтернативи для успішного розвитку енергетики наразі немає.\nЯк правило, в таких випадках істина посередині.\nПобоювання щодо підвищення тарифів для споживачів не такі вже й безпідставні.\n— Але не варто бути упередженим, слід розуміти, для чого це робиться. Система стимулюючого тарифоутворення має і багато позитивних моментів. До того ж таких, що в перспективі спрацюють на зменшення тарифів, — переконаний Олег Козачук. — Чому ми концентруємося на негативному досвіді, а не хочемо бачити позитиву? А він, безсумнівно, є: сьогоднішнє підвищення цін обов’язково принесе економію та зниження їх завтра.\nНезаперечним залишається і той факт, що перші позитивні зміни мають відчути саме розподільчі та постачальні енергокомпанії. У ПАТ «Хмельницькобленерго» підрахували: за теперішніх правил гри не тільки на оновлення виробництва, а й на утримання та ремонт технічної бази вдається залучити набагато менші суми, ніж це потрібно. Дефіцит коштів становить мільярди гривень.\nТисячі кілометрів електромереж, що дісталися у спадок ще від радянської енергосистеми, підстанції, що давно відпрацювали свій строк, потребують не просто ремонту, а реального оновлення. З нинішніми темпами технічного переоснащення це завдання буде дуже довготривалим.\nДе вихід? Багато хто бачить його саме в запровадженні стимулюючого тарифоутворення. Приміром, для ПАТ «Хмельницькобленерго» це означає, що витрати на модернізацію виробництва можуть зрости у п’ять-шість разів.\nТак, на початку це призведе до зростання тарифів для споживачів.\n— Як ми побачили на досвіді європейських країн, на цьому етапі вартість кіловата може зрости від 10 до 30 відсотків, — зізнається Олег Козачук. — Але треба розуміти, що ці кошти повинні йти не в кишеню власників компанії, а саме на розвиток електромереж. Бо компанії мають взяти на себе зобов’язання підвищити ефективність надання послуг, здійснити значну модернізацію обладнання, залучити нові технології...\nОдно слово, виходить так, що головним інвестором у цій програмі оновлення повинен виступити... споживач. А за це з часом він має отримати свої дивіденди. Зрозуміло, що про реальне повернення коштів не йдеться. Усе розраховано на те, що енергопостачальна компанія поверне цей борг зменшеними тарифами. А досягти їх вдасться саме завдяки запровадженню цих новацій.\nЧи можна не йти таким шляхом? Можна. Та, як стверджують фахівці галузі, в такому разі підвищення тарифів перетворюється на перманентний процес, який ніколи не закінчиться. У результаті споживачеві постійно доводиться платити в рази більше.\n— Галузь давно потребує чесних і відкритих рішень, — переконаний Олег Козачук.\nЕлектронні кабінети освоїли вже й пенсіонери\nУ ПАТ «Хмельницькобленерго» розуміють: компанія стоїть на порозі змін, що здатні вплинути на життя і статки не лише енергопостачальників, а й тисяч споживачів. Тому й намагаються зробити все, щоб цей перехід не був надто болючий, а головне — щоб усі отримали очікуване. Цього навчалися в Польщі та Південній Кореї, де розпитували в колег, як із найменшими втратами пройти шляхом реформ. Тепер побачене намагаються адаптувати і застосувати в себе.\nСкажімо, польський досвід підказав, що там майже 90 відсотків споживачів спілкуються з компанією і сплачують за отримані послуги за допомогою сучасних цифрових технологій. Тож у ПАТ «Хмельницькобленерго» теж намагаються вибудувати нову систему взаємодії і спілкування зі споживачем, коли сервісні центри з великим напливом відвідувачів і чергами відходять у минуле. Нові електронні сервіси — особисті електронні кабінети з можливістю передачі показників лічильників і моментальним отриманням показників нарахувань — значно полегшують процес оплати і розрахунків. У компанії подбали і про те, щоб перевагами таких послуг могли скористатися й люди старшого віку, яким далеко не завжди вдається освоїти комп’ютерну техніку. Тому в ПАТ передбачили можливість коли діти чи онуки можуть сплатити через свої кабінети рахунки батьків та рідних.\nНевдовзі має запрацювати і програмне забезпечення, що спростить систему оплати через банківські термінали.\nЦе лише один із напрямів роботи на шляху реформування. Але, як усі решта, спрямований на те, щоб кардинально змінити ситуацію в галузі. Насамперед зупинити неконтрольоване зростання тарифів і створити сучасну ефективну галузь. ПАТ «Хмельницькобленерго» готове до такого реформування. І сподівається, що завдяки розумінню та співпраці всіх зацікавлених сторін і учасників цього процесу все задумане перетвориться на реальність.\nДо складу ПАТ обленерго входить 25 відокремлених підрозділів — райони електричних мереж у кожному районі області, Хмельницький і Кам’янець-Подільський міські РЕМ, Старосинявський цех централізованого ремонту та навчально-лікувальний комплекс санаторій-профілакторій «Яблуневий сад».\nСистема транспортування та постачання електроенергії споживачам регіону покриває загальну площу в 20,6 тисячі квадратних кілометрів. Вона складається з ліній електропередачі загальною довжиною понад 34 тисячі кілометрів, 175 трансформаторних підстанцій 110/35/10 кВ, 7382 трансформаторних підстанцій 10/0,4 кВ та 66 розподільчих пунктів.


5 Індійська рупія в JPY\n5 INR в JPY - Індійська рупія на Японська ієна конвертер валют\nНаш Індійська рупія to Японська ієна converter є актуальним з курсами обміну від 09.04.2021. Введіть будь-яку вказану суму, яку потрібно конвертувати, у поле зліва від Індійська рупія. Використовуйте "Обмін валют" -Button, щоб зробити Японська ієна валютою за замовчуванням. Натисніть Японська ієна або Індійська рупія, щоб конвертувати між цією валютою та усіма іншими валютами.\nКурси валют оновлено: 09.04.2021 10:23\nІндійська рупія курс в Японська ієна =\nВи вибрали вихідну валюту INR та цільову валюту Японська ієна із сумою 5 INR. Ви можете вибрати курси обміну в двох списках для більш ніж 160 міжнародних валют. Курси валют оновлюються через регулярні проміжки часу і подаються у табличній формі для звичайних сум. Ви також можете побачити історичні курси обміну інших відвідувачів.\nІндійська рупія - це валюта у Індія. Японська ієна - це валюта у Японія. Символом INR є ₹. Символом JPY є ¥. Обмінний курс для Індійська рупія оновлено останнім часом на April 19, 2021. Курс обміну валют для Японська ієна оновлено останнім часом на April 19, 2021. INR перетворювач має 5 значущих цифр. JPY перетворювач має 5 значущих цифр.\nобмінний курс Індійська рупія в Японська ієна = .\nINR в CADINR в CHFINR в CNYINR в GBPINR в IDRINR в MXNINR в NOKINR в SGDINR в USDINR в VND


Головна/Україна і світ/Трамп може зустрітися з Путіним: про що говоритимуть\nЗустріч Трампа і Путіна може відбутися. Але наразі їм практично нема про що говорити. Таку думку 24 каналу висловив дипломат, експерт “Майдану Закордонних Справ” Олександр Хара.\nЕксперт нагадує: минулого тижня США висунули звинувачення проти співробітників російського ГРУ щодо втручання в комп’ютерні мережі – сервери Демократичної і Республіканської партій. Тобто вже відкрито кримінальне провадження, і це йде врозріз із заявами Трампа, що втручалися китайці і ще хтось, але не росіяни. Тому демократи продовжать тиск на Трампа. Й Україна буде постійно згадуватися, як аргумент, що президент США не може відступитися від жорсткої позиції щодо Росії. А також, що не можна без України вирішити щось з Путіним.\nСкладні стосунки США і Росії не означають, що Трамп не хоче зустрічі з Путіним. Де-факто в нього так і немає досягнень по Північній Кореї. Але демонстрація намірів і підписання угоди про денуклеаризацію Корейського півострова було непогано продано Трампом для внутрішнього американського споживача. Тому Трамп цілком може сподіватися на те, що він зустрінеться з Путіним, домовиться з ним про загальні речі на одну сторінку тексту, а потім подасть, як велику перемогу,\nВодночас дипломат зауважує: треба розділяти позицію Трампа і політичного істеблішменту США (політична еліта –24), які добре знають, хто такий Путін. Зокрема, підкреслює Хара, наразі в Україні почалися масштабі військові авіаційні навчання за участю НАТО. Тобто Вашингтону байдуже до погроз Москви про ескалацію на Донбасі, якщо НАТО почне розширювати кордони на схід.


Зеленський відреагував на петицію ковельських підприємців - Ковель media\nГоловна / Економіка / Зеленський відреагував на петицію ковельських підприємців\nЗеленський відреагував на петицію ковельських підприємців\nГромадська організація підприємців міста Ковеля отримала лист з Офісу Президента України.\nНагадаємо, під час робочої поїздки на Волинь, 9 липня цього року, Президенту України Володимиру Зеленському в Луцьку передали особисто в руки звернення від підприємців міста Ковеля. Керівники громадської організації «Підприємців та працівників приватного сектору м. Ковеля» описали главі держави проблеми, які їх турбують, а також зловживання керівництва ринків, яке користується своїм монопольним становищем. Президент України обіцяв розібратися з ситуацією.\nЯк же Володимир Зеленський відреагував на своєрідний «крик душі» ковельського малого бізнесу? Чиновники департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України скерували петицію на розгляд до Волинської обласної державної адміністрації, по суті «відфутболили» тому органу влади, який і так добре обізнаний із цими проблемами.\nВідповідь з Офісу глави держави оприлюднив у Фейсбуці голова депутатської фракції «УКРОП» у Ковельській міській раді Ігор Пініс.\nЧекаємо результату. Маємо надію, що знущання облспоживспілки над підприємцями завершиться\n– сподівається він\nЯк стверджує у соцмережі Ігор Пініс, підприємцями опрацьовується також і варіант звернення до суду.\nЗеленському передали петицію від ковельських підприємців\nБезкоштовно консультують підприємців з приводу компенсації втрат\nВолодимир ЗеленськийЗверненняІгор ПінісЛуцькЛюдмила ВасковецьПідприємці


Краплені картки | Збруч\nЯ ніколи не маю при собі фотокамери. Особливо це стосується всіляких подорожей. Просто дивлюся на миті світу і запам'ятовую. За роки це перетворилося у величезний каталог фраґментів різних місць і ситуацій, постатей і лиць, освітлення і затемнення. Потенційні знимки тасуються, як максимальна колода карт. Часом гладеньких, часом майже злиплих. Відповідно з колоди витягуєш по дві-три карти, які можуть позначати образи з дуже різних місць і міст. Вдаєшся тоді до занудних пасьянсів, щоби нарешті зібрати докупи стосовні картки.\nУ певний момент боїшся відвідувати нові місця, бо розумієш, що не можеш опанувати мозаїчні криптограми вражень від попередніх. А потім іноді отримуєш можливість для сатисфакції. Коли знову опиняєшся наживо у забуто-перемішаному місті, відживає прадавній інстинкт орієнтації. Реальне місто очищається від нанесених уявою, сильнішою від пам'яті (хоч та уява якраз на корінні згадок галузиться і квітне) фантасмагорій. У голові спиняються зайві оберти компасу. І тіло саме впізнає, як у цьому просторі поводитися, щоби отримати непохитні знання про забуте.\nВ останній день подорожі фотоапарат майстерно вкрали разом з рюкзаком у місці, яке входить у світову п'ятірку локацій успішних крадіжок. Уявляю собі, як ці професійні вже підлітки розпаковували ще один здобутий рюкзак серед багатьох інших – десь на тихому пляжі, разом зі своїми гарнющими і надійними подругами. Там було трохи приємних речей – мокрий дрібний купальник, широкі великі штани з кишенями, кілька канапок, кілька пляшок ріохи. І фотоапарат з образами місць, в яких вони, правдоподібно, не були. Цікаво, чи вони оглядають такі знимки. Якщо так, то бути злодієм у їхніх краях дуже незле. Цікаво, чи роздруковують вони найпривабливіші з них перед тим, як його продати, щоби прибити до стіни у своїй хижі, переживаючи таким чином якийсь час із здобутих життів. Якщо так, то втрата не була марною.\nЇї властиво не було. Навпаки. Минуло вже багато років, а я нічого з усіх фотографій світу не пам'ятаю виразніше від тих непроявлених кадрів. Все, що там було, не тасується ні з чим іншим. Недосяжний канон світлопису.


13 лютого 2018, 06:37\nАндрій Тихомиров. Фото – "Голос публіки"\nКомпозитор Андрій Тихомиров любимо слухачами за оригінальні, запам'ятовуються мелодії, оправлені в музичні форми творів, написаних у найбільш серйозних симфонічних, оперних і камерних жанрах, а читачами — есе про музику, що поєднують інформативність з легкістю викладу.\nЯ, як шанувальник творчості Андрія, просто не міг не використати його ювілей як привід для інтерв'ю.\nПитання охопили й вічні теми — лейтмотиви сучасної музичної композиції, і деякі аспекти, досі не раскрывавшиеся або не акцентировавшиеся в наших розмовах.\nПочати захотілося з майже провокаційного цікавості.\n— Нещодавно дізнався нове слово: «неотоналист». Так, здається, називають композиторів, наших сучасників, які пишуть тональну музику. Ти — неотоналист?\n— Я б волів, щоб мене називали як-небудь інакше, наприклад, «неомузыкант». Простенько і без претензій на приналежність до якогось напряму.\nАле якщо серйозно, то я думаю, що справа не в тональності як такої — хоча іншого, такого ж універсального способу організації музики, як цей, що склався в ході колективної музикантської практики, поки що ніхто не придумав.\n— А в чому ж тоді справа?\n— У музичному мовою. Він у будь-якому випадку повинен бути сучасним. Я знаю композиторів, які пишуть сьогодні тональну музику і при цьому щиро не розуміють, чому неможливо повернутися в часи пізнього романтизму /раннього модернізму і писати симфонії «Брукнера» або «Глазунова», сонати «М» і опери «Ріхарда Штрауса». Навряд чи такий підхід може стати успішною альтернативою авангардистської парадигмі композиції.\n— Здогадуюсь, але все-таки запитаю: чому?\n— Тому, що стиль, який органічний у композитора кінця 19 століття, у творі, створеним нашим сучасником, сприймається як анахронізм.\nІсторичний відбір вже відбувся, 19-е століття закритий, і вбудувати в цей золотий фонд нові твори, написані в схожій стилістиці, просто неможливо. Тим більше, що за бортом корабля історії і без того залишилися сотні добротних творів, написаних в ті ж роки і приблизно в тому ж стилі — різниця тільки в ступені талановитості їх авторів.\nЄ і ще одна проблема. Що б там не говорили авангардисти (користуюся цим терміном узагальнено, не вдаючись у деталі зовнішніх відмінностей між окремими напрямками «сучасних музичних практик»), всіх їх, безумовно, ріднить одне: неможливість оцінити якість їх робіт, орієнтуючись на слухове враження.\nНе випадково ще в першій половині ХХ століття, одночасно з розквітом модернізму, з'явився новий «музичний» жанр: лекція композитора про своєму творі.\nАле як тільки композитор повертається до тональної музики, так все, на що він здатний, постає перед слухачами як на долоні. Якщо ви наділені хистом скромного масштабу, то це просто буде чути! І за димову завісу навколонаукової термінології вам вже не сховатися.\n— А взагалі, тональна музика може бути сучасною?\n— Ну ось, наприклад, мюзикл «Нотр дам де Парі», який за 20 років прокату зібрав 11-ти мільйонну аудиторію — він здається тобі несучасним?\n— Так то ж мюзикл, популярний розважальний жанр. Майже попса.\n— Я знову-таки волію називати це інакше — частиною повсякденно звучної музичної середовища. Саме в цьому матеріалі міститься «геномна інформація» про нашому часу, відображена в музичних звуках.\nІ в професійній музиці, яку зараз прийнято називати академічної, сучасність завжди виявлялася в непростих, але дуже міцних зв'язках з цим первинним матеріалом. Так було у часи Моцарта, так було і в часи Шумана, Чайковського, Пуччіні...\n— Ти маєш на увазі фольклор?\n— Бери ширше: побутові жанри самого широкого спектру. Для нас — від пісень і танців, якими захоплювалися наші батьки і діди, до музики, яку слухають наші діти. Тобто музика, що супроводжує життя трьох-чотирьох поколінь.\n— Мабуть, композитори, прагнуть повернутися на сто років назад, ставляться до цього «побутовому» матеріалу з недовірою?\n— Загалом, так. Приблизно так само, як їхні колеги, які пишуть атональную «інноваційну» музику. Так вже всіх нас виховали, і позбутися від цих фобій буває непросто.\n— До речі, про авангардистах. Якщо не помиляюся, ти починав як один з них?\n— Не зовсім так. Починав я все-таки з наслідування Бетховену. І з тим прийшов в музичну школу в 11 років.\n— Адже це дуже пізно...\n— Нікому було мене туди відвести. У нашій родині ніхто особливо не цікавився ні класичною музикою, ні театром — нічим таким.\nПравда, моя бабуся Євгенія Арсентіївна Ліванова була близькою родичкою Бориса Ліванова, артиста. Але, скільки пам'ятаю, наші сім'ї ніколи не спілкувалися. Мій молодший брат з віком придбав разючу зовнішню схожість з Василем Лівановим. Я — ні.\nКоли мені виповнилося 7 років, хтось із знайомих сказав моїй мамі, що треба б мене вчити музиці — я цілі години проводив, прилипнувши до патефону. І вона привела мене на іспит в школу при консерваторії. Але там мене забракували: я ж не вмів нічого. А сам зміг дістатися до музичної школи (Vasileostrovskogo району в Ленінграді) коли закінчував 4-й клас загальноосвітньої і вже розумів, чого хочу більше всього на світі.\n— Ти вчився там як композитор?\n— Як піаніст, заняття композицією були факультативними. Зазвичай в 11 років дітей на фортепіано не приймають, але для мене зробили виняток, тому що я досить вправно грав на роялі — навчився практично самостійно. І складав.\nНа мене відразу поклала око Жанна Лазарівна Металлиди, прекрасний педагог. Вона приохотила мене до гри в чотири руки, поступово і тактовно направляла мої композиторські інтереси в сторону ХХ століття, в основному, до Прокоф'єва, Свиридову і Шостаковичу. Але і взагалі заохочувала моє прагнення поглинати якомога більше різної музики.\nАндрій Тихомиров в Ленінградській Капелі\n— Початок настільки ж багатообіцяюче, як традиційне. І як же такі хлопці потрапляють в авангард?\n— У музичному училищі я займався композицією у класі Р. В. Уствольської, а вона вважалася стовпом ленінградського авангарду.\nГалина Іванівна була наділена якимось особливим особистим магнетизмом, її завжди оточувала атмосфера майже релігійного поклоніння. І я швидко став одним з самих ярих її фанатів. Галя (як входив в її ближнє коло, я повинен був звертатися до неї тільки по імені, це була привілей і обов'язок одночасно) була цілісною і абсолютно авторитарної натурою, смаки і погляди якої слід було приймати цілком — або ж ти ризикував опинитися нею відкинутим.\nПравда, я ніколи не міг розділити переконання Уствольської, що до неї не існувало взагалі ніякої музики, заслуговує уваги (виняток робилося нею для двох-трьох місць у творах Рахманінова та Малера). Вона і нововенцев ні в гріш не ставила і, по-моєму, навіть погано знала, а я як раз тоді дуже захопився Бергом.\nВ іншому ж я вірив їй беззастережно і, звичайно, мій власний стиль (якщо можна говорити про якомусь стилі у 16-17-річного композитора) радикально змінився. На найближчі років десять, включаючи моє навчання в консерваторії. І спочатку мені було дуже цікаво працювати, незважаючи на всю вузькість «дозволених» виразних засобів.\n— Яким же чином тобі вдалося вискочити з цього?\n— Напевно, я все-таки дуже любив музику. Ну і потім, я був практикуючим музикантом: і в училищі та консерваторії я поєднував композицію і фортепіано, та ще й вокалом деякий час займався. Це, до речі, зміцнило мою і без того гарячу любов до опери.\nПриблизно на середині консерваторського курсу я вирішив остаточно сконцентруватися на створенні музики, але й потім багато виступав як піаніст-концертмейстер: завжди любив грати в ансамблі.\nІ у власній музиці у мене була потреба не тільки виражати свої емоції, але і спілкуватися з її допомогою з іншим світом. Говорити музикою те, що я ніколи не зумів би висловити словами.\nАндрій Тихомиров в консерваторські роки\n— Днями прочитав інтерв'ю, в якому твій колега, сучасний композитор, стверджував, що емоції в музиці — щось на зразок шоколаду, яким поливають морозиво (як видно, для приманки слухача), а по-справжньому важливо те, що музика — це мова, якою висловлюють складні думки і говорять на складні теми...\n— Я не розумію, для чого потрібно нескінченно повторювати цю мантру про примат інтелектуального начала в музиці? Щоб якось виправдати той факт, що музика, створена «інтелектуалами для інтелектуалів», не справляє на слухачів емоційного впливу, хоча б віддалено наближається до того, яке робить на нас музика класиків XIX століття?\nІ потім — що таке «складні теми»? Життя і смерть — це проста або складна тема? Сила добра і сила зла — це проста або складна тема? Спрямованість до мети — і відчуття безнадії? Радість? Горе? Кохання? Самотність? А гумор у музиці — це просто (як я схильний вважати) неймовірно складно?\nБезумовно, в музиці класиків можна знайти масу прикладів витонченої думки, віртуозної роботи інтелекту — але це інтелект композитора, а не слухача. Це внутрішня робота композитора, до якої слухачеві, як правило, дуже мало справи, йому важливий результат: те, що він відчуває, слухаючи цю музику.\nЗахоплює вона його, змушує співпереживати, доставляє насолоду, викликає катарсис — або йому нудно і хочеться відправити знайомим пару повідомлень з телефону, а то й будинку виявитися, хорошу книгу почитати, наприклад, з філософії.\n— Побутує думка, що авангардна музика не користується широкою популярністю з тієї причини, що вона дуже випередила свій час, що це музика майбутнього.\n— Ну да, ну да. Так випередила, що вже четверте покоління слухачів не в змозі його наздогнати. Мені пригадується, як у 1990-му році я, в ту пору представник молоді в Ленінградському спілці композиторів, брав участь у семінарі з проблем сучасної музики.\nАндрій Тихомиров після консерваторії\nВ якості запрошених доповідачів там виступали кілька лекторів Літніх дармштадских курсів нової музики. Один з них, хтось Девід Роланд, багато говорив про «музики майбутнього» і про те, що в інтелектуальному відношенні вона настільки обігнала публіку, що повинно пройти років 50, перш ніж людство розвинеться настільки, що зуміє оцінити її по достоїнству.\nКоли він закінчив, я задав питання: чи не може шановний старший колега розповісти, як і в який саме момент він відчув, що в своєму інтелектуальному розвитку випередив сучасників на півстоліття?\nБільше мене на подібні заходи не запрошували. А я прийшов до висновку, що «музика майбутнього» — це просто міф. Ну або блеф, можна назвати й так. Він тримається досі виключно на фінансовому підживленні різних фондів підтримки передового, інноваційного і т. п. мистецтва — ця підтримка надається ось вже третього покоління авангардистів у пам'ять про те, що діячі авангарду колись переслідувалися при тоталітарних режимах.\nЦе все ідеологія, ніякого відношення до вільного і природного розвитку музики не має.\n— Напевно, тобі, з твоїм мелодійним даром, було дуже просто повернутися до «природної музиці»?\n— Зовсім не просто. Йти в естраду, писати для кіно, просто якусь оформлювальну музику я не хотів. Напевно, мене вважатимуть ненормальним, але я раз за разом відхиляв пропозиції такого роду, в тому числі цілком солідні, обіцяли дуже непогані заробітки. І справа зовсім не в «поділ» жанрів, а в тому, що така робота, в кіно особливо, змінює в чомусь істотному музичне мислення, це буває дуже помітно.\nОднак, обернувшись до слухових закономірностям, на яких європейська музика базувалася протягом кількох століть, я, як і інші композитори в аналогічній ситуації опинився на тій самій розвилці, після якої академічна музика почала все більш помітно відділятися від решти. Потрібно було шукати дорогу, яка не вела б ні «вліво», «вправо», а була природним продовженням шляху, по якому музика йшла до цієї розвилки. Шляхи, по яким можна рухатися вперед.\nТак у мене з'явилися: Trio Zum Abschied, присвячений моїм виїхали з країни друзям, вокальні цикли на вірші Хіменеса і Толстого, перша зошит «пісеньок» на вірші Агнивцева (з цим циклом багато виступав у концертах Віктор Кривонос), Концерт для домри і камерного оркестру, за який відразу ж вхопилися солісти-віртуози, так що він навіть увійшов у навчальний репертуар домристів, альбоми фортепіанних п'єс... І — опера «Останні дні» за однойменною п'єсою Булгакова про загибель Пушкіна. Нещодавно я зробив її нову редакцію, причому в двох варіантах партитури: для повного симфонічного оркестру і для камерного складу.\n— Адже «Останні дні» прозвучали?..\n— ...в концертному виконанні у Великому залі Санкт-Петербурзької філармонії, так.\n— У цьому залі, здається, півтори тисячі місць?\n— Приблизно. Я розумію, до чого ти хилиш. Виконання опери молодого і мало кому відомого композитора, було не заходом Спілки композиторів, а звичайним філармонічний концерт, квитки на який продавалися в касі. І зал виявився заповнений на дві третини.\n— За мірками нашого часу це успіх!\n— Так... Але ось на виконанні наступних трьох моїх великих творів у тому ж залі був повний аншлаг.\n— Що це були за пісні?\n— Fantasy-concerto, він же 2-й концерт для фортепіано з оркестром.\nДо речі, у цієї речі була дуже хороша преса.\nРецензія в газеті «Невське час»\nПотім «Новорічна музика» (3-й фортепіанний концерт) — тут був, мабуть, навіть більший успіх, і потім цю річ записало Санкт-Петербурзьке Радіо зі своїм оркестром під керуванням Станіслава Горковенко і солістом Олексієм Орловецким.\n— Чому ця музика — «новорічна»?\n— Настрій у цієї речі таке ностальгічне, різдвяно-новорічне. Ну і потім, там є наскрізна тема, яка спочатку з'являється як натяк, а виразно окреслюється лише в самому кінці, і тоді в ній можна впізнати мелодію нашої найпопулярнішою новорічної пісні.\n— Далі було «Дзеркало», Симфонія № 3, якій тоді відразу ж погодився продиригувати відомий диригент Едуард Сєров. Спочатку у Волгограді, де він був художнім керівником філармонії, а потім у Санкт-Петербурзі.\n— Ти взагалі любиш давати програмні назви своїм великим симфонічним творам?\n— Так, є у мене така «романтична» слабкість. Симфонія складається з трьох поем, кожна з яких має назву: «Самотність», «Марш», «Мовчання».\nПісля виконання симфонії у Великому залі Петербурзької філармонії\n— Цікаво — як можна зобразити мовчання в музиці, якщо не користуватися ідеєю Кейджа?\n— Строго кажучи, Кейдж не був першим, кого вона осяяла. Але, звичайно, можна і по-іншому. Ось літературні програми я не люблю, але... скажімо так: ліричний герой симфонії, чиї особисті переживання відображені у 1-й частині, 2-й «виходить на вулицю», до людей, і потрапляє... в марширующую колону. Таку радісну, цілеспрямовану.\nНапевно, кожен з нас такі бачив не раз, а деякі і самі в них виявлялися. Ну, а 3-я частина... Там є момент, коли оркестр зупиняється, музиканти завмирають, а музика продовжує звучати в запису — тема з першої частини, але по-іншому: повільно і відсторонено. А потім, в самому кінці, знову вступає оркестр, але це вже післямова...\nЗнайомі музиканти Академічного симфонічного оркестру Петербурзької філармонії мені говорили, що досі згадують цю річ.\n— Дивно — всі ці великі твори були виконані! І не на фестивалях сучасної музики, а в звичайних концертах? Просто не віриться.\n— Так, і багато інших. Ще не так давно це було можливо. Виконавець приходив до директора залу і говорив: «Хочу зіграти ось цю музику, вона того варта», — і його думку довіряли, а не говорили, що публіці нічого, крім класичних хітів, не потрібно. Сьогодні ситуація змінилася. Наприклад, мій скрипковий концерт, в який я вклав багато душі і він так і називається: «Anima-concerto», вже два роки лежить у столі. Як і гітарний.\nЗараз все так дивно складається, що до моєї музики проявляють більше інтересу зарубіжні музиканти. Ось нещодавно Юліан Мілкіс зіграв «Посвята Моцарту». Відомий португальський флейтист попросив у мене ноти дуже віртуозною концертної п'єси «Кайф», так що, напевно, незабаром слід очікувати її прем'єри в Португалії.\n— Тут я не можу не згадати оперу «Дракула», з якої почався мій інтерес до твоєї музики. За долю цієї опери переживають сотні любителів оперного мистецтва. Може, її все-таки поставлять де-небудь за кордоном?\nБорис Стаценко і Андрій Тихомиров після виконання «Серенади Влада Дракули» на ювілейному концерті артиста в Московському театрі " Нова Опера\n— Не знаю, я поки не робив для цього майже ніяких кроків, хоча у мене є повний переклад лібрето на англійську мову. Я все-таки не перестаю сподіватися на те, що «Дракула» буде прийнятий на сцену якогось з російських театрів.\nЗеренада Влада Дракули з опери Андрія Тихомирова «Дракула». Виконують Борис Стаценко і оркестр «Російська філармонія» п/у Дмитра Юровського:\n— Згадався ще одна теза з згаданого інтерв'ю з твоїм колегою: він викладає там думка про те, що сучасна опера не повинна бути схожа на Бізе та Пуччіні, як романтична опера — на барочну. Тому що різні епохи по-різному вирішували естетичні завдання.\n— Теза начебто вірний, але я відчуваю тут неабияку частку лукавства. Дійсно, на всьому протязі свого існування опера змінювалася, але ці зміни відповідали суспільному запиту. Подобалися суспільству (тобто публіці, покупавшей квитки) опери, де співаки могли продемонструвати діамантову вокальну техніку — композитори писали опери, де було дуже мало дії, а співаки могли прикрашати арії фіоритурами. Захотілося композиторам привнести в оперу більше театру — і оперна музика збагатилася драматичним розвитком.\nАле це сталося не тільки з волі композиторів, але й тому, що в партері і ярусах теж бажали таких змін. Захотілося німецької, російської, чеської публіці мати свою національну оперу — і вона виникла. І так далі. Театри всі ці новинки брали. Нехай не завжди з упевненістю і повної полюванням, але їх керівники були готові йти на ризик, який часто виправдовувався.\nАле ніколи раніше не створювали композитори такої кількості опер, які заведомоне мали б шансів стати улюбленими ні у глядачів, ні у співаків, вихованих на класиці і для виконання класики.\nГолос — найцінніший з усіх інструментів і самий уразливий. Який сенс художник, що володіє цим прекрасним даром, на вирощування якого він витратив добрий десяток років, розмінювати його на опери-«бормоталки», позбавлені співу?\nЗвичайно, є вокалісти, що спеціалізуються на необхідної для цього техніки, але зазвичай вони не роблять кар'єру у великих театрах. Та й популярність таких опер, навіть найбільш відомих з них, непорівнянна з популярністю класичних шедеврів.\n— Але може бути, справа дійсно в тому, що сучасна музика ще «не чула», що вона ще повинна поваритись у власному соку — як музика XVII — XIX століть? Адже є й така думка.\n— Це неправда! Музика того часу зовсім не варилася у власному соку, а навпаки — активно побутувала в концертній практиці. Нові твори виконувалися і видавалися, нові опери ставилися постійно.\n— Так, різниця очевидна. Мені здається, у наш час багато керівників театрів взагалі вважають, що композитор повинен сам потурбуватися пошуками фінансування на постановку своєї опери. Якщо це і справді так, то шанси на те, що оперний репертуар найближчим часом поповниться новими видатними творами, зникаюче малі.\n— Трагізм сьогоднішньої ситуації полягає в тому, що по всьому світу інтенданти театрів, втомившись чекати від композиторів нових шедеврів, які дають хоча б слабку надію на здатність конкурувати з операми XIX століття, давно вже переорієнтувалися на заповнення репертуару майже виключно на «шлягерами».\nЦілком логічне рішення, якщо врахувати, що значна частина оперної публіки ходить в театр головним чином на улюблених виконавців.\nЗвичайно, існує величезна ймовірність того, що років через 15-20 публіка просто втомиться слухати одне і те ж, нехай навіть і у виконанні чудових артистів. А нічого іншого не з'явиться, адже нову оперу і нову музику загалом — безумовно сучасну, але таку, яка адресувалася б до тієї ж аудиторії, яка здатна отримувати насолоду від творів класиків, теж треба вирощувати, на це потрібен час. Але хто зараз про це замислюється всерйоз?\nКультура\t2 год 50 хв назад\n2 год 50 хв назад


нові ідеї в органічних крем для обличчя ніколи раніше не виявлено\nОрганічні креми для обличчя миритися першокласним засобом для проблеми старіння шкіри і може додати вам гладкою текстурою, яскраві і молодої шкіри. Крем антиоксидант особа, органічні креми для обличчя всі компоненти одного рішення, які працюють разом для зміцнення здоров’я шкіри і енергією.\nМало того, що антиоксидантні креми для обличчя, креми для обличчя органічних запобігти старіння шкіри, борючись вільних радикалів шкоду, але вони також відіграють допоміжну роль у перетворенні назад ефекти старіння шкіри, які вже відбулися.\nТому, якщо ви хочете видалити зморшки, мішкуваті шкіри, пігментних плям і темних нерівномірний колір шкіри, то ефективний крем для обличчя органічних пропонує вам ідеальне відповідь.\nДозвольте мені попередити вас про те, що останнім часом, слово «органічний» перетворився на вельми зловживали словом. Різні виробники по догляду за шкірою лосьйон використовувати цю фразу для їх маркетингових цілей. Саме тому, що слово “органічний” продає, як і всі.\nАбо вони просто скласти деякі трохи природних речовин в їх пом’якшуючими засобами, а потім вони називають його, як органічні. Таким чином, моя порада полягає в тому, що замість того, щоб просто дивитися на тег буття антиоксидантом органічних крем для обличчя, ви повинні, як насправді зазирнути в кожен останній з інгредієнтів, які використовуються.\nВи повинні переконатися, що ці речовини є трав’яні, органічних і науково встановлений свою ефективність у клінічних випробуваннях на людині добровольців.\nЄ два основних причин передчасного старіння шкіри –\n1) пошкодження клітин шкіри, викликане дією вільних радикалів.\n2) уповільнення виробництва колагену і еластину нашим організмом. Ці два життєво важливих білків в нашій шкірі, які є внесеного за надання нам пружною, гладкою, гнучкою і пружної шкіри.\nТак, найбільша потреба є використання рослинних субстанцій, що протягнути руку допомоги нашим організмом природним у підвищенні природний вихід колагену і еластину в нашому організмі. Це не тільки забезпечує свободу від передчасного старіння шкіри симптоми, але і надає сяючий і молодий вигляд шкіри протягом багатьох років.\nОсь деякі інгредієнти, які ви повинні розглянути дивлячись у антиоксидантної органічних крем для обличчя –\n1) Cynergy TK – Це сучасний, передній край органічні речовини з Нової Зеландії. Було доведено медициною, щоб підвищити природне вироблення колагену і еластину нашим організмом. Ще один з унікальних характеристик Cynergy ТЗ є те, що “Ферментативний антиоксидант» – Це означає, що одна молекула Cynergy ТЗ є достатнім для протидії сотні тисяч вільних радикалів.\n2) вакаме – Це відмінний трав’яний компонент. Це витяг з незвичайного типу бурих водоростей Японського моря. У Японії це море бур’янів також пожирав в якості харчової. Дослідження встановили, що вакаме функцій у наданні дивно елегантний і молодості шкіри. Це зменшує запалення шкіри і є відмінним антиоксидантом.\nЦе якраз причина, чому вакаме робить складовою частиною мого антиоксидантом органічних крем для обличчя, який я використовую щодня для вічного молодої шкіри.\nВідвідайте мій сайт для отримання додаткової такі чудові трав’яні речовин, які були науково обгрунтовані, щоб дати гладкою і сяючою шкіри природним шляхом.\nPrevious Previous post: їжа для краси\nNext Next post: жіночий пересадки волосся в Індії і причиною випадіння волосся


Сорт баяна Dachni-rady.com\n» Яблуня » Сорт баяна\nСорт яблуні Пріземлнное\nОсінній сорт селекції Південно-Уральського науково-дослідного інституту плодоовочівництва і картоплярства, отриманий від схрещування складного гібрида (1-63-197) з Видубецького плакучою. Поширений і районований в Уральському регіоні. Автори сорту: М. А. Мазунін, Н. Ф. Мазуніна, В. І. Путятін.\nДерево природний карлик з плоско-округлою кроною. Висота дерев на насіннєвих підщепах до 2,5 м, на вегетативно розмножуються клонових підщепах до 1,5-2,0 м. Кора на штамбі і головних гілках коричнева. Плодоношення на всіх видах плодової деревини і на приростах минулого року.\nПагони зеленувато-коричневі, середньої товщини. Листя великі, довгасто-овальні, лодочкообразние, слабо опушені, краю листа мелкогородчатие.\nПлоди (рис.) Нижчого за середній величини, округлі. Шкірочка плоду гладка, масляниста, блискуча, зеленувато-жовта з темно-червоним рум'янцем по більшій частині плоду. Плодоніжка середньої довжини і товщини, косопоставленная.\nМ'якоть плоду зеленувата, щільна, соковита, дрібнозерниста, кисло-солодка, доброго смаку.\nПлоди в своєму складі містять 14,6% розчинних сухих речовин, 10,4% цукрів, 0,7% тітруемих кислот, 18,9 мг / 100 г аскорбінової кислоти і 1,3% пектинових речовин (на сирій вага).\nТривалість зберігання до 60 днів. Сорт придатний для споживання плодів у свіжому вигляді і технологічної переробки: компоти, джеми, варення.\nКращими запилювачами є сорти Братчуд, Чудное, Осіннє низькоросла килимове.\nДерева починають плодоносити на 2-3 рік після щеплення. Плодоношення регулярне. Урожайність до 130 кг з дерева. Зимостійкість сорту висока. В роки епіфітотій уражається паршею до 2 балів.\nПереваги сорту: природний карлик, висока врожайність, зимостійкість, дуже короткий період вегетації (155-160 днів), ранній початок плодоношення.\nНедоліки сорти: недостатній розмір плодів, в деякі роки спостерігається потемніння м'якоті плодів при зберіганні.\nСорт використовується в селекції сортів природно низькорослої яблуні.\nВеликоплідні сорти для стланцевой культури\nПриродно самостелющіеся яблуні\nМій досвід по яблуні\nЛітні сорти (1 по 15 серпня)\nОленка (полукультурка) . Літній сорт. Сорт виведений на Красноярської дослідної станції виробництва при схрещуванні сортів Лалетин і Папировка. Зимостійкість висока. Плодоносити починає на 3-ій рік, і рясно, внаслідок чого зростання дерев сильно уповільнений і навіть в похилому віці вони невеликого розміру. В окремі роки сильно уражуються паршею листя і незначно плоди. Плоди кулясті, середня маса 28г, на молодих - більшими. Майже весь плід покритий розмито-штриховим яскраво-рожевим рум'янцем. М'якоть біла, соковита, кисло-солодкого приємного смаку. При дозріванні яблуко наливається - стає напівпрозорим. Середня врожайність 13.5 і максимальна 40кг з дерева. Дозріває в кінці серпня, зберігається 1 ÷ 1.5 місяці. Районований в Кемеровській області і Красноярському краї.\nАлтайського рум'яної (полукультурка) . Літній сорт. Сорт отриманий в НДІ садівництва ім. М. А. Лісавенко. Відрізняється зимостійкістю, стійкістю до парші в лісостепу Алтаю. В плодоношення вступає з 4 років, плодоносить щорічно. Плоди округлі, масою 35 ÷ 40г, ошатні, з темно-червоним штрихуватим рум'янцем по основній яскраво-жовтому забарвленню, універсального призначення. М'якоть соковита, кисло-солодкого (4.0 бала) смаку. Дозрівають в другій половині серпня, зберігаються 1 ÷ 1.5 місяці. Середній урожай 6-річних дерев - 42кг, максимальний 53кг. Районований в лісостеповій зоні Алтайського краю.\nБарнаульскую РАННЕЕ (полукультурка) . Отримано в НДІ садівництва Сибіру ім. М. А. Лісавенко. Річного терміну споживання. Зимостійкість висока. Стійкість до хвороб і шкідників середня. врожайність регулярна, висока. Універсального призначення. Дерево високоросла. Крона округла, розлога. Плоди масою 42г, плоско-округлої форми, явно вираженої ребристістю. Шкірочка оранжево-жовта, зі слабким розмитим рум'янцем. М'якоть соковита, щільна, дрібнозерниста, ароматна. Смак дуже хороший, кисло-солодкий.\nГорноалтайская (полукультурка) . Літній сорт. Сорт отриманий в НДІ садівництва Сибіру ім. М. А. Лісавенко. У Сибіру відрізняється зимостійкістю, стійкістю до парші. Вступає в плодоношення з 4-5 років, плодоносить щорічно. Плоди масою 25 ÷ 28г, округло-конічні, з яскраво-червоним рум'янцем, універсального призначення. М'якоть соковита, дрібнозернистий, доброго кисло-солодкого смаку (4.0 бала), з прянощами. Дозрівають в середині серпня, зберігаються 2 ÷ 3 тижні. стиглі плоди в дощову погоду розтріскуються. Середній урожай 6-річних дерев 10кг, 8-річних 25кг. Дерева середньорослі. Крона широка, розлога. Листя дрібне, шірокоовалние, тьмяні, світло-зелені, опущені донизу. Районований в Алтайському краї (крім Західно-Кулундинской степу), Комі, Пермської, Архангельської, Кіровської, Курганської, Тюменської, Кемеровської і Вологодської областях.\nЖАР ПТИЦЯ (полукультурка) . Дерева середньорослі, з округлою кроною середньої густоти. Плоди масою до 50г, округлі, з великої згладженої ребристістю. Шкірочка гладенька, з інтенсивним блакитним нальотом. Основне забарвлення жовте, покривне - темно-червона, розмита по всьому плоду, крізь яку проступає точками основне забарвлення. М'якоть кремова, дрібнозерниста, соковита, кисло-солодка, доброго смаку. Дозрівають плоди в другій декаді серпня, можуть зберігатися до 30 днів, літнього періоду споживання, універсального призначення. Початок плодоношення на п'ятий рік. Урожайність середня, плодоношення щорічне. Зимостійкість середня. До парші Високостійкий.\nЖебровський (полукультурка) . Сорт отриманий в НДІ садівництва Сибіру ім. М. А. Лісавенко. Скороплідний річний сорт, зимостійкий, стійкий до парші в лісостепу Алтаю. В плодоношення вступає з 4 років, плодоносить щорічно. Плоди масою 25 ÷ 27г, яскраво-червоні, з міцною шкіркою. М'якоть кисло-солодкого, десертного смаку, при дозріванні стають напівпрозорими (наливаються). Плоди придатні для механізованого збирання вібраційним способом. Середній урожай 6-річних дерев - 16.5кг.\nСрібне копитце (велика полукультурка) . Літній сорт. Дерева зимостійкі і виключно скороплідні. Початок плодоношення на 3 ÷ 4 рік. Врожайність висока, щорічна. Столовий сорт. Дерево середньоросле, з округлою компактною кроною. Плоди середні, масою до 100 г, одномірні, округлі, привабливі. Основне забарвлення густо-кремова, майже помаранчева, покривне - у вигляді розмитого і розмито-смугастого рум'янцю. М'якоть кремова, щільна, дуже соковита, гарного кисло-солодкого смаку. Плоди дозрівають з середини серпня і після знімання можуть зберігатися протягом 1 ÷ 1.5 місяців. Залишившись не знято з дерева до кінця серпня, наливаються, стають напівпрозорими.\nСмугляночка . Літній сорт отриманий в Науково-дослідному інституті садівництва Сибіру ім. М. А. Лісавенко від схрещування в 1959 р Горноалтайская з Алтайським десертним. Дерева середньорослі, з округлою, рідкою кроною. Плоди 38-50г, одномірні, удліненноконіческіе або овальні, злегка скошені, слаборебристі. Поверхня гладка. Основне забарвлення золотисто-жовте, покривне - темно-пурпуровий рум'янець з густим блакитним нальотом. М'якоть кремова, з рожевими прожилками, соковита, кисло-солодка, доброго смаку. Хімічний склад плодів: сума цукрів - 11,1% (9,1-13,1), тітруемих кислот - 0,70% (0,42-0,94), дубильних речовин - 100 мг / 100г (83-266) , аскорбінової кислоти - 18,5 мг / 100г (5,0-27,1), Р-активних речовин - 133 мг / 100г (100-172), пектинових речовин - 4,85% на суху вагу. За дозріванню плоди літні. Зберігаються в холодильнику до 30 днів. Сорт універсального призначення, цінний для присадибних садів. Початок плодоношення - на 4-5 рік. Врожаї помірні, щорічні. Зимостійкість висока, підмерзає в особливо суворі зими в слабкому ступені. Сорт високостійкий до парші. Переваги сорту: щорічне плодоношення, високі смакові гідності, висока стійкість до парші. Недоліки сорти: дрібні плоди, нетривалий термін зберігання.\nЮНГА (полукультурка) . Створено в НИИСС імені М. А. Лісавенко. Среднезімостойкій річний сорт, з хорошою відновної здатністю, стійкий до парші сорт. Плодоносить з 4 років, щорічно. Плоди масою 45 ÷ 50г, округлої форми, жовті з легким загаром на сонячній стороні, дуже хорошого кисло-солодкого смаку. М'якоть соковита среднеплотная. Дозрівають в другій половині серпня, зберігаються 1 ÷ 1.5 місяці, універсального призначення. Середня врожайність в 8-річному віці 7.5кг з дерева.\nОсінні сорти (15 по 31 серпня)\nАлтайський КРАСУНЯ . Сорт раннеосенній. Виведений в НДІ садівництва Сибіру ім. М. А. Лісавенко. Походження: Ранетка Єрмолаєва х Джонаред. Випробуваний в НИИСС ім. М. А. Лісавенко (лісостеп). Дерева середньорослі, гілки прямі, спрямовані вгору. Пагони коричневі, слабо опушені. Зимостійкість висока, в звичайні зими не підмерзає, але в найбільш суворі зими на 3 бали підмерзла деревина багаторічних гілок. В плодоношення вступає в 5-річному віці. Середня врожайність за 6 років в період повного плодоношення - 18, 1 т / га. Плоди округлі і коротко циліндричні. Середня маса плоду 75г, максимальна - 111г. Основне забарвлення біла, покривна червона, розмита по всьому плоду. Блюдце середньої величини, глибоке, чашечка відкрита і напіввідчинені. Воронка середньої глибини, оржавленной. Плодоніжка коротка і середньої довжини. М'якоть плодів біла, у частині плодів - рожева, дрібнозернистий, щільний, соковитий, кисло-солодкого смаку (4.5 бала). Дозрівають плоди в першій декаді вересня, зберігаються до лютого. Транспортабельність гарна. У плодах міститься сухих розчинних речовин 16.5%, Сахаров -12.9%, кислот - 1.0%, пектинових речовин - 2.9% (на сирій вага), вітаміну С - 7.0 мг%. Плоди універсального призначення. Дегустаційна оцінка натурального соку - 4.0, компоту - 4.9 бала. Переваги: висока врожайність, великі плоди високих смакових і технологічних якостей, стійкість до парші. Недоліки: недостатня зимостійкість в дуже суворі зими. Сорт переданий на державне випробування в 1993 році. Включений до Державного реєстру в 2009 році по Західно-Сибірському (Алтайський край і Республіка Алтай) регіону.\nАлтайського Багряного (полукультурка) . Осінній сорт. Сорт отриманий в НИИСС ім. М. А. Лісавенко. У лісостепу Алтаю зимостійкий, стійкий до парші. В плодоношення вступає з 4 років, плодоносить щорічно. Плоди одномірні, масою 25 ÷ 28г, тупоконическая форми, яскраво-пурпуровим розмитим по всій поверхні рум'янцем, універсального призначення. М'якоть соковита, среднеплотная, кисло-солодкого приємного смаку (4.3 бала), з ароматом. Дозрівають в кінці серпня, зберігаються 2 ÷ 3 місяці. Середній урожай 6-річних дерев - 28кг.\nАлтайського оксамитовий (полукультурка) . Осінній сорт. Дерева середньорослі. Плоди 38-50г, округлі. Основне забарвлення жовте, покривне темно-червона, суцільна, з інтенсивним блакитним нальотом, з великими світлими підшкірними крапками. М'якоть біла, у шкірки і насіннєвого гнізда рожева, дрібнозернистий, соковитий, кисло-солодка, доброго смаку. У міру дозрівання плоди осипаються. Плоди універсального призначення. Початок плодоношення на четвертий рік. Урожайність середня, регулярна. Зимостійкість дерев середня, в найбільш суворі зими підмерзає у стані середнього ступеню багаторічна деревина. Відновлювальна здатність висока. Сорт високостійкі до парші.\nЧЕРВОНІ ВІТРИЛА (полукультурка) . Сорт отриманий в НИИСС ім. М. А. Лісавенко. Осінній, скороплідних, среднезімостойкій, швидко-який відновлюється після замерзання сорт. Дерева середньорослі, з розкидистою кроною. Слабо уражується паршею в лісостепу Алтаю. В плодоношення вступає в 4 років, з віком проявляє періодичність. Плоди масою 33 ÷ 38г, округло-конічні, яскраво-червоні. М'якоть щільна, соковита, приємного кисло-солодкого (4.4 бала) смаку. Розтріскуються при надмірному поливі. Дозрівають в кінці серпня, зберігаються 1.5 ÷ 2 місяці. Середній урожай 6-річних дерев 19.8кг.\nДАЧНОЕ (велика полукультурка) . Сорт Свердловської ОСС. Дерева середньорослі з округлою кроною, зимостійкі, урожайні, стійкі до парші. Плоди середні, масою до 100г округлої форми, блідо-жовті, гарного смаку. М'якоть соковита, ароматна, ніжна. Дозрівають в середині серпня.\nЄрмаковського (полукультурка) . Осінній сорт. Плоди близько 80г, округлі, поверхня гладка. Основне забарвлення світло-жовта, покривна яскраво-червона розмита зі штрихами по більшій частині плоду. М'якоть біла, дрібнозернистий, соковитий, кисло-солодка, доброго смаку, з ароматом. Дозрівають плоди в другій декаді серпня, зберігаються до 30 днів. Сорт універсального призначення, з плодами річного споживання. Початок плодоношення на четвертий-п'ятий рік. Урожайність середня, плодоношення різко періодичне. Зимостійкість середня. До парші листя Середньостійка, плоди високостійкі. Переваги сорту: Слаборослій, плоди гарного смаку, річного споживання, порівняно великі для умов Сибіру. Недоліки сорти: середня стійкість до парші.\nЗАРЕВО (полукультурка) . Осінній сорт. Сорт отриманий в НИИСС ім. М. А. Лісавенко. Зимостійкий, стійкий до парші, скороплідних, урожайний. Плодоносить щорічно з 4 ÷ 5 років. Плоди масою 36 ÷ 39г, плоско і округлої форми, жовті з інтенсивним розмитим рум'янцем по всій поверхні і великими білими підшкірними крапками. М'якоть жовта, щільна, соковита, дрібнозерниста, приємного кисло-солодкого смаку, з ароматом. Дозрівають в третій декаді серпня, зберігаються 3 ÷ 3.5 місяці, універсального призначення. Середня врожайність 8-річних дерев 20.9кг.\nЧЕРВОНА ГІРКА (велика полукультурка) . Осінній сорт. Основне забарвлення жовто-зелена, покривна - суцільна яскраво-червона на всій поверхні плоду, з добре помітними великими білими підшкірними крапками. М'якоть кремова з рожевими прожилками, соковита, дрібнозерниста, кисло-солодка, дуже гарного смаку. Плоди універсального призначення, використовуються, перш за все, для споживання в свіжому вигляді, зберігаються в холодильнику до 30 днів. Дерева низькорослі, з округлою, середньої густини кроною. Початок плодоношення на 4 ÷ 5 рік. Врожаї середні, щорічні. Зимостійкість середня. До парші Високостійкий. Переваги сорту: регулярні врожаї, високі товарні і споживчі якості плодів.\nКУЗНЕЦОВСЬКЕ (полукультурка) . Осінній сорт. Сорт отриманий в НИИСС ім. М. А. Лісавенко. Зимостійкий, стійкий до парші в лісостепу Алтаю. В плодоношення вступає з 4 років, плодоносить щорічно. Плоди масою 24 ÷ 26г, оригінальною довгасто-конічної форми, темно-пурпурові, універсального призначення. М'якоть кремова, соковита, ніжна, з ароматом, кисло-солодкого доброго смаку (4.0 бала). Дозрівають в середині серпня, зберігаються 1 ÷ 1.5 місяці. Середній урожай 6-річних дерев - 15кг.\nЛУЧИСТЕ (полукультурка) . Осінній сорт. Сорт отриманий в НИИСС ім. М. А. Лісавенко. Скороплідний, недостатньо зимостійкий, але швидко відновлює крону і врожайність після підмерзання, Середньостійкий до парші в лісостепу Алтаю. В плодоношення вступає на 3 ÷ 4 роки після посадки, плодоносить щорічно. Плоди масою 30 ÷ 38г, округлі, злегка ребристі, з червонуватим рум'янцем, крізь який проступають світлі смуги. М'якоть соковита, щільна, дрібнозерниста, гарного кисло-солодкого смаку (4.0 бала). Дозрівають в кінці серпня, зберігаються 3 ÷ 3.5 місяці. Середній урожай 6-річних дерев - 17.5кг.\nНАЛИВ СТЕПНОЙ . Дерево повільно зростаюче, досягає невеликих розмірів, з компактною кулястою кроною середньої густоти. Плоди дрібні (середня маса 36г, максимальна - 42г), плоско-округлої або плоскої форми. Шкірочка тонка, блискуча. Основне забарвлення світло-жовте, покривне - помаранчева, штрихова. Плодоніжка середньої довжини, зеленувато-помаранчева, поміщається в неглибокій, але широкої воронці. Чашечка дрібна, широка, чашолистки частково опадає. М'якоть кремова, соковита, приємного кислувато-солодкого смаку. У період дозрівання плоди наливаються. У плодах міститься: цукру від 10.5 до 14.3%, кислоти - 0.7 до 1.3%, аскорбінової кислоти - до 34.4 мг / 100г. Дозрівають плоди в першій половині вересня, зберігаються до кінця листопада. Плоди не осипаються в період мусонних дощів і сильних вітрів. За смаковими якостями плодів - хороший столовий сорт, придатний також для переробки на пюре, маринади і для мочки. Сорт популярний в колективних і присадибних садах. Початок плодоношення настає на третій-четвертий рік життя прищепи. Плодоносить щорічно і рясно. П'яти-семирічні деревця дають до 30-45 кг плодів. Продуктивний період до 15-17 років. Зимостійкість і ожогостойкость вище інших полукультурок. Сорт стійкий до найбільш поширеної хвороби - монилиозу. Переваги сорту: висока врожайність, повна стійкість до моніліального опіку, хороші смакові якості плодів, високий вміст аскорбінової кислоти. Недоліки сорти: дрібні плоди, неконкурентоспроможні на сучасному ринку, з обмеженою лежкостью, недовговічний продуктивний період. Сорт використовується в селекції на стійкість до хвороб.\nОСІННІЙ РАДІСТЬ АЛТАЯ (полукультурка) . Осінній сорт. Сорт отриманий в НИИСС ім. М. А. Лісавенко. Скороплідний, среднезімостойкій, з хорошою відновної здатністю, стійкий до парші в лісостепу Алтаю. В плодоношення вступає з 4 ÷ 5 років, з віком проявляє періодичність. Плоди масою 30 ÷ 35г, плоско, покриті суцільним малиново-червоним рум'янцем, з блакитним восковим нальотом. М'якоть біла, дрібнозернистий, соковитий, доброго кисло-солодкого смаку (4.3 бала). Дозрівають в кінці серпня, зберігаються 2.5 ÷ 3 місяці, універсального призначення. Середній урожай 6-річних дерев - 12.4кг, 7 ÷ 8 літніх 25 ÷ 30кг. Районований в лісостеповій зоні Алтайського краю, Челябінської області.\nПОДАРУНОК садівників (велика полукультурка). Осінній сорт. Сорт отриманий в НИИСС ім. М. А. Лісавенко. Зимостійкий, стійкий до парші. Скороплідний, вступає в плодоношення на 2 ÷ 4 рік. Плодоношення щорічне. Плоди середньої величини, 60 ÷ 98м, плоско, зеленувато-жовті з малиновим розмитим і штрихуватим рум'янцем. М'якоть кисло-солодкого смаку (4.7 бала), з приємним ароматом. Плоди дозрівають в кінці серпня - початку вересня, зберігаються до січня, універсального призначення. Урожайність 7-річних дерев 23.5кг.\nСоків . Осінній сорт яблуні, виведений на Свердловської селекційної станції садівництва через схрещування 2-х сортів - Уральське наливне x Урожайне. Авторство належить Л. А. Котову і Т. А. Макарової. Сорт районований по Волго-Вятському регіону. Дерева середньорослі, міцні, з швидкими темпами зростання. Листя подовженої форми, темно-зеленого забарвлення. Плоди дрібні, нижчого за середній і середньої величини (маса яблука становить в середньому 75 - 80г, самі дрібні плоди важать не менше 60г, найкрупніші екземпляри досягають 100 - 120г), одномірні, плоско-округлої форми. Зовнішній вигляд плодів дуже привабливий: основне забарвлення - світло-кремовий, покривний окрас - суцільний розмитий смугасто-крапчастий рум'янець досить яскравого рожевого кольору. Воронка вузької форми. Блюдце дрібне. Чашечка закритого типу. М'якоть кремового забарвлення, зернистої консистенції, дуже соковита, злегка хрящувата (що зручно при вичавці соку), з дуже хорошим кисло-солодким смаком. За дегустаційної 5-бальною шкалою смакові якості яблук оцінюються в 4,5 балів. Хоча призначення сорти універсальне, його назва говорить сама за себе - з плодів яблуні соків 3 виходить дуже смачний сік високої якості. Дозрівають плоди в осінній період (перша половина вересня), зберігаються до 90 - 120 днів. Швидкоплідність яблуні дуже хороша: дерева плодоносять з 3 - 4-го року після посадки. Плодоношення щорічне, рясне. Одна яблуня здатна принести більше 100кг яблук. Середній показник врожайності по Волго-Вятському регіону становив 63 ц / га. Зимостійкість дерев дуже висока. Стійкість до парші висока.\nСтрункі . Сорт виведений в НИИСС (в м Барнаулі) шляхом схрещування 1963р Ранетки Єрмолаєва з Пепінка шафранова, Пепінка Литовської, Уелс і пепіно Черненко (суміш пилку). Дерево середньоросле з компактною кроною. Плоди масою 65.0-92.0г, одномірні, плоско-округлі, ребристі. Поверхня гладка. Основне забарвлення жовте, покривне - темно-червона розмита, зі штрихами. М'якоть кремова, середньої щільності, дрібнозернистий, соковитий, кисло-солодка, доброго смаку. Дозрівають в кінці серпня, зберігаються до 75 днів. Середня врожайність за 9-років 13,1 т / га, максимальна - 29,2 т / га (5 х 2 м). Початок плодоношення - на 4-5-й рік. Зимостійкість середня, після сильного підмерзання в критичні зими дерева швидко відновлюються. До парші Високостійкий.\nСУВЕНІР АЛТАЯ (велика полукультурка). Дерева середньорослі. Плоди середньої або нижче середньої величини (80г), округлі і округло-конічні. Поверхня плоду гладка. Основне забарвлення світло-жовте, покривне - темно-рожева, розмита і штриховатость по більшій частині плоду, з інтенсивним восковим нальотом. Плодоніжка середньої довжини, тонка, опушена. Воронка глибока, злегка оржавленной. Чашечка маленька, закрита. М'якоть кремова, дрібнозерниста, соковита, кисло-солодка, доброго смаку. Дозрівають плоди в першій декаді вересня, зберігаються до 120 днів. Сорт універсального призначення. Початок плодоношення на п'ятий рік. Урожайність середня, регулярна. Зимостійкість дерев середня.\nУралець . Дуже красиве, струнке дерево з чудовою пірамідальної кроною. Дивно ошатні плоди масою 55-60 р Основне забарвлення кремова, з яскравим карміновим рум'янцем на більшій частині плоду. М'якоть соковита, відмінного кисло-солодкого смаку. Дозріває на початку вересня, зберігається півтора місяці. Є ще одна якість, яке виділяє Уралец із загальної маси осінніх сортів. З плодів саме цього сорту виходить найсмачніший і красивий компот. Яблука в компоті мають дуже ніжну консистенцію, а сироп яскраво-рожевий, дивно красивий. За зимостійкості Уралец стоїть на другому місці після еталона зимостійкості - сорти Горноалтайская. Кращий запильник - Горноалтайская.\nБУРШТИНОВЕ . Раннеосенній сорт Свердловської дослідної станції садівництва. Районований по Волго-Вятському, Уральському і Західно-Сибірському регіонах. Дерева середньорослі розміру, зимостійка, з розрідженій розлогою міцної кроною. Плоди 40-70г, тупоребрістие, звужені до основи, найбільший діаметр - вище середини. Поверхня гладка. Забарвлення янтарно-жовта, без покривного рум'янцю. Воронка досить дрібна, часто стиснута з двох сторін, оржавленной слабка, промениста, плодоніжка тонка, довга. Блюдце плоске, з п'ятьма горбками (перлами). Чашечка закрита, подчашечная трубка мешковидная. Сердечко ріпчаста, насіннєві камери шірокооткритие, насіння багато, вони темно-коричневі, дрібні, округлі. М'якоть кремова, дрібнозерниста, соковита, щільна, колючого типу, дуже хорошого кисло-солодкого смаку. Хімічний склад: сухих розчинних речовин - 14,0 (до 18,2)%, сума цукрів - 10,8 (до 14,0)%, тітруемих кислот - 0,9 (до 1,5)%, аскорбінової кислоти - 9 , 18 (до 16,0) мг / 100г м'якоті плоду, Р-активних речовин (катехінів) - 229,9 (до 289) мг / 100г. Плоди міцно утримуються на дереві. Для зимового зберігання (до середини січня) їх слід знімати кілька недозрілими, близько 25 серпня. У більш пізній термін вони наливаються, стають ще смачнішими, але - осінній споживання. Плоди споживаються в свіжому вигляді і готують з них чудові продукти переробки - соки, компоти, варення, повидло та ін. Сорт потребує перехресному запиленні. Дерева починають плодоносити з 7 року після окулірування, врожайні, приносять регулярні врожаї. У сирі роки уражується паршею. Переваги сорту: хороша екологічна пристосованість, врожайність, відмінну якість плодів і продуктів їх переробки. Недоліки сорти: нестійкість до парші. Сорт широко використовується в селекції для отримання зимостійких сортів з високою якістю плодів, з його участю створені елітні сіянці і зимові сорти Екранне, Исетское пізніше, Свердловчанін, Пепин свердловський, Ізумрудец, Папіроянтарное і ряд інших.\nЗимові Сорти (після 1 вересня)\nЗаповітна (полукультурка) . Зимовий сорт. Отримано в НИИСС ім. М. А. Лісавенко. Сорт скороплідний, з середньою зимостійкістю в лісостепу Алтаю. До парші среднеустойчив. В плодоношення вступає з 4 ÷ 5 років, плодоносить щорічно. Плоди масою 35 ÷ 38г, округлої форми, світло-жовті, з яскравим червонувато-малиновим рум'янцем. М'якоть щільна, соковита, десертного смаку, ароматна. Дозрівають на початку вересня, зберігаються 5 ÷ 5.5 місяців, універсальні за призначенням. Середній урожай 6-річних дерев - 13.9кг, 8-річних - 18кг.\nУральська наливні (полукультурка) . Зимовий сорт. Сортполучен на Челябінській плодоовочевої селекційної станції. Дерева середньорослі, з густою розлогою кроною, високозімостойкіе. Среднеустойчив до парші в лісостепу Алтаю. Вступає в плодоношення дуже рано, на 3 ÷ 4год. Врожайність висока і щорічна. Плоди масою 28 ÷ 30г, світло-жовті, універсального призначення. М'якоть біла, соковита, дрібнозерниста, приємного кислувато-солодкого смаку (4.1 бала). Яблука наливаються - стають напівпрозорими. Дозрівають на початку вересня, зберігаються 2 ÷ 2.5 місяці. Середній урожай 6-річних дерев 17кг. Районований в Челябінській, Оренбурзькій, Тюменській, Кіровської, Пермської і Свердловській областях, Комі і Удмуртської республіках, Алтайському краї.\nФЕНІКС Алтайського (велика полукультурка) . Зимовий сорт. Отримано в НИИСС ім. М. А. Лісавенко при відборі з сіянців Бельфлер фенікс від вільного запилення. Середній зимостійкості і стійкістю до парші в низкогорьях Алтаю. В плодоношення вступає з 4 ÷ 5 років, плодоносить щорічно. Плоди масою до 180г, плоско, солом'яно-жовті, хорошого кисло-солодкого смаку. Дозрівають в першій декаді вересня, зберігаються 4 ÷ 5 місяців. Середній урожай 41.4кг з дерева. Районований по нізкогорій Алтаю.\nЗИМОВИЙ ШАФРАН (полукультурка) . Зимовий сорт отриманий в Науково-дослідному інституті садівництва Сибіру ім. М. А. Лісавенко. Дерева середньорослі, з округлою кроною. Плоди 41 ÷ 59г, округлі, ребристі, дуже привабливі. Основне забарвлення жовте, покривне - червона, розмита і смугаста, по більшій частині плоду. Шкірочка з добре помітними світлими підшкірними крапками. М'якоть кремова, дрібнозерниста, соковита, кисло-солодка, доброго смаку. Дозрівають плоди в першій декаді вересня, можуть зберігатися до 150 днів. Сорт універсального призначення. Цінний для господарств усіх форм власності та для селекції за тривалий період споживання і хороший смак плодів. Початок плодоношення на п'ятий рік. Урожайність середня, плодоношення регулярне. Зимостійкість середня, в особливо суворі зими підмерзає у стані середнього ступеню. До парші високостійкий.\nСВЕРДЛОВЧАНІН . Сорт зимового терміну дозрівання. Сорт виведений Л. А. Котовим. Дерева рослі, з розрідженої кроною, зимостійкі. Плоди на початку світло-зелені, потім стають білі або жовті, округлої слаборебристі форми, масою 80 г. М'якоть дрібнозернистий, щільний, колючий, дуже хорошого і навіть відмінного кисло-солодкого смаку. Плоди дозрівають у вересні і споживаються до лютого. Сорт практично не уражується паршею.\nУРАЛЬСКИЙ СУВЕНИР (полукультурка) . Осінній сорт. Дає хороший урожай, среднеустойчив до парші, маса плодів 63г, з рум'янцем, гарного смаку. Зберігається вересень - лютий.\nФЕРМЕР . Сорт виведений на Свердловської селекційної станції садівництва Л. А. Котовим. Дерева середньорослі, зимостійкі. Крона повна, округла. Плоди великі, масою до 160г, округлі, світло-зелені, з смугастим рум'янцем на сонячній стороні. М'якоть дрібнозернистий, соковитий, дуже гарного кисло-солодкого смаку. Сорт високоврожайний, з щорічним рясним плодоношенням. Термін дозрівання плодів: кінець вересня. Термін зберігання: 3-4 місяці.\nАНИС СВЕРДЛОВСЬКИЙ . Сорт виведений Л. А. Котовим на Свердловської станції садівництва. Дерево зимостійке, среднерослое, з овальною кроною, врожайна. Плоди вагою 100 г, округлої форми. Основна забарвлення жовте, з яскраво-червоним розмитим рум'янцем на більшій частині плоду. М'якоть соковита, дуже хорошого кисло-солодкого смаку. Дозрівають плоди на початку вересня і зберігаються до кінця листопада. Згідно з останніми даними саме Аніс Свердловський є найкращим обпилювачем для більшості пропонованих нами сортів яблуні.\nАНТОНІВКА звичайна . Ранньозимовий сорт з невстановленої родоводу, створений народною селекцією. На його частку в центральній смузі Росії і північній частині чорноземної зони доводиться до сих пір більше половини товарної продукції, в Сибіру вирощується у вигляді сланцю. Плоди вищесередньої величини, досить одномірні, центральні на плодової сумці - округлої слабоуплощенной форми, бічні - уплощенно-округлі. Багато плоди злегка конічні до чашечки. Ребра помітні зазвичай по всій довжині, особливо по краях блюдця. Поверхня гладка. Забарвлення при зніманні зеленувато-жовта, стає жовтою при зберіганні, без покривного рум'янцю або з дуже слабким розмитим рум'янцем на меншій частині поверхні. Шкірочка гладенька, але в глибині воронки, а іноді і за її межами, опробковевшей ( "оржавленной"). М'якоть жовтуватого відтінку, соковита, солодко-кисла з деяким надлишком кислоти, яка, завдяки неповторному "антонівські" смаку і аромату, не тільки не знижує дегустаційну оцінку, але, навпаки (у своєчасно знятих і доспілих плодів) підвищує її. Зрілі плоди видають найсильніший надзвичайно привабливий запах, завдяки чому сорт придбав виняткову популярність. Хімічний склад: сума цукрів - 9,22%, тітруемих кислот - 1,0% на сирої вагу, дубильних речовин - 41 мг / 100г, аскорбінової кислоти - 17 мг / 100г (8,3-23,7), Р-активних речовин - 327 мг / 100г, пектинових речовин - 14% (6,7-16,6) на суху вагу. Тривалість зберігання - до 90 днів, після обробки антиоксидантами - на місяць довше. Плоди до знімною зрілості досить міцно утримуються на дереві. При дотриманні умов упаковки транспортабельність плодів висока. Плоди споживаються в свіжому вигляді і хороші для переробки: соків, компотів, повидла, приготування пастили і мармеладу. Особливо цінними є вони для мочіння. Сорт самобезплідний, потребує обпилювачів, з яких кращими є Уелс, Аніси, Осіннє смугасте, Пепин шафранний. Дерева починають плодоносити на 7-8 рік (після окулірування) і через 1-2 роки приносять товарний урожай. Перші роки цвітіння і плодоношення регулярне, потім - періодичне. Продуктивність сорту висока: в нормальних умовах середні багаторічні врожаї становлять до 200 ц / га і більше. Сорт невибагливий і порівняно стійкий до хвороб. Лише в роки сильних епіфітотій ураженість його паршею підвищується до середніх показників. Переваги сорту: висока екологічна пристосованість, врожайність, висока товарність плодів, що мають неповторний "антоновський" аромат, придатність для споживання в свіжому вигляді, для різних видів переробки і мочіння. Недоліки сорти: нетривалий термін зберігання плодів, особливо в південній частині середньої зони садівництва, періодичність плодоношення.\nБАЯНА . Порівняно зимостійкий і стійкий до парші сорт. В плодоношення вступає на 3-4-й рік. Знімна зрілість настає в першій декаді вересня. Плоди округлі, ребристі, середньої величини і великі (90-140г). Шкірочка груба, гладка, - суха, тьмяна з нальотом, зеленувато-жовта, покривна забарвлення по більшій частині плоду - темно-бордова зі слабко помітними смугами, при повній стиглості - з фіолетовим нальотом. М'якоть кремова, щільна, грубозерниста, соковита, зі слабким ароматом. Плоди відмінного смаку. Період споживання плодів - 4 місяці.\nБІЛИЙ НАЛИВ (яблуня, великоплідний річний сорт) . Старовинний прибалтійський сорт, подібний до Папіровка і Пудовщіной. Зимостійкість середня. Виявляє несумісність з підщеп сибірки і Ранетки пурпурової. У вологі роки уражається паршею. В плодоношення вступає з 4 ÷ 5 років, плодоносить щорічно. Легко формується стланец. Плоди округлі або полуокруглой, до чашечки звужуються. На поверхні плода помітні широкі, плоскі ребра (від 3-х до 5). Деякі плоди мають шов ребро, характерне для цього сорту. Плоди середні, на молодих деревах - великі, середня маса - 95г, блідо-жовтуватого забарвлення. М'якоть пухка, зерниста, соковита, винно-солодкого смаку, приємна. Знімна й споживча стиглість настає в другій половині серпня. Лежкость не більше 2 ÷ 3 тижнів. Плоди в лежанні швидко мучнеют. Середня врожайність 9-річних дерев - 8.9кг. Районований в Сибіру і в Європейській частині Росії. Кращі запилювачі: Мелба, Боровинка.\nБоровінка (яблуня) . Осінній сорт. Плоди середньої і вищесередньої величини, вирівняні, правильної форми, без помітних ребер, майже точені, з гладкою поверхнею. Основне забарвлення світло-зелена або жовта, з рожевим відтінком, покривна крапчато-смугастий рум'янець по рожевому (часто за основним) фону на значній або більшій частині плоду. М'якоть при дозріванні жовтувата, соковита, трохи грубувата, кисло-солодкого смаку. Дозрівають в середині серпня і важать 78 ÷ 113г. Плоди споживаються, в основному, в свіжому вигляді, сорт столового призначення, придатний для сушки та переробки на соки. Дерева вступають в плодоношення на 5 ÷ 6 рік і до 10 років дають досить високі врожаї (60 ÷ 80 кг з дерева). Сорт невибагливий і порівняно стійкий до хвороб. Переваги сорту: дерева рано вступають в плодоношення, висока врожайність, висока зимостійкість, придатність плодів для споживання в свіжому вигляді і окремих видів переробки. Недоліки сорти: періодичність плодоношення.\nДЕКАБРЕНОК (яблуня) . • (Голден Граймс х Коричне смугасте). Отримано у Всеросійському НДІ садівництва ім. І. В. Мічуріна в 1937-1958 роках. Автори: З. І. Іванова, Г. Н. Лобанов, В. К. Заєць, С. І. Ісаєв. Осіннього терміну споживання, плоди зберігаються 3 місяці. Зимостійкість середня. Засухостійкий. Слабо уражується паршею. Урожайність щорічна, середня. Швидкоплідність висока. Десертний. Дерево вище середнього розміру. Крона округла, густа. Пагони з укороченими міжвузлями, подібні до типу "спур". Тип плодоношення змішаний. Плоди вище середньої величини, 165 г, максимум 200 м вирівняні, округло-конічної і округлої форми, слабо широко ребристі. Воронка дуже глибока, вузька, злегка оржавленной. Блюдце дрібне, широке, борознистим. Плодоніжка довга, середньої товщини або тонка. Шкірочка ніжна, масляниста, золотисто-жовта. Покривна забарвлення червоне, смужками, крапками і штрихами на розмитому фоні, займає більшу частину плода. М'якоть кремова, пухка, ніжна, слабо ароматна. Смак кисло-солодкий, дуже хороший.\nЖигулівське (яблуня) . Позднелетнего або пізньоосіннього терміну споживання. Плоди зберігаються 2 ÷ 3 місяці. Зимостійкість середня. Врожайність висока, не різко погодинна. Швидкоплідність середня. Столовий. Дерево середньоросле або високоросла. Плоди вище середнього розміру або великі, плоско-округлої форми, широко ребристі, іноді з золотисто оржавленной горбками. Воронка глибока, дуже широка, середньо оржавленной. Блюдце широке, середньої глибини. Плодоніжка середньої довжини і товщини. Шкірочка гладенька, міцна, золотисто-жовта з червоно-оранжевим розмитим і яскраво карміновий-червоним смугастим рум'янцем на більшій частині плоду. М'якоть кремова, соковита, ніжна, щільна, ароматна. Смак дуже хороший, солодко-кислий. У Східно-Сибірському регіоні вирощується в сланцевої формі. Переваги: Висока, різко періодична врожайність. Дуже хороший смак плодів. Недоліки: Вражається паршею.\nМедуниця . Сорт річного терміну дозрівання, щорічного плодоношення. Плоди плоско, ребристі до вершини, жовто-зелені з розмитими кармін-червоними смугами, масою 100-150 г, з пряним медовосладкім смаком. Стійкість до парші вище середньої. Сорт відноситься до групи сортів з підвищеною цукрового-10%, цінується за відмінний смак плодів. Починають плодоносити на 3-5-й рік і років до 12-15 дають щорічні та помірні врожаї, а потім настає чергування високих врожаїв з невеликими. Великою перевагою Медуниці перед іншими сортами є висока стійкість до парші, завдяки чому її плоди завжди мають високотоварний вид.\nМелба (яблуня, великоплідний сорт) . Канадський позднелетний, скороплідних, урожайний сорт. Зимостійкість середня, до парші нестійкий. Утворює велику кількість прямостоящих довгих пагонів, що вимагає додаткової обрізки і своєчасної пинцировки. Вступає в плодоношення з 4 ÷ 5 років. Середня врожайність 9-річних дерев 8кг. Плоди масою 120 ÷ 180г, до 250г округло-конічної форми, білі з рожево-червоним розмитим і штрихуватим рум'янцем на сонячній стороні, з зеленуватою лійкою. М'якоть біла, соковита, винно-солодкого відмінного смаку, з ароматом. Дозрівають в кінці серпня, можуть зберігатися 2 ÷ 3 місяці. Середній урожай 14-річних дерев 30 ÷ 40кг, максимальний 53 ÷ 68кг. Кращі запилювачі: Пудовщіна, Боровичка. Районований в степовій і лісостеповій зонах Алтайського краю.\nМіасского . Позднелетний сорт селекції Південно-Уральського науково-дослідного інституту плодоовочівництва і картоплярства. Отриманий від схрещування Коричного з Уральським ребристим. Автори: М. А. Мазунін, П. А. Жаворонков. Районований і поширений в Уральському регіоні. Дерево з округлопірамідальной кроною. Кора на штамбі і головних гілках коричнева. Плодоношення на всіх видах плодової деревини, нерідко плодоносить і на приростах минулого року. Пагони коричневі, тонкі. Листя великі, рівні, зелені, слабо опушені, краю листа мелкогородчатие. Квітки великі, глубокочашевідние, кремоватого, зі середньої довжини, неопушеними колонкою пестиков, рильця яких злегка підносяться над пильовиками. Плоди середньої величини, плоско, шірокоребрістие, скошені в нижній частині. Шкірочка груба, гладка, жовтувато-біла з червоним рум'янцем по більшій частині плоду, з оржавленной біля плодоніжки. Плодоніжка коротка, товста, прямопоставленная. М'якоть плодів грубозерниста, злегка волокниста, середньої соковитості, кислосладкая, дуже гарного смаку. Плоди в своєму складі містять 13.6% розчинних сухих речовин, 9.9% цукрів, 0.7% тітруемих кислот і 29мг / 100г аскорбінової кислоти. Тривалість зберігання 50 днів. Плоди використовуються для споживання в свіжому вигляді. Дерева починають плодоносити на 5-6 рік після щеплення. Перші роки плодоношення регулярне, потім різко періодичне. Урожайність до 75кг з дерева. Зимостійкість сорту Міасское висока. В роки епіфітотій уражається паршею до 2 балів. Переваги сорту: хороша екологічна пристосованість, врожайність, висока смакова оцінка плодів. Недоліки сорти: при тривалих високих літніх температурах і сухості повітря знижуються смакові якості плодів. Сорт широко використовується в селекції для одержання високоякісних сортів яблуні в штамбової і природно низькорослої формах.\nПепінка шафранова (яблуня) . Один з кращих зимових сортів для стланцевой форми, влаголюбив. За зимостійкості поступається Боровінка і Грушівці московської, але легко відновлюється після підмерзання. Гілки гнучкі, зручні для пригинання. Листя сіро-зелені, яйцевидні. До парші стійкий. Починає плодоносити на четвертий-п'ятий рік після посадки, плодоносить добре, щорічно. Середній урожай з 15-річного дерева в південній лісостепу - 66кг. Плоди середньої величини (90г), овально-конічні, жовті з яскравим червоним рум'янцем на більшій частині плоду, дуже хорошого кисло-солодкого смаку. Дозрівають плоди в кінці вересня і можуть зберігатися до березня.\nБРАТЧУД (яблуня) . Великоплідний зимовий сорт. Придатний у всіх зонах садівництва Росії. Плоди 140 ÷ 160 до 250г, ребристі, зеленувато-жовті з рум'янцем, кисло-солодкі, відмінного смаку.\nКОВРОВИЙ (яблуня) . Великоплідний осінній сорт. Придатний всюди, крім районів Півночі з кількістю ефективних температур нижче 1 700 ° C. Плоди 170 ÷ 190 до 300г, з рум'янцем, кисло-солодкі, відмінного смаку.\nЧуднів (яблуня) . Великоплідний сорт річного дозрівання, придатний для вирощування в усіх зонах Росії. Плоди масою 120 ÷ 140г, великі до 200г, з рум'янцем, кисло-солодкі.\nПриземлення (яблуня) . Великоплідний осінній сорт. Рекомендується в зонах садівництва з сумою ефективних літніх температур понад 2200 ° C. Плоди 90 ÷ 120 до 150г з яскравим рум'янцем, кисло-солодкі.\nПРОЛІСОК (яблуня) . Великоплідний зимовий сорт. Придатний у всіх зонах садівництва Росії. Плоди 140 ÷ 170 до 300г, світло-жовті, з рум'янцем, кисло-солодкі, відмінного смаку.\nСоколовський (яблуня) . Великоплідний зимовий сорт. Придатний всюди крім районів Півночі з сумою ефективних літніх температур нижче 1700 ° C. Плоди 170 ÷ 190 до 500г, зеленувато-жовті з сильним рум'янцем, кисло-солодкі, доброго смаку.\nРозмножується яблуня вегетативно шляхом щеплення культурних сортів на ті чи інші підщепи. В умовах Сибіру районованими підщеп є сіянці Ранетки пурпурової чи дикої сибірської яблуні. Основний спосіб розмноження - окулірування (підщепу оком).\nДив. Далі: Мій досвід по яблуні\n Гончарова Л. А. Сибірські яблуні. Новосибірськ. 2002 .\n Васильєва В. Н. Яблуня в сибірському саду. Вид. СО РАН. Новосибірськ. 1 997 .\nСорт яблуні Горноалтайская фото відгуки опис характеристики\nГорноалтайская - напівкультурних сорт яблуні середньо-річного терміну дозрівання. Отримано групою селекціонерів (Лісавенко М. А., Сироткіна В. А., Кухарський М. А. та Сіземова В. А.) в НДІ садівництва Сибіру імені Лісавенко М. А. в 1937 г. Для виведення сорту використовувався генетичний матеріал сортів Ранетка пурпурова і Пепин шафранний. На Держвипробування надійшов в 1949 році. Районований в 1959 р по Сибіру і Волго-Вятському регіонах.\nДерево високе, досягає 3,5 м, з округлої, не надто густою кроною діаметром до 6 м, яку утворюють потужні скелетні гілки з безліччю кольчаток (43%) і плодових прутиків. Стовбур і скелетні гілки мають сірувато-зелену кору. Деревина пухка, нетривка, що стає причиною розломів стовбура і скелетних гілок.\nПлодоношення в основному на кільчатках, а також на плодових прутиків.\nСвітло-коричневі пагони опушені. Чечевички дрібні і світлі. Листя середньої величини, округло-яйцевидної форми з подовжено-загостреним кінчиком. Колір листової пластини матовий сірувато-зелений, поверхня на вигляд шорстка. Листя знизу злегка опушені. Черешки також мають опушення, прилистки дрібні, ланцетовидні.\nТривалість цвітіння яблуні Горноалтайская залежить від погоди, і в сонячний сезон становить 7 - 10 днів. У дощову погоду тривалість цвітіння становить 14 днів.\nЗимостійкість сорту висока. При дуже низьких температурах спостерігається деяке підмерзання. Однак дерева швидко відроджуються завдяки високій відновної здатності, успадкованої від Пепина шафранного. Сорт відрізняється коротким терміном фізіологічного спокою, прокидається дуже рано. Добре підходить для регіонів з пізньої стрімкої навесні, а також для посадки на грунтах з високим рівнем грунтових вод.\nСтійкість до парші дуже висока. Навіть в особливо дощові сезони уражується паршею дуже незначно, що не приносить економічного збитку. Недоліком яблуні є розтріскування шкірки плодів в дощовий сезон.\nУ плодоношення яблуня вступає на 4 - 5 рік. Врожайність середня за рахунок дрібноту плодів, оскільки кількість їх вражає: дерево просто облито яблучками. Плодоношення регулярно щорічне, без періодичності. Молоде дерево дає 10 кг плодів, доросле - до 35 кг з одного дерева. Максимальна врожайність в особливо сприятливих умовах перевищує 100 кг з дерева. Дерево живе і активно плодоносить до 45 років.\nКомплексна оцінка цінності господарських ознак становить в середньому 85,5 бала. До сьогоднішнього дня вважається еталоном стійкості за всіма показниками серед напівкультурних сортів яблуні.\nЯблуня чуйна на поліпшення умов вирощування, тому при інтенсивній агротехніці дає більш високі врожаї.\nПлоди сорту Горноалтайская дрібні, вагою до 40 г. Мають округло-конічної форми з вираженою ребристістю. Поверхня плоду гладка з тонким восковим нальотом. Дуже ніжна і легко пошкоджується. Основне забарвлення яблук жовтий, покривний - яскраво-червоний - розлитий практично по всій поверхні плоду; з сонячної сторони утворюється невеликий загар. Яблуко тримається на дуже довгою і тонкою плодоніжки зеленуватого кольору, також опушеної.\nВоронка плода невелика, з легкої оржавленной. Чашечка маленька, закрита, розташована в маленькому складчатом блюдце.\nМ'якоть ніжно-кремового кольору дрібнозернистий і соковита. Смак яблука кисло-солодкий, гармонійний, з пряним присмаком. Оцінений дегустаторам в 4 бали.\nСорт відрізняється високим вмістом сухих речовин в плодах - 16 - 20%. У яблуках міститься цукрів 12%, органічних кислот - 1,0%, дубильних речовин - 217 мг на 100 г сирого ваги, пектинових речовин - 5% в розрахунку на суху вагу, P-активних речовин - близько 290 мг / 100 г. Сорт відрізняється високим вмістом аскорбінової кислоти - 24,7 мг / 100 г.


Міністр закордонних справ України Павло Клімкін зустрівся зі своїм американським колегою Джоном Керрі | Кабінет Міністрів України\nМіністр закордонних справ України Павло Клімкін зустрівся зі своїм американським колегою Джоном Керрі\nопубліковано 05 лютого 2015 року о 20:11\nМіністр закордонних справ України Павло Клімкін зустрівся зі своїм американським колегою Джоном Керрі.\nОсновну увагу під час зустрічі очільники зовнішньополітичних відомств України та США приділили обговоренню поточної ситуації в країні та пошуку можливих шляхів врегулювання кризи на Донбасі. Відбувся обмін думками щодо реалізації реформ та пошуку шляхів стабілізації української економіки.\nВізит Держсекретаря Керрі до України став черговим свідченням стратегічного партнерства між нашими країнами та готовності США і надалі докладати зусиль для допомоги Україні та відновлення її територіальної цілісності.\nРятувальники ДСНС провели операцію із безпечного вивезення людей із обстрілюваних терористами міст Донеччини


Хто встановлює вартість платних послуг, які надаються в лікарні – Буський медіа портал\nУ лікарнях, які уклали договори з Національною службою здоров’я, медична допомога є безоплатною для пацієнтів у межах Програми медичних гарантій. Але окрім безоплатних послуг лікарні можуть офіційно надавати пацієнтам платні послуги, які не входять у Програму медгарантій.\nПерелік цих послуг затверджено Постановою Кабінету міністрів (https://bit.ly/2DQoHMY). Наприклад, це косметологія, масаж, медогляд для отримання візи, зубне протезування тощо.\nТакож послуги є платними, якщо пацієнт вирішив отримати їх без направлення лікаря або медичний заклад не має договору з НСЗУ на їх надання. Детальніше про перелік платних послуги ми писали тут: https://bit.ly/3m63FNN.\nПацієнти часто запитують, як дізнатись офіційні тарифи на платні послуги. Розповідаємо.\nСкільки коштують платні послуги? Вартість платних послуг, які надають в комунальній лікарні, встановлює її власник — місцева влада. Таким чином, вартість тієї самої послуги в різних лікарнях може відрізнятися.\nЯк дізнатися ціну на платні послуги? Медичний заклад повинен розмістити цю інформацію в доступних для пацієнта місцях: на своєму сайті, в соціальних мережах і на інформаційних стендах безпосередньо в приміщенні. Таким чином пацієнти зможуть порівняти ціни на послуги в комунальних і приватних лікарнях та обрати те, що їм підходить.\nНаголошуємо, що оплата за платні послуги має відбуватися офіційно у касі медичного закладу або безготівково через термінал, а пацієнту мають видати чек.\nЯкщо у закладі, який має договір із НСЗУ, вам безпідставно відмовили в наданні послуги чи вимагали гроші за безоплатні послуги, зверніться по роз’яснення до керівника лікарні. Якщо це не спрацювало — до власника медзакладу, тобто місцевої влади, і в місцевий департамент охорони здоров’я. Якщо не вдалося вирішити проблему на місці, то можна подати скаргу через електронну форму на сайті НСЗУ, тут пояснюється, як це зробити: https://bit.ly/3Dxgmar.


Паркан зі спірального бар'єру Кайман | Торгова марка Кайман\nГоловна ● Каталог ● Паркани та огорожі ● Паркан зі спірального бар'єру Кайман\nПаркан зі спірального бар'єру Кайман\nЗ спірального бар'єру\nВисота паркану 2,85 м Довжина секції паркану 3,0 м Колючий дріт 3,8 мм\nПаркан з загородження колюче-ріжучого спірального «Єгоза-Кайман»\nПаркан зі спірального бар'єру Кайман є найбільш ефективним типом паркану з колюче-ріжучих загороджень для об'єктів, розташованих на відкритій місцевості, що мають протяжний периметр. Такий паркан являє собою кілька спіралей з колючого дроту Кайман, розташованих одна поверх іншої та закріплених на спеціальних стовпах з кронштейнами. У конструкції огорожі можуть використовуватися спіралі однакового або різного діаметра, а посилений варіант паркану зі спірального бар'єру може мати зверху не одну, а дві колючих спіралі, закріплені паралельно з нахилом в обидві сторони від паркану.\nДля зведення паркану з спірального бар'єру можуть використовуватися спіралі діаметром до 950 мм, що при використанні 2 спіралей дозволяє отримати паркан висотою близько 3 метрів, що цілком достатньо для більшості випадків. Використання спіралей діаметром більше 1 метра для створення парканів недоцільно через великі габарити і з фінансових міркувань – спіралі великого діаметру краще використовувати або у вигляді окремого загородження, або у вигляді пірамідального бар'єру. Для паркану зі спірального бар'єру краще використовувати спіралі середнього діаметра – 600-800 мм, і встановлювати, наприклад, не три, а чотири спіралі для отримання необхідної висоти паркану. Для зведення паркану з спірального бар'єру Кайман використовуються металеві стовпи з горизонтальними кронштейнами для нижньої і проміжних спіралей або без них, зі з'єднанням металевим профілем між собою або окремих. Для закріплення верхньої спіралі стовпи обладнуються кронштейнами U або V типу, на них може бути встановлена як один, так і два спіральних бар'єри Кайман.\nСпіральний бар'єр Кайман для паркану виготовлений з колючого дроту Кайман діаметром 3,8 мм, який має сердечник з високовуглецевого пружинного дроту діаметром 2,8 мм та гострі ріжучі шипи з оцинкованої сталі товщиною 0,5 мм. Цинкове покриття сердечника – 100 г/м2 та колючої стрічки – 140-290 г/м2 дозволяє надійно захистити колючий дріт Кайман від корозії та забезпечити спіральним загородженням з нього тривалий термін служби. У конструкції спірального бар'єру Кайман використані скоби типу Супер з оцинкованої сталі товщиною 1,5 мм та довжиною 45 мм, призначені для з'єднання колючого дроту діаметром від 3,8 мм. Закріплення спіральних загороджень Кайман на стовпах паркану здійснюється за допомогою в'язального та натяжного дроту, а також стрічкових скоб типу Супер для кріплення загородження до натяжного дроту.\nПаркан зі спірального загородження Кайман є надійним і ефективним засобом інженерного захисту об'єктів, але його захисні властивості та термін служби залежать від якості монтажу конструкцій огорожі і спіральних колюче-ріжучих загороджень. Це досить складна і небезпечна робота, яку краще довірити професіоналам. Наші фахівці можуть швидко і якісно звести паркани з спірального бар'єру Кайман будь-якої необхідної конструкції та протяжності, надійно захистивши периметр будь-якого об'єкта.\nДіаметр спіралі, мм, до