18/04/2019 Тетяна Колядич 0 коментарів\nВ МБК «Залізничник» любителів природи рідного краю, Поліського довкілля зібрала чудова нагода – ювілейна дата Рівненського природного заповідника. Адже рівно 20 років тому 3 квітня Указом Президента України його створили з метою збереження в природному стані типових та унікальних природних комплексів українського Полісся.\nПершим до присутніх звернувся директор заповідника Василь Бачук, який очолює його з 2002 року. Керівник пригадував нелегкі часи становлення РПЗ, добрим словом згадував своїх попередників-професіоналів, не жалів похвали й для нинішніх колег, адже, вважає, в установі працюють віддані природоохоронній справі люди, трудолюбиві працівники та науковці.\n«Починалось усе з нуля. Але очі бояться, а руки роблять, як-то кажуть. З допомогою небайдужих людей, товаришів, власних зусиль облаштували належні умови для праці. Заповідник поволі розбудувався. У 2005 році завершили ремонт адмінприміщення, викупили його. Поступово створювали матеріально-технічну базу. А головне, формувався колектив спеціалістів, які виконують завдання, поставлені перед природними заповідниками», – зазначив Василь Бачук.\nДо 2014 року на території України було 19 природних заповідників, серед яких Рівненський – другий за розміром. Він розташований на півночі Рівненської області в межах Володимирецького, Дубровицького, Сарненського та Рокитнівського районів. Його територія об’єднує значні за площею болотні масиви, які збережені в природному стані. Основними напрямками роботи закладу є не лише природоохоронна діяльність, а й наукова, еколого-просвітницька. З 2007-го тут діє еколого-просвітницький центр, який показує хороші результати.\nЗа словами директора РПЗ, у світовій практиці прийнято, що заповідні території повинні займати не менше 15% території країни. В цілому в Україні цей показник ледве досягає 5%. Рівненщина ж світової норми дотримується (майже 15%), перш за все, за рахунок територій РПЗ. Тож сподіваються, що надалі показник зростатиме завдяки створенню національних природних парків.\nЗрозуміти, наскільки важливою є діяльність заповідників та їхніх працівників, допоможуть цифри. «Якщо в цілому вчені-ботаніки нарахували на українському Поліссі приблизно 3000 видів рослинного світу, то в нашому заповіднику (достовірно встановлено) зібрано в гербарій зразки 1300 видів, тобто більше 40%. Це свідчить, що місце розташування заповідника обрали правильно. Тому наше завдання примножувати його багатства, виявляти нові види, досліджувати їх», – пояснив керівник РПЗ.\nДетальніше про функціонування Рівненського природного заповідника розповів заступник директора з наукової роботи Ростислав Журавчак. Помітно, що з кожним роком обсяги роботи, активність, кількість проектів і заходів, ініційованих працівниками, зростали. Тут постійно займаються просвітницькою роботою, активно співпрацюють із навчальними закладами з усієї області. Традиційними тут стали різноманітні конкурси, ознайомчі екскурсії та навчальні лекції для природолюбів.\nЗа ці 20 років у заповідника з’явилося багато друзів, однодумців, колег. Тож, аби поділитися досвідом у сфері збереження природи, на свято завітали чимало гостей, серед яких освітяни Сарненщини, міський голова Світлана Усик, представники ЗМІ, заступник директора по роботі з дітьми районної бібліотеки для дітей Валентина Гольонко, поетеса Тетяна Корнійчук. Кожен з них дякував колективу РПЗ за співпрацю та турботу про збереження природи, а отже, і майбутнього.\nУрочисті привітання доповнила також тематична концертна програма за участі творчих колективів, місцевих вокалістів. А учні ЗОШ № 4 підготували винуватцям дійства сценку-сюрприз.\nНасамкінець присутні за частуванням креативного торта із зображенням емблеми РПЗ змогли поспілкуватися між собою та подивитися природничу виставку.\n«Небесну сотню, Господи, прийми»\n20/02/2016 Колядич Вікторія 0


Біля узбережжя Албанії знайшли 300 давньоримських амфор | NewsMarket - Новини України та світу\nБіля узбережжя Албанії знайшли 300 давньоримських амфор\nНовини світу. 23 серпня. Біля узбережжя Албанії археологи виявили останки давньоримського торгового корабля, на борту якого знаходяться близько 300 глиняних амфор для вина.\nАмфори лишилися практично неушкодженими\nЯк повідомляє Associated Press, затонулий біля I століття до нашої ери корабель, імовірно, віз албанське вино в західну Європу.\nГрупа дослідників у складі американської організації RPM Nautical Foundation і фахівців з Албанського інституту археології виявила римське судно на глибині близько 50 метрів біля узбережжя портового міста Влора в 140 кілометрах від албанської столиці. За словами одного з учасників археологічної експедиції доктора Адріана Анастасія (Adrian Anastasi), останки римського судна можна віднести до 10 найбільш цікавих з наукової точки зору знахідок, виявлених в Середземномор’ї.\nЯк припустив керівник наукової експедиції Джордж Робб (George Robb), вантаж албанського вина швидше за все призначався Іспанії та Франції. У ту епоху давня Іллірія (на території якої розташовується сучасна Албанія) вважалася найбільшим постачальником вина в західні регіони Римської імперії.\nЗнайдений вантаж особливо цікавий тим, що більша частина амфор залишилася без ушкоджень. Однак за дві з гаком тисячі років солона вода пошкодила герметичні заглушки в горловинах глеків і вина в них не залишилося. Зразки амфор в даний час відправлені на археологічну експертизу, а саме місце аварії корабля поки що вирішено залишити в таємниці. Продовження дослідницької експедиції намічено на наступний рік.\nУкраїна майже припинила транзит російської нафти\nЯмайка подвоїть туристичний податок


Головна » ГОЛОВНА » Новини » Всі новини » У Хмільнику чекають на ремонт будинку культури\nУ Хмільнику чекають на ремонт будинку культури Роздрукувати\n20 січня про стан справ у соціальній та економічних сферах розвитку Хмільницького району доповів голова райдержадміністрації Олег Томашук. Він звернувся до присутніх голови обласної державної адміністрації Івана Мовчана та голови обласної Ради Сергія Татусяка з проханням посприяти отриманню виділених минулоріч 800 тис.грн. на ремонт районного будинку культури. Адже незабаром будівля стане головним майданчиком Міжнародного економічного Форуму, запланованого на 15-16 травня 2014 року.\nСтосовно загально обсягу вже відремонтованих об’єктів культури, то за словами керівника профільного управління Марії Скрипник, Хмільниччина увійшла до п’ятірки кращих районів із показником у 25 об’єктів.\nЗ-поміж нагальних питань районний керівник назвав і ремонт місцевих доріг, загальна протяжність яких складає 420 км. На частині з них покриття взагалі відсутнє, тому асфальтні негаразди стають однією із головних причин відмови приватних перевізників у здійсненні рейсів територією району.\nХарактеристику медичній галузі дала директор Департаменту охорони здоров’я облдержадміністрації Лідія Діденко.\n– Хмільник належить до низки районів із розгалуженою системою медичних закладів. Попри це, якість закладів поліпшується, зокрема, проведено ремонти у 28 з ФАПах. Міський голова Василь Грушко, доповідаючи про підсумки року, додав, що районні медичні установи не фінансуються з місцевого бюджету, однак міське керівництво не стоїть осторонь. Наприклад, для покращення матеріально-технічної бази Хмільницької центральної районної лікарні, обласному бюджету надано 60 тис.грн. для придбання обладнання у хірургічне відділення. Крім того, перераховано 100 тис.грн. коштів до обласного бюджету для проведення ремонту станції швидкої допомоги.\nЗагальна кількість залучених на соціально-економічний та інфраструктурний розвиток коштів становить понад 17 млн.грн.\nПовернутись Створено: 21 січня 2014 року, 14:46 Переглядів: 1450


Погода в Україні 11 березня - на більшості території країни дощ, вдень до +17 | РБК-Україна\nПогода на сьогодні: в Україні, крім півдня, очікуються дощі, температура до +17\nНовини » Суспільство 11.03.2019 - 08:00 Новость на русском\nІлюстративне фото (УНІАН)\nУ Києві дощ, вдень до +9\nПогода на сьогодні: 11 березня 2019 року на майже всій території України дощі, без опадів лише на півдні, температура повітря вдень підніметься до +17. Про це повідомляє РБК-Україна з посиланням на Гідрометцентр при Державній службі з надзвичайних ситуацій.\nЗа даними синоптиків, на заході очікуються дощі, температура повітря вдень від +5 до +10, вночі від +2 до +7. На півночі України теж очікуються опади, вдень від +7 до +9, а вночі від +1 до +3. У центрі також дощ, вдень від +7 до +14, вночі від +1 до +5.\nУ східних областях очікується дощ, температура вдень від +10 до +13, вночі від +1 до +3. На півдні України сьогодні без опадів, вдень від +12 до +17, вночі від +1 до +7. У Криму без опадів вдень від +13 до +15, вночі від +5 до +7.\nПогода в Україні 11 березня 2019\nУ столиці України 11 березня очікується дощ, вдень від +7 до +9, вночі від +1 до +3, вітер північно-західний, 7-12 м/с.\nПогода в Києві та області 11 березня 2019\nСиноптики розповіли про погоду в Україні 11 березня В США без електрики залишилися десятки тисяч людей\nНовини України ГідрометцентрПогода\nКількість жертв нападу бойовиків у Малі досягла 134 осіб


Затравлю всіх, – Кива вилався після розслідування про купи золота у нього вдома - Україна новини - 24 Канал\nЗатравлю всіх, – Кива вилаявся після розслідування про "купи золота" у нього вдома\n2 грудня 2021, 10:32 Читать новость на русском\nКива вилався після розслідування про купи золота у нього вдома / suspilne.media\nЖурналісти заявили, що в будинку Іллі Киви під час обшуків знайшли "купу золота та картину, на якій він зображений в образі диктатора Беніто Муссоліні". Сам нардеп від ОПЗЖ відреагував на такі заяви досить різко.\nКива заявив, що журналісти "будуть відповідати". Він навіть вимагає від розслідувачів "Бігус.інфо" вибачень і спростувань.\nДо теми Під час обшуків у Киви знайшли купу золота й цікаві картини – Bihus.Info\nЗверніть увагу! 2 грудня Денис Бігус опублікував відео, в якому заявив, що розслідування про Киву не відповідає дійсності, та вибачився за помилку своєї команди. Він пояснив, що джерело в правоохоронних органах, якому довірились журналісти, повідомило неправдиву інформацію.\nКива каже, що "суспільство потребує очищення"\nНардеп пригрозив, що "затравить" у судах всіх, хто "кинув тінь" на його нібито чесне ім'я. Також, на думку Киви, "суспільство, що деградує, заслуговує очищення".\nЗа все це ви будете бігти як собаки подерті, голі та босі!\nВін закликав бути готовими до цього, оскільки всьому свій час.\n"Золото й картини" вдома у Киви: що відомо\nЖурналісти оприлюднили розслідування, у якому зазначили, що правоохоронці під час обшуків "знайшли у Киви дорогоцінності". Наприклад, майже десяток злитків золота на суму понад в 1 мільйон гривень, близько 500 тисяч доларів готівкою, а також понад 300 тисяч гривень в автомобілі.\nКрім того, начебто знайшли цікаві картини. На одній з них Кива зображений в образі італійського диктатора Беніто Муссоліні, на іншій – він разом з однопартійцями Віктором Медведчуком та Вадимом Рабіновичем намальовані як головні персонажі радянського фільму "Кавказька полонянка". Згодом розслідувачі вибачилися за помилковий матеріал.\nТекст поста Іллі Киви:\nЧергова порція брехні та фейків від Бігус.інфо!\nСистемна дискредитація протягом кількох років з боку цих пройдисвітів призвела до того, що вони перестали навіть перевіряти те, що їм передає замовник.\nНастав час відповідати за все! За нафтопереробну установку, яку ви назвали жомовою ямою, за плагіат та помилки в науковій роботі, а за фактом – "недостатньо новизни", за брехню із золотими зливками та пачками грошей. За все це ви будете бігти як собаки подерті, голі та босі!\nВимагаю від усіх ЗМІ, які поширили вчорашні фейки Бігус.інфо, негайних спростувань та вибачень. Навчіться перевіряти інформацію, а не сліпо вірити шахраям.\nПодробиці сьогодні на брифінгу у приміщенні парламенту о 12:00!


У Львові викрили розповсюджувача наркотиків під час здійснення ним закладок — ПроЗахід новини\nОпубліковано: 14:41, 12.10.2020\nЗа вказаною адресою негайно виїхали слідчо-оперативна група Галицького відділу поліції, співробітники управління протидії наркозлочинності поліції Львівщини та патрульні поліцейські. На місці події правоохоронці викрили зловмисника, який саме здійснював закладки психотропних речовин, та вилучили у нього 116 пофасованих поліетиленових пакетиків із речовиною білого кольору, ззовні схожою на психотропну речовину «PVP», вагою 116 грамів. Загальна вартість вилученого складає близько 37 тисяч гривень.\nЯк встановили правоохоронці, зловмисник, 18-річний мешканець міста Яворів, використовуючи месенджер Телеграм, здійснив 14 закладок на території Львова.\nЗа фактом слідчі Галицького відділу поліції за процесуального провадження Львівської місцевої прокуратури № 1 відкрили кримінальне провадження за ч.1 ст. 307 (Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів) Кримінального кодексу України. Санкція статті передбачає покарання – позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.\nОкрім того, у ході проведених слідчих дій було виявлено 7 місць, де зловмисник попередньо здійснив закладки, з яких вилучено 7 поліетиленових пакетиків, замотаних у зелені та білі стрічки. Ще 7 закладок на момент огляду були порожніми, оскільки психотропні речовини вже були отримані наркозалежними особами.\nУсе вилучене поліцейські скерували керували на експертне дослідження.\nДосудове розслідування триває. Проводяться слідчі дії з метою встановлення каналу надходження психотропних речовин розповсюджувачу.\nгунп львівщина закладчик наркотики Львівщина новини західної україни новини Львівщини Новини прозахід. поліція Львівщини


Інформацію з "чорних ящиків" Боїнга Flydubai витягли. Якість хороша\nсереда, 16 жовтня 2019, 20:38\nЗ "чорних ящиків" Боїнга, що розбився в аеропорту Ростова-на-Дону, вдалося скопіювати інформацію про політ.\nПро це повідомив заступник голови Міждержавної авіаційної комісії (МАК), Сергій Зайко, передає Slon.\n«Параметричний реєстратор розкритий, відновлено зруйнований кабель, вивчений модуль пам'яті, підключений. Проведено копіювання інформації, вона отримана. Якість інформації хороша. Самописець працював аж до зіткнення із землею. Це тільки початок процесу. Можемо говорити, що запис є і належить нашому польоту», – сказав заступник голови МАК.\nЧитайте також: Експерти про катастрофу Боїнга: Поки навіть неясно, скільки було спроб сісти\nРаніше повідомлялося, що "чорні ящики" літака мають сильні механічні пошкодження.\nНагадаємо, Boeing 737-800 авіакомпанії Flydubai, що летів з Дубая в Ростов-на-Дону, розбився в ніч на 19 березня при повторному заході на посадку. На борту знаходилися 55 пасажирів і сім членів екіпажу, у тому числі вісім громадян України. Всі вони загинули.\nСеред можливих версій аварії розглядається помилка екіпажу, технічна несправність літака і складні погодні умови.\nфото: прес-служба МАК


Вибираємо блешню для зимового блесненія Рибалка в подмосковье-Літня і зимова риболовля! » Сайт о рыбалке\nВибираємо блешню для зимового блесненія Рибалка в подмосковье-Літня і зимова риболовля!\nЗимова блешня відрізняється від літньої конструкцією і грою. Вона грає при своєму зануренні у воді після коротких, невеликих помахів вудилищем під час лову. Зимові блешні виготовляються більш вузькими, а для збільшення їх тяжкості напоюються свинець, олово або третнік. Центр ваги блешні зазвичай зміщується до головної частини, щоб занурюється у воду блешня йшла в сторону від прямої лінії. При цьому блешня, перевалюючись з боку на бік, робить рухи, які залучають хижу рибу.\nУловістость блешні залежить багато в чому від її правильного виготовлення, від умов застосування (глибини занурення, наявності течії, товщини леси і т. п.) і, нарешті, від майстерності самого рибалки. Так, хороша, уловиста блешня в руках іншого рибалки не дає успіху тільки через невдалу техніки блесніння. Все це необхідно врахувати, вибираючи потрібну блешню. Якщо Вас цікавлять методи уловистий блесніння, то можете подивитися мою статтю Зимова ловля на блешню.\nДрібні зимові блешні, довжиною до 30-35 мм, застосовуються найчастіше при лові окуня, тому їх і називають окуневих. Зазвичай це вузькі металеві пластинки з припоєм, зміщеним до гачка, впаяний в головній частині блешні. Дрібні зимові блешні часто роблять литими зі свинцю, третніка, олова або випилюють з шматочка міді, латуні або бронзи.\nЗимові блешні за формою і грі діляться на два основних види:\n* блешні коливаються, повільно опускаються у воді, роблять бічні руху, з невеликим утяжелением до голови, що мають овальну, плоску, ромбовидної або тригранну форму, менших розмірів і добре відполіровані.\n* Блешні пірнаючі, що падають прямовисно, вузькі і довгі, з невеликим вигином, обтяжені до гачка.\nПерші більше підходять при лові в тіховодье, на невеликих глибинах (до 3-4 м), другі - на протязі, а також на глибинах від 3 до 12 м. При великих глибинах на грі блешні вже помітно позначається довжина леси і опір води, тому доводиться застосовувати блешні поважче.\nСередні і великі зимові блешні застосовуються для більш великих хижих риб - щуки, судака, гольця, кумжи та ін\nПри зимової ловлі на блешні можна робити довгі помахи, швидкі різкі рухи і рухи, що викликають дрібне тремтіння блешні. Коливні блешні повинні більше бути в сильному русі, ніж прямовисно занурюються блешні. Риба часто бере блешню, що коливається при поверненні її в початкове положення. Рука може не відчувати такого хвилюючого ривка, як при лові прямовисно занурюється блешнею. Покльовки виявляються ослабленням волосіні. Необхідно відразу ж підсікти, інакше риба встигне виплюнути шматочок металу. Щоб блешня плавала правильно і щоб відразу побачити ослаблення волосіні, лунка повинна бути очищена від шуги.\nПорада: Якщо ви ловите хитаються блешнями, прагнете ловити поодинці і нишком, щоб не зявився поруч недосвідчений риболов і не завадив що почався багатообіцяючому клюванню свердлінням лунок.\nДля лову щуки краще вибирати більш широкі, повільно занурюються блешні білого або жовтого кольору, оснащені підвісним гачком трійником або двома одинарними гачками, упаяними впоперек площини блешні. Блешні з упаяними гачками мають свою гідність: у них при зануренні гачки не закидайте на блешню, як це буває з підвісними трійниками.\nПри лові на тіховодье краще користуватися легкими блешнями, а на течії - тільки важкими, причому вага їх підбирається в залежності від швидкості течії і глибини. В кінці зими щука часто тримається недалеко від берегів, і тому необхідність застосування для неї важких блешень в цей період зменшується. Що ж стосується судака, то його доводиться ловити іноді й на стрижні річки, наприклад, нижче гребель, а це можливо лише з важкою блешнею.\nСудакова блешні більш вузькі, ніж щучі, причому найкращі з них з двох сторін робляться з латуні, міді, сталі або срібла. Припій знаходиться між двома пластинками. При такій конструкції блешні кількість сходів судака помітно зменшується. При сильному стисненні щелеп риби мякий припій не дозволяє надійно підсікти її. Зуби судака кілька грузнуть у свинці і третніке, а по нагартована металу - ковзають.\nЩоб уникнути сходів судака при клюванні поперек блешні, застосовується блешня з підвісним, відстібними від неї гачком-двійником. Він висить на тонкому сталевому повідку, закріпленому в заводні кільця. Гачок притиснутий до блешні тонкої мідної зволіканням, пропущеної в наскрізний отвір біля центру блешні і злегка загнутої в бік. При клюванні зволікання легко розгинається, і гачок-двійник, встромившись в мяку тканину рота риби, відстібається від блешні.\nЗаслуговують на увагу блешні, в яких точка їх прикріплення до лісі або поводку розташовується на бічному ребрі або близько центру ваги блешні.\nТрійники на блешні зазвичай маскують червоними шерстинками. Нижню частину блешні з поодиноким гачком обмотують яскраво-червоними шелковінкамі або фарбують червоним лаком. Маскування червоною вовною гачків на зимових блешня повинна бути незначною: надлишок вовни заважає вільній грі блешні при її зануренні.\nСеред великої кількості великих зимових блешень можна рекомендувати щучью, Власовський, Василівський, черепашку, горизонтальну, чортика. Існує безліч різноманітних блешень, як зарубіжних, так і вітчизняних, не рахуючи саморобних, виконаних руками майстрів-рибалок.\nПереглядiв: 11-06-2015, 17:36


Конг: Острів черепа - Муніципальний кінотеатр ім. Т.Г. Шевченка. Кинотеатр Шевченко Хмельницкий\nKong: Skull IslandКонг: Острів черепа Розклад сеансів 16 - 22 березня\nПодії розгортаються в 70-ті роки минулого століття на одному з островів у Тихому океані.\nГрупа дослідників на чолі з капітаном Джеймсом Конрадом (Том Хіддлстон) відправляється вглиб острова.\nПодібні експедиції ніколи не викликали проблем ні у кого із членів команди.\nЦе повинно було стати скоріше легкою захоплюючою прогулянкою, аніж чимось небезпечним.\nОднак цього разу те, що вони побачили, зруйнувало всі їхні уявлення про світ.\nЇм на шляху трапляється величезна істота, яка вважає себе повноправним господарем острова.\nФентезійний бойовик «Конг: Острів черепа» зняв режисер Джордан Вот-Робертс («Долина смерті»).\nНаписанням сценарію зайнялися відразу три автори.\nПро майбутню картину заговорили влітку 2014 року.\nЗйомки проходили на Гавайях, у В'єтнамі та Австралії та тривали з жовтня 2015 по березень 2016 року.\nСпочатку вихід фільму на екрани очікувався в листопаді 2016, однак пізніше був перенесений на 10 березня 2017 року.\nЗ 09 березня 2017, орієнтовно по 29 березня 2017\nЗалиште Ваш відгукВаше ім`я: Ваш відгук: 12345Ваш відгук: Встановіть цей прапорець, щоб підтвердити, що ви людина.Відправити СкасуватиДодайте Ваш відгукКонг: Острів черепаЗагальний рейтинг: 0 відгуків\nЗалиште Ваш відгукВаше ім`я: Ваш відгук: 12345Ваш відгук:   Встановіть цей прапорець, щоб підтвердити, що ви людина.Відправити     СкасуватиДодайте Ваш відгукКонг: Острів черепаЗагальний рейтинг:   0 відгуків


Ректорат Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника вітає колектив кафедри біохімії та біотехнології з вагомими здобутками у науковій і освітній сферах — briz-info\nРекторат Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника вітає колектив кафедри біохімії та біотехнології з вагомими здобутками у науковій і освітній сферах\nОстанніми роками в Україні створили рейтинг ефективності науковців і установ на основі наукометричної бази даних SciVerse Scopus.\nУ загальному рейтингу науковців України завідувач кафедрою професор В. Лущак посідає 48 місце, а серед науковців навчальних закладів (ВНЗ) він посідає 9 місце.\nУ рейтингу науковців України з категорії ''Медицина та науки про життя'' В. Лущак посідає 14 місце, а серед науковців ВНЗ тут він посідає 1 місце (режим доступу: www.jsi.net.ua/scopus/ratings_sci/index_bioc.html). Добрі показники мають і учні професора В. Лущака. Так у Рейтингу молодих учених України кандидати біологічних наук О. Лущак і О. Кубрак посідають відповідно 9 і 33 місця.\nЗараз троє молодих співробітників кафедри тимчасово працюють у престижних університетах Західної Європи: О. Кубрак в університеті м. Стокгольм (Швеція), О. Лущак в університеті м. Гельдельберг (Німеччина), а Б. Ровенко в університеті м. Хельсінки (Фінляндія).\nКілька тижнів тому ненадовго повернулась в Україну ще одна співробітниця кафедри біохімії та біотехнології Л. Лозинська, яка скоро повинна буде продовжити свою роботу у найкращому дослідницькому університеті Швеції – Лундському. Варто зазначити, що робота названих молодих науковців у закордонних університетах фінансово забезпечується грантами, які вони виграли у країнах, де працюють.\nУ значній мірі 12 місце, яке посідає наш університет по науці серед ВНЗ України, забезпечується завдяки науковій роботі кафедри біохімії та біотехнології.\nКолектив ВО "Карпати" висловлює співчуття діткам, батько яких загинув, рятуючи їх


Чорне море від 300 грн, Азовське від 150 грн за добу: сезон відпусток не тішить українців цінами - Гроші - TCH.ua\nЧорне море від 300 грн, Азовське від 150 грн за добу: сезон відпусток не тішить українців цінами\nГроші 7 червня 2018 04:23\nКількість переглядів 12415\nВідпочинок цьогоріч не вийде дешевим.\nСезон відпусток розпочався, і за прогнозами туроператорів відпочинок цього літа суттєво вдарить по кишенях українців. Майже на 20% подорожчали путівки до Туреччини та Єгипту, відчутно кусаються і ціни на морських курортах України, йдеться в сюжеті ТСН.19:30.\n"Якщо немає фінансів поїхати в Європу – Україна, в нас дуже багато не відкритих напрямків є. Найближчим часом хочемо по Україні, причому наметом хочемо спробувати", - кажуть тревел-блогери 40-річний Вадим 32-річна Аня Гриненки з Києва. Експерти додають, що намети, відпочинок "дикуном", бронювання заздалегідь та індивідуальні домовленості із власниками готелів дозволяють відпочити економно. Адже ціни на вітчизняних курортах щосезону зростають, і найдорожчим лишається відпочинок на Чорному морі. "Цінова політика піднялася, в середньому, на 10-15%. Економ-варіанти у приватному секторі завжди можна знайти, вартість їх у сезон приблизно 300-350 гривень. Але тут туалет у дворі, вода за розкладом", - пояснила менеджер з розробки турів Тетяна Кіхно.\nВідео Напрям відпустки: туроператори попередили про здорожчання путівок\nЗа прогнозами туроператорів, відпочинок цього літа суттєво вдарить по кишенях українців. Майже на 20% подорожчали путівки до Туреччини та Єгипту. Відчутно кусаються і ціни на морських курортах України. Тож на чому заощаджують українці, щоби відпочити, та які напрямки вибирають – далі у сюжеті ТСН.\nТСН. 19:30 6 червня 2018 20:52\nЗасмаглі та сповнені вражень кияни Вадим та Катя щойно повернулися з Іспанії. Бюджет їх тижневої відпустки склав 36 тисяч гривень, ці гроші збирали майже рік. "Фотографій більше тисячі, вражень купа – всім радимо", - кажуть вони. Та пояснюють, що за такі гроші, які вимагають в Україні, простіше поїхати за кордон. "Просто взяти і зібрати. Не купувати телевізори, телефони, а зібрати протягом року грошики, поїхати і не шкодувати про це", - кажуть вони.\nФотогалерея Відпочинок на Кіпрі – що чекає туристів на батьківщині Афродіти (3 фото)\nГоловне – поставити мету, погоджується 29-річний менеджер з Києва Андрій Ющенко. З планами на літо, він вже визначився – відпочити збирається в Єгипті. За сім днів вікенду на двох готовий викласти тисячу доларів. "Щойно починаєш слідкувати за своїми видатками – починаєш заощаджувати та відкладати, бо бачиш, що на нісенітниці не треба витрачати", - пояснив він. А в турагенціях кажуть, що навіть в умовах суттєвого подорожчання турів бажаючих відпочити вистачає. До того ж, українці освоюють нові напрямки, як Албанія. "Проживання там в порівнянні не дуже дороге, і там дуже дешева їжа", - пояснюють фахівці.


Мій розстріляний вуйко | Народні блоги\nпоет вірші заслання соловки розстріл\nverbicky | 11.06.2007 15:11\nПро життя поета Марка Вороного\nЙого розстріляли за 5 років до мого народження. У нього нема навіть могили – лежить він разом з тисячами невинно убієнних в загальній могилі на Соловках. Ні разу не могли побувати там його рідні та друзі. Від нього залишилась лише збірочка віршів "Форвард", видана в 1932 році, та 500 віршів, зібраних директором інституту літератури ім. Шевченко Сергієм Кальченко. Тільки ті вірші так і не знайшли видавця. Померли його друзі і знайомі, при Берії розстріляли його катів і тепер про нього не знає ніхто, крім рідних. То ж щоб зовсім не щезла пам'ять про талановитого поета, розповім про нього Вам я.\nНародився Марко Вороний 19 (5) березня 1904. Мати – столбова дворянка, дочка автора слів "Ще не вмерли України", Віра Миколаївна Вербицька-Антіох. Батько – отаман тогочасного українського письменництва – Микола Вороний. Хрещеним батьком Марка був батьків побратим Михайло Коцюбинський. По пропозиції діда назвали його в честь друга-наставника діда -Афанасія Марковича, який свої "Українські оповідання" підписав родовим псевдо "Марко Вовчок". Тяжке і гірке життя прожив Маркович. Ще гірше прийшлось названому в його честь Марку. Вже через кілька днів після хрестин Віра вигнала чоловіка. (Під час її вагітності їздив Микола по справам "Просвіти" до свого друга Івана Франко у Львів. Завітав з ним до театру, в якому колись працював. Побували на вечері в честь старої артистки Любові Ліницької, який завершили у номерах. От їх фото, з оголеними артистками на колінах, і вислали львівські доброзичливці Вірі Вербицькій. Віра протрималась лише до хрестин, зоб син не ріс безбатченком, а потім показала Миколі на двері. Він навіть спробував покінчити життя самогубством. Та вона залишалась непохитною. Що правда, Микола Андрійович добився, щоб Микола мав право навіщати сина. Мало того, коли він залишав чергову квартиру, відбуваючи у відрядження, свої речі він переносив до Вербицьких і жив у них, поки не знаходили нової квартири. Одна з таких ночівель закінчилась тим, що у 1908 році Віра народила ще одного сина – Дмитра. Та ріс він не Вороним, а Вербицьким!\nЖили вони в садибі Вербицьких по вул. Успенській (тепер Антонова-Овсієнко).З-за кованих особисто Дмитром Лизогубом воротами та парканом, виглядав оточений заростями бузку та троянд старовинний дім. За ним величезний сад, весною у заметі вишневого та яблуневого квіту спускався до озера, в якому плавали дикі качки та міряли воду величні чаплі...Жили дружно. Дідусь з бабусею, їх незаміжня дочка Ольга та сімейство Федора Миколайовича – сестри Марка Талюся та Муся. Микола Миколайович Вербицький-Антіох одружився і жив окремо, але його дочка Ната, а згодом і друга дочка Ірина (моя мати), фактично росли теж у Вербицьких. Вже в 6 років, бабуся Катерина по Шевченковому "Букварю" навчила Марка читати. В 7 років його віддали до гімназії... Це треба було бачити, як вдягнений в шинель до п'ят, кругловиденький, рум'яний Марко поважно котиться до гімназії по одній стороні вулиці, а по протилежній дріботить, оглядаючись на всі боки тітка Ольга. Побачить пса і кидається до Марка. Він же негайно починає репетувати так, що та бідна псина кидається навтьоки, а тітка Ольга на свій бік вулиці...\nСвого хрещеника регулярно відвідував Михайло Коцюбинський з почтом своїх літгуртківців. Був там і вічно переляканий худезно-довжелезний Павлусь Тичина і на потіху малого Марка завивав, неначе псалми свої вірші. Та куди було його віршам до співучих рядків Маркової ровесниці Ладі Могилянської. Вона, а не Тичина була для нього з раннього дитинства взірцем поезії. В 1914 переїхали в Чернігів з Варшави Юркови. На художній виставці в Дворянських зборах вони познайомились з сімейством Вербицьких. Федір Миколайович допоміг їм орендувати садибу свого вуйка Петра Крашевського по сусідній вулиці Лісковицькій. Юркови стали частими гостями Вербицьких. Була у них дочка, Ольга, ровесниця Марка та Син Ігор, на два роки старший. Спочатку Марко тільки й знав, що битись з Ігорем. Та от як все закінчилось. Весною 1915, під час розливу, вони вирішили битись один на один до перемоги на острівці, що в озері біля садиби. Вкрали у сусіда човен, переплили на острів, розмітили ринг і стали боксувати. Сусіда помітив зникнення човна і на другому підпливши до острова, тихенько забрав свого човна. Хлопці добряче від гамселили один одного і, так і не вирішивши, хто ж переміг, стали збиратись додому. Пішли до човна, а його нема. А на дворі ще досить прохолодно. От і чимчикували по острову, доки їх не помітила там сусідка Люся Пустосмєхова. З того часу Марко і Ігор стали побратимами, а Люся Пустосмєхова – коханням Ігоря. Якщо Марко був першим учнем у класі (ще б пак, дід же навчав всіх його вчителів), то Ігор чи не останнім в класі, зате першим в гімназійному літгуртку. Його вірші переписувались і блукали по всьому місту. Ніхто не повірить, що маючи такого друга, як Ігор Юрков і таку подругу, як Ладя Могилянська, Марко нічого не писав. На свій день народження у 1915 він, разом з сестрами Талюсею, Натою та Мусею і молодшим братом Дмитром випустили сімейний журнал, який ілюструвала Муся (сторінку додаю). Вже помер хрещеник, тому журнал поніс він на рецензію до художника-поета Михайла Жука, який прийняв у Коцюбинського літгурток. Після цього вся молодь Вербицьких стала членами цього гуртка, а разом з ними і Ігор Юрков. Зіркою гуртка була краща подруга Талюсі Ладя Могилянська. У гімназійному альбомчику Талюсі тих днів зберігся її віршик, який закінчується словами " Десь там кінчається небо і починаюся я". На все життя сестри Вербицькі запам'ятали її вірша:" "Щоденно тануть голубi простори. Щодня все бiльш замріяна печаль. Дерева обнялись – i хтось смертельно хворий дістав в останній раз бурштини i кораль. Ти не моя, ти тільки осінь, осінь. Не хочу я твоєї глибини. Нехай ранками скам'янили роси розкажуть пошепки мої мрійливі сни"... Так вже повелось з легкої руки Миколи Андрійовича Вербицького, що в тогочасному Чернігові розмовляли російською, а от інтелігенція писала виключно українською. Панство, чиновники жили своїм життям, а Вербицькі залишались у Світі Поезії. Та от спалахнула Лютнева революція. Місто заполонили веселі люди у червоних бантах. Росія визнала незалежність України. Та на цьому все і залишилось. А потім їх світ і долю висадив в повітря жовтневий переворот. У відповідь в Києві створили УНР, а на Галичині ЗУНР. Вони об'єднались і до Чернігова приперлись львівські січовики. Розмовляли вони галицькою говіркою, так не схожою на полтавський діалект, звичний для Чернігівців. Ще й вимагали, щоб всі так говорили й писали. Вони настільки остогиділи міщанам, що ті раділи, коли до міста підступили загони їх земляків Миколи Щорса та Юрка Коцюбинського. Знали б вони, що їх чекає. Замість Юрка, в Чернігів, вирізавши під Крутами нечисленний загін хлопчаків-гімназистів (дебелі січовики спокійно дивились, як п'яна матросня ріже дітей) влетіла "залізна дивізія" Муравйова. Почались грабунки. Почалось знищення "гнилої інтелігенції". Порубали на куски вуйка Григорія Вербицького, поміщика з Ріпок. Біля садиби Вербицьких п'яні патрульні закололи штиками красуню-гімназистку Тому Мещерську. 14-річний Марко пише:\nО пам'ятаю, розкинувши косами\nМайже рік косила Чернігів червона чума. Та на початку жовтня 1919 у Чернігів стрункими рядами увійшов офіцерський батальйон генерала Драгомирова. В його обозі їхав тяжко поранений при Льодовому поході Лавра Корнилова штабс-капітан Микола Миколайович Вербицький. Його комісували по стану здоров'я. На місто вуйка став Олександр Вербицький, якому виповнилось 20. Добровольцями в Білу Гвардію записались і Ігор Юрков з Марком Вороним. Їх зразу ж направили на військове навчання до Єкатеринодару. А там виявилось, що Марку нема 16. Дітей в Білу Гвардію приймали тільки за розпорядженням особисто Денікіна. Марку він відмовив. Дали хлопцю місячне утримання, гроші на одяг та дорогу і порадили добиратись через фронти додому. Та Марко лишився у Катеринодарі у свого вуйка Григорія Вербицького, відомого земського лікаря. Коли Катеринодар зайняли червоні і вішали буржуїв, професорів та поранених денікінців, сім'ю відомого лікаря не зачепили.\nВ 1920 Марко повернувся в батьківський Чернігів. Та це вже було чуже, вороже місто. Друзі були вбиті, або далеко. Юрков вже воював на боці червоних з басмачами в Туркестані. Михайло Жук виїхав. Ладя вийшла заміж і сховалась в своїй сім'ї. Ледь-ледь за допомогою залишків гуртка Жука влаштувався вантажником в річковому порту. Сім'ю Вербицьких ущільнили, підселивши п'яницю чоботаря та механіка Млина. Рідна домівка стала чужою...\nУ 1923 повернувся з Туркестану Ігор Юрков. Не схотів жити в Чернігові і влаштувався в "Пролетарську правду" в Київ. В цей же час Микола Вороний переїхав з Варшави до Львова і став друкуватись у виданнях, які потрапляли і до Чернігова. У Марка з'явилась можливість пересилати батьку вісточки та давати вірші для друку. Юрков теж друкує його вірші у "Пролетарській правді". При цій газеті він створює літературне об'єднання, для якого Марко придумав назву " Майна". Серед поетів, які входили в це об'єднання був і відомий у майбутньому радянський поет Микола Ушаков...\nУ 1926 році, коли у Польщі до влади повернувся Пілсудський, Микола Вороний прийняв пропозицію Радянської влади і повернувся на Україну. Поселився він спочатку в тодішній столиці Харкові і очолив музичну частину оперного театру. Він запропонував Марку переїхати до нього. Марко з задоволенням кинув такий ворожий нині Чернігів і переїхав до батька. Харків здався йому настільки романтичним, що в його віршах " трамваї сині линуть в ирій"... Батько допомагає йому поступити в інститут Нар просвіти, дає змогу підробляти в театрі. Все ж Вороні не прижились у Харкові. Познайомився тут Марко з Бажаном, Сосюрою, та їм далеко було до друга сім'ї Вербицьких – Рильського і інших київських друзів. Микола Вороний добився, щоб його перевели в Київ. Тут йому виділили шикарну трьохкімнатну квартиру по вул. Львівській 16. Марко, вперше в житті отримав тут окрему кімнату, яку зразу ж заповнив свистульками, книжками та особистим причандаллям.\nВ цей час Київська громада вирішила помпезно відмітити 35-річний ювілей літературної діяльності Вороного. Йому шлють вітальні листи з усієї України. Пишуть вірші -поздоровлення Рильський, Бажан, тичина, Дмитро Тась (брат Могилянської) і ще десяток менш відомих поетів. Видають стотисячним накладом грубезну книгу його вибраного "Поезія" (1929), гонорар від якої робить його тогочасним багатієм. Сестра Муся пише: Я тоді вчилась в художньому. Жила в квартирі на горищі по вул. Львівській 14. У нас на горищі завжди було багатолюдно, а мені потрібно було вчитись. Мені Марк дав ключа то ж я спокійно приходила до Марка, відкривала двері і займалась у нього. Якось приходить старший Вороний, а я його терпіти не могла з-за його вічного "Чому ти не цілуєшся з Мариком?" А я: "Чого це я буду с ним цілуватися, он ж мій брат!" А він тоді і каже -"Добре. От у мене тут стара-стара картина, так ти її обнови!" Ну взяла я фарби і обновила її. Зробила все яскравим-яскравим, вона засяяла фарбами, як дорогоцінним камінням. Приходить Вороний: "Господи! Що ти наробила"! Ти ж зовсім зіпсувала старовину картину! А я і говорю: "Ви б сказали, що це старовинна картина, так я б зовсім її не чіпала, а так дивіться на мою картину!... Не любила я його. Я тоді студенткою була. До зими ходила в сандалях, була у мене кофта та плаття. И більше нічого. А вони ходили в модних пальтах, їли завжди такі смачно пахучі цукерки, якими почастувати не здогадувались. От якось ми йдемо з ними, а назустріч якийсь інтелігентний дядечко йде. Він і каже їм: "Така красива дівчина з такими панами йде. Ви що, не бачите, що сніг падає, а вона в сандалях. Ви самі шуби нап'яли, а вона в якійсь сіренькій кофтині!" Ой, як вони обидва почервоніли...Взагалі-то мені вуйко Борис Свєчников присилав з Москви по 10 карбованців на місяць и на ці гроші я і фарби купляла, і їла, і за квартиру платила. Іноді, правда, і Марко давав мені книжку почитати, а в ній, потайки від батька, передавав п'ятірку – десятку..."\nБатько допомагає Марку вступити на режисерський факультет Музично-драматичного інституту ім. Лисенка і перевестись з Харківського до Київського інституту КомНарПросу. Він навіть влаштовує його не кіностудію, де Марко дублює фільми з російської на українську.\nХоч Марко почав брукуватись в "Пролетарській правді" ще з 1923 ("Лягає тінню довгий вечір") і до 26 року було надруковано кілька десятків його віршів, та після приїзду батька публікації доходять до сотні. Поступивши в Музично-драматичний інститут він в якості курсової пише російською на мотив старовинної німецької матроської пісні: " Всё выше и выше, и выше/Стремим мы полёт наших птиц/ И в каждом пропеллере дышит/ ЗАЩИТА/ Спокойствие наших границ!/ (Згодом цю пісню переробили у нас Павло Герман з Юлієм Хайтом у офіційний Гімн авіаторів РККА, а у німців вона стала фашистським гімном "Хорст Вессель"). Трохи пізніше він знову російською пише " физкультурную шутейную"" Чтобы тело и дуща были молоды/ Были молоды!Были молоды!/ Ты не бойся ни жары и ни холода, и ни холода/ Закалайся, как сталь! Цю пісню переробив вже Лєбєдєв-Кумач і вона увійшла в фільм "Вратарь". Переробляли ці пісні тому, що вони стали народними, а їх автор Марко вже давно їв баланду на Соловках...\nПерший тривожний дзвінок долі пролунав ще в 1929, коли за участь у "Союзі визволення селян" заарештували Мусю, разом з подругами – Галею Левицькою та Ладею Могилянською, у яких знайшли листівки проти колективізації. Заарештували тоді 140 Чернігівців і всім впаяли десятку концтаборів. Марко зразу ж переключається на безпечні дитячі книжки і багатотисячним накладом у 1930 виходять "Будівники", "Коники", "Носоріг","Ставок". Щоб показати, що він вже перекувався і став свідомим будівником комунізму, за порадою Бажана і Рильського Марко видає збірку віршів "Форвард" (1932), квінтесенцією якої є: Зросли в нас\nТа написане без душі, викликає зворотній ефект. 23.03.1932, в "Літературній газеті" партсексот Микола Шеремет (1906-1986) поздоровляє його з днем народження статтею " Створимо бойову більшовицьку лірику", в якій пише:"... поруч з відвертою контрреволюційною вилазкою таких поетів, як Фомін, до радянської літератури приносять свій ворожий крам, старанно маскуючись та пристосовуючись, типово буржуазні поети, наприклад, Марко Вороний ("Форвард") для якого наша класова боротьба є не що інше, як гра в футбол, а всесвіт – площадка для гри: "Виходить Жовтнева команда/бутси втискають в пісок". Класовій боротьбі, ліквідації ворожих класів Марко Вороний протиставляє "вічно-живі" закони боротьби старості з молодістю, тобто біологією підміняє класову боротьбу: " Наша молодість – м'язи добрі/Тривалі нерви і здоровий апетит"\nЦим насмішкам класового ворога над героїчною боротьбою пролетарської революції треба покласти край, викриваючи й жорстоко б'ючи знахабнілу буржуазну молодь, що маскуючись пролазить інколи до літератури!...".\nВ ті часи українське НКВД ворогувало з російським. За порадою друзів і з допомогою батька Марко в 1933 переїжджає до Москви і влаштовується в журнал "Наши достижения". Та от, ревнивий Миронов вбиває кращого друга Сталіна – Сергія Мироновича Кірова. Над країною спускається ніч червоного терору. Весною 1934 приходять за Миколою Вороним. Класик радянської української літератури Іван Ле доносить на допиті 28.03.1934: " Микола Вороний. В минулому білоемігрант. Святкував при Петлюрі свій ювілей і випивав з Петлюрою: "Гетьман української поезії з гетьманом української армії"! На похоронах письменника С. Васильченком. Вороний у промові сказав таку контрреволюційну фразу: "За життя небіжчик любив українське сало і перед смертю його бажав, на жаль, не дали й перед смертю йому кришеника того сала"...Син його Марко чомусь виїхав до Москви й там працює в журналі "Наши достижения". Гадаю, що це є демонстрація перед громадськістю: дивіться, мовляв, як нам, українцям, тяжко на Україні. Мусимо свою культуру кидати й працювати на руську. І безперечно, Марко зробив це з найближчої і батьківської поради. Марко перетяг до Москви і Антоненка-Давидовича (теж прихований фашист) ".\nДрузів Миколи Вороного вже розстріляли. Та всесвітньо відомого письменника, друга Франко, ще не можна було розстрілювати. Дали йому три роки таборів, які по дзвінку з Москви, замінили на 3 роки заслання. З "Укртеатрвидаву" його звільнили, а куди треба їхати у заслання, так і не сказали. Дізнавшись про батькове нещастя Марко звільняється з редакції і їде до Батька у Київ, щоб разом з ним вже поїхати до столиці – Харкова і там добитись перегляду справи. В Харкові справу переглянули і постановили вислати Вороного до села Вороне (тепер Новоукраїнка) Одеської області. Та коли повернулись до своєї квартири по вул. Львівській у Києві, через кілька днів прийшли молодики у шкірянках і повезли кудись Миколу. Цілих 5 місяців Марко не знав, де він і що з ним. А на день народження 19.03.1935 взяли і Марка. НКВД фабрикувало справу про терористичну організацію " Всеукраїнський центральний блок". Заарештований по цій справі одночасно з Марком, педагог Леонід Міцкевич писав до Верховного Суду УРСР 19.07.1956: "від мене вимагали, щоб я оббрехав себе та інших, нібито я належав до "Терористичної організації", на чолі якої стояв Максим Рильський...Я твердо вирішив померти, але не підписувати жахливої брехні на себе та інших...Я на суді винним себе не визнав, як не визнав себе і Лебідь А.Д. Решта визнали себе винними, але коли ставились питання конкретно, то нічого конкретно сказано не було... Мені зараз зрозумілий процес суду. Це була ставка на знищення української інтелігенції...".\nЗаарештований по цій же справі Антонечко-Давидович звертаючись 15.08.1955 до військового Прокурора СРСР пише: "Следователь Проскуряков в июле месяце 1935 в процес се следствия положил передо мной на столе объёмистую папку с надписую "Дело Миколы Бажана- "Украинская военная организация" и тут же начал допрашивать меня о Бажане и читать мне клеветнические показания на Бажана других репрессированных лиц".\nОт від такої теки з брехливих показами своїх кращих друзів Пилипенко та Філіповича і зламався Марко. Через 20 діб тортур він написав:" "Заявляю о том, что со дня моего ареста 19 марта в течение 20 суток, уже находясь в стенах НКВД, я вёл себя как предатель, как классовый враг, ни одного слова правду не говорил, но с 8 апреля я решил ещё раз навсегда порвать с моим националистическим прошлым, и начал говорить искренне, ничего о себе не утаивая, отдавал всего себя, какой я есть, на руки пролетарского правосудия. И с указанного времени ни одного слова лжи мной не было сказано".Він слухняно пише те, що диктує йому слідчий Бондаренко: "В руководстве нашей контрреволюционной националистической организации были Бажан, Яновский, Рыльский...В беседе со мной Бажан говорил, что дальше так продолжаться не может – или фашизм, или Союз Советских республик. Это была открытая ориентация на фашизм"...\nРильського та Бажана врятувало особисте звернення Хрущова до Сталіна. Керівником контрреволюційної організації визнали Миколу Зерова, а його помічниками – А.Лебедя, Пилипенко,П.Філиповича, М.Вороного і Л.Митькевича. Військовий трибунал Київського округу на закритому судовому засіданні 1-4.02.1936 присудив Марка Вороного до 8 років виправно-трудових таборів. Перший лист до матері він написав з пересильного табору Кемі: "Ріднесенька моя! Я ще досі на Морсплаві- біля самого Білого моря. Крига розстала и погода така тепла, що ми на рожевому карельському камінні приймаємо сонячні ванни..." Він сподівається, що їй дозволять побачення з ним і молить помиритись з батьком і приїхати разом. Передає вітання вуйку Феді, братам Дмитру, Сергію та Євгену і сестрам Мусі та Ірині (моя мати) які зараз в Чернігові. Просить вислати зошити і блокноти для віршів, сімейні фото, конверти та поштові картки. Прохає взнати в Москві адреси інститутів, в яких він мав би право вчитись заочно...\nВ червні він пише вже з Соловецького острова: "Зеленіють берези, квітують якісь кущі, схожі на наш верболози, в траві сяють жовтець та кульбаба... Живу я в монастирському Кремлі, за стіни виходжу тільки на роботу або на стадіон по вихідним. Працюю я до цього часу на ріллі: саджав буряки та полов моркву та ріпу. Погода стоїть тепла, сонячна, а ночі зовсім нема – цілу добу можна читати, як вдень! НЕ писав я так довго тому, що звідси дозволяють лише один лист на місяць..." Знову передає вітання Чернігівській рідні і просить прислати олівці та підручники англійської та французької мови та латині... Потім листи стають все рідше, та зате місткіше. Все більше туга за Батьківщиною: "Живеться ні добре, ні погано – сплю в теплі, не голодую. Життя таке рівне, день в день, що зовсім втрачаєш лік часу і від цього така туга! А якщо згадую про Вас, то зовсім стає погано...Ріднесенька моя, так би хотілось, щоб все це швидше проходило, та дні біжать швидко, а роки тягнуться довго. Подумаєш про майбутнє – і тривожно робиться – коли доведеться повернутись додому всі давним-давно знімуться зі своїх міст і будеш усім чужий..."\nОстанні листи він вимушений писати вже російською. Цензорів Ягоди розстріляв Єжов, а його поплічники української не знали. Він пише у липні 1937: "...Я понемногу занимаюсь английским языком и стараюсь побольше читать. Теперь, когда пришло лето, ещё больше тянет домой на юг. На днях я получил посылку от отца, а в начале месяца получил и деньги. Очень прошу тебя, не поступай на работу и не подрывай здоровья. Единственное, что я прошу тебя выслать – это карточки. Снимись и пришли мне свою большую, хорошую карточку, я вставлю её в рамочку под стекло и повешу над моей койкой. Ты мне пишешь большие хорошие письма, и я не могу представить себе, как бы я здесь существовал без них, без твоего любимого сердца, без твоей заботливой памяти обо мне. Ведь мне остаётся только сесть у моря – ждать погоды. Отчего ж не ждать. Буд-то воды наши годы станут прибывать, поразвеет пыл горячий, проминут года, и под камень, под лежачий потечёт вода...Мамуся, как здоровье дяди Феди, как окончилась у тёти Жени (Кулишовой-Вербицкой – авт.) операция, как дела у её Ирочки и Евгения? Приехала ли Муся, что пишет Талюся? Я тебя очень люблю потому, что мама единственный человек в нашей жизни, а остальные для нас только люди...". Це був його останній лист. Далі було рішення особливої трійки УНКВД Ленінградської області від 9.10.1937 на 134 українських буржуазних націоналістів, засуджених на різні терміни, у тому числі і на Вороного Марка Миколайовича, 1904 р.н. українця, гр.СРСР, дворянина Ур.м.Чернігова, службовця, освіта вища, літератора-журналіста, служив добровольцем – рядовим в білій армії Денікіна. Останнє місце служби – член Спілки письменників у Києві. – Присудом Військтрибуналу КВО 1-4.2.36 до п/волі на 8 років – РОЗСТРІЛЯТИ! Через рік так само розстріляли і батька – Миколу Вороного.\nТак були викреслені із історії України найталановитіші її діти. Марко міг би стати українським Маяковським. Лада Могилянська могла б перевершити Анну Ахматову. Та ніхто навіть їх могил не знає. Померли їх друзі та недруги. Знищив Лаврентій Берія всіх їхніх катів. Разом з ними і архівами НКВД-ГПУ-КГБ щезла і сама пам'ять про них. Зайдеш в будь який книжковий магазин – одні російські книжки. Де інде сяють яскравими обгортками книжки матюкальників Іздрика, Андруховича, Вінничука – нинішньої нашої літературної еліти... Колись Радянська влада майже винищила велику літературу Російської Імперії. Майже, та не всю. Тепер наше покоління відкидає Велику радянську Літературу. Відкидає, та не повертає втрачені імена розстріляного Відродження. Щезли десь вірші геніальної Лади Могилянської, порохніють в шафі Сергія Гальченко 500 віршів Марка Вороного, які йому так і не дали видати. Та навіть королева української поезії Ліна Костенко не може знайти видавця...\nНе має майбутнього країна, яка не спирається на минуле.\nК.т.н. Володимир Сиротенко (Вербицький) Племінник Марка Вороного\nBeata/ Відчувається явна симпатія до одних (нині модних), і антипатія (щоб не сказати ненависть) до інших. Це негарно, тим більше, що ви особисто при тих подіях не були. Тому багатенько фактиків пробрехано, м"яко кажучи. Культури і шляхетності вашого дядька у вас малувато, щоб братися за оцінки в скогадах.\nТа от книгу віршів Марка вороного, а він писав їх виключно українською, не схотіло надрукувати ні одно українське видавниуцтво!\nСпасибі, Сиротенко. Ви добре діло зробили, написавши і поставивши на сайті на публіку ці свої спогади. Уклін Вам і в Вашій особі – вашим талановитим покійним родичам. Вічна їм пам'ять!


Коронавірус в Україні - статистика на сьогодні 9 вересня 2021, скільки випадків і смертей\nВ Україні зафіксовано понад 3,6 тис. нових випадків COVID-19 за добу, померла 61 людина\nВід COVID-19 у країні померли вже 54 175 осіб (+61 за добу), одужали 2 217 563 (+1546). Про це свідчать дані, опубліковані на сайті Міністерства охорони здоров'я.\nЗа останню добу найбільшу кількість підтверджених випадків зареєстровано в місті Київ (379), Львівській (318), Харківській (302), Одеській (222) та Дніпропетровській (209) областях.\nЗа минулу добу 161 169 людей було вакциновано проти COVID-19. Одну дозу отримали 56 193 людини, повністю імунізовані – 104 976 людей.\nВід початку вакцинальної кампанії щеплено 5 722 212 людей, з них отримали одну дозу – 5 722 210 людей, повністю імунізовані та отримали дві дози – 4 512 000 людей. Загалом проведено 10 234 210 щеплень.\nЯк повідомляв OBOZREVATEL раніше, Всесвітня організація охорони здоров'я закликала країни ввести мораторій на ревакцинацію від коронавірусу. Влада просить не робити додаткові уколи проти COVID-19 до кінця поточного 2021 року.


Зі збільшенням числа операцій з криптовалютою стрімко збільшується число обмінних пунктів. В інтернеті діє більше тисячі сайтів, готових допомогти з конвертацією.\nОбмінник CryptoXchange надає на сайті https://cryptoxchange.ru/ послуги з оперативного обміну криптовалюти між собою або на фіатні гроші. Сервіс працює цілодобово, а резерви дозволяють здійснювати операції на великі суми.\nБезпека повинна бути на першому місці. Не забувайте цю прописну істину! Мисливців за блокчейн-грошима в Мережі задосить. Особливо за біткоїнами, чия капіталізація за останні роки серйозно підросла. Вибирайте сайт для обміну обережно, спираючись на наступні критерії:\nРепутація сервісу. Не полінуйтеся почитати відгуки і інформацію в різних джерелах. Наприклад, об’єктивні відгуки пишуться на форумах.\nГрафік роботи. Деякі сервіси пропонують обмін тільки в робочі години. У випадку з CryptoXchange конвертувати цифрові маркери в гроші можна 24/7.\nРезерви. Перед тим, як здійснювати оплату або переказ грошей переконайтеся, що в обмінного пункту достатньо коштів на балансі, щоб провести операцію.\nНаявність дисконтних програм. Деякі обмінники розташовують програмою лояльності. Наприклад, надають бонуси і знижки на наступні операції.\nКонфіденційність – ще один пункт, який часто на першому місці у власників криптовалюти. Самі альткоїни припускають збереження особистої інформації про власників в приватному стані.\nБагато обмінних пунктів надають можливість обміняти гроші без попередніх реєстрацій, що є плюсом.\nЯК ЗДІЙСНЮЄТЬСЯ ОБМІН?\nСхема роботи багатьох обмінних пунктів виглядає трохи по-різному. Однак принцип дії завжди однаковий. Розглянемо обмінну операцію на прикладі CryptoXchange. Щоб зробити обмін вам потрібно:\nВибрати тип засобів на ваших руках (гроші або біткоїни).\nВибрати потрібне платіжний засіб (гроші або криптовалюта).\nПерегляньте наявність резерву у обмінного центру.\nПідтвердіть платіж і перекажіть кошти на вказаний гаманець.\nТранзакції проводяться протягом години. Найчастіше, після короткої звірки, кошти переводяться за 5-10 хвилин. Будьте уважні, вказуючи адресу гаманця для отримання грошей або біткоїни. Обмінники не несуть відповідальності за помилки користувачів.


Ще одна місцева пожежна команда з’явилася на Хмельниччині\n12 Вересня, 2020 Ще одна місцева пожежна команда з’явилася на Хмельниччині\nМешканці сіл часто стають заручниками та жертвами пожеж через те, що місця дислокації підрозділів ДСНС розташовані надто далеко від невеликих населених пунктів. Адже на те, щоб доїхати до місця надзвичайної події, доводиться витрачати зайвий час, який може коштувати людям надто дорого. Тому створення добровільних пожежних команд у сільській місцевості залишається одним із найголовніших питань у рамках стратегії адміністративної реформи.\nВ результаті цієї реформи на Хмельниччині створено 92 місцевих пожежно-рятувальних підрозділи. Днями на Шепетівщині відкрили чергову, вже шосту в районі, місцеву пожежну команду у селі Лотівка, що входить до складу Грицівської селищної об’єднаної територіальної громади. Відтепер вогнеборці гарантуватимуть безпеку для понад 7 тисяч мешканців 15 населених пунктів та охоронятимуть місцеві підприємства, повідомляють у ГУ ДСНС України у Хмельницькій області.\nАби якісно та успішно виконувати свої обов’язки, рятувальники забезпечені належним захисним одягом та спорядженням. На озброєнні у нової команди є пожежний автомобіль, мотопомпа та спецінструмент.\nТакож вогнеборцям створили необхідні умови для несення служби.


Публикації. Ольга Друг, Дмитро Малаков. Особняки Києва. Золотоворітська, 6\nЦей двоповерховий особняк стоїть на одній з найстаріших київських вулиць, що вела від Золотих воріт "міста Ярослава" до Софійського собору.\nНа початку 80-х pp. XIX ст. садиба по Золотоворітській, 6 належала священику Олександру Васильовичу Василевському. У серпні 1885 р. власники садиби подали до міської управи основні дані про свою нерухомість. Садиба мала площу 420 кв. сажнів (0,19 га), сад займав половину - 200 кв. саж.\nНа садибі стояв двоповерховий особняк: перший поверх кам'яний, а другий - дерев'яний. У будинку нараховувалося 11 кімнат: чотири - на першому поверсі та сім - на другому. Василевські здавали особняк за 1440 руб. сріблом на рік, а самі мешкали у двоповерховому флігелі на першому поверсі, кімнати другого поверху теж здавалися. Щорічні витрати на утримання садиби становили 683 руб. (щорічний ремонт особняка і флігеля, утримання двірника і. т. ін.). Один із синів священика - Федір Олександрович - був практикуючим лікарем-хірургом і приймав пацієнтів у себе вдома.\nНаприкінці XIX ст. власником садиби був надвірний радник Євген Васильович Іваницький, який викладав латину, російську та церковно-слов'янську мови у Києво-Софійському чоловічому духовному училищі.\nІваницькі - давній українсько-польський рід. Предок їхній, Богдан із Іваниць, провів у 1341 р. князя Любарта, оточеного поляками у Володимир-Волинському, через воржий стан. Рід Іваницьких занесений до родовідних книг Волинської, Київської, Мінської та Подільської губернії.\nОсобняк по вул. Золотоворітській, 6.\n1894 р. за проектом техніка А. Краусса існуючий двоповерховий будинок було обкладено цеглою та зроблено кам'яну прибудову з боку двору. На садибі також було зведено триповерховий з підвалом флігель.\nФасад особняка декоровано в дусі еклектики, із застосуванням елементів пізнього бароко та класицизму - все те, на чому так знався А. Краусс, автор численних київських прибуткових будинків у дусі неоренесанс. Центр п'ятидільної симетрії підкреслено балконом з характерною кованою огорожею та подвійними півколонками корінфського ордера, що тримають розвинений антаблемент, над яким підноситься фронтончик, у свою чергу фланкований волютами обабіч круглого дахового вікна. Бічні розкреповки також акцентовано півколонками та трикутними фронтонами з парапетом. У фільонках, сандриках та простінках другого, найпишніше декорованого поверху, дано ще ліпні прикраси у вигляді квітів, гірлянд та картушів. У декорі - ініціали "Е. И." (Евгений Иваницкий), дата "1894".\nЛіворуч по фасаду - парадні двері, праворуч, край торця - візерунчасті ворота.\nСин Євгена Васильовича, Борис, отримав ґрунтовну інженерну освіту і з часом зробив блискучу кар'єру. 1904 р. Б. Іва-ницький виконував обов'язки начальника управління внутрішніх водних шляхів та шосейних доріг. Згодом став товаришем міністра шляхів сполучення. Від 1907 р. - сенатор, того ж року призначений товаришем головного управляючого землеустрою та землеволодіння. З 1912 р. Борис Євгенійович - присутній член Державної Ради. Під час Першої світової війни Б. Іва-ницький інспектував російські залізниці, був головним уповноваженим Червоного Хреста.\nВ особняку мешкала родина власника, а флігель було обладнано під мебльовані кімнати. Там 49 кімнат утримувалися у зразковому порядку, і цей заклад вважався одним з кращих у Києві. Мебльовані кімнати Іваницького рекламувалися в усіх путівниках та адресних довідниках міста. Так, у виданні на 1913 р. читаємо: "Якщо Ви приїхали до Києва на тривалий час, краще зупинятися у мебльованих кімнатах, де можна за 40-50 рублів на місяць мати цілком пристойну кімнату з самоваром і обідами (кімната 25-30 руб., обід 10-15 руб.)". Отже, серед кращих у центрі міста - мебльовані кімнати Іваницького.\nРепутації закладу додавало ваги, псино, суспільне становище власника викладача духовного училища. У 1918 р. мебльовані кімнати на Золотоворітській, 6 належали вже Ізраїлю Брилю та Науму Гершману.\nЗа часів Гетьманату тут приймав відвідувачів товариш міністра фінансів Української держави Борис Вікентійович Мату-севич. У флігелі містився Департамент посередніх податків Міністерства фінансів. Потім, до 1925 р. тут було Губземуправ-ління, далі - фінінспекція та різні установи.\nУ повоєнний час в особняку містилося Товариство "Україна" і редакція газети "Вісті з України" та ін.\nФлігельний триповерховий будинок 1941 р. надбудовано четвертим поверхом. Нині тут міститься Держкомгідромет України.


На ці знаки Зодіаку влітку чекає доленосна зустріч, пощастить не всім – BBCcCNN\nНа ці знаки Зодіаку влітку чекає доленосна зустріч, пощастить не всім\nВремя чтения 3 мин.Просмотры 64Опубликовано 09.06.2020\nТерези сумують за романтикою. Ви дійсно потребуєте другої половинки і гармонійних стосунків, тому що у самоті вам складніше реалізуватися. Цей зодіакальний представник намагається у всьому знайти баланс, що стосується і особистого життя, де присутні двоє. Весна могла позбавити вас такої рівноваги, а ось літо поспішає усунути несправедливість.\nТерезам готується доленосна зустріч з чудовою людиною. Причому спочатку ви навіть не проникнетесь до неї симпатією і можете не помітити. Але поступово почуття будуть наростати, і ви зрозумієте, що не хочете розлучатися з цією особистістю. Літо перетвориться на суцільну пригоду, яка переросте в тривалі і щасливі відносини, що змінять усе ваше життя.\nСтрільцям варто звернути увагу на нові знайомства і частіше бувати в суспільстві. Останнім часом карантин і відсутність спілкування могли довести вас навіть до депресивного або апатичного стану. Необхідно витягувати себе з цього кокона, тому що Всесвіт готовий зіштовхнути з важливою людиною. Йому судилося стати вашим кращим другом і спорідненою душею.\nСтрілець зрозуміє, що саме він здатний зрозуміти і прийняти всі ваші недоліки. Саме він урізноманітнює будні і стане кращим компаньйоном у всіх пригоди і подорожі. Але найважливіше те, що він допоможе скерувати вашу енергію в правильне русло і розкрити потенціал.\nДоленосна зустріч влітку очікує і Козерога. Відбудеться вона на професійному поприщі, тому що саме ця сфера вас цікавить найбільше. Швидше за все, ви познайомитеся з впливовою і мудрою людиною на одній з ділових зустрічей або ж вам пощастить попрацювати з нею над спільним проектом. B ході цього співробітництва новий знайомий перетвориться для знака зодіаку Козеріг у найкращого наставника.\nВін допоможе вам навчитися правильно ризикувати і не боятися експериментів. Саме в таких стосунках Козеріг зуміє відмовитися від консерватизму і стати більш сміливим у плані новаторських рішень. Доленосна зустріч, тому що після неї на представника зодіакального чекає стрімке кар’єрне зростання, фінансова незалежність.\nВсесвіт вирішив влітку посміхнутися знаку зодіаку Риби. B вашому житті абсолютно випадковим чином з’явиться нова людина, яка кардинально вплине на ваше ставлення до майбутнього. Річ у тому, що ви звикли плисти за течією і часто довіряєтесь удачі, вважаючи за краще не брати відповідальність на себе.\nНовий знайомий змінить це світосприйняття, змусивши Риб вийти із зони комфорту. Ви нарешті зрозумієте, що маєте безмежну фантазію. Не вистачає лише трохи наполегливості і завзятості, щоб реалізувати ідеї і отримати прибуток. Влітку знайомий допоможе стати великим реалістом і практиком, але при цьому знак зодіаку збереже вміння мріяти.


В’ячеслав Зайцев до Міжнародного дня музею відвідав «Музейну ніч» | Європейська Солідарність | Запорізька територіальна організація\n18 травня з нагоди Міжнародного дня музеїв у Запоріжжі пройшли різноманітні культурні заходи. Серед них і вже традиційна «Музейна ніч» у Запорізькому обласному краєзнавчому музеї. Цей захід відвідав депутат міської ради від фракції «Солідарність» В’ячеслав Зайцев.\nУ цей день двері музею були відчинені для запоріжців у незвичний час – з 17:00 до 22:00. В’ячеслав Зайцев з задоволенням пройшовся по археологічному залу, а також залами історії запорозького козацтва. Окрім цього у краєзнавчому музеї працювали тематичні екскурсії, різноманітні майстер-класи, а також етно-концерт музикального клубу «БарбанЗА».\nДепутат від фракції «Солідарність» В’ячеслав Зайцев наголосив на важливості подібних культурно-освітніх заходів, до яких долучаються не тільки дорослі, але й діти. «Музейна ніч» дозволяє привернути увагу молодого покоління до історії розвитку культури і побуту рідного міста. А також показати потенціал музею та його важливу, просвітницьку роль у сучасному житті.


ExMarketPlace надає консультації по стороннім акаунтів Google Ad Manager або свого власного Google Ad Manager, щоб управляти всіма потребами Партнерів (пряма ротація кампаній, інтеграція Adx / AdSense / AdMob, звітність, перевірка порушень). Також, щоб підвищити загальну продуктивність інтегровано рішення для призначення ставок за допомогою призначених для користувача заголовків\nМи надаємо сам товар, а також досвід управління врожайністю та підтримку мереж покупців. Ми об'єднуємо аудиторії і пропонуємо цей інвентар прямим покупцям, які працюють на приватному ринку\nAdSense MCM - це інструмент, необхідний для роботи з сторонніми обліковими записами AdSense. Завдяки цьому ExMarketPlace може збільшити конкуренцію між кожним керованим обліковим записом AdSense та Doubleclick AdExchange за допомогою динамічного розподілу. Ми надаємо консультаційну та оперативну підтримку для оптимізації користувацького досвіду та продуктивності.\nЦе дає нам можливість уточнити націлювання на прямі кампанії. У той же час ExMarketPlace створює свої бази даних, що працюють на стороні, працюючи з вертикальними веб-сайтами, активними в мережі.\nКомпанія ExMarketPlace, яка є партнером Google Channel, може підключитися до інших глобальних рекламних мереж через нову функцію відкритих торгів, щоб конкурувати за рекламу для дісплею та відео. Це дає збільшення доходів видавцям\nПартнери Open Bidding\nПартнери Header Bidding


Десна - Шахтар: Прогноз та анонс матчу ⋉ 12.07.2020 ⋊ Чемпіонат України онлайн на UA-Футбол ᐉ UA-Футбол\nДесна - Шахтар. Анонс та прогноз матчу\nУкраїна 12 липня 2020, неділя. 08:01\nЗустріч лідерів турнірної таблиці\nПісля перемоги "Динамо" над "Ворсклою" в фіналі кубка України, чернігівська "Десна" офіційно отримала право зіграти в єврокубках в наступному сезоні. Однак апетит завжди приходить під час їжі і команда Рябоконя має відмінні шанси на завоювання срібла, яке паралельно дає путівку в Лігу Чемпіонів. Попереду, можливо, головне випробування для клубу - гра проти чемпіона України. Саме час доводити свої амбіції на футбольному полі.\nЧитайте такожОфіційно. Десна вперше у своїй історії зіграє на міжнародній арені\nFavbet-ліга. Другий етап, верхня шістка. 30-й тур\n12 липня, Чернігів, стадіон ім Ю.Гагаріна\n"Десна" 19:30 "Шахтар"\nСитуація у господарів дуже проста - перемога в наступних трьох матчах офіційно закріпить за ними другу сходинку. У "Десни" однакова кількість очок з "Динамо" (по 55), однак колектив Рябоконя обходить киян за особистими зустрічами (дві перемоги, нічия, поразка)\n"Шахтар" - найкраща команда України за всіма статистичними показниками. Донецький клуб більше інших перемагав (23 вікторії), частіше забив (72 голи) і рідше пропускав (22 рази). У команди з Чернігова друга за надійностю оборона УПЛ - 25 пропущених\nКоманди між собою зустрічалися сім разів і ще жодного разу донецький клуб не втрачав очок в цьому протистоянні. Різниця голів - 15:4 на користь "гірників"\nЧастіше за інших в ворота "Десни" забивав Марлос, на рахунку бразильського українця п'ять голів. Свій показник він не поліпшить, тому що заздалегідь відправився відпочивати\n"Сіверяни" вже протягом десяти матчів не йдуть з поля без забитого гола. Це рекордний показник в історії клубу. За цей час в воротах суперника вони відзначилися 26 разів. Більше за інших постраждали "Колос" і "Олександрія" - кожен по п'ять разів за гру\nДонецький клуб не програє вже шість матчів поспіль (п'ять перемог і одна нічия). У разі, якщо у "Десни" вийде перервати цю серію, то вони завдадуть "гірникам" 80-ту гостьову поразку в рамках чемпіонату України\nДесна може добути 30-ту перемогу в УПЛ або в 10-й раз зіграти внічию\nМожливі ювіляри "Шахтаря": 40-й гол в УПЛ може забити Євгеній Коноплянка, 20-й - Віктор Коваленко і Дентіньо\nКруглу дату відзначить і наставник донецького колективу - Луїш Каштру. Звітний матч стане для нього 30-м у керма "Шахтаря" в УПЛ\nЄ свій юбіляр і у "Десни" - Пилип Будківський може в 30-й раз забити в рамках чемпіонату України\nЗа поточний сезон Олександр Рябоконь і його футболісти почули на свою адресу не один десяток компліментів, і у ні у кого язик не повернеться сказати, що це було незаслужено. Але всі розуміють, що зупинятися не можна, так як попереду найважливіші три матчі для чернігівців. Можливо саме зустріч з уже "ситим чемпіоном" дасть відповідь - чи готова "Десна" всерйоз поборотися за місце в Лізі Чемпіонів. Будь-яка втрата очок для них може стати вирішальною.\nЧитайте такожДенис Фаворов: Порівняння з Рамосом? Мені не дуже подобається манера його гри\nТравмованих і дискваліфікованих немає - саме це головна новина для Рябоконя. Не потрібно бути пророком, щоб спрогнозувати вихід найсильніших виконавців в недільному матчі. У грі проти "Колоса" наставник чернігівського клубу не випустив Філіппова в старті, давши зрозуміти, що у нього широкий вибір виконавців і навіть без найкращого бомбардира можна здобувати перемоги. У цьому турі Олександр повернеться на своє місце в нападі. Єдиний, хто не зіграє - Юхим Конопля, контракт якого належить "Шахтарю".\nОрітентіровочний склад: Паст - Фаворов, Гітченко, Тамм, Мостовий - Огиря, Домбровський - Картушов, Тотовицький, Кузик - Філіппов\nНа відміну від майбутнього суперника, "Шахтар" вже кілька турів поспіль серйозно не сприймає ігри УПЛ. Офіційно оформивши чемпіонство, Луїш Каштру взявся експериментувати зі складом, паралельно тримаючи в голові матчі єврокубків.\nВчора відбулося жеребкування Ліги Європи і "гірники" дізналися можливого суперника по чвертьфіналу. Але для початку їм потрібно буде пройти "Вольфсбург", який без бою здаватися не має наміру. Португальський наставник вже зараз почав підготовку до гри з німецьким суперником, відправивши у відпустку Марлоса, Мораеса і Матвієнко.\nПеред грою відразу п'ять гравців "Шахтаря" працювали індивідуально і це значить, що участь Антоніо, Хочолави і Коваленко під питанням. Очікуємо, що в старті вийде Тайсон, якого Каштру вирішив затримати на один матч. Також можлива поява Трубіна. У грі з "Динамо" він відзначився зі знаком мінус і заради моральної підтримки тренер може дати Анатолію ще один шанс.\nОрітентіровочний склад: Трубін - Болбат, Кривцов, Хочолава, Сіпріано - Степаненко, Патрік - Тете, Бондаренко, Тайсон - Фернандо\nПрогноз на матч "Десна" - "Шахтар" 1:1\nГоворячи відверто - результат поєдинку багато в чому залежить від настрою гостей. Ще в грі з "Динамо" донецький клуб показав, що може здобувати перемоги навіть без багатьох гравців основи. З іншого боку, "Десна" - команда, яка вміє робити сюрпризи і при належній мотивації може обіграти будь-кого (Олексій Михайличенко не дасть збрехати). Очікуємо рівний поєдинок, який ймовірно завершиться внічию.\nВ статье: Десна (Чернігів) Шахтар (Донецьк) Прогнози


В поліції розповіли деталі підпалу двох автівок екс-начальника Закарпатського СБУ (ФОТО) | Новини\nВ поліції розповіли деталі підпалу двох автівок екс-начальника Закарпатського СБУ (ФОТО)\n11:08, 14 листопада 2018 р.\nУночi в Ужгородi загорiлися два позашляховики, що належать мiсцевому мешканцю та його дружинi. Полiцiя розпочала за даним фактом кримiнальне провадження.\n14 листопада, в 00.48 год. на тел."102" надiйшло повiдомлення вiд 51-рiчного жителя мiста Ужгород. Заявник повiдомив про те, що у дворi його будинку на вул.Фiлатова близько 00.20 год. сталося загорання двох транспортних засобiв.\nПрибувши на мiсце подiї, слiдчо-оперативна група Ужгородського вiддiлу полiцiї встановила, що горiли автомобiлi марки "Vоlkswagen Тouаreg" та "Audi Q7", якi належать заявнику та його дружинi.\nПожежу лiквiдували рятувальники ДСНС.\nЗа фактом умисного знищення майна полiцiя розпочала кримiнальне провадження за ч.2 ст.194 Кримiнального кодексу України. Призначено ряд експертиз з метою встановлення причини та обставин займання автотранспорту. У справi триває розслiдування.\nЯк повідомляють місцеві ЗМІ, власником автомобілів є Феделеш М.М., 1967 р.н., що працює в Закарпаттяобленерго. У 2013 – 2014 роках займав посаду начальника УСБУ в Закарпатській області.\nЧитайте також: В Ужгороді 67-річному чоловіку спалили "Mercedes": поліція відкрила кримінальне провадження (ФОТО)


Услід тринадцятому Міжнародний конкурс з української мови ім. П. Яцика – Слово Просвіти\nвиконавчий директор Ліги українських меценатів, голова координаційної ради Міжнародного конкурсу з української мови ім. П. Яцика\nЦе питання звучить од журналістів своєрідним рефреном при закінченні кожного конкурсу: що в ньому було нового й особливого? Пояснюю: особливе — те, що, незважаючи на всі перепони, він таки відбувся. Здавалося, очільники Міносвіти зробили все, аби його нарешті закопати, а він — відбувся. Нове ж у нашому патріотичному марафоні — це нові учасники, нові імена в реєстрі переможців і призерів. А щодо якихось технологічних новацій, про які хочеться почути журналістам, то в організаторів думка трохи інша: маємо відпрацьований у всіх моментах, неоднораз апробований сценарій, який дає широкий простір для реалізації ідеї Петра Яцика, що мріяв про такий масовий захід, який сприятиме піднесенню соціального престижу державної мови в очах школярів і студентів. Ми не охоплені жадобою реформування й перетрансформування того, що довело свою життєздатність упродовж усіх років існування конкурсу.\nМи значно більше перейняті тривогою за його долю, бо не тільки Табачнику й К° муляє око наш конкурс — на жаль, в Україні є чимало людей, які багато б дали, аби наш мовний марафон перестав існувати. І вони ведуть боротьбу з нашою справою, вдаючись навіть до інсинуацій і наклепів. Добре, що за нами і з нами ціла армія вчителів-словесників і конкурсантів, а також брендовість нашого конкурсу. Роки працювали на нас. Кожен турнір був ще однією перемогою. І всі разом вони склалися в явище, яке стало поважною дійовою особою національного життя і в Україні, і в діаспорі. Безперечно, сьогодні це наймасовіший національний проект. І якщо донедавна ним опікувалося, окрім Ліги українських меценатів, Міносвіти, яке офіційно було співорганізатором конкурсу (це зазначено в реєстраційних документах Мін’юсту), а також Мінкультури, Міністерства закордонних справ та Міноборони (в реєстраційних документах записано, що наш захід відбувається за їхньої участі), то тепер фактично вся вага конкурсу тримається саме на Лізі. Усунулися від нього не тільки Міносвіти, а й Мінкультури та закордонних справ. На висоті лишається тільки Міноборони, яке, приєднавшися до участі в мовному марафоні десяток років тому, активно бере в ньому участь і сьогодні. І рівень організації мовного турніру в Збройних силах — справді зразковий. Міноборони також подає важливу допомогу організаторам конкурсу. Змінюються очільники міністерства, але це не впливає на стосунки міністерства й мовного турніру. На противагу Міносвіті, де воцаріння на престолі Табачника відразу ж засвідчило його антиукраїнські діяння. І заснування альтернативного турнірові ім. Яцика конкурсу імені Т. Шевченка (в пресі його вже переназвали конкурсом імені Табачника), в якому цілковито розмито націєтворчу суть Яцикового турніру, — у Табачниковому заході йдеться і про мови нацменшин, і про літературу, і нова його ініціатива — конкурс із російської мови “Лукоморье” — все це — концентроване вираження взорованої на Москву русифікаційної й радянізованої політики очолюваного Табачником відомства. За всі роки незалежності України в нас не було на цьому посту такого відвертого україноненависника. Чи й треба казати, що існування Табачника саме в цьому статусі безпосередньо несе загрозу національній безпеці України. Отакі маємо реалії державного й національного буцімто будівництва України.\nЗвичайно, можна в розпачі заламувати руки, мовляв, “що ми годні вдіяти?! Адже сьогодні в Україні — коли говоримо про владу — майже все проти нас!..” І це не буде жодним перебільшенням. Але це було б остаточним капітулянтством. Це ж найлегше — покликатися на несприятливість усього, ба навіть зловорожість до нашої справи й чекати сприятливіших часів. І так у чеканні, мов Робінзон Крузо на безлюдному острові, виглядати благовісних змін. На зборах Ліги меценатів було чітко сказано: якщо конкурс призупинити, то його потім буде дуже важко відновити. Треба зберегти його за будь-яку ціну. Навіть йдучи на неминучі, зважаючи на нинішній політичний контекст, втрати. Слава Богу, що ці втрати виявилися значно меншими, аніж ми допускали. Перший рік міністерування Табачника відлунився тим, що конкурс тільки символічно відбувся на Харківщині й Сумщині. Але в наступні роки він повсюдно повернувся до свого звичного формату. І ось навіть за резонансом і за підсумками тринадцятого турніру, який щойно завершився, можемо стверджувати: він за всіма своїми якісними показниками анітрохи не поступається жодному попередньому турніру. А що ж і де ж оті Табачникові “Лукоморье” та конкурс ім. Шевченка? Чи ви щось доброго чули про них? А врахуймо: конкурс ім. Яцика — це кошти меценатів. Ініційовані ж Табачником конкурси — це кошти з держбюджету. На що їх витрачають? На Табачникові забаганки далеко не українського наповнення.\nКонкурс ім. Яцика врятували його бренд і громадськість. Виявляється, якщо миром, громадою обстоювати якусь справу, то вона житиме, незважаючи на жодні несприятливі обставини. Той, хто нещодавно мав змогу бути на закритті тринадцятого конкурсу в театрі ім. І. Франка, потвердить: він завершувався тріумфально. І це показово. Посполите рушення юної генерації до державної мови не зупинити жодним чорним силам.\nЯк і щороку, 9 листопада, в День Української писемності, ми розпочнемо вже чотирнадцятий патріотичний мовний марафон. Цього разу — вже з Житомирщини. Це традиція: кожен новий конкурс бере старт з іншої області України, яка подасть сигнал на всю державу: новий мовний марафон розпочато! І, додамо, розпочато його в добрій вірі організаторів, що ця важлива державна справа матиме серйозний результат. Так сіяч, кидаючи в ріллю зерна, вірить, що вони дадуть дружні сходи.\nХосенна праця (Левко Різник «Доктор і професор», Львів, Світ, 2011 рік)


А тепер давайте розглянемо ще один приклад. Подрузі моєї сестри — Маші завжди було складніше вчитись, ніж іншим дітям, їй не дуже були зрозумілі деякі предмети, а з математикою і зовсім поганенько було, тому, щоб не відставати від класу, Маша багато займалась, багато працювала в школі та особливо вдома. І в класі майже ніхто не здогадувався, що вона багато чого не розуміє, бо вона отримувала гарні оцінки. В атестаті, який отримала Маша, не було жодної оцінки, нижчої за дев'ятку, та і взагалі дев'яток було всього три.\nСторінку згенеровано за 0.037097 сек.


У Коломиї відкрили театральний фестиваль "Коломийські представлення". ФОТОРЕПОРТАЖ - Дзеркало Коломиї\n11 Вер 2017, 08:40\n10 вересня в Коломиї стартував Всеукраїнський театральний фестиваль, який триватиме до 17 вересня.\nФестиваль збере на сцені одного з найдавніших театрів України 16 театральних колективів з різних регіонів України, пише Дзеркало Коломиї.\nЗа доброю фестивальною традицією відкрити і закрити фестивальну програму доручили Національним театрам.\nЗокрема, вчора глядачі мали змогу побачити моновиставу народної артистки України Лариси Кадирової “Не плачте за мною ніколи” за мотивами творчості Марії Матіос.\nЧитайте також: 5 причин обов’язково відвідати “Коломийські представлення”.\nмітки: Коломийські представлення, театр, театральний фестиваль\nМедицина (120) Статті (1214) Відео (1080) Історія (108) Афіша (512) Новини (24032) Економіка (1886) Здоров'я (170) Політика (1717) Суспільство (13622) основне (163) Пишемо новини разом (157) Спорт (1027) Туризм (646) Інтерв'ю (93) Технології (424) Фото (862) Кримінал (1546) Культура (2928) Авторські колонки (191)


Мереживні стринги Livia Corsetti Madhavi | InSecret.ua\nМереживні стринги Livia Corsetti Madhavi\nМереживні стринги Livia Corsetti Madhavi стануть прекрасним доповненням до вбрання нареченої, також підійдуть для будь-якого особливого випадку.\nВиготовлені з мережива екрю.\nЗавдяки класичному фасону ідеально облягають тіло.\nПідкреслюють лінію стегон і сідниць.\nКод товару 1035001\nПанчохи під пояс Marilyn Paris 04\nNero Білий Milk\nПанчохи з мереживною коронкою Marilyn Paris 03\nNero Білий Milk Бежевий


Діалог автора й читача в романі Умберто Эко «Ім’я троянди» — Эко Умберто | Бібліотека української мови та літератури\nДіалог автора й читача в романі Умберто Эко «Ім’я троянди» — Эко Умберто\nАвтор роману «Ім’я троянди» Умберто Эко — відомий італійський учений і публіцист. Умберто Эко віддав багато сили вивченню питань художньої творчості. У своєму постмодерністському романі «Ім’я троянди» письменник не тільки виконував художні завдання, але й прагне написати добуток, яке б сформувало активного, мислячого читача\nПостмодернізм став потужним літературним напрямком другої половини ХХ століття, хоча його джерела проглядаються вже в модерністський період. У постмодерністській Літературі змінюються не стільки образотворчі засоби й тематика, скільки глибинні художні принципи. Це стосується й відносини автора до свого добутку, і новій взаємодії письменника із читачем. У період модерну читач був об’єктом, на який направлялися певні художественно — оформленные ідеї письменника — драматурга. У новий період читач стає співавтором, не об’єктом впливу, а рівноправним суб’єктом, без існування якого не було б ні письменника, ні його добутку\n«Ім’я троянди» — постмодерністський роман, тому його не можна сприймати лише як історико — детективний добуток. Втім, письменник передбачав і таке прочитання свого добутку. Адже особливість постмодерністської літератури в тому, що читач може знайти в добутку не один або кілька змістів, заданих автором, а нескінченна безліч значень, асоціацій, відсилань до інших добуткам\nТак, наприклад, символічний образ троянди, даний уже в назві роману, примушує читача згадати й біблійне значення троянди, і розенкрейцерів, і троянду як один з любимейший образів романтиків ХІХ століття, і «Букет троянди» Рильке… У кожного виникають власні асоціації, не тільки підказані текстом, але й залежні від літературно — культурного досвіду читача. При цьому він, читач, стає начебто співавтором письменника, і притім необхідним співавтором, тому що без читача добутку неможливе. Створення тексту відбувається не тільки тоді, коли він замислюється й пишеться, але й коли він прочитується\nЧитач може бути добре обізнаним і бачити в тексті роману безліч значень або наївним\nУ Записках на берегах «Ім’я троянди» Умберто Эко писав, що кожний новий художній твір складається із всіх попередніх. В епоху постмодернізму, коли цивілізація вже нагромадила такий величезний історичний досвід, практично неможливо створити щось нове. Адже кожний письменник разом з тим є й читачем інших добутків. Тому, наприклад, в «Ім’ї троянди» образ англійця Вильгема, що уже на початку роману демонструє надзвичайне знання зв’язків між окремими явищами миру, асоціюється в автора й читачів з англійцем — детективом Шерлоком Холмсом. Постмодерністський роман перетворюється в загальну гру автора й читача, які, начебто м’яч, перекидають один одному свої значення й асоціації\nУмберто Эко вважав, що мистецтво є джерелом естетичного задоволення, тобто в певному змісті, «розважає». Однак одного може «розважити» філософський трактат, а іншого — бульварний роман. Таким чином, існує два види читачів: читач масової літератури ставиться до книги пасивно й потребительски, і автори такої літератури підбудовуються під його смаки. А читач літератури серйозної, навпаки, є активним, намагається осягти задум автора, що має потребу в певних зусиллях і знаннях. Умберто Эко вважає, що так книга сама формує свого читача, тому добуток повинне бути таким, щоб читач щораз відкривав у ньому щось нове\nТаким багатозначним добутком зі складною структурою і є «Ім’я троянди». Роман нагадує колаж з окремих фрагментів знайомих нам добутків, але разом з тим залишається цілісною, об’єднаною лінією авторського задуму. Добуток завершений, але й відкрито для безмежної кількості нових значень\n«Так ніхто не кохав. Через тисячі літ лиш приходить подібне кохання…»\nТвір — Опис по картині Рєпіна «Бурлаки на Волзі» — Рєпін Ілля\nПовний зміст Бура Мов Н. М\nНародні жарти в коломийках\n«Мильон роздирань» Чацкого — Грибоєдов Олександр\nMANCANZA di Moda Classici Nero Marmo Bianco Custodia Per iphone 7 iPad Pro Magic Keyboard arrives ne-CUSTODIA IPHONE 6 o 6s PLUS in 20090 Assago for €25.00 for sale-carthk


В Україні індекс споживчих настроїв в лютому збільшився » Новости Украины и Мира. Новости сегодня - 7dniv.info\nАналитика 16-мар-2017, 20:51968\nВ Україні індекс споживчих настроїв в лютому поточного року збільшився на 2,5 пункту в порівнянні з січнем. Такою інформацією поділилися представники компанії GfK Ukraine.\nІндекс споживчих настроїв в Україні в лютому 2017 року зріс на 2,5 пункту до 56,2 за шкалою від 0 до 200. У прес-релізі компанії GfK Ukraine йдеться, що найбільш істотно змінилися індекси очікуваної динаміки безробіття та девальвації в країні. Очікування жителів України щодо безробіття збільшився на 11,1 пункти до 152,9, а очікування щодо стабілізації курсу гривні покращилися - до 154,3 пунктів.\nІндекс очікування щодо інфляції знизився на 3,7 пунки до 185,9. Аналітики компанії GfK Ukraine повідомляють, що поліпшення девальваційних очікувань залежить від стабілізації на валютному ринку. Індекс поточного становища виріс на 3,1 п. До 51,1, а показник поточного матеріального становища підскочив на 2,4 п. До 42,6. Індекс доцільності покупок велику вартість збільшився на 3,7 пункту до 59,5. Індекс економічних очікувань піднявся на 2,1 п. До 59,6, показник очікуваного розвитку економіки країни в найближчі п'ять років змінився в позитивну сторону - до 7,1 пункту.\nТеги: Україна, аналітика\nОпитування: рейтинг Меркель піднявся до 60% вперше з вересня 2015 року\nВ Москві заявили, що поспішили з висновками щодо Трампа і дружби зі США


Феліноз – це хвороба від котячих подряпин. Цього інфекційного захворювання, яке може носити гострий або хронічний характер перебігу, присвячені матеріали статті. Розвивається недуга після подряпин або укусу інфікованої тварини, найчастіше кішки. Науці дана патологія відома і під іншими назвами – доброякісний лимфоретикулез або гранульома Молларе (в честь вченого П. Молларе, вперше описав симптоми хвороби котячих подряпин у минулому столітті).\nСпочатку дослідники вважали, що недуга має вірусну етіологію, однак у 1963 році російські вчені-інфекціоністи – Р. П. Червонська, І. в. Терських і А. Ю. Беклєшов – визначили збудник, яким виявився мікроб з групи рикетсій.\nПатогенез і опис захворювання\nЗбудником гранульоми Молларе, чи хвороби котячих подряпин, є бактерія Rochalimaea henselae. Даний мікроорганізм широко представлений в навколишньому середовищі. Інфекції властиво повсюдне поширення і сезонність – близько 70 % випадків захворюваності діагностуються в осінньо-зимовий період. Для цієї патології складно визначити групи ризику, так як нею можуть страждати люди всіх віків. Але найбільш схильні фелинозу діти, підлітки і молоді люди, які не досягли 20 років.\nОсновні носії інфекції – ссавці, особливо домашні кішки. Бактерія живе на тілі тварини постійно, не викликаючи у нього самого алергічної реакції або яких-небудь порушень. Але при попаданні в людський організм патогенна бактерія проявляє всю свою небезпечну сутність, негативно відбиваючись на стані нашого здоров’я.\nПриродними воротами для потрапляння мікроба вважають шкірні покриви на руках і ногах, голові, обличчі та шиї. Проникнути всередину бактерія може також через кон’юнктиви. До речі, від зараженої людини до здорового інфекція не передається. Переносники Rochalimaea henselae – тільки тварини.\nФеліноз називають хворобою від котячих подряпин, тому що інфікування відбувається через ранок і саден на шкірі, виниклих внаслідок контакту з твариною. Бактерія, очутившаяся на шкірі, нічим не загрожує людині з нормальним імунітетом. Однак, проникнувши всередину через найменше пошкодження на епідермісі, на тлі ослаблення захисних функцій організму мікроб може активізуватися:\nСпочатку хвороботворна бактерія починає виділяти токсичні речовини на місці подряпини, що викликає розвиток запалення.\nДалі відбувається процес руйнування клітин і проникнення збудника в лімфатичне русло.\nЗ током лімфи інфекція добирається до прилеглих лимфоузов, провокуючи їх запалення.\nПісля бактерії проникають в кров і розповсюджуються по всьому організму, осідаючи в тканинах внутрішніх органів.\nФеліноз називають хворобою від котячих подряпин, тому що інфікування відбувається через ранок і саден на шкірі, виниклих внаслідок контакту з твариною. Механізм розвитку захворювання називають дисемінацією інфекції, яка призводить до патологічних змін з боку органів-мішеней. До них відносять лімфатичні вузли, селезінку, печінку, серце і всі ті, на які поширилася згубна мікрофлора.\nЩо сприяє виникненню фелиноза\nСприятливою умовою для прояву хвороби котячих подряпин служить ослаблення імунного захисту організму. Причиною цього стану можуть бути:\nзбій у системі клітинного імунітету;\nСНІД (синдром набутого імунодефіциту);\nтривалий прийом сильнодіючих лікарських засобів (імуносупресивними властивостями володіють гормональні препарати і цитостатики);\nшкідливі звички, і, зокрема, зловживання алкоголем.\nПісля одужання у пацієнта з’являється стійкий імунітет. Особливо важко переносять симптоми хвороби котячих подряпин (фелиноза) особи з позитивним ВІЛ-статусом. У них інфекція протікає атипово, характеризуючись тривалим рецидивуючим перебігом.\nЯк проявляє себе недуг\nУ переважному числі випадків доброякісний лимфоретикулез розвивається за стандартним сценарієм. Такі ж, як і на фото, симптоми хвороби котячих подряпин можуть з’явитися через 3-5 днів або через 2-3 тижні після інфікування. Тривалий інкубаційний період сприяє прихованого поширенню інфекції, тому почати лікування відразу після зараження вдається дуже рідко.\nСпочатку недуга розвивається поступово і не викликає побоювань. На місці подряпини, яка служила вхідними шляхами для бактерії, виникає папула (специфічний горбок). Сама подряпина загоюється за кілька днів. Ще через деякий час папула перетворюється в гнійничок, який після прориває і утворює невелику ерозію на шкірі. При цьому загальне самопочуття зараженого на цій стадії нітрохи не погіршується, пацієнт не відчуває будь-яких змін, ознак запалення в організмі.\nЗ моменту зараження через 2-3 тижні виникає саме характерне прояв хвороби від котячих подряпин – лімфаденіт. Запальний процес в лімфовузлах, розташованих максимально близько до вогнища інфекції, супроводжується підвищенням температури тіла до 38-41 °С. Лихоманка зазвичай триває від 1 до 4 тижнів, іноді й довше, але в половині випадків температура тіла може бути субфебрильною (не перевищувати 38 °С).\nПо мірі прогресування захворювання у пацієнтів крім лихоманки виникають і інші симптоми хвороби котячих подряпин. У дітей прояви виражені сильніше, ніж у дорослих, проте в цілому клінічна картина однакова для всіх, незалежно від віку:\nСимптоми недуги тривають не довше 2-3 тижнів. Збільшення лімфатичних вузлів – звичний ознака для цієї хвороби.\nПри фелинозе пахвові, ліктьові і шийні лімфовузли можуть збільшитися в розмірах до 5 см, а у важких випадках досягають навіть 8 см в діаметрі. При промацуванні вони не викликають хворобливості, так як не пов’язані один з одним, ні з сусідніми тканинами. При відсутності лікування уражені лімфовузли нагноюються, потім в патологічний процес втягуються їх віддалені групи, що призводить до розвитку генералізованої аденопатии. Циклічна тривалість цього захворювання становить три місяці, однак воно може тривати набагато довше.\nОчна форма гранульоми Молларе\nСудячи з фото, хвороба від котячих подряпин може вражати кон’юнктиву ока. Такий перебіг патології зустрічається приблизно у кожного двадцятого пацієнта з доброякісним лимфоретикулезом. В результаті попадання слини зараженої тварини на кон’юнктиву в патологічний процес втягується, як правило, тільки одне око. Уражений зоровий орган раптово набрякає, червоніє. На кон’юнктиві виникають своєрідні вузлики, а на їх місці можуть утворюватися виразки.\nПаралельно з нагноєнням очі збільшується переднеушной лімфатичний вузол. Поступово він сягає п’яти сантиметрів в діаметрі. Якщо лімфовузол починає гноїтися, утворюється свищ, так як инфильтрату необхідно якимось чином виходити назовні. Після лікування від хвороби котячих подряпин про виявлення недуги буде нагадувати рубець.\nУ багатьох випадках лімфоаденопатія вражає і заднеушные, і підщелепні лімфатичні вузли. Найчастіше цього процесу супроводжує значне підвищення температури тіла та інші симптоми хвороби котячих подряпин. Діагностика фелиноза зазвичай не складає труднощів, так як свідчити на його користь можуть також явні ознаки інтоксикації організму.\nТривалість перебігу очної форми доброякісного лимфоретикулеза варіюється в межах 1-2 тижнів, але нерідко хвороба набуває затяжного характеру і проходить тільки через кілька місяців. Варто відзначити, що зовнішні прояви хвороби (запалення кон’юнктиви) пропадають через 10-14 днів.\nУскладнений перебіг фелиноза\nЯкщо гранульома Моллера набуває хронічне протягом, можливий цілий ряд ускладнень. У важких випадках при фелинозе нерідко уражається ЦНС. Приблизно через півтора місяці після збільшення лімфовузлів виникає неврологічна симптоматика, характерна для менінгіту, енцефалопатії, мієліту та інших захворювань. Ускладнення може бути як короткочасним отягчением стану хворого, так і призвести до коми та летального результату.\nУ ВІЛ-інфікованих пацієнтів одночасно з описаними скаргами відзначають підшкірні крововиливи, які розвиваються в результаті бактеріального ураження судин. Це прояв свідчить про поширення інфекції по організму гематогенним шляхом.\nІншими ускладненнями при фелинозе (хвороби котячих подряпин) є:\nНайчастіше діагноз «доброякісний лимфоретикулез» не викликає сумнівів у досвідчених фахівців. Під час огляду хворого, збору скарг та складання анамнезу кваліфікований лікар обов’язково побачить зв’язок між контактом людини з тваринним і характерною симптоматикою у вигляді запалення лімфовузлів. Однак припущення спеціаліста про фелинозе – це ще не постановка діагнозу.\nПідтвердити або спростувати підозру лікаря можуть тільки позитивні результати мікробіологічного дослідження крові або гістологічного аналізу біоматеріалу, забір якого здійснюється в ході проведення біопсії. В лабораторії визначають природу папули або гнійників на шкірі. Іноді в якості зразка беруть тканини ураженого лімфовузла. Все частіше діагностика хвороби котячих подряпин передбачає використання сучасного методу – молекулярно-генетичного дослідження ДНК бактерії.\nХворим також доведеться здати розгорнутий аналіз крові, результати якого стануть ще одним підтвердженням фелиноза при наявності підвищених показників еозинофілів і швидкості осідання еритроцитів.\nДля лікування доброякісної лимфоретикулеза величезне значення має проведення диференціації з такими захворюваннями, як:\nтуберкульоз лімфатичних вузлів;\nтуляремія шкірно-бубонну форми;\nЛікування інфекції антибіотиками\nНайчастіше це захворювання виліковується самостійно, тобто імунітет повинен впоратися з ним, але іноді пацієнту не обійтися без медичного втручання.\nГоловна роль в терапії належить этиотропному лікування – застосування антибактеріальних препаратів з метою придушити активність мікроба-збудника і ліквідувати патогенну мікрофлору. Перед тим, як лікувати хвороба від котячих подряпин, необхідно визначити ступінь чутливості бактерії Rochalimaea henselae до антибіотиків різних груп. Для боротьби з інфекцією використовують такі антибактеріальні засоби:\nПри атиповому перебігу фелиноза застосовують антибіотик місцевої дії (у формі очних крапель при ураженні кон’юнктиви).\nУ разі явного запалення і збільшення лімфатичних вузлів проводять протизапальну терапію з використанням засобів групи НПЗЗ на основі диклофенаку, німесуліду та інших активних речовин. Пацієнтам рекомендують двічі на день робити компреси з Димексидом». Розчин готується в співвідношенні 1:4 (1 ст. л. ліки — 4 ст. л. води). У ньому змочують марлеву пов’язку і накладають на уражену лімфатичний вузол. Для усунення хворобливих відчуттів, зниження температури тіла використовують «Ібупрофен», «Парацетамол», «Анальгін», «Папаверин».\nЯкщо лімфатичний вузол починає нагнивати, здійснюють пункцію. Однак робити це повинен тільки медперсонал в клініці при дотриманні стерильних умов. Лімфовузол проколюють спеціальною голкою, а гнійні маси, які є його вмістом, відсмоктують, після чого порожнину промивають антисептичним розчином.\nУ переважному числі випадків прогноз сприятливий: недуга проходить швидко, так як організм виліковується мимоволі. Однак пускати хворобу на самоплив у разі дисемінації інфекції не можна ні в якому разі. Прогноз буде залежати від ступеня тяжкості патології, своєчасності надання медичної допомоги пацієнту. Про шанси на одужання хворого сказати щось конкретне практично неможливо, якщо інфекція вразила ЦНС. Збудник здатний викликати незворотні зміни в тканинах головного мозку.\nНа сьогоднішній день, на жаль, відсутня специфічна профілактика фелиноза. Попередити хвороба від котячих подряпин можна тільки в тому випадку, якщо відразу ж обробляти перекисом водню, спиртом або іншим антисептиком пошкоджену ділянку на шкірі.\nПри появі характерних симптомів захворювання необхідно терміново звернутися до лікаря. Якщо після контакту з твариною спостерігаються збільшені лімфовузли, підвищена температура тіла і присутні ознаки інтоксикації, варто вирушати на прийом до інфекціоніста або терапевта, проконсультуватися у невролога, кардіолога чи офтальмолога.\nЯк позбутися від газів у кишечнику — причини виникнення та способи лікування