Гарантійне обслуговування меблів здійснюється відповідно до вимог та умов, визначених Законом України "Про захист прав споживачів".\nГарантійний термін обчислюється з дати передачі (доставки) меблів до клієнта.\nСхема роботи: якщо є претензії до якості меблів від клієнта, необхідно оформити форму скарги / претензії у вільній формі та передати її в магазин, де було здійснено покупку товару.\nЯкщо можливо, зніміть причину скарги на цифрову камеру та надішліть на адресу електронної пошти фабрики з повною інформацією про покупку (місто, покупець ІФ, магазин, назва моделі, тканина тощо).\nГарантійний термін для продукту становить 18 місяців з дати виготовлення. Гарантійний термін починається з моменту доставки продукту до дому покупця. Зверніть увагу, на всі моделі торгівельної марки Amely гарантійний термін становить 24 місяці!\nГарантійне обслуговування включає в себе проведення ремонтних робіт та заміну дефектних частин виробів. Гарантійний термін у цьому випадку продовжується на період ремонту виробу.\nТермін служби виробу - 10 років.\nУ випадку придбання дисконтних меблів - претензії за якість і зовнішній вигляд не приймаються.\nНедоліки продуктів, що виявлені протягом гарантійного періоду та виникли з вини Фабрики, будуть безкоштовно ліквідовані сервісною службою Фабрики.\nПретензії на вигляд товару, неповноти комплектації, а також недотримання замовлення приймаються тільки під час отримання продукту. У майбутньому такі претензії не будуть прийняті, вся робота виконується лише за рахунок покупця.\nУ паспорті продукту є гарантійна картка, яка служить підтвердженням хорошого стану продукту при його придбанні. Квиток підписується продавцем і покупцем.\nХарактер дефекту визначається експертом підприємства, який складає звіт про експертизу при розгляді меблів, про який повідомляється покупець.\nВипадки, коли немає гарантійного обслуговування:\nЗакінчивася термін дії гарантії.\nНевиконання умов експлуатації при використанні меблів у вологих приміщеннях.\nНаявність механічного пошкодження продукту.\nПеревищення дозволених навантажень на механізми трансформації.\nПошкодження продукту або його втрата внаслідок форс-мажорних обставин (стихійні лиха, пожежа, повені, нещасні випадки, використання неякісних продуктів по догляду за меблями тощо).\nПошкодження продукту в результаті навмисних або помилкових дій споживача.\nПошкодження продукту, спричиненого попаданням сторонніх предметів, рідин, тварин, комах тощо.\nНаявність слідів стороннього втручання у продукт або ремонт самого продукту або організацій, підприємств або осіб, не авторизованих Заводом.\nПошкодження продукту в результаті змін у його конструкції.\nВикористання продукту для виробничих цілей.\nНа оббивці і кришках подушок, виготовлених у тканині покупця.\nЗа відсутності чітко оформленої гарантійної картки або наявності змін та доповнень до гарантійної картки.\nУ цих випадках послуга надається за рахунок покупця за фабричною ціною\nНезначні відмінності у відтінках і текстурі облицювальних тканин і шкір.\nНезначні відмінності у відтінках кольору та різниці в лакофарбовому (декоративному) візерунку.\nЛегкі складки на матеріалі підкладки м'яких елементів, що виникають після видалення навантажень і зникають після легкого розгладження вручну.\nВідхилення від загальних розмірів ± 2-3см. Для одного продукту (за ГОСТ 19917-93).\nМалі тріщини волосся ("ефект крекінгу"), накладки меблевого покриття з натуральної шкіри, що виникають під час експлуатації меблів.\nПретензії на забруднення виробів, що виникають під час експлуатації меблів, НЕ ПРИЙМАЄТЬСЯ!


Розділ ХІІІ. Еліза у селищі квакерів\nРозділ ХIV. Євангелина\nА зараз нам усім не завадить трішки заспокоїтися. Пропоную поспостерігати за тихим, мирним життям у помешканні одного селища.\nОтже, уявімо ідеальний порядок на просторій кухні: недавно вибілені стіни, чиста, ретельно наглянсована підлога, широка кухонна плита, акуратно пофарбована начорно, до блиску натертий посуд (мимоволі виникають думки про якусь смакоту), зручні дерев’яні стільці, пофарбовані зеленою фарбою та ще й полаковані. Ще тут є два крісла-гойдалки. Одне маленьке, на ньому лежить подушечка, зшита з яскравих шерстяних клаптиків; інше — велике, широкі бильця якого так і манять у свої затишні обійми, де ви зможете гарно відпочити. Ось у цьому кріслі-гойдалці, яке не поступається зручністю плюшевим і шкіряним фотелям у ваших вітальнях,— погойдується собі наша мила приятелька — Еліза. Так, це вона, хоч і важко її, худу і бліду, впізнати з першого погляду. З-під її довгих вій тече тихий смуток, стулені вуста вказують на тугу за чимось дуже дорогим її серцю. Ніжна душа молодої матері загартувалася в останніх перипетіях, подорослішала під тягарем недолі. Еліза час від часу піднімає очі на сина, який метеликом пурхає по кухні. Цей погляд насичений непохитною волею і рішучістю, такою відповідальністю і серйозністю, якої раніше у ньому ніколи не було.\nЕліза з сином тут не самі. Поруч із нею сидить жіночка у консервативного фасону білосніжному чепчику, який свідчить про належність до квакерської общини. Вона вбрана у сіру сукню, плечі прикриті шаликом у тон, а на грудях зав’язано батистову хустину. Жінка перебирає сухофрукти, тримаючи на колінах миску. На вигляд їй років п’ятдесят п’ять, може навіть і шістдесят. Її обличчя належить до того типу, яке до певного часу років не боїться: кругле, рум’яне та свіже, мов стиглий персик. У її волосся, гладенько зачесане назад, вплелися кілька срібних ниток сивини. Ця зачіска відкривала високий світлий лоб, великі карі очі світилися добротою. А очі, як відомо, відображають душу, тож немає жодних сумнівів, що перед нами — добра, мудра, порядна жінка. Чому всі возвеличують тільки красу молодості? Чому ніхто не помічає, якою чарівною буває старість? Ті, кому ця тема цікава, нехай уважніше поспостерігають за Рахіллю Хеллідей (так звуть цю жінку). Зараз вона саме погойдується у маленькому своєму кріслі-гойдалці, що затишно поскрипує, бо вже стареньке. Може, коли воно було молодшим, хтось йому завдав шкоди чи батько-майстер припустився якоїсь помилки, створюючи його,— невідомо, але скрипить воно хоч і тихо, проте ритмічно і настирливо. Будь-яке інше крісло за такі звуки уже б давно викинули на звалище разом із рештою непотребу. Будь-яке інше, але не це. Воно ж бо належало пані Рахілі. До того ж старий Саймон, її чоловік, вважає, що це не скрип, а справжня музика, та й діти їхні обожнюють скрипіння материної гойдалки. Чому ця стара гойдалка так шанована у їхньому домі? Ту т усе просто: до неї усі звикли. Ось уже двадцять п’ять років мати, сідаючи у неї, дарує чоловікові та дітям лагідні слова, м’які докори, мудрі поради, лікує сердечні і головні болі.\n— Отже, Елізо, ти все ще думаєш про Канаду? — запитала Рахіль, повільно перебираючи сушені персики.\n— Так,— відповіла гостя.— Я не можу затримуватися тут надовго.\n— Гаразд. Треба ж подумати, доню, що ти робитимеш, коли таки доберешся туди.\nСлово «доню», звернене до чужої молодиці, з уст Рахілі Хеллідей прозвучало надзвичайно природно, так само як те, що до цієї жінки багато хто звертається «Мамо».\nУ Елізи затремтіли руки, очі зронили на шиття декілька скупих сльозинок. Проте вона досить твердо відповіла:\n— Я виконуватиму будь-яку роботу. Десь мої руки та згодяться.\n— Пам’ятай, що ти можеш тут жити, скільки сама захочеш.\n— Щиро вам дякую! Але… Зрозумійте мене,— очима Еліза вказала на Гаррі.— Я ні на хвилину не можу розслабитися, не сплю ночами, а коли засинаю, то мені ввижаються жахи. От сьогодні, наприклад, мені наснилося, що той чоловік увійшов до вашого двору.\n— Бідолашечка! — поспівчувала Рахіль, змахуючи сльози з очей.— Але ти дарма хвилюєшся. У нашому селищі, дякувати Богу, нікого ще не впіймали. Не впіймають і вас.\nЦієї миті двері відчинилися, і до кухні увійшла маленька, повненька й рум’яна, мов стигле яблуко, жіночка. Вона була зодягнена в таку ж, як у Рахілі, сіру сукню, поверх якої на грудях навхрест була пов’язана батистова хустина.\n— Руф Стедмен! — вигукнула Рахіль, радо піднімаючись назустріч гості.— Як ся маєш? — запитала господиня, беручи Руф за обидві руки.\n— Чудово, дякую,— відповіла та, знімаючи темний капор і струшуючи з нього порох носовою хустиною.\nПід капором у неї був квакерський чепчик, який вона ніяк не могла примостити належним чином: декілька неслухняних пасем грайливо вибивалися з-під нього, тож довелося постаратися, аби запхати їх на місце. Впоравшись із цим нелегким завданням, гостя — жінка років двадцяти п’яти — відвернулася від дзеркала. Здавалося, вона подобається собі. Та й кому могла не подобатися весела, добродушна і загалом дуже приємна особа?\n— Руфе, познайомся з Елізою Гарріс і з її синочком Гаррі, про яких я тобі розповідала.\n— Рада тебе бачити, Елізо! — сказала Руф, тиснучи у привітанні руку жінці, ніби давній подрузі, з якою довго не бачилася.— То це твій хлопчик? Я принесла йому гостинчик.— І вона дала Гаррі випечений у формі серця пряник.\nХлопчик несміливо узяв гостинця, спідлоба дивлячись на Руф.\n— А де твій малюк? — запитала Рахіль.\n— Зараз прийде. На порозі вашого дому твоя Мері вихопила його у мене і повела до комори, де бавляться дітлахи.\nНе встигла вона це договорити, як Мері, рум’янощока дівчина з великими карими очима, зовсім як у її матері, вбігла до кухні з дитиною на руках.\n— А ось і він! — вигукнула Рахіль, перехоплюючи у доньки нічогенького малюка.— Який він гарненький! А як підріс!\n— Не днями, а годинами! — вдоволено сказала Руф.\nВона зняла з синочка блакитний шовковий капор і купу всіляких одежин, потім поправила на ньому сорочечку, розправивши усі збрижки, цмокнула у щічку і опустила на підлогу. Малюк запхав до рота палець і замислився, що б йому утнути на свободі. Руф присіла у крісло, витягнула з кишені довгу смугасту біло-синю панчоху і заходилася працювати спицями.\n— Мері, голубко, налий-но водички у чайник,— лагідно попросила Рахіль.\nДівчина швидко побігла до криниці по воду, а повернувшись, поставила чайник на плиту. Вже скоро цей символ гостинності і затишку замуркав, огорнутий парою.\nМері за вказівкою матері поставила на плиту ще й каструлю із персиками.\nСама Рахіль поклала на стіл чисту і гладеньку стільницю, одягнула фартух і спокійно, без жодної метушливості узялася за майбутнє печиво. Між іншим вона сказала Мері:\n— Ти би, голубко, попросила Джона обскубати курку.\nІ донька миттю вибігла з кухні.\n— А як поживає Абігейл Пітерс? — запитала гостю Рахіль, замішуючи тісто.\n— Краще, значно краще,— відповіла Руф.— Сьогодні вранці я була у неї, прибрала у кімнаті, змінила постіль. А Лі Хілз спекла для неї пиріг і хліб — на декілька днів вистачить. Проте увечері я ще раз до неї навідаюся.\n— Я хочу зайти до неї завтра. Посуд помию, подивлюся, чи не треба чого зашити,— поділилась планами Рахіль.\n— Чудово! — втішилася Руф і додала: — Ханна Стенвуд також занедужала. Джон заходив до них учора ввечері, а я планую піти зранку.\n— Нехай Джон у нас пообідає, бо ж тобі, можливо, доведеться пробути там аж до вечора.\n— Дякую, Рахіле! Побачимо, як воно буде. А ось і Саймон!\nУ кухню увійшов господар дому, Саймон Хеллідей, високий, статний мужчина. На ньому були чорні штани, темна куртка і капелюх із широкими берегами.\n— Доброго дня, Руфе! — привітно сказав він, стискаючи її пухкеньку ручку у своїй широкій долоні, і запитав: — Як справи у твого Джонні?\n— Наші всі здорові, і Джон також,— весело відповіла Руф.\n— Які новини, батьку? — запитала Рахіль чоловіка, відправляючи печиво у духовку. Вони вийшли на задній ґанок, де Саймон мив руки у балійці з кришталево чистою водою.\n— Пітер Стеббінс повідомив мені, що сьогодні ще до вечірньої зорі він буде тут із друзями,— відповів Саймон, багатозначно повівши очима.\n— Он як! — вигукнула його дружина і замислено подивилася на Елізу.\n— Твоє прізвище Гарріс — я правильно запам’ятав? — запитав Елізу Саймон, повертаючись у кухню.\n— Так,— промовила Еліза.\nЗ тривожного виразу її обличчя стало зрозуміло: вона хвилюється, чи не з’явилося, бува, десь в околиці оголошення про їхній із Гаррі розшук.\nРахіль кивнула чоловікові, а він, ідучи на ґанок, окликнув її:\n— Чого тобі, батьку? — запитала вона його, на ходу витираючи білі від борошна руки.\n— Її чоловік тут, у селищі, і завітає до нас сьогодні уночі,— мовив Саймон.\n— Та невже? — вигукнула Рахіль, аж засвітившись радістю.\n— Саме так! Пітер учора їздив на станцію, де його чекали одна стара і двоє молодих чоловіків. Один із них назвався Джорджем Гаррісом. Те, що він про себе розповідає, і те, що ми чули від Елізи про її чоловіка, співпадає! Пітер каже, що він розумний і красивий. Як ти гадаєш, варто їй про це сказати просто зараз?\n— Давай порадимося з Руф’ю,— запропонувала Рахіль і покликала молоду гостю.\nРуф відклала плетіння і швиденько вибігла на ґанок.\n— Руфе! Ти навіть не уявляєш… Саймон каже, що Елізин чоловік прибув із останньою партією і вночі буде у нас!\nЦі слова молода жінка зустріла із таким вибухом захоплення, що аж підскочила на місці і голосно заплескала у долоні, через що два її неслухняні локони знову вибилися з-під чепчика.\n— Тихше, люба, тихше! — м’яко попросила її Рахіль.— Ти краще порадь, коли їй про це сказати: зараз чи ближче до вечора?\n— Просто зараз! Негайно! Навіть не думайте мовчати! Та якби це був мій Джон, я б так зраділа!\n— Ти надзвичайно доброзичлива,— похвалив її Саймон, захоплено дивлячись на подругу сім’ї.\n— Авжеж! Ми й живемо для того, щоб дарувати іншим добро. Якби я не кохала свого Джона, не любила нашого синочка, то чи могла б щиро радіти за цю жінку?\nРуф обняла Рахіль і запропонувала:\n— Піди, поговори з нею у спальні, а я почергую у кухні.\nРахіль повернулася до кухні і побачила Елізу за шиттям. Вона відчинила двері, що вели з кухні до маленької спаленьки, і попросила Елізу:\n— Ходи-но зі мною, доню. Треба поговорити.\nКров порум’янила бліді щоки Елізи. Піднімаючись з крісла, вона ледь не впала — тіло її не слухалося в передчутті якогось лиха. Вона тривожно поглянула на Гаррі. Руф помітила цей переляк і поспішила заспокоїти жінку.\n— Ні! Це не те, що ти думаєш,— вигукнула вона, кидаючись до неї.— Не бійся, Елізо, новини хороші. Іди ж, іди! — лагідно підштовхнувши Елізу до дверей, вона підхопила на руки Гаррі і почала цілувати дитину.— Скоро побачиш татка, маленький! Розумієш? Татко твій приїхав! — повторювала Руф дитині, яка здивовано дивилася на неї.\nА у спальні відбувалася інша сцена. Рахіль підійшла близько до Елізи і сказала:\n— Дочко! Господь змилувався над тобою: твій чоловік вирвався із полону рабства.\nСерце Елізи закалатало так шалено, що вона розчервонілася, а потім враз зблідла. Відчуваючи, що не може втриматися на ногах, присіла у крісло.\n— Тримайся,— сказала Рахіль, кладучи долоню їй на голову.— Він у друзів. Сьогодні вночі буде тут.\n— Сьогодні?.. Сьогодні! — повторювала Еліза єдине слово, немовби воно було чарівне, сама не розуміючи, що каже.\nУ її голові все миттю переплуталося, закаламутилося… і вона зомліла.\nОтямившись, Еліза побачила, що лежить під ковдрою на ліжку, а Руф натирає їй руки камфорою. Вона блаженно розплющила очі як людина, яка скинула з себе важенний тягар.\nНарешті щезла та нервова напруженість, що закувала її душу у свої пута у першу ж хвилину втечі. Потім вона, неначе уві сні, побачила крізь щілину прочинених дверей, як господиня і гостя готувалися до вечері: накрили білосніжною скатеркою стіл, поставили на плиту чайник, що насвистував свою пісеньку… Ось Руф підходить до столу, ставить на нього пиріг, різні соління, пригощає Гаррі різними ласощами, пестить його по голівоньці, перебираючи довгі кучерики пальцями. Огрядна постать Рахілі зупиняється біля її ліжка, турботливо поправляє ковдру, подушки, при цьому великі карі очі цієї добродійки світяться сонячним теплом. Ось завітав і Руфин чоловік. Та кидається йому на шию, схвильовано щось розповідає, вказуючи на ту кімнату, де відпочиває Еліза. Ось усі сідають до столу: Руф з дитям на колінах, Гаррі на високому стільці під наглядом Рахілі. Еліза чує їхні спокійні голоси, мелодійне дзенькання чайних ложечок… Та сон знову долає її, дуже глибокий сон… Так спокійно вона не спала, відколи залишила рідну домівку, коли байдуже дивилися на неї холодні зорі, а вона бігла, не випускаючи з рук найдорожче, що мала — сина.\nЇй наснилася прекрасна країна тиші і миру. Зелені береги, що сяють під променями сонця, прозора вода, острівці і чийсь затишний будиночок… Привітні голоси підказують, що це її дім, і вона бачить, як у саду грається її дитина. Ось вона дедалі ближче чує кроки свого чоловіка, ось він обіймає її, вона відчуває його пекучі сльози на своєму обличчі… і прокидається. Це вже не сон! Надворі давно вже ніч, дитя спокійно спить, коло ліжка горить свічка, а її коханий чоловік нахилився над нею і ридає, сховавши обличчя у подушку.\nРадісним і жвавим був наступний ранок у домі квакерів. «Мати» встала удосвіта і заходилася готувати сніданок. При ній постійно були усі її діти, з якими вчора ми не встигли познайомити читача. Цікаво, що кожен із них миттю виконував її ласкаві прохання-накази, я-от: «Збігай туди-то, голубе», «Зроби те-то, голубко».\nПриготувати сніданок для великої сім’ї у благословенних долинах штату Індіана не так легко, одна пара рук тут не впорається. Тому, поки Джон ходив до криниці по воду, Саймон-молодший через сито просіював борошно на оладки, а Мері молола каву,— Рахіль спокійно пекла печиво, розрізала курку на частини і зігрівала усіх променистим сяйвом своїх очей. Вона уміла залагоджувати будь-який натяк на конфлікт ще до того, як він розпалювався, досить було лише сказати: «Годі вам! Ану тихше!» — і усе поверталося до мирного і спокійного стану. Поети віками славлять Венерин пояс, який зводив людей із розуму — ми ж воліємо оспівувати Рахіль Хеллідей, яка спритно охолоджує надто гарячі голови і є взірцем спокою у своєму маленькому світі. Так, ми свідомо надаємо перевагу їй, тим паче, що наші вподобання співзвучні з духом сучасності.\nПоки тривало приготування сніданку, Саймон-старший у сорочці і жилеті стояв перед маленьким люстром у одному з кутів кухні й голився. У кухні все йшло за планом: кожен із великим задоволенням виконував призначену йому роботу. Взаємна довіра і дружба відчувалися навіть у злагодженому передзвоні ножів і виделок. На пательні разом шкварчали шинка та курка. Усе було майже готово, коли увійшла щаслива сім’я — Джордж, Еліза і Гаррі. Їх зустрічали так радо, що вони аж знітилися.\nУсі сіли до снідання, а Мері, стоячи біля плити, пекла оладки до золотистої скоринки і порціями подавала до столу.\nРахіль, задоволена і щаслива, сиділа на чільному місці. Навіть такі прості дії, як накладання на тарілки печива і подавання чашок із кавою, випромінювали душевність і материнську турботу, від яких страви ставали ще смачнішими.\nДжордж уперше сидів на рівних правах за одним столом із білими, тож спершу ніяковів. Та від добродушності господарів це відчуття розвіялося, як туман на сонечку.\nОсь що означає дім, рідний дім! Досі Джордж не міг збагнути цих слів. Від становища, у яке він потрапив, його серце наповнювалося вірою в Бога, який привів сюди спершу його дружину з сином, а потім і його. Відчай, руйнівний атеїзм відступали перед щастям, турботою і світлом, що ними освітлювали життєвий шлях ці добрі люди. Присутність живого Бога виявлялася у виразах їхніх облич, у кожному їхньому русі та вчинку.\n— Батьку, а що, як ти знову попадешся? — запитав Саймон-молодший, намазуючи масло на млинець.\n— Ну… Штраф заплачу, от і все,— спокійно відповів той.\n— А якщо тебе кинуть до в’язниці? — не вгавав син.\n— Невже ви з матір’ю без мене не впораєтеся на фермі? — усміхаючись, сказав батько.\n— Наша мама впорається з чим завгодно,— відповів хлопчик,— Але ж ганьба тим, хто видає такі закони!\n— Не смій погано говорити про наш уряд, Саймоне! — суворо зупинив його Саймон-старший.— Господь дає нам земні блага для того, щоб ми могли творити добро, а якщо за це урядовці вимагають плати, значить, треба платити.\n— Але я все одно ненавиджу работорговців! — пристрасно вигукнув хлопчик. Так само сучасний реформатор обстоював би свої погляди на будь-що.\n— Ти мене дивуєш, сину! — мовив чоловік.— Хіба цьому навчала тебе мати? Хто б не прийшов у мій дім зі своєю бідою, работорговець чи раб,— я б допомагав обом.\nСаймон-молодший зашарівся, але його мати усміхнулася і заступилася за сина:\n— Наш син — дуже хороший хлопчик. Він подорослішає і буде в усьому наслідувати батька, от згадаєте моє слово.\n— Я сподіваюся, сер, що через нас у вас не виникне жодних клопотів,— захвилювався Джордж.\n— Нічого, Джордже! Для цього Господь і послав нас у світ, щоб допомагати ближньому. Якби ми боялися боронити справедливість, то не варті були б зватися друзями!\n— Але ж ви не повинні наражатися на небезпеку через нас. Це неприйнятно для мене!\n— Та не хвилюйся ти, друже! — заспокоїв його Саймон.— Ми стараємося не заради тебе конкретно, а заради величі людського духу і слави Божої. День ви ще перебудете тут, а ввечері, десь о десятій, Фінеас Глетчер відвезе вас усіх на наступну станцію, до наших друзів. Переслідувачі близько, зволікати не можна.\n— Якщо так усе серйозно, то навіщо ж чекати аж до вечора? — запитав Джордж.\n— Вдень вам ніщо не загрожує, тут усі друзі. У випадку небезпеки нас попередять. Їхати краще вночі — ми у цьому переконалися на власному досвіді.\nВона зароджувала у серцях\nБула, мов пуп’янок троянди,\nДівчинка, мов весна рання!\nМіссісіпі! Коли тебе так поетично описував Шатобріан, ти котила свої грізні хвилі безлюдними просторами, серед неймовірних красот живої, неторканої природи. Мов за велінням чарівної палички, ти враз докорінно змінилася! Колись дика і романтична, тепер ти, Міссісіпі, зустрілася з реальністю людського світу, не менш чудовою і прекрасною. Яка ще з річок світу переправляє до океану стільки плодів людської підприємливості, стільки багатств наймогутнішої світової держави, яка має усе, що можуть дати неосяжні простори між тропіками та Північним полюсом! Твої нестримні води, вкриті каламутною піною, нагадують чимось потоки комерційної діяльності, яка виникла за волею переповненого енергією народу і його винахідливим духом, незнаним старому світові!\nО Міссісіпі, якби ти ще не переправляла сльози пригнічених, стогони беззахисних, зойки злиденних, неосвічених людей! Ці люди моляться до Бога, а він мовчить, але не мовчатиме вічно і колись таки покажеться, відповість на кожне звертання і врятує усіх нужденних.\nВщерть заповнений корабель розрізає собою широку, мовби морську гладінь могутньої ріки, помережаної від берегів заростями очерету. Промені сонця, що от-от закотиться за обрій на нічліг, слабо освітлюють і ріку, і її береги з сумними кипарисами у траурно-темних гірляндах моху.\nКорабель навантажений ящиками, мішками і бочками з бавовною. Здалеку корабель виглядає, як квадратна сіра брила. Серед усього цього мотлоху непросто відшукати нашого Тома. Та ось, здається, ми таки знайшли його — адже це він сидить у одному з кутів на верхній палубі (тут також бавовна усюди).\nПрекрасна характеристика, яку дав на Тома містер Шелбі, а також незлоблива Томова натура пройняли довірою серце навіть такої людини, як Гейлі.\nСпочатку работорговець постійно за ним стежив, змушував уночі спати в кайданах, але помалу переконався у його покірності і пом’якшив свої перестороги, й Томові врешті-решт під слово честі було дозволено вільно пересуватися кораблем.\nМатроси і вантажники в один голос хвалили мирного негра, який ніколи не відмовлявся їм допомогти й іноді старанно працював по декілька годин — так само, ніби він був на милій його серцю службі у свого господаря в Кентуккі. Коли ж ніде поблизу його допомога потрібна не була, Том умощувався десь на тюках із бавовною і розгортав Біблію. За читанням ми застали його і зараз.\nОсь він перервав своє заняття і, задуманий, оглядає місцевість, якою пропливає корабель. Що ж він бачить? Останні сто миль до Нового Орлеана рівень Міссісіпі вищий за рівень довколишньої місцевості. Ріка несе свої води між схилами заввишки двадцять футів. З верхньої палуби, мов з оглядової башти, можна бачити далеко вперед. Перед очима Тома, мов на карті, поставали плантації, одна за одною, тож з цих немальовничих картин він собі чітко уявив, яке життя чекає на нього.\nВін бачив зігнуті спини невільників на полях, їхні халабуди, скупчені віддалено від панських маєтків та парків. Що довше він спостерігав ці картини, то більше жалкував за обсадженою розлогими буками фермою у Кентуккі, за просторим і прохолодним будинком Шелбі та маленькою хатинкою, що потопає у бегоніях та трояндах. Він уявляв собі обличчя приятелів, знайомих з дитячих років, уявляв свою дружину-хазяєчку за приготуванням вечері… Йому вчувалися дзвінкі голоси його синів і лепетання донечки, яка тішиться, сидячи у татка на колінах. Та раптом усе щезло; його знову оточували очерет, кипариси й бавовняні плантації, а у вухах гримів шум корабельного мотору і плюскіт води. Лише тепер він збагнув, що те щасливе життя назавжди залишилося у минулому.\nКожна грамотна людина у таку важку хвилину схопилась би за перо і якийсь клапоть паперу, щоб написати звісточку рідним. Але Том писати не вмів, тож був позбавлений і радості спілкуватися з дорогими людьми хоча б через листи. Ні з ким розділити йому сумні думи і воскресити кволу надію. От хіба що Біблія… Не дивно, що з його очей капають на сторінку пекучі сльози. Від слова до слова Том повільно веде пальцем, намагаючись у їхньому змісті все-таки знайти надію для свого завтрашнього дня. Чоловік читав по складах, кожен наступний вірш важко йому давався. Та це була книга, створена саме для такого, повільного, читання. Кожне слово тут потрібно виважувати, мов золотий злиток, щоб визначити його ціну. Давайте приєднаємося до його читання і спробуємо збагнути, чого ж навчають ті слова Тома і нас:\n— «Не-хай не нія-ко-віє сер-це ва-ше. В до-мі бать-ка мо-го до-мо-чад-ців ба-га-то. Я йду при-го-ту-ва-ти міс-це і для вас».\nЦицерон, поховавши свою єдину доньку, тужив так само щиро, як і бідний Том,— адже у них обох були людські, живі серця. Хоча Томові, мабуть, було краще, бо він не втрачав надії зустрітися з близькими хоча б у потойбіччі, а Цицерон такого щастя і не сподівався. Та навіть якби хтось розповів йому про таку можливість, він не повірив би у це. У його голові виникла б не одна тисяча запитань щодо оригінальності манускрипту і точності перекладу. Довірливий Том до таких роздумів не вдавався. Те, що відкривала для нього ця книга, сприймалося ним як беззаперечна істина, бо якби написане не було правдою, земна дорога не мала б сенсу.\nУ виданні Томової Біблії не передбачалося пояснень і виносок, проте вона пістрявіла його особистими помітками, що допомагали йому краще за будь-які тлумачення освічених коментаторів. Там, удома, діти містера Шелбі, найчастіше Джордж, читали вголос Томові цю книгу, а він помічав у ній чорнилом або олівцем улюблені цитати, щоб легко знаходити їх. Тепер кожна з них нагадувала йому рідну домівку, сім’ю, а сама Біблія взагалі була єдиною річчю із минулого життя, яка дарувала йому надію на майбутнє.\nОдним із пасажирів корабля був Сен-Клер — знатний джентльмен із Нового Орлеана. Він подорожував із шестирічною донькою, за якою доглядала немолода леді, ймовірно їхня родичка.\nДівчинка постійно потрапляла Томові на очі, бо їй не сиділося на місці так само, як грайливому сонячному зайчику або літньому вітерцю. Крихітка була така чарівна, що всі мимоволі замиловувалися нею.\nУявіть собі дитячу фігурку, у якій замість звичайної недоладності ще несформованого тільця відчувалася легка, елегантна грація якоїсь невідомої міфічно-казкової істоти. Риси її обличчя були чіткі, мов виточені ювеліром, дівчинка виглядала мрійливо і задумано. Навіть не схильні ідеалізувати будь-кого люди вважали, що ця дитина дуже близька до досконалості. Горда постава, легке, мов хмаринка, золотисто-каштанове волосся, глибокий погляд синіх очей з-під довгих густих вій,— усе це вирізняло Сен-Клерову доньку поміж інших дітей пасажирів. Дівчинка не страждала на надмірну серйозність — навпаки, вона була непосидою, у чиїх очах стрибали бісики. Вона не зупинялася ні на мить, постійно щось наспівувала і усміхалася своїми рожевенькими губками. Батько і нянька за нею не встигали. Щойно комусь із них вдавалося спіймати дівчинку, як вона знову вислизала з рук, мов безтілесна, невагома хмаринка. Проте їй вибачалося усе, і вона вдало цим користувалася, бігаючи там, де заманеться. Її білу сукенку можна було побачити у найнесподіваніших місцях, і при цьому вона залишалася білосніжною та свіжою. На кораблі не було такого місця, де б не ступала ніжка цієї феї. Розгинаючи стомлену спину, кочегар ловив погляд її великих очей, які дивилися то на яскраве полум’я у грубці, то на нього. Штурман посміхався, побачивши її фігурку у вікні рубки. Навіть похмурі обличчя освітлювала м’яка посмішка, а суворі голоси зворушено благословляли її, коли вона проходила повз. Коли ж дівчинка із властиво дитячою безстрашністю наближалася до небезпечних місць, то звідусіль до неї тягнулися чорні від сажі, мозолисті руки, оберігаючи її на кожному кроці.\nТом зацікавлено спостерігав за дівчинкою. Негри взагалі тягнуться до усього чистого і дитинного, бо й самі так само вразливі і добрі. Вона здавалася йому істотою неземною. Коли її сині очі зиркали на нього з-за гір спакованої бавовни, коли її голівка вигулькувала над бочками та ящиками, йому здавалося, що це зі сторінок Святого письма зійшов янгол.\nДівчинка часто з’являлася там, де сиділи закуті у кайдани негри з партії Гейлі. Вона присідала поруч і сумувала разом із ними. Вона вражено зазирала їм у вічі, часом намагаючись підняти своїми ручками грубі ланцюги, скрушно хитала кучерявою голівкою і йшла геть, нічого не розуміючи. А потім прибігала з цукерками, горіхами та апельсинами, роздавала гостинці нещасним і щезала знов.\nПерш ніж познайомитися з цією дівчинкою, Том уважно за нею поспостерігав. У нього напоготові було чимало фокусів і забавок, якими легко зацікавити будь-яке дитя. Він умів випилювати крихітні кошики з вишневих кісточок, вирізати різні фізіономії на горіхах, робити стрибунців з бузини, а вже в майстерності виготовлення свищиків він міг би позмагатися навіть із самим Паном. Його кишені були повні усяких цікавинок, якими він забавляв дітей своїх колишніх господарів, а тепер використовував, аби подружитися з дівчинкою. Спочатку дівча сторонилося, і приручити її видалося справою нелегкою. Вона сідала на ящику неподалік від Тома, насторожено зиркаючи, як він майструє свої шедеври, і сором’язливо приймала ті дарунки від нього. Та згодом вони таки потоваришували.\n— А як же звати маленьку міс? — запитав Том, вирішивши, що саме час познайомитися ближче.\n— Євангелина Сен-Клер,— відповіла дівчинка і додала: — Хоча тато і всі решта називають мене просто Євою. А тебе як?\n— Я Том. В Кентуккі усі дітлахи називали мене дядечком Томом.\n— Я також називатиму тебе дядечком Томом, бо ти мені подобаєшся,— зізналася дівчинка і запитала: — а куди ти їдеш?\n— Я й сам не знаю, міс Єво.\n— Ні. Мене везуть продавати. А кому продадуть, Бог знає…\n— Мій тато може купити тебе,— зраділа Єва.— Я його сьогодні попрошу про це.\n— Спасибі вам, моя маленька леді,— сказав Том.\nКорабель зупинився біля невеличкої пристані поповнити запаси палива. Єва, зачувши батьків голос, підхопилася з місця і чкурнула йому назустріч. Том пішов допомагати вантажникам.\nЄва стояла з батьком біля поруччя і дивилася, як відчалює корабель. Колесо декілька разів обернулося, і дівчинка, раптом втративши рівновагу, не втрималася і шубовснула у воду. Батько хотів було кинутися її рятувати, але його стримали, бо дівчинку вже тримав на руках більш проворний рятувальник. Читач, звісно, здогадався, що це був не хто інший, як наш Том.\nПадаючи у воду, Єва пролетіла повз Тома, який саме стояв на нижній палубі. Побачивши, як дитину затягує під воду, він не вагаючись кинувся за нею. Коли вона спливла на поверхню, негр схопив її і поплив до корабля. Десятки рук простягнулися їм назустріч. Ще мить — і Єва опинилася у батькових обіймах. Чоловік відніс її, мокру і непритомну, до дамської каюти. Жінки заметушилися, намагаючись привести дівчинку до тями, але зчинили такий тарарам, що лише заважали одна одній.\nНаступного дня, що видався страшенно спекотним, корабель прибував до Нового Орлеана. В каютах і на палубі метушилися люди. Пасажири пакували речі, стюарти і покоївки прибирали, мили, чистили і шкребли на кораблі геть усе, готуючи його гідно увійти у велике місто.\nНаш Том сидів на нижній палубі, час від часу тривожно зиркаючи на корму, де стояла Євангелина, дещо бліда після вчорашнього випадку, який, на щастя, більше ні на чому не позначився. Біля неї стояв із відкритим гаманцем, спершись на тюк з бавовною, високий та стрункий молодий мужчина. Одразу було видно, що це її батько: Єва успадкувала від нього і горду осанку, і золотисто-каштанове волосся, і сині очі. От тільки на світ дивилися вони по-різному: дівчинка замріяно, а чоловік — тверезо і сміливо. Його правильно окреслені вуста часом торкав гордовитий, насмішкуватий усміх, кожен його рух був невимушеним і разом із тим сповненим почуття власної гідності.\nЦей джентльмен з іронічною і водночас добродушною посмішкою вислуховував, як Гейлі розхвалював якість свого товару, за який вони саме торгувалися.\n— Коротше кажучи, взірець християнських достоїнств, переплетений у чорний сап’ян! — сказав Євин батько, коли Гейлі нарешті замовк.— Ну добре, шановний, ближче до справи. Скільки ви за нього хочете? Годі набивати ціну, кажіть вже!\n— Що ж,— мовив Гейлі,— якщо я зажадаю тисячу триста доларів, то на цьому рабові нічогісінько не зароблю.\n— Яка прикрість! — вигукнув молодий джентльмен, насмішкувато примруживши сині очі.— Та все ж я сподіваюся, що ви продасте нам цього негра за названу суму — виключно з поваги до мене.\n— Ну що тут вдієш? Маленька леді, я бачу, дуже хоче, щоб ви його купили.\n— Звісно! Ми розраховуємо лише на вашу безкорисливість. Якщо ви і справді працюєте не заради наживи, скажіть, скільки ви нам скинете, аби порадувати маленьку леді?\n— Та що ви… Поміркуйте самі! Досить на нього подивитися: груди могутні, чоло високе, сильний, мов кінь. Та й негр цей зовсім не дурний. Я це давно помітив. А навіть якби й був таким, то все одно — прекрасна робоча сила. А Том, крім того, мудрагель! Тож і ціна за нього вища. Адже він у свого господаря, доводжу до вашого відома, управляв маєтком. Такому все до снаги.\n— Погано, дуже погано! Розум — найгірша із негритянських вад! — тим самим насмішкуватим тоном сказав батько дівчинки.— Такі спеціалізуються на втечах від господарів та конокрадстві. Від них узагалі самі лиш неприємності. Доведеться опустити ціну на сотню-дві за такий недолік вашого негра.\n— Знаєте, тут я з вами згоден. Але ж який він покірний і тихий! Я вам покажу рекомендації його господаря. Та другого такого смиренного, набожного негра й шукати марно. Удома він був за проповідника.\n— Отже, у вільний від роботи час його можна буде використовувати як домашнього пастиря? Чудово! Тим паче, що нам саме такий раб-проповідник і потрібен!\n— А ви жартівник!..\n— Та ви ж самі щойно сказали, що у нього є подібний досвід! Може, він має благословення від вищих духовних санів? Ну та годі про це. Краще покажіть папери.\nЯкби работорговець не збагнув, що усі ці витівки молодого джентльмена таки вдало для нього закінчаться, чаша його терпіння давно б вичерпалася. Та він бачив, що батько обожнює дівчинку і після вчорашнього випадку не зможе їй відмовити, навіть якби йому довелося удвічі переплатити за цю її забаганку. Тож він витягнув з кишені засмальцьованого гаманця і почав шукати там Томову характеристику, якої зажадав покупець.\n— Тату, ну купи його! Хіба важливо, скільки він коштує? — тихо нашіптувала Єва, стоячи на ящику і обійнявши батька за шию.— Адже в тебе грошей багато, а мені він ду-у-же подобається.\n— Доню, навіщо тобі цей негр? Що ти з ним робитимеш? Будеш бавитися, як із брязкальцем, чи осідлаєш, як дерев’яного коника?\n— Я хочу, щоб йому було добре!\n— Дуже переконливо!\nУ цей момент Гейлі протягнув рекомендаційного листа на Тома, підписаний містером Шелбі. Джентльмен взяв його самими кінчиками довгих пальців і швидко пробіг очима по рівненьких рядках.\n— Видно, що написано людиною освіченою: граматичних помилок немає… Такій рекомендації сміливо можна вірити. Проте… Побожність цього негра мене також насторожує,— сказав покупець, сміючись.— Богомольні білі довели нашу країну до краю провалля. Благочестя стало надпопулярним серед кандидатів на виборах до уряду, та й серед стовпів церкви, і тепер уже не розбереш, кому вірити! До того ж я не читав газет вже кілька днів і не знаю, чи котується зараз релігія на біржі. Ну то скільки коштує релігійність вашого негра?\n— А вам усе хіхоньки та хахоньки! — відповів Гейлі, пародіюючи тон покупця.— Але ви, знову ж таки, маєте рацію. Просто побожність буває різна. Іноді з цими релігійними стільки проблем! Деякі постійно тільки й скимлять на молитовних зібраннях та горланять гімнів. Такі (байдуже, білі вони чи чорні) — непотріб. Але істинно віруючі трапляються і серед негрів. Такий нізащо не піде на компроміс із совістю, ніколи не сперечатиметься із господарем, а про Тома у рекомендаційному листі саме так і написано.\n— Якби ви виступили гарантом того, що я, купуючи цього негра, можу бути впевненим саме у такій побожності й що на небесах мені це врахується, то я не проти навіть дещо переплатити,— дуже серйозно сказав молодий рабовласник, ширше розкриваючи свій гаманець.— Ну, гарантуєте?\n— Ну… Цього я вам аж ніяк не можу обіцяти,— забелькотів работорговець.— Мені здається, що там,— він тицьнув пальцем вгору,— нас розкладуть по поличках. Кожного на свою, заздалегідь йому призначену.\n— Та що ж це таке! Людина переплачує за релігійність і не зможе цим скористатися, коли потрібно? Ні, це здирництво!.. Хоча… Гаразд приятелю,— і покупець сунув Гейлі в руки пачку грошей: — Перерахуйте.\n— Із задоволенням! — работорговець аж засвітився від радості й, наслинивши пальця, швидко полічив асигнації, а тоді витягнув із кишені чорнильницю й папір. Купівельна грамота на Тома була готова за мить.\n— Мені ось що цікаво знати: якби на мене складали опис… — сам до себе говорив Сен-Клер, переглядаючи документ,— після якої суми аукціоніст стукнув би молотком? Форма черепа — стільки-то, високе чоло — стільки-то, руки, ноги — стільки-то, освіченість, гарне виховання, таланти, чесність, набожність… Гадаю, за останню рису заплатили б небагато. Ходімо, Єво! — Він узяв доньку за руку, і вони рушили у Томів бік. Сен-Клер торкнувся до його підборіддя і добродушно поцікавився:\n— Глянь-но, чи подобається тобі твій новий господар?\nТом звів на нього очі. Перед ним була приємна молода людина з веселим світлим обличчям. Звичайно ж, він Томові сподобався, і настільки, що негр від вдячності аж розчулився і щиро сказав:\n— Нехай благословить вас Бог!\n— Маю надію, що так він і зробить, виконуючи твоє чи моє прохання — це вже не суттєво. Еге ж, Томе? Це ж твоє ім’я? А ти можеш бути кучером, Томе?\n— Я змолоду при конях, сер. У містера Шелбі, мого колишнього господаря, конюшня була велика.\n— Чудово. Отже, будеш у нас кучером, але маю умову: напиватися не частіше разу на тиждень, та ще з нагоди особливо урочистих випадків.\nНа це Том ображено і здивовано поглянув на Сен-Клера.\n— Я непитущий, господарю.\n— Я не звик, Томе, довіряти словам! Час покаже. Якщо ти кажеш правду, то це взаємовигідно. Не ображайся, друже,— лагідно додав він, дивлячись, що Тома гнітить його недовіра.— Я чомусь не сумніваюся, що ти будеш старанним.\n— Буду, господарю,— пообіцяв Том.\n— Тобі у нас буде добре,— мовила Єва, ухопивши Тома за долоню.— Тато завжди над усіма підсміюється, та насправді він дуже добрий.\n— Дякую тобі, доню, за такі рекомендації,— пожартував Сен-Клер і, повернувшись на самих каблуках, покрокував у протилежному від Тома напрямку.


Сучасна анімація розповідає про секс та інші табуйовані теми - у Києві стартував LINOLEUM | iod.media\nСучасна анімація розповідає про секс та інші табуйовані теми - у Києві стартував LINOLEUM\n3 вер 2020 р., 14:00\nВ українській столиці відкрився 7-й Міжнародний фестиваль актуальної анімації та медіа-мистецтва. Цього року він відбувається онлайн.\nУсе! Втомився я від цієї кількості кіно в кінотеатрах, очі втомилися від "Тенета" Крістофера Нолана. Треба щось нове. Анімаційне кіно!\n2 вересня відкрився 7-й Фестиваль анімації LINOLEUM. Триватиме він до 6-го числа, а всю конкурсну програму можна переглянути за посиланням. Також в рамках фестивалю відбуватимуться навчальні лекції в YouTube і офлайнові покази в 5 містах України: Києві, Одесі, Львові, Запоріжжі та Миколаєві.\nВідкриття фестивалю відбулося в Києві на столичному велотреку із сету від DJ Tapolsky. Tapolsky? Не знав, що коронавірус відкинув нас на 10 років назад. Більше за мене були здивовані велосипедисти, які приїхали на велотрек.\nВідкриття фестивалю "Лінолеум" на велотреці. Фото: Єгор Бахарєв.\nКонкурсна програма фестивалю презентує 84 анімаційних фільмів з різних країн і в різних категоріях: міжнародний конкурс (44 фільми), український (13 фільмів) і комерційної анімації (27 фільмів). Тема фестивалю цього року - "Стати людиною". Якщо що, торік була - "Загальні погляди", а в 2018 - "Межі" (тільки я відчуваю дефіцит креативу в найменуванні тематик?).\nУ тренді – "сповідальність"\nОлександр Бубнов. Фото: LINOLEUM.\nЩоб не гуглити, що зараз відбувається в світі анімації, ми вирішили уточнити цей момент у журі фестивалю LINOLEUM. Тим паче там представлені досить імениті аніматори, художники, режисери. Один з них - Олександр Бубнов. Він зняв десятки анімаційних фільмів і застав "ще ті часи" (радянські тобто).\n- Олександре, що зараз у тренді в світі анімації? Куди дивитися недосвідченому?\n- Якщо говорити про авторську, фестивальну анімацію, то в тренді зараз те, що можна назвати "сповідальністю".\nЗ'явилася величезна кількість дуже особистих, навіть інтимних фільмів, автори яких діляться з глядачем своїми переживаннями, зокрема й у сексуальній сфері. Порушуються такі теми, які здавалися немислимими, табуйованими ще 10-15 років тому.\nЩе одне - анімація дедалі частіше відкидає сюжети, стає нелінійною, ненаративною. У цьому сенсі, наприклад, дуже показові фільми Рєкі Бучі (Reka Bucsi). Про що її фільми "42 симфонія" або "Сонячна прогулянка" або "Любов"? Сумніваюся, що хтось зможе дати однозначну відповідь.\nКрім того, стрімко розвивається напрямок, названий "анімадок". Коли з'єднується анімація і документальне кіно.\n- А який анімаційний фільм вам запам'ятався найбільше за останній рік?\n- За останній рік не можу пригадати фільму, який би справив дуже сильне враження. Було досить багато хороших.\n- А за п'ять років?\n- Один фільм, зроблений якраз п'ять років тому, я пам'ятаю досі - настільки сильно він мене тоді вразив. Це фільм "LÖSS" китайця Йі Чжао, що живе в Нідерландах.\nДо того, як зняти цей анімаційний фільм, Чжао працював інженером. А картину свою робив п'ять років. Фільм довгий (як для короткометражки, 28 хвилин) і багатьом, можливо, видасться повільним і нудним. Для мене ж - це спроба намацати нову кіномову.\n"LÖSS" неймовірний за ритмом і пластикою. Дуже скупий за дизайном - щоб не відволікало від головного. І фантастичний за анімацією: за мистецтвом одухотворення, коли перестаєш помічати ці червоні "картоплини", з яких складається персонаж, і починаєш бачити живу істоту, яка страждає. Неймовірно передана ця затурканість, заляканість героїні, ці її дрібні рухи, рухи зіниць, як у загнаного звіра.\nЧжао висловив у цьому фільмі те, про що пишуть товстенні романи або знімають повнометражні фільми.\nЯ багато чого можу розповісти ще про цей фільм. Але краще один раз (а ще краще - не один) побачити, ніж сто разів про це прочитати.(Фрагменти з фільму "LÖSS" можна подивитися тут).\nКадр з фільму "LÖSS".\n- Тобто, ви вважаєте, що анімаційний фільм може донести серйозну тематику не гірше звичайного кіно?\nОсь у попередній відповіді я привів такий приклад. Ще можу назвати - нехай це буде нескромно, але це першим спадає на думку - свій фільм "Пуповина".\nКоли я його виклав в інтернет, за короткий час його подивилося кілька мільйонів людей. Ми з продюсером спробували підрахувати, сумарно вийшло щось близько 16,5 млн, але, думаю, набагато більше. І продовжують дивитися, і продовжують мені писати. Розгортаються багатосторінкові дискусії.\nФільм неймовірно схвилював глядачів, оскільки тема дуже болюча для багатьох - проблема "сепарації", відокремлення дорослих дітей від батьків. Коли батьки не дають проживати дітям їхнє власне життя, прив'язуючи їх до себе "пуповиною" егоїзму.\nОсь тільки один коментар глядача:\nОдин короткий ролик вмістив у себе сотню книг і текстів з психології, присвяченій сепарації.\nКоли у нас з'явиться новий Петрик П'яточкін?\n- Пам'ятаю прекрасний мультик про Петрика П'яточкiна. Коли в новій українській анімації з'явиться настільки запам'ятовуються персонаж, як Петрик?\n- Не можу, на жаль, сказати. Напевно, тоді ж, коли почнемо робити фільми, що запам'ятовуються, а не "кальки" з американських. У цьому основна проблема української анімації (і не тільки української) - їй бракує оригінальності. І бракує продюсерів, готових ризикнути і вкласти гроші в оригінальний сценарій. Здебільшого йдуть за стандартними прорахованим схемами. І створюють вторинний продукт. А шкода.\nТворець Петрика П'яточкина: 35 років потому ми знімаємо продовження!\n- З якого мультика все почалося для вас, як для творця анімаційних фільмів?\n- Я пам'ятаю це дуже добре. Я був студентом архітектурного факультету Київського інженерно-будівельного інституту. І ходив на "Мультилекторій". Раз на місяць привозили до Києва новинки. Там я побачив "Ніч" Володимира Петкевича і Олександра Петрова (за оповіданням Андрія Платонова "Залізна стара"), "Буде ласкавий дощ" (по Рею Бредбері) режисера Назіма Туляходжаєва і художника Сергія Алібекова, з яким я згодом подружився, "Казку казок" Юрія Борисовича Норштейна.\nДумаю, саме ці фільми підштовхнули мене йти в анімацію. Я побачив, що мультики можуть бути не тільки дитячими і примітивними. Я побачив, що це мистецтво - складне, багатогранне, що говорить на серйозні теми. Воно може вражати - з унікальною мовою і своїми законами.


У Каліфорнії масово евакуюють людей через лісову пожежу | Останні новини України та Світу сьогодні\nУ Каліфорнії масово евакуюють людей через лісову пожежу\nБлизько 2,5 тис. людей отримали накази про обов'язкову евакуацію в окрузі Санта-Круз в Каліфорнії через швидко насувається лісової пожежі.\nЯк повідомляє "Взгляд" , вогонь вже знищив понад 1 тис. гектарів лісів у гористій місцевості на південь від Сан-Франциско і просувається в бік невеликих населених пунктів Бонні-Дун і Свантон.\nПожежні відзначають, що вогонь загрожує знищити більше тисячі житлових будов. "Потужне полум'я палахкотить в важкодоступних районах, сильно постраждалих цього літа від засухи", - підкреслила представник протипожежного департаменту Каліфорнії Джулі Хатчинсон.\nПредставники правоохоронних органів перевіряють і закривають будинки, а жителів направляють у спеціально створений центр-притулок в місті Санта-Круз.\nЩе один потужний пожежа палахкотить в даний час в південній частині Каліфорнії в окрузі Санта-Барбара. Вогонь вже знищив 14 тис. гектарів лісів і чагарника, але пожежа практично не становить небезпеки для людей, оскільки палахкотить в незаселених районах. Тим не менш, в окрузі Санта-Барбара були евакуйовані жителі 117 будинків.\nПожежа в будинку для літніх людей забрала життя 9 пенсіонерів\nНа півдні Франції через пожежі евакуйовано 1700 осіб\nУ Європі бушують лісові пожежі


Проповідь на свято Успіння Пресвятої Богородиці.\nГоловна Проповіді Проповідь на свято Успіння Пресвятої Богородиці.\nУ пр. Ездри є написано, що Господь вибрав з-поміж усіх квітів лілію, а з-поміж міст Єрусалим. Єрусалим - місто Бога, але й демон там звив собі гніздо. Сюди прийшов Христос, щоб зробити це місто таємничою чашею Своєї Крові.\nВ Єрусалимі була заснована перша община християн. І там Господь залишив Своїй Церкві великий дар - Свою Пречисту Матір, благословив її довгим земним життям.\nПерший розділ Євангелія від Луки - це розповідь Богоматері про Різдво і дитинство Христа. Але насправді про Марію сказано небагато. Св.Писання зберігає про Неї тайну, бо життя Божої Матері таємниця. Цар Давид про неї сказав пророче : "Вся слава Дочки Царя всередині її".\nНезадовго до Успіння Богородиці їй явився архангел Гавриїл і сказав, що скоро Господь візьме її до Себе. Діва Марія - єдина з людей, яка зберегла цілісну чистоту душі і серця.\nАпостоли та учні Христа були засмучені, коли довідались про скору розлуку. Але Пречиста втішала їх, обіцяючи, що і після смерті вона буде з ними. В день Успіння вони зібрались біля одра Богородиці і були вражені коли побачили Христа, що прийняв на руки душу Своєї Матері.\nСин і Бог визносив душу Своєї Матері у Вічне Царство,із земного до небесного Єрусалиму. Її ж тіло було понесено до Гефсиманського саду,де було поховано біля могили її батьків Іоакима і Ганни.\nДень Успіння Бажої Матері - велике свято Православної Церкви. Смерть стала святом. Саме слово "успіння" - означає тихий сон, відпочинок від праці та скорбот, а потім пробудження до вічної радості, вічного дня, де немає ночі. Святі говорили, що:" День смерті більше дня народження".\nСвященномученик Ігнатій Антіохійський - те дитя, яке взяв на руки Христос і сказав :" Не ввійдете в Царство Небесне, якщо не будете як діти". Учень Апостолів Павла і Іоана дає нам таке свідотство про Діву Марію :" Багато хто з жінок бажають бачити Матір Ісуса і чути з її уст про таємниці. Говорять, що вона в гоніннях і бідах завжди не в смутку, в нуждах і бідності не скорбить,до бідних милостива. З трердістю захищає віру і служить нашому ще юному блогочестною мудрою Наставницею і Вчителькою всіх вірних на всяке добре діло. Люди достойні нйвищої довіри, говорять,що в Марії , Матері Ісуса, за причини її святості видимо поєднані єство ангельське з людським".\nЯк дитя називає свою матір наймилішими словами,так християни виразили свою любов до Богородиці назвами ікон:\n" Всіх скорботних радість"\n"Помягшення злих сердець" і інші.\nА Серафим Саровський називав Діву Марію " Радістю всіх радостей".\nДля християн свято Успіння - це переміна самої смерті,повернення подорожнього до отчого дому із мандрівки. Божа Мати з нами, вона нас не полишає.\nЗа творами Архім.Рафаїла(Кареліна)\nПідготував: прот. Ігор Саковський.


В Україні запустили сервіс з безготівкової оплати чайових | Волинське Агентство Розслідувань\nГоловна / Новини / В Україні запустили сервіс з безготівкової оплати чайових\nВ Україні запустили сервіс з безготівкової оплати чайових\n11 Квітня, 15:42 •Економіка, Новини•Коментарі (0) •\nMastercard в партнерстві з iPay.ua реалізували новий сервіс для безготівкової оплати чайових.\nПершими закладами, відвідувачі яких можуть залишати чайові офіціантові в безготівковій формі, стали три ресторани мережі Сушія в столичних торгово-розважальних центрах – Smart Plaza, Silver Breeze і Проспект.\nЯкщо клієнт бажає оплатити винагороду за обслуговування безготівково, офіціант вибирає на платіжному терміналі опцію Оплата з чайовими, вводить свій унікальний номер і суму замовлення в закладі. Після цього термінал запропонує кілька варіантів оплати чайових – фіксований відсоток винагороди (5%, 10% або 15% від вартості замовлення) або будь-яку суму на розсуд самого клієнта.\nОплата проходить двома транзакціями: оплата основного замовлення і оплата чайових. Ніяких додаткових комісій для клієнта при розрахунку та оплаті чайових не нараховується, сума чайових зараховується безпосередньо на банківську карту офіціанта.\n“Українці цінують зручність і швидкість безготівкових розрахунків, і оплата без готівки в кафе і ресторанах стала обов’язковою умовою сучасного сервісу: вже кожне третє замовлення в таких закладах в столиці оплачується платіжною карткою або пристроями з NFC. Звична для європейців послуга оплати чайових без готівки дуже очікувана в Україні. Сервіс безготівкової оплати чайових може бути підключений різними українськими банками, які надають послугу торгового еквайрингу”, – зазначив Юрій Батхін, директор з розвитку бізнесу Mastercard в Україні.\nДля того щоб отримати чайові безготівково, офіціантові потрібно зареєструватися на спеціальному веб-порталі та додати в онлайн-кабінет свою банківську карту будь-якого українського банку. Після реєстрації офіціант отримує унікальний 4-значний номер, який буде служити персональним ідентифікатором для отримання безготівкових чайових. В онлайн-кабінеті офіціант може самостійно управляти своїми картами, змінюючи в разі потреби карту для зарахування винагороди.\nНова система виплати безготівкових чайових має багаторівневу систему управління, яку можна налаштувати під будь-яку структуру закладу: і під окремий заклад харчування, і під широку мережу. Рішення пропонує ряд додаткових унікальних можливостей, наприклад:\n– зарахування всіх чайових, зібраних в закладі, на одну банківську карту;\n– моніторинг і ведення обліку чайових в розрізі кожного офіціанта, ресторану або всієї мережі;\n– настройка відрахування певного відсотка чайових для команди кухарів, який встановлює керівництво закладу і так далі.\nНа даний момент Mastercard працює над підключенням до сервісу нових закладів і банків-еквайєрів.\nбезготівкові розрахунки чайові\nУкраїнці все частіше відмовляються від використання готівки


Good Deeds » UA Web Challenge визначився з переможцями\nUA Web Challenge визначився з переможцями\n23-24 листопада поточного року закінчився ювілейний, п’ятий всеукраїнський чемпіонат з веб-розробки UA Web Challenge. Паралельно з фіналом конкурсу пройшов Форум IT-спеціалістів на якому найкращі експерти у різних напрямках комп’ютерної сфери поділилися своїми знаннями з гостями заходу.\nОдна з головних та незмінних цілей чемпіонату — допомогти кращим фахівцям та передовим ІТ-компаніям знайти один одного.\nТак як Міжнародний благодійний фонд Костянтина Кондакова виступає за підвищення комп’ютерної грамотності українців, і нам дуже імпонують ідеї проектів на кшталт UA Web Challenge, то ми з радістю приєдналися до цієї визначної події у світі Інтернет технологій. Наш благодійний фонд виступив призовим партнером чемпіонату та презентував переможцям вісім найсучасніших планшетів.\nВ чемпіонаті прийняли участь сотні програмістів з усіх регіонів України. На присутніх на Форумі чекала насичена програма:\nмайстер-класи від експертів;\nвиступи передових фахівців IT-сфери;\nOpen Space з партнерами;\nстарт-ап бесідка для засновників та розробників венчурних фондів, тощо.\nПід час заходу представники МБФ Костянтина Кондакова презентували свій унікальний грант “ІДій!”. Переможець якого отримає 50000 грн. для подальшої реалізації вже запущеного проекту, який з тих чи інших причин перестав розвиватися. Виявилося, що надана інформація актуальна та дуже цікава для наших програмістів, адже в Україні вкрай мало подібних грантів і найчастіше молоді IT-фахівці шукають підтримки для своїх старт-апів закордоном.\nКоманда Міжнародного благодійного фонду Костянтина Кондакова вітає переможців та бажає організаторам і учасникам всеукраїнського чемпіонату UA Web Challenge нових досягнень та ще більше цікавих ідей!


Кардинали обрали нового Папу. Свідченням цього став білий дим, що піднявся з труби на даху Сикстинської капели в 20:05 за київським часом. Понтифік був обраний на другий день голосування, що є дуже рідкісною історичною подією.\nІм'я нового Римського Архиєрея стане відомо через деякий час. Його оголосить кардинал-протодиякон, який протягом найближчої години повинен з'явитися на центральній лоджії ватиканської базиліки.\nПорядком проведення виборів Понтифіка передбачено, що після того, як один з кандидатів набере необхідну кількість голосів, він має висловити свою згоду з вибором пурпуратів і назвати ім'я, котре хоче носити як Папа. Після цього виборчі картки спалюються в печі, яка встановлена в Сикстинській капелі.\nУ цей час новообраний Папа вирушає в "кімнату сліз", щоб переодягнутися і помолитися. Потім він повертається в Сикстинську капелу, де кожен з пурпуратів обіцяє йому повагу і слухняність. Після цього Понтифік прямує на центральну лоджію ватиканської базиліки, звідки приділяє віруючим своє перше благословення "Urbi et Orbi". По дорозі він зупиняється для молитви в каплиці св. Павла. У цей час кардинал-протодиякон проголошує його ім'я народу.\nБлагословення Бродівської районної поліклініки\n21.01.2013 року на запрошення завідуючого Бродівської центральної районної поліклініки Івана Смаля настоятель храму Чесного Хреста благословив лікарів та усіх працівників цього медичного закладу, окропивши їх Йорданською водою.


Американець установив світовий рекорд, подивившись фільм "Капітан Марвел" 116 разів - 112 Україна\nАмериканець установив рекорд Гіннеса, подивившись фільм "Капітан Марвел" 116 разів\nУсього на це в нього пішло 14 тисяч 268 хвилин\nХіропрактик Стів Руппель зі штату Вісконсін потрапив до книги рекордів Гіннеса, подивившись фільм "Капітан Марвел", що вийшов на екрани в березні, 116 разів. Як повідомляє CinemaBlend, попередній рекорд становив 104 рази.\nСвій вибір фільму він пояснив любов'ю до кінокоміксів. Протягом одного дня він дивився максимум сім сеансів, всього на це в нього пішло 14 тисяч 268 хвилин.\n"Враховуючи, скільки часу це вимагає, мені доводилося брати відгули і довгі перерви на обід, щоб встигнути подивитися весь фільм", - сказав Руппель.\nКрім того, для доказу Руппелю доводилося щоразу робити фото біля постера з фільмом у кінотеатрі та мати двох очевидців, які письмово це підтверджували.\nДодамо, що раніше Стів Руппель уже поставив чотири рекорди, один з яких — напівмарафон з найбільшою кількістю одночасно надягнутих футболок.\nНагадаємо, фільм "Капітан Марвел" зібрав у прокаті понад мільярд доларів.\nЯк повідомлялося раніше, Капітана Марвел беруть до загону супергероїв у новому трейлері фільму "Месники: Фінал", який виходить на екрани 25 квітня.\n#кіно #комікс #рекорд Гіннеса #Marvel


Вихідними вимикатимемо світло і переходитимемо на літній час. Суспільство ДНІПРОГРАД\nГоловна / Суспільство / Вихідними вимикатимемо світло і переходитимемо на літній час\nВихідними вимикатимемо світло і переходитимемо на літній час\nЕкологи та активісти організацій з захисту навколишнього середовища закликають українців 28 березня о 20.30 на одну годину вимкнути світло у своїх квартирах і офісах на підтримку всесвітньої кампанії Час Землі, ініційованої WWF.\nІніційована Всесвітнім фондом природи WWF екологічна акція покликана об'єднати людство для боротьби із глобальним потеплінням. Година Землі була започаткована в Сіднеї (Австралія) у 2007 році, коли 2,2 мільйона домівок та організацій вимкнули світло на одну годину. Торік у цій акції взяли участь понад 100 мільйонів людей у 35 країнах світу. На знак солідарності з Годиною Землі освітлення вимкнули навіть у римському Колізеї та на Золотих Воротах у Сан-Франциско.\nУ 2009 році про свою участь в акції заявили понад 1000 міст у 64 країнах, зокрема вимкнути світло планує і столиця України - місто Київ. На переконання фахівців, кожен мешканець таким, здавалося б, маленьким вчинком може зробити великий внесок у боротьбу зі зміною клімату на планеті Земля, екологія якої стає гіршою з кожним днем.\nУ звіті WWF за минулий рік йдеться, зокрема, про те, що Україна використовує енергію неефективно, а якщо всі жителі Землі споживатимуть ресурси так, як мешканці України, то для забезпечення їх життєдіяльності знадобиться 1,3 планети.\nА вже за кілька годин після вимикання світла - о 3 годині за київським часом 29 березня на території України буде введений так званий "літній" час. Найближчої неділі стрілки годинників по всій країні будуть переведені на одну годину вперед.\nФілатов смертельно втомився і заявив, що йде\nГуфман роздає сувенірку Історичного музею, куплену бюджетним коштом\nНю-модель запросила Лисенка на ЛГБТ-прайд\nЗі Львова до Дніпра пошту доставлятимуть авіацією\nСК "Дніпро-1" на день міста поступився "Олександрії"\nПарі Зеленського з Філатовим: у Дніпрі достроково відкрили міст, але хто виграв і що приховують?


Місія, принципи роботи :: Студія :: New Day Production \n«New Day» - компанія, що вже сьогодні сповідує принципи успішного медіа-продакшн майбутнього.\n«New Day» - компанія, що робить важливу інформацію цікавою, зрозумілою та захопливою. Студія реалізовує проекти, які можуть розважати та вражати, але водночас розповідають про справді важливі нові тенденції, а також відкривають нове прочитання старих для країни, що стрімко змінюється.\nМи віримо в те, що важливе та цікаве – це речі, які не суперечать одне одному на телебаченні. Аналітичний підхід до вибору та підготовки тем та професійний підхід під час створення форматів та процесу виробництва програм вимагає досвіду, знань та чималих зусиль. Фахівців, які вважають такий підхід професійним викликом, стає все більше.\nПошук інноваційних ідей\n«New Day» - це компанія, яка прагне продукувати та реалізовувати ідеї та рішення, які знаходяться на передньому краї розвитку ринку. Ми постійно аналізуємо потреби, упередження та стереотипи аудиторії, щоб пропонувати свіже бачення\n- усталених вже рекламних рішень для спонсорів,\n- способів утримання аудиторії мовниками,\n- інформаційних кампаній для державних установ та громадських організацій.\nПри цьому максимальна увага приділяється саме пошуку спільного інтересу спонсорів та мовників, пошуку нових та яскравих способів співпраці, вигідних та зрозумілих для усіх партнерів.\nТісна співпраця зі спонсорами та каналами\nВідповідність проектів власній місії не означає зацикленість на власному баченні та рішеннях. Ідеї «New Day» є рішеннями тих чи інших проблем чи викликів, які стоять перед мовниками та спонсорами. Для того щоб проекти компанії були успішними, ми активно працюємо як з мовниками, так і зі спонсорами на всіх етапах реалізації проектів. Йдеться і про активне залучення менеджменту каналів в обговорення формату програм, і про постійну роботу з середньою ланкою керівництва каналів щодо відповідності проектів тактичним цілям, що часто змінюються на висококонкурентному українському телеринку, і про спільну розробку креативних рекламних рішень для потенційних спонсорів виходячи з їх потреб.\nОрієнтація на потреби аудиторії\nАналіз зворотного зв’язку не обмежується детальним аналізом рейтингових показників та їх динаміки. Завдяки сучасним технологіям та соціальним мережам програми компанії тримають постійний контакт з активною аудиторією, відстежуючи потреби, збираючи ідеї та провокуючи дискусії.


Затриманий біля офісу одного з телеканалів виліз у вікно будівлі поліції та погрожує суїцидом\nЧоловік стоїть на підвіконні на 4 поверсі та погрожує стрибнути\nСьогодні, 4 лютого, у Києві група осіб мітингувала під офісом телеканалу НАШ з вимогою припинити його мовлення. Один з мітингарів, якого затримала поліція, погрожує вчинити суїцид.\nЧитайте також: Київ опиниться в "помаранчевій" зоні карантину\nВін вибрався на підвіконня останнього (четвертого) поверху будівлі поліції і вимагає закриття каналу. Також він хоче аби на переговори з ним приїхав міністр МВС Арсен Аваков, погрожуючи стрибнути вниз та накласти на себе руки.\n“Я вимагаю, щоб всі патріотичні телеканали зараз транслювали мою вимогу. Хочу, щоб всі телеканали зараз з’явились сюди. Я хочу, щоб всі проросійські телеканали були закриті, ідіть зараз та блокуйте їх. Тому що іншим способом боротися неможливо”, - викрикує чоловік.\nПізніше він сказав, що готовий піти на компроміс. За його словами, заступник начальника відділення пообіцяв виконати частину вимог.


Сербія відкликає посла з Вашингтона - Korrespondent.net\nСербія відкликає посла з Вашингтона\n18 лютого 2008, 22:09\nБелград відкликає посла Сербії з Вашингтона у зв'язку з тим, що США визнали Косово незалежною державою, заявив сербський прем'єр Воїслав Коштуніца на засіданні парламенту країни.\nПарламент Косово в неділю, 17 лютого, прийняв декларацію про незалежність краю\nСША офіційно визнали Косово суверенною державою, мовиться в заяві держсекретаря США Кондолізи Райс, поширеній в понеділок прес-службою держдепартаменту у Вашингтоні.\nСполучені Штати також погодилися встановити з Косово дипломатичні стосунки. Водночас Райс заявила про важливість збереження дружніх стосунків між США і Сербією і запросила сербських лідерів працювати разом з США у сфері захисту прав, безпеки, культури і способу життя сербської общини в Косово.\nПрезидент Сербії Борис Тадич заявив у п'ятницю, що країна перекладе на нижчий рівень, але не припинить повністю, дипломатичні стосунки з тими державами, які визнають незалежність Косово.\nСербська газета Бліц в п'ятницю повідомила, що посли Сербії в Німеччині, Італії, Франції, Бельгії і Ватикану вже "спакували свої речі" і на початку наступного тижня повернуться до Белграда, якщо ці західні країни визнають незалежність Косово.


Події ЕКОНОМIКА Трудові книжки йдуть в історію: що буде натомість?\nОпубліковано: Четвер, 24 жовтня 2019, 06:43\nУкраїнський уряд за 6-9 місяців планує перевести всі документи, що стосуються кадрових питань, в електронний формат. 9 жовтня міністр Кабінету Міністрів Дмитро Дубілет анонсував законопроєкт, який скасує трудові книжки. Увесь обіг, який стосується конкурсів, найму, відпусток, відряджень, звільнень, – переведуть у цифру. Чи просто відмовитись від паперу і які переваги має цифра, дізнавались наші експерти з Центру громадського моніторингу та контролю.\nДо 2000 року паперова трудова книжка була єдиним офіційним документом, який підтверджував трудовий досвід для оформлення пенсії. Але ситуація змінилась, коли парламент ухвалив закон «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і стаж почали рахувати за розміром єдиного соціального внеску, який сплачують роботодавці за своїх співробітників. Інформація про сплату цих внесків зберігається у системі обліку Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. Нині перевірити свою трудову історію можна в особистому кабінеті Пенсійного фонду\n«На сайті Пенсійного фонду присутня уся трудова історія з 2000 року. Там можна слідкувати, чи сплачено за вас внески, скільки стажу зараховано, чи врахували пільговий стаж. Цей кабінет є вашою електронною трудовою книжкою», – пояснює очільник Директорату норм і стандартів гідної праці Міністерства соціальної політики Юрій Кузовий.\nЩодо трудового стажу до 2000 року, то українці зможуть занести цю інформацію в електронний реєстр. Як саме це буде відбуватись, пропишуть у законі.\nЕксперти погоджуються, що скасування трудових є, безсумнівно, позитивною зміною. Для офіційно оформлених працівників, за яких роботодавці сплачують ЄСВ та подають звітність, жодних проблем при переході на електронну трудову не буде. Навпаки, стане менше паперової тяганини, а держава зможе зекономити до 100 млн гривень, які зараз витрачають на канцелярію для кадрових документів.\n«Безперечно, паперова трудова книжка сьогодні являє собою атавізм і необхідне її переведення в електронний вигляд, але тут же виникає питання безпеки даних. Наприклад, реєстр прав власності на нерухомість з правом доступу до нього нотаріусів постійно дає приклади скандалів з внесенням даних про власність сторонніми, без згоди безпосередніх власників», – каже експерт Українського інституту майбутнього Данило Монін.


На Тернопільщині відремонтують міст, якому більше 50 років — Терен\n07 Листопада, 2020, 20:42\nНа Тернопільщині відремонтують міст, якому більше 50 років\nКапітальний ремонт мосту в селі Струсів на автомобільній дорозі державного значення Н-18 Івано-Франківськ – Бучач – Тернопіль км 103+602 розпочнеться наступного тижня.\nЯк повідомляють в Службі автомобільних доріг у Тернопільській області, міст не ремонтувався близько 50 років. Тендер на проведення ремонтних робіт виграла компанія ТОВ «ГЛОБАЛ БІЛД ІНЖИНІРИНГ»\nВідповідно до проекту, міст з балкового мають переробити в арковий. Влаштують три елементи труби. Підрядна організація замовила виготовлення у підприємства Via Con гофрованої арки необхідного розміру. Міст також стане більшим, габарити споруди зростуть до 9 метрів. Також розширять тротуари по обидва боки. Вони матимуть ширину 1,5 м.\nПроїзд автошляхом Н-18 у селі Струсів для великогабаритного транспорту буде закрито. Об’їзд місця ремонту здійснюватиметься автошляхом М-19 Доманове – Ковель – Чернівці – Тереблече. Для потреб мешканців села та легкового транспорту підрядна організація влаштує через ріку тимчасовий переїзд, йдеться у повідомленні.


Поліція закликає маріупольців бути уважними і не відправляти гроші незнайомцям\nМаріуполець перерахував шахраям більше 300 000 гривень, намагаючись придбати авто з-за кордону. Як розповіли в Маріупольському районному управлінні поліції Донецької області, натрапивши на одному з інтернет-сайтів на оголошення про купівлю автомобілів з-за кордону маріуполець вирішив скористатися послугами так званого «посередника» та перерахував йому гроші за транспортний засіб.\nАвтомобіля громадянин так і не дочекався, сам «посередник» більше на зв’язок не вийшов. Поліція розпочала кримінальне провадження.\n– якщо на сайті присутній спам, величезна кількість сторонніх банерів і всіляка реклама – це поганий знак. Справжній Інтернет-магазин отримує прибуток за товари, а не за дешеві оголошення і тому подібні способи пропаганди того чи іншого продукту.\nПам’ятайте, надійний захист від дій аферистів – Ваша пильність, обережність та інформованість.


У Гонконгу мирна акція протесту переросла в сутички з поліцією - Korrespondent.net\nУкраїнська служба DW, 21 жовтня 2019, 08:14\nЦього разу поліція особливо активно застосовувала водомети, що вистрілювали блакитну рідину\nПоліція Гонконгу застосувала проти демонстрантів сльозогінний газ і водомети. Учасники несанкціонованої акції протесту жбурляли в поліцію пляшки із запалювальною сумішшю та трощили вітрини магазинів.\nПід час несанкціонованої антиурядової акції протесту в Гонконгу в неділю, 20 жовтня, виникли сутички між демонстрантами та правоохоронцями. До недозволеної владою Гонконгу ходи приєдналися десятки тисяч учасників. Спочатку демонстрація проходила мирно, але згодом розпочалися безлади - окремі учасники акції стали жбурляти пляшки із запалювальною сумішшю в поліцію, входи на станції метро та у відділення банків, повідомляє агенція новин AFP.\nУ відповідь на такі дії поліція застосувала сльозогінний газ і водомети. В останніх замість води знову використали блакитну фарбу, котра містить також перцевий розчин, що спричиняє опіки шкіри та слизової оболонки. Цього разу поліція застосовувала водомети з цією рідиною як ніколи активно. В багатьох мітингарів дія речовини викликала задушливий кашель, зазначає агентство Reuters.\nДля розгону демонстрантів масивно застосовувався сльозогінний газ\nМітингарі також трощили розташовані вздовж маршруту акції, що пролягав однією з головних торговельних вулиць Гонконгу, банківські відділення та магазини. Вбрані в чорне демонстранти викидали товари з прилавків на вулиці.\nЩоб зупинити наступ загонів поліції, учасники акції споруджували барикади та подекуди підпалювали їх. Для розчищення вулиць від барикад поліція застосувала спецтехніку.\nВлада Гонконгу не дала згоди на проведення акції протесту 20 жовтня, аргументуючи таке рішення спробами захистити громадський порядок та безпеку.\nНагадаємо, Гонконг є спеціальним адміністративним районом Китаю. Водночас це - один з провідних фінансових центрів Азії та світу. Управління колишньою британською колонією, на яку поширюється суверенітет Китаю, здійснюється за принципом "одна країна - дві системи" - адміністрація Гонконгу має широкий автономний статус.\nУ Гонконзі перейняли революційні гасла України\nЯк повідомлялося, протести в Гонконзі тривають з червня цього року. Його жителі стали протестувати проти ухвалення закону про екстрадицію правопорушників за запитом китайської влади та не припинили акції після скасування розгляду цього законопроєкту. За даними організаторів, у деякі дні в акціях брали участь понад мільйон людей.\n4 жовтня влада Гонконгу заборонила демонстрантам вдягати маски, протигази та балаклави.\nТЕГИ: Китай, протест, Гонконг\nНа відомому єгипетському курорті відкрили "АТБ"10857\nСША пояснили, що загрожує Росії в разі нападу на Україну3022\nВ Індії у хворого на коронавірус витягли довгий кров'яний тромб2119\nНизка країн відмовилася від закупівель вакцини Pfizer1960\nВізит Блінкена до Києва: Держдеп оприлюднив заяву1843\nІспанець четвертував матір і їв її два тижні1731


PLATFORM «Green economic recovery» - PAEU\nPLATFORM «Green economic recovery»\nОб’єднуємо зусилля для зеленого відновлення економіки після війни\nМи закликаємо використовувати політику, щоб змінити наш спосіб життя та побудувати світ, який буде більш зеленим, розумнішим і справедливішим.\nСтабілізація поствоєнної економіки має йти синхронно з пріоритетами адаптації до змін клімату і стійкістю поряд з ефективністю та прибутковістю.\nПравильна політика допоможе розподілити ресурси на інвестиції, які підтримують суспільні блага, такі як чисте повітря, захист від повеней, стійка інфраструктура та відновлювані джерела енергії.\nТим часом нижчі ціни на товари можуть створити фіскальний простір для поступового скасування регресивних субсидій на паливо, які збільшують викиди вуглецю.\nВ основі цієї платформи лежать розробка дорожніх карт та практичних маршрутів, якими можуть скористатися компанії – що охоплюють усі сфери ділової діяльності, які є важливими для суспільства .\nПо-перше, нам потрібно вести фахову і зважену розмову вже зараз про зелене поствоєнне відновлення.\nМи усвідомлюємо, у світі значні кошти виділяються на заходи з імовірним екологічно негативним і змішаним впливом. Україна повинна використати шанс на зелену економіку.\nЗ іншого боку, ми повинні узгоджувати політики та сектори з кращими міжнародними практиками та з вимогами часу.\nНарешті, нам потрібно більше інвестувати в навички та інновації.\nВідносно невелика кількість заходів з відновлення у світі зосереджена на підготовці навичок та на інноваціях у зелених технологіях. Це також є втраченою можливістю, оскільки більше уваги до заходів, які можуть стимулювати створення зелених робочих місць, зокрема для компенсації втрати робочих місць в інших галузях, може допомогти забезпечити «справедливий перехід».\nОчевидно, для вирішення глобальних проблем необхідно лідерство в бізнесі\nНам всім потрібне інноваційне мислення, дії та імпульс від організацій, які дійсно можуть змінити ситуацію.\nДо міжсекторальної взаємодії в рамках платформи запрошуються представники сфер \nНаша відповідь полягає в тому, що ми усвідомлюємо, що стійкість та її інтеграція в процес прийняття рішень в основному бізнесі — це подорож.\nЯкщо компанія серйозно ставиться до покращення сталого розвитку у своїй діловій практиці та сприятиме співпраці в галузі сталого розвитку між секторами та державою, тоді вона є бажаним членом нашої спілки.\nPAEU є інклюзивною – ми не судимо про компанію за її спадщиною\nМи знаємо, що жодна компанія не лише в Україні, а в світі не є досконалою і що всі компанії можуть бути кращими.\nМи віримо, що сучасні виклики вимагають інноваційних ідей, які можуть прийти звідусіль.\nПриєднання до Platform дає всім компаніям можливість стати частиною широкомасштабної співпраці, якої потребує наша Україна.Наша робота в напрямку Green economic recovery поширюється на ряд програм та ініціатив:


Джилі СК консоль ≡ 1802406180-Джилі -《Купити в Україні》- Ціна 25 грн - ID34912\nДжилі СК консоль 1802406180-Джилі - ID34912\nКонсоль. Артикул: 1802406180-Джилі\n☝ Консоль 1802406180 як правильно замінити на Джилі СК?\nПеред установкою зробіть огляд товару ➜ 1802406180 на предмет його працездатності;\n☝ Вигідна ціна на 1802406180 і професійна консультація по запчастинах Geely CK\nЦіна на каталожний номер деталі 1802406180 - 25 грн.\nВідгуки про товар Консоль (1802406180-Джилі) - 25 гривень


Samsung випустить смартфон-трансформер. ВІДЕО | ВолиньPost\nSamsung випустить смартфон-трансформер. ВІДЕО\n08 листопад, 2013, 14:46\nПристрій буде з повністю гнучким екраном.\nКомпанія Samsung в середу, 6 листопада, провела в Сеулі конференцію Analyst Day, на якій розповіла про пристрої, які вона планує випустити в майбутньому, ‒ пише ТСН.\nКомпанія пообіцяла до 2014 року освоїти випуск смартфонів, які можна гнути. У 2016 році Samsung розраховує представити дисплей для смартфонів і планшетів, який можна складати навпіл. Як може виглядати пристрій зі "складним" екраном, Samsung показала у відеоролику, знятому на початку 2013 року. Це апарат у форм-факторі "книжка" з двома дисплеями. Один, який не складається, знаходиться на "обкладинці" книжки, а другий, який скаладається - всередині.\nТаким чином, коли "книжка" закрита, пристрій виступає в ролі смартфона. Коли користувач відкриває її, він отримує доступ до великого другого екрану, і апарат перетворюється на планшет. Samsung також має намір підвищити роздільну здатність екранів для мобільних пристроїв. На 2015 рік компанія намітила випуск дисплеїв з роздільною здатністю UHD - 3840 на 2160 пікселів. Кількість пікселів на дюйм планується довести до 560. Серед інших розробок, про які було оголошено на Analyst Day, - фотоматриця для смартфонів з роздільною здатністю 16 мегапікселів і 64-розрядні мобільні процесори з ядрами розробки Samsung. Як повідомлялося раніше, в Україні дозволили носити "шпигунський" смарт-годинник Samsung Galaxy Gear.


Огляд мережевого сховища synology diskstation ds220j - Softik\nДодому Без категорії Огляд мережевого сховища synology diskstation ds220j\nПитання зберігання інформації виникло разом з появою комп’ютерів. Сьогодні в цифрове століття обсяги ростуть як на дріжджах, а сучасні пристрої обладнані в основному швидкими і не дуже об’ємними накопичувачами. Наприклад, на ноутбуці для зберігання даних передбачений накопичувач об’ємом 1 тбайт, а підключити зовнішній диск я можу всього на 2 тбайт. А скільки разів було, що я просто забув цей зовнішній диск, втратив флешку, та й ламаються вони у мене з регулярною періодичністю. Доходило до того, що просто стиралися контакти або глючили контролери. Все відновлюється, але це займає купу часу.\nІ тут вигідніше виглядають хмарні сервіси. На перший погляд це надійно, та й доступ є тільки у тебе, але великі обсяги сховищ теж не зовсім безкоштовні. Чому б не зробити власне сховище, якщо є диски і доступ в інтернет? саме таке питання виникло на зорі появи мережевих сховищ nas. В основному вони використовуються на підприємствах або в компаніях, де є потреба в зберіганні і обробці великого обсягу інформації, але це дуже великі системи з резервуванням, масивами, серверними дисками та іншими атрибутами корпоративного сегмента.\nДомашні користувачі давно долучилися до зберігання даних – ще з тих часів, коли інтернет був в кращому випадку по модему, а по мережі можна було поділитися фільмом або музикою з товаришем. Таке зараз зустрічається не часто, але зросли обсяги, а зберігати потрібно персональні фотографії та відео, записи з камер спостереження, резервні копії пристроїв. Зараз мережеві накопичувачі є невеликі, але з можливістю установки дисків максимальної ємності, з багатоядерними процесорами і пристойним об’ємом оперативної пам’яті. Ентузіасти будуть використовувати щось власного виготовлення, а для всіх інших, хто цінує комфорт і час, випускаються готові сучасні пристрої, такі як synology ds220j.\nУ компанії synology, заснованої в 2000 році, шість філій і сотні торгових партнерів по всьому світу, а кількість установок продуктів компанії перевищує 6 мільйонів. Основні принципи synology: мислити масштабно, працювати розумно і робити внесок у розвиток кожен день. Поки команда розробників працювала над новою версією dsm з індексом 7.0, інші фахівці займалися поліпшенням інфраструктури сервісу, а також екосистеми користувачів. Результати обох команд чудово доповнюють один одного.\nВийшла офіційна версія dsm 7.0, яка включає ряд нових функцій і удосконалень, побудованих на чотирьох принципах: простота, продуктивність, надійність і масштабованість. Все це ми спробуємо вивчити на базі домашнього мережевого сховища synology diskstation ds220j.\nМережеве сховище поставляється в картонній коробці середнього розміру. З передньої сторони знаходяться дві великі наклейки. На кожній є зображення пристрою і найменування моделі.\nПраворуч-англійською мовою і містить не так багато інформації. В основному це загальні положення про модель. Зліва-локалізована версія, і там все детально розписано, включаючи характеристики пристрою.\nНаприклад, відомо, що в системі встановлений чотирьохядерний процесор з тактовою частотою 1.4 ггц і оперативна пам’ять типу ddr4 об’ємом 512 мбайт. Внизу розміщений логотип виробника і напис diskstation.\nЗ іншого боку теж є логотип і цей напис, але в правому верхньому куті. Наклейок тут немає, але прямо на упаковці наведено найменування моделі, опис апаратної частини і перелік комплекту поставки.\nПісля відкриття коробки ми бачимо сам пристрій, який додатково упаковано в чохол з нетканого матеріалу. Зверху передбачений відсік, де ховається комплект поставки. Поверх всього лежить інструкція.\nВ комплект поставки входить інструкція, патчкорд, кабель живлення, адаптер живлення, монтажна пластина і набір різних гвинтів.\nЦе стандартний набір для запуску і експлуатації подібного пристрою. Є все найнеобхідніше, щоб змонтувати диски в корпус і підключити пристрій до електроживлення і локальної мережі. Можуть знадобитися лише інструменти у вигляді хрестоподібної викрутки і диски.\nВиробник заявляє, що підтримуються два жорстких диска по 16 тбайт. Таким чином загальний обсяг може досягати 32 тбайт. Це не так багато за сучасними мірками, але для домашнього користування повинно вистачити.\nРаз вже ми заговорили про харчування, то тут використовується адаптер на 12 в і 5 а.дуже поширене рішення, оскільки я часто стикався з подібним в системах відеоспостереження. І краще використовувати дбж тому, що в налаштуваннях програми є інтеграція його підтримки. Звичайно, якщо ви впевнені в харчуванні, то можна не хвилюватися.\nСам накопичувач не дуже великий. Його габарити складають 165 х 100 х 225,5 мм, маса – 880 г (без дисків). Зовнішній корпус виготовлений з білого пластику, в основі є чотири чорних гумових ніжки.\nЗ двох боковин присутній вирізаний логотип компанії synology. Він прорізаний не наскрізь-за ним знаходиться пластикова решітка.\nЗверху нічого немає, а знизу передбачені ще вентиляційні отвори і є маркувальна табличка посередині.\nСпереду ми бачимо тільки чотири індикатора і одну кнопку (також з вбудованим індикатором всередині).\nЗзаду майже весь простір займає вентилятор. Розмір його 92 х 92 мм.у роботі він дуже тихий і в цілому шум помірний, але хрускіт дисків, звичайно, чути, і тут все залежить лише від користувача.\nВнизу розташовані роз’єм ethernet на 1 гбіт/с, два порти usb 3.0, роз’єм живлення і отвір для замка кенсінгтона. Ще нижче можна помітити наклейку з серійним номером і мас-адресою.\nЗверху і знизу знаходяться два гвинти. Їх потрібно відкрутити, щоб отримати доступ до шасі.\nТут встановлені два диски seagate st8000nm0045, а ви можете поставити один або два інших. Виробник заявляє про 32 тбайт максимум, але відомо, що сама операційна система підтримує набагато більше.\nВсередині ми бачимо сталеву раму, причому посадочні місця для накопичувачів обладнані гумовими демпферами, щоб гасити вібрацію від жорстких дисків. З приводу них не можу дати особливих рекомендацій, але всі знають, що 7200 об/хв – це швидкість, а 5400 об/хв – тиша. 5900 об/хв – це компроміс.\nЗвичайно, тут можуть бути якісь свої міркування, але я б сконцентрувався на відмовостійкості. Це означає, точно відмовився б від raid 0. З досвіду можу сказати, що в дводискових системах це дуже небезпечно і можна використовувати тільки супернадійні диски. У свій час я поставив wd veloceraptor на raid 0 і мав сенс. Потім стало очевидно, що ssd швидше.\nЗі зворотного боку сталевої рами ми бачимо материнську плату з великим радіатором на процесорі. У його ролі виступає soc realtek rtd1296. Тут же розпаяна оперативна пам’ять, знаходиться батарейка пзу, спікерфон і світлодіоди-індикатори.\nТак називається операційна система пристрою, яка не так давно перейшла на версію 7.0. Це можна назвати великим кроком вперед: інтерфейс зазнав серйозних змін, сама оболонка стала більш простий в освоєнні. Вона стала швидше і яскравіше, а також додалися нові пакети. Якісь вже встановлені, але велика частина представлена як звичайний магазин додатків, де можна вибрати те, що потрібно користувачеві.\nОднак поки ми тільки в перший раз включили пристрій, і для пошуку його в мережі нам знадобиться утиліта synology assistant.\nПісля пошуку в мережі відображаються доступні пристрої. У мене всього одне,і я двічі натискаю на нього і переходжу відразу в веб інтерфейс.\nМожна налаштувати різну аутентифікацію і заходити віддалено, використовуючи ddns або вбудований сервіс synology quickconnect, який мені здався найбільш зручним, але поки це все не налаштовано, заходити доведеться з внутрішньої мережі, а комусь буде потрібен тільки такий варіант.\nНа сторінці доступу потрібно ввести логін і пароль, а ще є двоетапна аутентифікація з додатком secure sign-in або двофакторна аутентифікація за методом fido2.\nЇї сенс простий і зрозумілий. Потрібно встановити мобільний додаток на свій смартфон і просто додатково підтвердити вхід. Пропоную подивитися відеоролик виробника, щоб все стало максимально ясно.\nВсе досить зрозуміло, і вбудований в систему захист дозволяє інтегруватися з різними біометричними рішеннями системи, які вам більш зручні, доступні або здаються найбільш безпечними. На мій погляд це питання тут відмінно опрацьований і користувач залишаєтьсяМаксимально захищеним.\nПісля входу в систему ми опиняємося на її робочому столі. За замовчуванням в правому нижньому кутку є віджети, які відображають системні ресурси і стан системи. Віджети можна перетягувати, додавати і прибирати.\nУ верхньому лівому кутку видно кнопка основного меню. За своєю суттю вона нагадує кнопку» пуск ” в windows. Нижче розташовані ярлики до чотирьох основних компонентів системи:» центр пакетів«,» панель управління«,» file station«,»довідка dsm”.\nНам насамперед потрібно налаштувати диск і створити томи. Для цього необхідно перейти в основне меню і вибрати значок «диспетчер зберігання».\nПісля цього ми потрапляємо на однойменну сторінку і налаштовуємо роботу дисків, задаємо томи (розділи).\nСаме тут можна створити масив raid 0 або raid 1. Відформатувати диски в ext4. І створити томи на диску / дисках. Я не став робити raid, оскільки в разі 0 це не дуже надійно, а для 1 це дорого і моя інформація того не варто.\nВ принципі, тут кожен сам вибирає, що йому потрібно, є моніторинг стану дисків і smart. Також пропонується журнал тестування.\nЩе можна запустити тест продуктивності, щоб зрозуміти приблизну оцінку швидкості диска, адже швидше за все все буде впиратися в пропускну здатність гігабітної мережі (1 гбіт/с – це 125 мбайт/с). Швидкість диска в програмі ви бачили, а ось як це виглядає через мережу.\nДиски налаштували, встановили томи і тепер можна відправлятися в панель управління, щоб ознайомитися з іншими настройками, які можуть знадобитися для роботи. Наприклад, віддалений доступ.\nПанель управління поділена на чотири групи: «обмін файлами», «підключення», «система», «служби». У кожній приховано кілька пунктів. У першому присутній “папка загального доступу”. Відповідно тут можна створити папку; вибрати, в якому вона буде томі; як вона буде називатися; є і додаткові параметри.\nСтворені папки можна редагувати. Тут вже розширене меню налаштувань.\nЄ дозволи для користувачів.\nЄ додаткові дозволи.\nІ дозволи nfs.\nВсе просто і зрозуміло. Розібратися з користувачами і правами можна пізніше, на етапі, коли будуть додаватися облікові записи. Поки можна задати просто папки, а до прав доступу повернутися пізніше. Тут є багато різних алгоритмів, як діяти, і все можна реалізувати в цій системі. Можна спершу створити облікові записи користувачів, роздати квоти.\nДіяти можна в різній послідовності, головне розуміти те, що потрібно реалізувати. Зрозуміло, можна створити свою особисту папку, яку буде бачити тільки один користувач (і отримувати до неї доступ з будь-якого місця). До речі, про віддалений доступ. Це треба звернутися до розділу «підключення» / «зовнішній доступ».\nВідразу ж відкривається сторінка на вкладці quickconnect. Це однойменний сервіс виробника, для якого необхідно створити обліковий запис на synology і отримати свій id для доступу з будь-якої точки світу. Простіше не придумаєш, а з двоетапною аутентифікацією зайти зможете тільки ви і ніхто інший. З іншого боку, потрібно ще знати не просто пароль, але і логін, адже за замовчуванням обліковий запис admin заблокована.\nА для фанатів є ddns. Я теж налаштував тому, що у мене десь колись був аккаунт на no-ip і тут він якраз підтримується. В цілому, підтримується дуже багато операторів цієї послуги. Є платні, є безкоштовні-вибирай будь-якого.\nМало хто з нас з вами справжній технічний фахівець, і тому тут можна здійснити перевірку можливості віддаленого доступу, і на якому етапі відбувається збій.\nОсь, наприклад я за двома маршрутизаторами, і система все це відмінно розуміє і по-російськи повідомляє мені, що я повинен зробити. Відповідно якщо у мене не буде проброшен порт, вона мені це скаже. На мій погляд, все просто і зручно, і я навіть не знаю, куди вже ще простіше.\nДуже багато налаштувань. Очі реально розбігаються, а я не знаю, що ще можна детально описати. У будь-якому випадку без допомоги ви тут не залишитеся, оскільки є розвинена довідка, є підказки і можна звернутися в підтримку. Благо сервіс працює дуже добре.\nОсь тут важливо розуміти, що це не просто пристрій, а ще безліч різних прикладних програм і купа різних сервісів. Є спеціальний додаток для фотографій synology photos.\nЦе застосування призначене не тільки для перегляду і зберігання ваших фотографій, але і для створення зручних каталогів за різними тегами.\nСортувати можна за роком, місцем зйомки, імені та інших настроюються умов. Результат завжди виходить дуже хороший, а додаток зручно для використання\nДодаток також дозволяє робити резервні копії ваших фотографій з мобільних пристроїв.\nКрім додатків є потрібні і затребувані сервіси. Мені сподобався synology c2 password.\nСервіс пропонує інструментарій для створення / генерації складних паролів і збереження їх всередині вашого аккаунта. Доступ до нього можна здійснити за допомогою двоетапної аутентифікації. Для початку потрібно увійти в сервіс за допомогою свого облікового запису, створити свій c2 encryption key і входити в сховище паролів.\nТут вже можна додати облікові дані для різних додатків і сервісів. Можна навіть налаштувати доступ до бездротового роутера.\nТакож тут є генератор паролів, який дозволяє створювати послідовності різної довжини і складності. Найголовніше-їх можна зберігати і редагувати, і, зрозуміло, ця функціональність у вас завжди під руками і в безпеці.\nSynology ds220j – це не просто мережевий диск, а цілий набір різних сервісів і програмних пакетів компанії synology. В першу чергу відзначимо дуже прості, зрозумілі налаштування і обслуговування пристрою, а також безліч корисних сервісів і функцій, які дозволяють зробити цей nas незамінним помічником для зберігання даних, обміну інформацією, забезпечення віддаленого доступу і гнучкої інтеграції з обладнанням користувача.\nОсновою служить абсолютно нова оболонка diskstation manager (dsm 7.0), яка пропонує ще більш простий і зрозумілий інтерфейс, а якщо з якихось причин буде важко розібратися, завжди можна записатися на курси. Користувач ніколи не залишається без уваги – скрізь присутні підказки та інструкції по налаштуванню функціональності пристрою.\nОсобисто я бачу для себе кілька основних завдань використання такого мережевого сховища. Це віддалений доступ до своїх даних з будь-якої точки світу, резервне копіювання інформації з пристроїв, синхронізація відео і фото, dlna-сервер. Все це можна налаштувати за 15 хвилин фахівцеві або за 30-40 хвилин людині, яка в перший раз бачить цей пристрій.\nОсобливу увагу приділено надійності та безпеці. Тепер додані нові додаткові можливості для входу в dsm-додаток secure sign-in або двофакторна аутентифікація за методом fido2. Ще в новому dsm 7.0 можлива установка додаткових пакетів, які можуть бути корисні для користувача, розширюючи функціональність майже до нескінченності. Там же є багато макетів, спрямованих на резервування даних і роботу з мультимедіа-контентом. Наприклад, додаток synology photos, яке дозволяє створювати відмінні каталоги ваших спогадів зі знімків, зроблених вами і вашими близькими.\nКрім цього, компанія synology просуває гібридні хмарні сервіси. Поєднання synology nas і synology c2 сloud ефективно об’єднує переваги обох рішень. Хмара synology c2 storage служить основним сховищем даних, а найбільш часто використовувані дані одночасно синхронізуються і зберігаються на локальному nas. Це забезпечує швидкий доступ незалежно від підключення до інтернету, а завдяки тому, що хмара c2 є основним сховищем, дуже легко синхронізувати дані між різними об’єктами.\nДо складу хмарного сервісу входить великий набір корисних і затребуваних рішень. Перш за все це synology c2 password, який дозволяє надійно зберігати і управляти паролями користувача. Облікових даних стає все більше, і постійно тримати в голові всю цю інформацію неможливо, а сервіс пропонує не тільки надійно зберігати паролі, але і аналізувати слабкості і уразливості.\nСьогодні ми розглянули великий спектр функцій, який пропонує компанія synology, щоб зробити ваше життя простіше, приємніше і комфортніше, а всі ваші дані тримати під надійним захистом.