Що ви їсте - Драже M&M's с арахисом 400 гр.\nШтрих -код продукту 4011100158122 ' проводиться в Німеччина .\nПродукт викликає алергію аспірин ;\nПродукт викликає наступний захворювання: рак , - нирки серцево- судинні захворювання - серце і серцево-судинної системи ;\nКілокалорій на 100 грамів 512.00\nЖир в 100 г . 26.40\nБілок в 100 грамах 9.60\nвуглеводів в 100 грамах 26.40\nE102 (E 100-199 Барвники)\nім'я : тартразин\nкоментар : Заборонений у Норвегії та Австрії . спровокувати напад астми та кропив'янки у дітей . Існує зв'язок з пухлинами щитовидної залози, хромосомних ушкоджень, висипу і гіперактивності . Чутливість тартразин пов'язано з аспірином . Використовується в кольорових напоїв, солодощів , джемів , кукурудзяні пластівці,\nE110 (E 100-199 Барвники)\nім'я : Захід жовтий ECE , жовтий ½\nкоментар : Заборонений у Норвегії, Фінляндії та Великобританії . вона виходить синтетичного шляху . Використовується в зернових , хлібобулочні вироби , закуски , морозиво , напої і заморожених продуктів , а також деяких ліків : Berocca , Polaramine , Ventolin - сироп та інші . Side\nE122 (E 100-199 Барвники)\nім'я : Кармазін\nкоментар : Заборонений у Швеції, Австрії, Норвегії та Сполучених Штатів Америки, Канади, Японії ., отриманого з кам'яновугільної смоли . Можна виробляти погані реакції у астматиків і людей з алергією на аспірин . входять до складу кондитерської, марципану , желатин кристалів .\nE124 (E 100-199 Барвники)\nім'я : Ponceau 412 , червона кошеніль\nкоментар : Заборонений в США і Норвегії . з кам'яновугільної смоли і азобарвників . Можна виробляти погані реакції у астматиків і людей з алергією на аспірин . У тварин , що призводить до утворення пухлин .\nE129 (E 100-199 Барвники)\nім'я : Червоний чарівний АС\nкоментар : Заборонений у Данії, Бельгії, Франції , Німеччини, Швейцарії , Швеції, Австрії та Норвегії . Використовується в Солодощі, напої та приправи щодо лікарських засобів і косметики . синтетично . Представлений для використання в 80 -х , щоб замінити Амарант . Відомо, її відносини\nE104 (E 100-199 Барвники)\nім'я : хіноліновий жовтий\nпопередження : синтетичний барвник\nкоментар : Заборонений в Австралії, США та Норвегії . Використовується в губній помаді , волосся продуктів , Кельн, велика кількість препаратів . Причини дерматиту .\nE133 (E 100-199 Барвники)\nім'я : Brilliant Blue FCF\nкоментар : Заборонений в Бельгії, Франції , Німеччини, Швейцарії , Швеції, Австрії, Норвегії . Використовується в молочних продуктах , солодощі та напої . Це зроблено синтетичний шлях .\nE171 (E 100-199 Барвники)\nім'я : діоксид титану\nкоментар : Білий барвник використовується в зубній пасті , білі барви . Немає даних про несприятливі наслідки .\nE903 (E 900-999 Інша)\nім'я : карнаубський віск\nкоментар : Похідні від долоні росте в Південній Америці . використання в косметиці, у виробництві чорнила і покриття фруктів . можуть викликати алергічні реакції .


В Умані пройдуть Дні європейської спадщини (Програма)\nНовини В Умані пройдуть Дні європейської спадщини (Програма)\nСереда, 13 вересня 2017 12:13\nДні європейської спадщини – загальноєвропейська ініціатива, офіційно заснована Радою Європи в 1991 році. Мета проекту – привернути увагу жителів і гостей міста до його культурної спадщини і ролі у розвитку сучасного суспільства. Основною ідеєю заходу є відкриття і огляд зазвичай закритих або маловідомих пам’яток, щоб привернути увагу громадськості до їхньої історичної та архітектурної цінності.\nЦього року Умань вдруге приєднується до проведення Днів європейської спадщини. Для всіх бажаючих буде запропоновано низку цікавих екскурсій, які змусять по-іншому поглянути на, здавалося б, відомі і знайомі об’єкти. Адже тема цьогорічних Днів європейської спадщини в Умані: «Невідома Умань: таємниці і загадки старого міста». Заходи заплановані на 23-24 вересня. Участь в заходах безкоштовна. Потрібна лише попередня реєстрація.\nПРОГРАМА ДНІВ ЄВРОПЕЙСЬКОЇ СПАДЩИНИ В УМАНІ\nЕкскурсія-подорож в минуле «Таємниця старого будинку»\nПід час екскурсії відвідувачі ознайомляться з оригінальними побутовими предметами поч. ХХ ст., які належали родині Івана Сука. Всі речі були знайдені у 2009 році під час ремонту будинку по вул. Успенській, 10. У грудні 1918 року родина Івана Сука залишила місто, а речі були заховані під дерев’яними сходами.\nМісце проведення: Уманський краєзнавчий музей, вул. Незалежності, 31.\nМісце зустрічі: Уманський краєзнавчий музей, І поверх.\nДата: 23-24 вересня\nЧас: 13.00, 14.00, 15.00\nКількість учасників (1 екскурсія): 20 осіб\nПоетична екскурсія «Софіївкою»\nМандрівка парком, наповнена поетичним змістом, допоможе більш яскраво, з новими емоціями сприйняти відомий парк «Софіївка», який став вершиною світового садово-паркового мистецтва кінця ХVIII – початку ХІХ ст. Парк є наочною ілюстрацією до окремих частин поем Гомера «Іліада» та «Одіссея», був оспіваний у поемі С.Трембецького. Крім того, відвідувачі ознайомляться з творами інших відомих авторів, які писали про уманський парк (Жак Деліль, Л.Глібов, Т.Шевченко, О.Пушкін, В.Симоненко та інші).\nМісце: дендропарк «Софіївка»\nМісце зустрічі: вхід до парку «Софіївка» з вул. Київської\nКількість учасників (1 екскурсія): 30 осіб\nЕкскурсійний маршрут «Таємничими підземеллями Василіанського монастиря» пропонує подорож підземними ходами найдавнішої споруди міста, заснованої ще у 1765 році. З монастирем пов’язано багато історичних подій та відомих імен. До 1832 року у монастирських стінах діяла школа (колегія), кількість учнів якої сягала 800 осіб. На початку XIX ст. учні школи Ю.Залеський, С.Гощинський та М.Грабовський організували літературний гурток «За-Го-Гра», який дав початок «українській школі» в польській літературі. З 2006 року в будівлі розташовано ДІАЗ «Стара Умань».\nМісце проведення: Державний історико-архітектурний заповідник «Стара Умань»\nМісце зустрічі: вул. Небесної сотні, 31 (біля воріт на територію ДІАЗ «Стара Умань»)\nЧас: 10:00, 11:00, 12:00\nУ приміщенні ДІАЗ «Стара Умань» діє студія гончарного мистецтва та народних ремесел «Майстерня діда Панаса і Тараса», де кожен бажаючий може відчути себе справжнім народним умільцем, власними руками виліпивши з глини тарілку, глечик або інший предмет народного ужитку.\nМісце проведення: Майстерня діда Панаса і Тараса\nМісце зустрічі: вул. Небесної сотні, 31, територія ДІАЗ «Стара Умань», внутрішній двір\nКількість учасників (1 екскурсія): 15 осіб\n«Неймовірні історії університету»\nЕкзотичні рослини буяють в серці України. Закарбовані на сторінках давніх книг надбання науки та історії з життя спудеїв понад 170-річної давнини оживають перед сучасниками. Рідкісні представники флори й мінералів України знайшли друге життя й постають перед очима відвідувачів. Сумніваєтеся? Завітайте на екскурсію до Уманського національного університету садівництва!\nМісце проведення: Уманський національний університет садівництва\nМісце зустрічі: вул. Інститутська,1, адмінкорпус з фонтаном\nЧас: 11:00, 12:00\n«Перша українська гімназія ім. Б. Грінченка та польські школи в Умані»\nМузей народної освіти м. Умані пропонує екскурсію, яка розкриє історію першої української гімназії ім. Б. Грінченка, а також розповість про долю польських шкіл на території нашого міста. Ви поринете у цікавий світ історії та помандруєте вуличками невідомої Умані.\nМісце проведення: Музей народної освіти\nМісце зустрічі: вул. Шевченка,17 (будинок вчителя)\nЧас: 12:00, 13:00\nУманська міська рада. Виконавчий комітет ® 2016


Сергій Михайлов: До управління «Спецагролізингу» прийшов сьогодні не фахівець\n23 вересня 2016, 07:07\nКонкурси з відбору керівників на посади державних підприємств – особлива тема для українських чиновників. Вони задумувалися як механізм пошуку ефективних управлінських кадрів. Мета – благородна. Десь цей механізм спрацьовує, а інде – ні. В агросекторі є чималий запас ДП, які потребують дбайливої руки управлінця. Втім відшукати його буває не так просто. Так, після невдалої спроби провести підкилимний відбір керівника «Укрспирт» МЕРТ і досі шукає туди очільника. До механізму конкурсів часто виникають питання. Нещодавно до редакції AgroPolit.com звернувся один чоловік, який двічі подавався на участь в конкурсі з відбору голови ДП «Спецагролізинг» (підприємство забезпечує технікою в лізинг аграріїв). Втім, за його словами, йому необгрунтовано відмовляли, а сам конкурс викликає багато запитань. Колишній заступник директора «Спецагролізинг» (2014-2015 роки) Сергій Михайлов в ексклюзивному інтерв’ю розповів про свій досвід участі в цих конкурсах:\nAgroPolit.com: Ви подавалися на конкурс на директора ДП «Спецагролізинг», не пройшли, і з цим не згодні. В чому проблема?\nСергій Михайлов: Я не зі слів знаю специфіку роботи цього підприємства. Раніше працював у ДП «Спецагролізинг» у 2014 році: починав із посади рядового менеджера й виріс до заступника директора. Це підприємство створене у 2010 році для надання лізингових послуг аграріям і входить у підпорядкування Мінагрополітики. Від початку ДП «Спецагролізинг» створили як аналог «Украгролізингу», яке у свою чергу підпорядковане КМУ.\nКоли тільки починав працювати на ДП, то ситуація там була специфічна: комбайни перебували у лізингу приватних структур, за які кошти не платилися взагалі! Вже будучи на посаді заступника директора, наша команда повернула цю техніку у державну власність. Частину з неї – 45 одиниць – передали у лізинг, і нарешті кошти почали надходити до державного бюджету. Решта поверненої техніки (12-15 одиниць) потребувала капітального ремонту. Після зміни аграрної команди у Мінагро 2015 року запустили практику проведення конкурсних відборів керівників ДП. Я вважаю, це правильно, бо в підсумку до управління державним майном мають прийти професіонали. Випадкових людей там не має бути. Втім практика, як свідчить приклад із «Спецагролізинг», виявилась зворотною: обидва конкурси (в 2015 і 2016 роках) завершилися тим, що до управління прийшли некомпетентні люди, далекі від лізингу й аграріїв. Я двічі (!) подавав заявку на участь в конкурсі, але два роки мене взагалі не допустили до конкурсу і цим порушили мої права як громадянина. Але не тільки у цьому справа. Турбує й те, що нефахівці приходять до управління. Так, 16 серпня Міністерство аграрної політики та продовольства (Мінагрополітики) оголосило про проведення конкурсу на заміщення вакантної посади керівника ДП «Спецагролізинг». Як зазначається на офіційному сайті відомства, за результатами конкурсу перемогу здобув Полшков Валерій. Мене, як одного з учасників конкурсу, турбує таке призначення, бо, як мені стало відомо, цей кандидат ніколи не працював в аграрній сфері, а тим більше в сфері лізингових послуг, до того ж проти цієї особи відкрито кілька кримінальних справ.\nОбраний у 2015 році директор ДП – Андрій Самченко – за рік роботи, крім того, що підвищив зарплати співробітникам, не передав у лізинг жодного комбайна, техніка взагалі не ремонтувалася, а кошти до держбюджету не відшкодовувались. Окрім того, кошти Мінагрополітики, які були передані «Спецагролізингу» для ремонту техніки, так і не повернули. Хіба це ефективність?\nПричиною відмови допуску до конкурсу у 2016 році стало те, що комісії не сподобалась моя трудова книжка\nAgroPolit.com: Що було не так з Вашими документами, що їх не прийняли?\nСергій Михайлов: У 2015 році документи взагалі не прийняли до розгляду, а цього – їх зарахували, проте навіть не дали мені презентувати своє бачення розвитку ДП. А в мене був конкретний план, бо я ж колишній працівник підприємства, тому знаю всі основні проблеми напам’ять. Андрія Самченка, який у 2015 році пройшов на цю посаду, і начебто прийшов зі сфери лізингу, не знав жоден банк. Я спілкувався з багатьма банкірами і вони це підтверджували.\nПричиною відмови допуску до конкурсу у 2016 році стало те, що комісії не сподобалась моя трудова книжка. Там було записано, що я заступник директора у комерційній фірмі з 1 вересня поточного року. Щоб надати підтвердження моєї попередньої роботи, я мав подати свою стару трудову книжку, але її мені не давав попередній керівник – Самченко.\nAgroPolit.com: То у Вас були всі належні для конкурсу документи?\nСергій Михайлов: Так.\nAgroPolit.com: Чи намагались Ви якось повернути трудову?\nСергій Михайлов: Після першого конкурсу я занедужав. Довго хворів, тому не міг приходити на робоче місце. Я надсилав запити про зарплату та інші документи у ДП, але листи, як я розумію, туди просто не доходили.\nAgroPolit.com: Тобто колишній директор був зацікавлений у тому, щоб Ви не брали участь у конкурсі?\nСергій Михайлов: Така зацікавленість у нього була.\nAgroPolit.com: А він теж подавався кандидатом повторно на останньому конкурсі?\nСергій Михайлов: Цього разу – так.\nAgroPolit.com: Чому, все-таки, конкурсів було два? Це щороку буде повторюватися?\nСергій Михайлов: Нова команда Мінагропроду прийняла рішення, що конкурси повторюватимуть щорічно для цього ДП. Окрім того, контракт із директором укладався на один рік.\nAgroPolit.com: А Ви як вважаєте, такі конкурси потрібні для призначення керівників ДП?\nСергій Михайлов: Це потрібно і правильно, коли вони об’єктивні. А коли використовуються корупційні схеми, а конкурсантів призначають із тих, хто більше сподобався, то це не принесе ніякої користі для економіки України.\nAgroPolit.com: Ви знайомі з деталями, як відбувався конкурс? Скільки було кандидатів?\nСергій Михайлов: Ні, я цього не знаю. Мені було б цікаво й самому б подивитися, як «захищають» кандидати та які плани з розвитку ДП у них. Але онлайн-трансляції я ніде не побачив. І це дивно: конкурс є, а відкритості для громадськості немає. Чому так? Це що, нові принципи роботи нової команди? Де ця слабка ланка, яка заважає відкритості? До чого це призвело? До того, що у 2015 році на посаду директора прийшов не фахівець, а цього року – людина, до якої є питання з точки зору закону. Чому вибрали їх, а не мене чи когось з інших кандидатів. Як стверджують мої джерела, на цю посаду цього разу претендували більш гідні люди, аніж Полшков. Наприклад, в.о. директора «Укрсільгоспохоронпраці», директор Кіровоградської філії НАК «Украгролізинг» та інші.\nAgroPolit.com: А про новообраного директора Вам щось відомо?\nСергій Михайлов: Людина, яка нічого не знає про аграрну сферу, а тим більше про лізинг. Тільки зі ЗМІ. Те, що він раніше працював у «Чорноморнафтогаз», входив до тендерного комітету «Енергоатому». Як з’ясувалося, він проводив незаконні оборудки – завищував вартість матеріалів, які необхідні для підприємств. За цими справами відкрито кримінальні впровадження.\nAgroPolit.com: Чи звертались з приводу, як Ви кажете, обмеження Вашого права брати участь у конкурсі, напряму до міністра Тараса Кутового, якому підпорядковується це ДП?\nСергій Михайлов: До міністерства я потрапити не можу, оскільки не маю перепустки. Там ніхто не відповідає на численні прохання пропустити.\nМені, як одному з конкурсантів, очевидно, що конкурс взагалі непрозорий. Як на мене, це результат некомпетентності дій окремих працівників Мінагрополітики. Вони не аналізують проведену роботу людей, які подають документи на конкурс\nAgroPolit.com: Який вихід бачите із ситуації, яка склалася?\nСергій Михайлов: Було б добре, якби Тарас Кутовий взяв на власний контроль цю ситуацію і розібрався, чи прозоро пройшов конкурс. І, якщо виявить порушення, щоб ініціював повторне проведення кадрового конкурсу з відбору директора ДП «Спецагролізинг».\nМені, як одному з конкурсантів, очевидно, що конкурс взагалі непрозорий. Як на мене, це результат некомпетентності дій окремих працівників Мінагрополітики. Вони не аналізують проведену роботу людей, які подають документи на конкурс.\nЯкби запустити нормальну роботу «Спецагролізинг», то за 5 років кожен фермер отримав би в лізинг по трактору. Там є значні перспективи розвитку технопарку, яким на вигідних умовах може користуватися кожен український дрібний аграрій, котрого сьогодні закликають підтримувати\nAgroPolit.com: Чому Ви взагалі взялися за цю справу? Вам що, найбільше болить за це підприємство?\nСергій Михайлов: Зрозумійте правильно, я там працював, я знаю, яке значення це підприємство має для успішного розвитку АПК. Якби запустити нормальну роботу «Спецагролізинг», то за 5 років кожен фермер отримав би в лізинг по трактору. Там є значні перспективи розвитку технопарку, яким на вигідних умовах може користуватися кожен український дрібний аграрій, котрого сьогодні закликають підтримувати. Коли я працював на ДП «Спецагролізинг» у 2014-2015 роках, то під управлінням Дениса Олександровича Янишева було проведено успішну роботу – команді під його керівництвом вдалося повернути частину комбайнів у державну власність та наростити надходження до держбюджету. Не можна зупиняти це все на півдорозі…\nAgroPolit.com: Про що свідчить призначення нового директора?\nСергій Михайлов: Це свідчить про те, що недостатньо аналізується список претендентів на керівників державних підприємств. До управління «Спецагролізингу» прийшов сьогодні нефахівець. І це може призвести до втрати державних коштів, які будуть використовуватись не за призначенням.\nAgroPolit.com: Чи будете подавати апеляцію на оскарження результатів конкурсу?\nСергій Михайлов: Так, я подаватиму позов до суду на Мінагрополітики щодо визнання конкурсу з обрання директора «Спецагролізинг» недійсним.\nПане міністре, втрутіться в ситуацію з обранням директора ДП «Спецагролізинг» і оголосіть конкурс повторно, бо він пройшов непрозоро\nAgroPolit.com: Уявіть, що зараз Ваше інтерв’ю читає аграрний міністр Тарас Кутовий, що б Ви йому сказали?\nСергій Михайлов: Пане міністре, втрутіться в ситуацію з обранням директора ДП «Спецагролізинг» і оголосіть конкурс повторно, бо він пройшов непрозоро. Ви ж теж прийшли із бізнесу й розумієте, як важливо, щоб до керування державними підприємствами допускали справжніх фахівців, які вболівають за цю справу. Із професійним керівництвом ДП «Спецагролізинг» може стати передовим у аграрній галузі.\nМінагрополітики втрачає важливе підприємство, яке може надати аграріям доступ до дешевої сільгосптехніки\nAgroPolit.com: Ви пропонуєте, щоб міністр розібрався із кадровим призначенням ДП «Спецагролізинг»?\nСергій Михайлов: Так. Зараз виходить так, що Мінагрополітики втрачає важливе підприємство, яке може надати аграріям доступ до дешевої сільгосптехніки. У його рамках діє державна програма, за якою комбайни передавалися у лізинг під 5% після першого внеску. Уявіть, 5% річних на 5 років! Зараз таких вигідних кредитів більше немає. І будь-який аграрій таку суму здатен виплатити.\nКрім комбайнів можна брати в лізинг трактори, доїльні апарати, сівалки, плуги і все, що потрібно для польових робіт. Умови навіть кращі, ніж в «Украгролізингу»!\nAgroPolit.com: То виходить так, що зараз хтось із Мінагрополітики свідомо «топить» дешеві кредити для аграріїв?\nСергій Михайлов: Схоже на те.\nAgroPolit.com: Яку процедуру має пройти фермер для того, щоб отримати техніку?\nСергій Михайлов: Все просто: потрібно подати необхідні документи до «Спецагролізингу», комісія розглядає і вирішує питання надання техніки у лізинг.\nAgroPolit.com: На сьогоднішній день підприємству виділяються бюджетні кошти? Якщо так, то скільки?\nСергій Михайлов: Кошти виділяються у розмірі 3,7 млн грн на рік.\nAgroPolit.com: Їх вистачає?\nСергій Михайлов: Ні, але у 2017 році очікується збільшення, адже загалом бюджетна підтримка АПК буде 5,5 млрд грн.\nТа інтерес є не лише в площині цих грошей. До того ж, багато комбайнів залишилося на території окупованого Криму. Наша команда зверталася до СБУ, ГПУ, у прокуратуру Криму – проте відповіді не було близько року. Після цього з прокуратури й уповноважених органів почали приходити з аудиторськими перевірками. У результаті – на окупованих територіях так і залишилось біля 76 комбайнів. Кожен з яких було закуплено по 1,1 млн грн.\nAgroPolit.com: Так і не повернули техніку?\nСергій Михайлов: За інформацією ГПУ, частину комбайнів повернули на материкову Україну, вони працюють нелегально.\nКрім того, є техніка в зоні АТО. Я особисто витягав її і повертав ДП.\nAgroPolit.com: Чим пояснюється підвищений інтерес до кадрового конкурсу на ДП «Спецагролізинг»? Можливо, саме 5,5 млрд грн, які маячать на горизонті у вигляді підтримки на АПК? Може, хтось «зверху» просто хтось хоче завести туди свою людину?\nСергій Михайлов: Не знаю, не аналізував це питання. Проте «Спецагролізинг» – це єдине в Україні підприємство, яке виручає фермерів дешевими кредитами. Якщо дати бідним фермерам техніку, то вони завалять Україну хлібом.\nНаталія Ключнікова, Наталія Білоусова AgroPolit.com


Купити Чоловічі Кросівки Saucony Shadow 5000 70033-89 - 1598 грн. • Club Sale • Клуб Знижок\nПро насКонтактиПовернення товаруНовиниНова колекціяСтатті Інтернет магазин ClubSale › Чоловікам › Кросівки › Saucony › Shadow 5000 › Чоловічі Кросівки Saucony Shadow 5000, Артикул 70033-89\nПередзвони мені Опис Saucony Shadow 5000 Чоловічі кросівки Saucony Shadow 5000, артикул 70033-89, це стильна сучасна модель, від відомого американського бренду, без сумніву подарує вам відчуття виняткового комфорту. Дизайн виконаний в приємному поєднанні кремового і червоного тонів. Виготовлені з нейлону, замші і сітчастих вставок. Дихаючий верх пропускає повітря всередину і контролює оптимальний мікроклімат. Пятковий каркас з технологією XT-600 ™, для додаткового захисту. Анатомічна устілка і спінена підошва, забезпечують максимальну амортизацію при бігу і ходьбі.


ДСНС попереджає про небезпеку тонкої криги!\nПерші дні нового року принесли скорботний урожай смертельних випадків на водоймах України. Лише за два перші тижня нового року на водних об’єктах країни загинула 21 людина, із них двоє дітей.\nІнспектори Служби порятунку в режимі проводять профілактичні рейди в усіх регіонах країни, в рамках яких не втомлюються нагадувати елементарні правила, дотримуватися яких - не вимога Служби порятунку, а вимога здорового глузду. Однак, на превеликий жаль, до певної категорії відчайдухів достукатися дуже важко.


Золотий колос, ресторан української та європейської кухонь на 0372.ua\nЗолотий колос, ресторан української та європейської кухонь\nс. Мамаївці, вулиця Шевченка, 159\n«Це був настільки прекрасний день, що ми подумки повертаємося у нього знову і знову», - Сказали одні з молодят, які святкували весілля в нашому банкетному залі «Золотий Колос». Ми часто чуємо такі слова. Чому? Тому що точно знаємо ЯК правильно розмістити, ЧИМ смачно нагодувати, СКІЛЬКИ замовити, щоб усім вистачило і не залишалося зайвого, а найголовніше - наша команда працює злагоджено і чітко, як швейцарський механізм в годиннику. Хочете дізнатися подробиці? Тоді читайте далі. Ми з радістю запропонуємо Вам: • Елегантний інтер'єр. Банкетний зал «Золотий колос» витриманий у вишуканому урочистому стилі. Світлі тони створюють особливу святкову атмосферу навіть без додаткового оформ...


Як рибалити на вудку? | Відповідь тут ;-)\nПізнати ази риболовлі\nВибрати місце лову\nНавчання рибалці, варто почати з вибору вудки. Для початківців рибалок простіше обійтися не дорогий поплавковою вудкою, або навіть зробити її самому. Варто пояснити ази риболовлі. Насамперед, рибалка — це відпочинок, за виключення промислового вилову. При лові на живця, необхідно надіти приманку на гачок, і чекати коли риба його заглотит. Коли це трапиться, про це Вам повідомить поплавок, він просто піде під воду.\nКоли поплавок потонув, потрібно не сильно різко підчепити вудку, щоб загнати гачок глибше. Але тільки не сильно різко, інакше можна вирвати гачок з риб’ячого рота і вона піде, ображена, з порваній губою, але піде. Так само варто подумати, як зробити вудку більш надійною. Адже новачок не так обізнаний у техніці закидання волосіні і може просто пошкодити інструмент.\nТак само варто знати яка риба, на яку наживку клює. Про це Вам ніхто точно не розповість. У кожного є свій секрет приманювання риби. Можна запитати поради у більш досвідчених друзів. І не варто засмучуватися через дрібного улову. З часом, Ви отримаєте необхідний досвід, і самі будете роздавати поради. Так що наберіться терпіння, і не поспішайте дізнатися все і якомога швидше.\nНе варто ображатися на критику інших, більш досвідчених рибалок, і нагадайте їм, які помилки вони здійснювали, коли були новачками у цій справі. Але до порад варто прислухатися, і самому вирішувати, що Вам більше підходить. Адже підручника — як навчиться рибалити на вудку, не випускають, і все приходить з досвідом. Спробуйте кілька варіантів наживки, і самі побачите, на який більше клює.\nТак само і з вибором місця, у кожної риби своя середовище проживання, якісь види мешкають на поверхні, а якісь навпаки, глибоководні. Так само велике значення має рослинність, наприклад, карась — мешкає в очеретах і твані. Так само варто спробувати різну підгодовування, щоб привернути увагу риби. Якісь риби люблять макуху, якісь ні. Всі належить дізнатися методом проб і помилок.\n← Як приготувати розсольник з рисом?\nЯк зробити грим під вампіра? →\nЯк рибалити на вудку: вибираємо поплавкову вудку\nЯк зробити вудку з морквиною?\nЯк зібрати зимову вудку?\nЯк ловити рибу на вудку: поради новачкові\nЯк зробити поплавкову вудку?\nЯк зібрати вудку?\nЯк зробити електронну вудку?\nЯк зробити вудку для риболовлі?\nЯк ловити окуня на вудку: поради рибалці\nЯк зробити вудку?\nЯк рибалити навесні: особливості риболовлі\nЯк рибалити на «гумку»?\nЯк оснастити зимову вудку?\nЯк оснастити зимову поплавкову вудку?\nЯк зробити взимку гірку?\nЯк правильно залити снігову гірку?\nЯк побудувати зимову гірку?\nЯк робити снігову гірку?


Доставка води цілодобово в Києві | Вода №1\nДоставка води цілодобово\nДля зайнятих людей і безперервно працюючих підприємств пропонується цілодобова доставка води сертифікованого якості. Для людського організму життєво важливий баланс вологи. Тому бутильована вода від багатоступінчастої очищенням - це найдоступніший і вигідний варіант для жителів Києва.\nПри зневодненні виникають проблеми зі здоров'ям. Вживання неякісної рідини так само шкідливо, як її недолік. Якщо організм дорослої людини в стані подолати багато видів бактерій, то у малюків антитіла ще відсутні. А вода цілодобово необхідна для найрізноманітніших потреб.\nДитячі суміші потрібно розбавляти. Регулярне споживання продукту низької якості може призвести до плачевних наслідків. Щоб терміново придбати безпечний компонент для дитячого і дієтичного харчування, створена зручна послуга - доставка води цілодобово.\nПереваги бутильованої продукції:\nвикористання для приготування їжі не псує її натуральний смак;\nрегулярне споживання води, насиченою мінералами і хімічними елементами, - запорука здоров'я для людей будь-якого віку;\nнаявність міжнародних сертифікатів якості;\nоптимальний обсяг - 19 літрів;\nвласне виробництво з поетапним контролем.\nДля зручності використання на додаток до бутлях на сайті ВОДА №1 можна придбати механічну помпу з краном по демократичній вартості. Оперативна доставка води в Києві цілодобово існує за найнижчими цінами.


Чому не можна їсти багато вівсянки\nУ всі часи вівсянка вважалася однією з найбільш корисних круп, вживати її радили всім без винятку, тому що вівсяна каша створює захисну оболонку на стінках шлунка, яка перешкоджає розвитку гастриту, виразки та ерозії на слизовій, покращує процес травлення, і тим самим сприяє схудненню. В даний час погляди на вівсяну кашу змінилися, тепер її радить чергувати з іншими кашами. Так чому не можна їсти багато вівсянки?\nЗвичайно, повністю виключати вівсянку не рекомендується, але ось додавати на сніданок гречану, кукурудзяну або пшоняну каші все-таки потрібно.\nУ вівсяній крупі міститься багато білка і харчових волокон, а також вітаміни К, Е і РР, а також всі вітаміни з ряду Ст. Є також необхідні мікроелементи, такі як калій, магній, залізо, алюміній, мідь, фосфор і безліч інших. Регулярне, але не постійне, вживання вівсянки допомагає знизити рівень холестерину в крові, нормалізувати роботу печінки і нирок, а також поліпшить роботу мозку і простимулює пам’ять.\nАле шкода від постійного вживання вівсяної каші все-таки є. До складу вівсяних пластівців входить фитиновая кислота, яка перешкоджає повноцінному всмоктуванню кальцію. Якщо не отримувати її ззовні, наприклад, з таблетованих препаратів, то з часом він почне вимиватися з кісток і потягне за собою розвиток тяжких захворювань, таких як остеопороз. Для тих, хто не може обходитися без вівсяної каші на сніданок, необхідно порцію зменшити до мінімуму.\nКрім корисних речовин, у вівсянці міститься досить велика кількість крохмалю, який в організмі у нас перетвориться в цукор, тим самим підвищуючи рівень глюкози в крові. Цей процес дає зайве навантаження на підшлункову залозу і може спровокувати розвиток діабету. Але, діабет це вже в крайніх випадках, а не перероблені цукру можуть відкладатися на внутрішніх органах і спровокувати ожиріння.\nБудь-який продукт, навіть найкорисніший, потрібно вживати в помірних кількостях, так як і він здатний завдати шкоди нашому організму.\nЯк пофарбувати яйця цибулевої лушпинням, зеленню і овочами\nКава як джерело боротьби проти раку\nЯк можна використовувати авокадо\nЧим корисна перша крупа\nКористь різних видів рослинних олій


Чим замазати піч щоб вона не тріскалася від спеки / Отделка Квартиры\nОпубликовано Ноябрь 28, 2016 – 19:19\nЯкщо в будинку є піч і періодично з'являється запах диму або чадного газу, значить в ній з'явилися тріщини. І навіть конструкція зроблена з вогнетривкої цегли і шамотної глини не застрахована від розтріскування. Хоча такі печі і витримують високі температури - до 1000 °.\nПравильно оформленная заявка на аукцион дает Вам возможность заработать еще больше денежных средств.\nЧерез наскрізні тріщини в приміщення потрапляє газ, який негативно впливає на здоров'я людини, навіть у невеликій кількості. Тому не варто доводити свою піч до критичного стану, краще періодично проводити обслуговування і замазувати її.\nЧому з'являються тріщини\nПричин за якими грубка може растрескаться кілька:\nРаніше була використана замазка поганої якості;\nПорушення технології обробки;\nІ якщо з трьома першими причинами можна впорається самостійно, замазавши піч, то в останньому випадку доведеться повністю її перекладати від фундаменту до димоходу.\nяк замазати піч глиною щоб не тріскалася\nОднак, не завжди причиною проникнення чадного газу стають тріщини. Запах диму або газу може з'явитися в разі якщо:\nЗасмічення в пічному стояку;\nНеправильно складена внутрішня частина печі;\nЗасмічення необхідно буде усунути, переохолоджену стояк можна прогріти підпаленої газетою. Якщо ж піч була складена з порушенням технології, доведеться робити капітальний ремонт.\nВідео: Глиняний розчин для ремонту печей\nНасамперед необхідно оглянути грубку на наявність пошкоджень і на підставі цього огляду визначати обсяг робіт. Якщо великі ушкоджень не виявлено, можна обійтися дрібним ремонтом, просто замазати тріщини і заштукатурити.\nЯкщо ж виявлені наскрізні тріщини, доведеться проводить капітальний ремонт. У будь-якому випадку, при самостійному ремонті, вам доведеться приготувати вогнетривкий розчин.


ICU виступила головним партнером CFA Institute Research Challenge в Україні – NizhynNEWS\nГоловна/Україна і світ/ICU виступила головним партнером CFA Institute Research Challenge в Україні\nВ Україні розпочався 12-й етап міжнародного конкурсу CFA Institute Research Challenge, в якому студенти економічних спеціальностей змагаються в інвестиційному аналізі.\nГрупа ICU п’ятий рік поспіль виступає головним партнером цієї престижної світової освітньої ініціативи.\nЦьогоріч більше 80 студентів, які представляють команди з 18 вишів України, беруть участь у локальних змаганнях.\nФінал конкурсу відбудеться в лютому 2022 року, після чого переможці змагатимуться з командами з країн регіону СЕЕ (Центральної та Східної Європи) за право вийти в фінал регіону EMEA (Європа, Близький Схід, Африка).\n– Інвестуйте якомога більше часу в навчання. Ви можете бути сторазово розумними або навчатися в топових університетах світу. Але перевага буде на боці того, хто регулярно витрачає більше часу та зусиль на свій розвиток, а не лише просто вчиться в престижному навчальному закладі та приділяє саморозвитку усього 1% від свого часу, – наголосив він.\nГрупа ICU – незалежна фінансова група, що надає брокерські послуги, послуги з управління активами і приватним акціонерним капіталом. Група також займається венчурними інвестиціями.\nГеографія інтересів ICU – ринки, що розвиваються в усьому світі.


Львів’ян запрошують долучитися до зустрічей "12 кроків звільнення" - Духовна Велич Львова\nЛьвів’ян запрошують долучитися до зустрічей “12 кроків звільнення”\n9 Грудня 2021 в 09:46\n«Дуже часто ми неусвідомлено живемо в співзалежних стосунках, які приносять нам багато болю й тривог. І ми навіть не здогадуємось що можна по-іншому. Ми маніпулюємо одні одними, й уже забули як це спілкуватись щиро та доброзичливо. «Ваше ж слово хай буде: так-так, ні-ні. А що більше над це, то те від лукавого» (Мт: 5:37). Наші залежності (побутовий алкоголізм, тютюнопаління, переїдання, трудоголізм, та багато інших) нас поневолюють, і ми часто віримо що так має бути – брехня. Ми покликані до вільного життя в любові, в радості і в Правді. Та дуже часто для людей, які виросли в дисфункційних сім’ях, де панувало насилля фізичне, емоційне, психологічне чи навіть релігійне, щасливі близькі стосунки є чимось недосяжним.


Список корисних звичок для зниження ваги без особливих зусиль\nСнідайте вівсяної або гречаною кашею. Дані продукти містять в своєму складі дуже багато надзвичайно цікавих вітамінів і мікроелементів. З’ївши на сніданок тарілку каші, ви отримати заряд бадьорості на першу частину дня. Така звичка допоможе знизити рівень цукру в крові, холестеринові показники, поліпшити діяльність системи травлення. Не потрібно їсти з ранку швидкі сніданки, які містять в собі багато цукру. Підсолодіть кашу сухофруктами.\nПийте воду на голодний шлунок. Це розбудить шлунок, і він буде готовий до ранкового прийому їжі. Вода допоможе боротися і з кислотністю, розбавивши собою шлунковий сік. Стакан води натще поліпшить обмін речовин, що теж посприяє позбавленню від зайвої ваги.\nГотуйте їжу без додавання масла. Окислюючись, продукти втрачають більшу частину корисних компонентів, а кількість канцерогенів в них, навпаки, підвищується.\nЧи не кладіть цукор в чай. Вже давно доведено, що відмова від цукру точно допоможе схуднути. Після того, як ви відмовитеся від солодких напоїв, організм зменшить свою потребу в цукрі.\nНе їжте важку їжу після шести годин вечора. Забудьте про вечірніх працях вуглеводів! Інсулін вкрай погано переробляється вночі, тому жирові відкладення після смачних жирних вечерь, безсумнівно, збільшаться. Тому ввечері вживайте лише овочі, а також різні низькокалорійні продукти.\nХарчуйтеся, не вдаючись до суворих дієт. Тільки відчувши голод, людський організм активує захисні функції і починає відкладати жир про запас. Таким чином, моря собі голодом, ви лише набираєте вагу. Їсти потрібно часто і маленькими порціями. Крім цього, таке харчування, швидше за все, приведе вас до захворювань системи травлення та погіршення стану здоров’я в цілому.\nХодіть пішки. Прогулянки точно не зашкодять здоров’ю і допоможуть позбутися від ненависного жиру.\nВідмовтеся від ліфта на користь сходів.\nЇжте поволі, жуйте ретельно і радійте життю. Не потрібно поспішати. Це допоможе вам дочекатися саме усе ж двадцятої хвилини, коли шлунок просигналізує про те, що він наповнився.\nДотримуйтесь правильний розпорядок дня. Висипайтеся, лягайте і приймайте їжу спати приблизно в один час і так далі.\nВодна дієта – подарунок для людей, які ненавидять постійний голод, напружений графік і несмачну їжу, тобто – дієти. Відчуваючи всі перераховані вище незручності, вони не можуть сидіти на дієті довгий час і рано чи пізно зриваються, а всі муки залишаються безрезультатними.\nСуть і принцип дії, коли і яку воду пити?\nСуть даної дієти полягає в правильному вживанні води. Необхідно обов’язково випивати два повних склянки за 20 хвилин до прийому їжі. Під час трапези і ще дві години після неї пити взагалі не можна. Після, можна дозволити собі чай або каву. Не потрібно перекушувати між основними прийомами їжі.\nПеред тим, як почати дотримуватися дієти, подбайте про підготовку свого організму. Кілька днів пийте різні чаї, сприяють очищенню, а також лляне масло, що виводить з організму токсичні речовини і шлаки.\nДля того, щоб очистити організм, лляне масло вживають так: дві столові ложки з ранку на голодний шлунок, після відразу 300 грамів чистої води. Є дозволено вже через 10 хвилин. Очищаючись таким чином, можна втратити два зайвих кілограми.\nПринцип дії водної дієти заснований на вирішенні трьох головних проблем, які є перешкодою до швидкого усунення зайвої ваги:\nВода, яку ви п’єте перед їжею, частково наповнює шлунок і зменшує голод, тобто зменшується і обсяг їжі, який ви скористаєтесь.\nВода прискорює обмін речовин, процеси стають активнішими, а жирові запаси не встигають збиратися.\nМайже всі рідини, що володіють великою калорійністю, з успіхом замінюються на воду.\nЩе одна очевидна переваги дієти – підвищення бадьорості і додаток сил і енергії, за рахунок цього і спалюються зайві калорії.\nДієта триває протягом двох-трьох тижнів, і фахівці не радять нею зловживати. Однак, якщо ви все ж вирішили повторити, пам’ятайте, що перерва вже точно не повинен бути менше місяця. Звичка випивати воду перед тим, як починати їсти, принесе вам користь вже і після закінчення дієти.\nНайкраще починати в літню пору року, коли великий обсяг спожитої рідини виходить разом з потом. На початку не слід пити більше 1,5 літрів води в день.\nПриймайте комплекси вітамінів і мінералів, так як велика кількість рідини, що вживається досить довгий час, вимиває з організму людини кальцій, натрій та інші корисні елементи.\nЗа 20 хвилин до їжі випивайте 2 склянки води.\nНе пийте воду під час трапези і дві години після неї.\nПісля можете випити доброї кави, зелений чай без додавання цукру, в який можна пожити часточку лимона. Не беріть до чаю тістечка, печиво та інше, так як це означає, що ви знову їсте. Відмовтеся від солодощів на час дієти.\nВправи, які можна робити, лежачи в ліжку\nРобити їх дуже просто і не затратно по часу. Для початку розімніть: потягніться, кілька разів повільно вдихніть і видихніть.\nПісля того, як виконали одну вправу, зробіть перерву на 30 секунд:\nМасаж. Потріть долоні один об одного до появи приємного тепла. Покладіть руки на обличчі, після чого починайте акуратно масажувати його, те ж саме повторіть з шиєю, потріть вушні раковини, а в кінці помасажуйте кожен пальчик на руках.\nСтискайте кулаки і обертайте стопи. Почніть зі стоп: обертайте ними в різні боки, в той же час згинайте і розгинайте пальці на руках. Розминайтеся так приблизно півхвилини.\nОбертання головою. Робити потрібно сидячи. Випрямити ноги і зіпріться на руки, заховані за спиною. Не поспішаючи опускайте підборіддя, притискаючи його до тулуба. Так само повільно відводите голову назад, потім плавно нахиліть її і клейовому плечу і поверніть в пряме положення. Зробіть те ж саме, але вже до правого плеча. Повторіть не менш 10 разів в обидві сторони.\nНожиці і велосипед. Так як ми займаємося в ліжку, коліна будуть трохи зігнуті, ноги піднімаються і опускаються 10 разів. Потім випряміть ноги, підніміть їх і робіть ножиці, теж 10 разів. В кінці покрутіть велосипед ще близько 2 хвилин.\nМалюнки ногами. Лежачи на спині, малюйте ногами в повітрі фігури. Те ж саме виконайте, лежачи на обох боках. Ляжте на живіт і просто помахайте ногами в повітрі.\nГойдалки. Сидячи на ліжку, опустіть ноги. Гойдайтеся з боку в бік, щоразу рахуючи до 15.\nСидячи, відривайте п’яти від підлоги, докладаючи для цього зусиль. Робити близько 40 разів.\n40 раз напружте і розслабте сідниці.\nВдихаючи, надійти живіт, а на видиху втягніть його так, ніби хочете дістати до хребта. Порахуйте до 6 і розслабтеся.\nЗ зусиллям стискайте і розкривайте кулаки.\nМіцно обіпріться руками на сидіння і підійміть над підлогою стопи, після чого спробуйте піднятися цілком.\nІмбир, змішаний з лимоном і медом – чудовий засіб для схуднення. Крім того, така суміш зміцнює імунну систему, тому крім позбавлення від кілограмів ви отримаєте стійкість до вірусних захворювань.\nОдна людина може спожити одну чайну ложку в день. Обережно давайте суміш маленьким дітям або людям з підвищеною чутливістю, так як суміш досить гостра. Якщо приймати її в чистому вигляді для вас неможливо, суміш можна розмішати в ранковому чаї.\nСпособи схуднення для ледачих Ссылка на основную публикацию


ДУШПАСТИРСЬКІ ОГОЛОШЕННЯ НА XXIІІ ЗВИЧАЙНУ НЕДІЛЮ\nГоловна // Парафія // Оголошення // ДУШПАСТИРСЬКІ ОГОЛОШЕННЯ НА XXIІІ ЗВИЧАЙНУ НЕДІЛЮ\n10 – 17 вересня 2016\nУ суботу о 13:00 зустріч Почесної варти та Троянд Живого Розарію.\nу середу – спомин св. Йоана Золотоустого, єпископа і Вчителя Церкви;\nу четвер – свято Воздвиження святого Хреста;\nу п'ятницю – спомин ПДМ Скорботної;\nу суботу – спомин святих мучеників Корнелія, папи, і Кипріяна, єпископа;\nПочинаються катехези для дітей. Дітей, які ще не ходили на катехезу, можна записувати в Cестер. Нагадуємо, що діти і молодь зобов’язані ходити на катехезу доти, доки навчаються в школі, а також те, що передавання віри дітям – найважливіший обов’язок батьків.\nПовідомляємо, що у вересні розпочнемо новий цикл катехез для дорослих. Усіх, хто хоче розпочати підготовку до прийняття таїнств, запрошуємо на першу зустріч або у вівторок 19 вересня о 19:15, або в суботу 23 вересня о 9:15. Всіх парафіян дуже просимо про молитву в інтенції тих, кого Бог прагне обдарувати вірою, щоб мали відвагу відповісти на цей Божий заклик.\nДуже потрібний в нашому храмі котельний - людини яка би допомагала в нашому храмі. Шукаємо такої людини.


ЗОШ №5 Борисова Л.В.урок читання в 1 класі\nБуква ДПрезентации по литературеppt2 453 Кб\nЗвук [д], [д`], букваПрезентацииpptx7 921 Кб\nПрезентация Microsoft Office PowerPointПрезентацииppt25 903 Кб\nДопомога зимуючим птахам рідного краю ppt13 114 Кб\nПтахи УкраїниПрезентацииppt4 526 Кб\n4 ppt11 484 Кб\nУрок читання в 1 класі\nвчителя Уманської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 ім. В.І.Чуйкова Уманської міської ради Черкаської області\nБорисової Людмили Володимирівни\nТема. Закріплення знань про звукові значення букви "де". Оп рацювання тексту "Парк на пустирі". Скоромовка.\nМета. 1. Формування ключових компетентностей - вміння вчитися (організовувати своє робоче місце, орієнтуватися в часі та берегти його, визначати мету, планувати свої дії, добирати засоби досягнення мети, доводити роботу до кінця); загальнокультурної компетентності (вміння будувати взаємні стосунки на партнерській, толерантній основі); здоров'язбережувальної компетентності (взаємозв'язок організму з природним та соціальним оточенням, удосконалення фізичної, соціальної та духовної складових здоров'я, дбайливе ставлення до природи); громадянської компетентності (здатність екологічно мислити); соціальної компетентності ( продуктивно співпрацювати у групі, використовувати різні ролі, проявляти ініціативу, досягати консенсусу, уміти брати на себе відповідальність).\n2. Формування предметних компетентостей - закріпити та узагальнити знання про звуки [д], [д'] та букву Д, д, удосконалювати читацькі навички, розвивати аналітико-синтетичні здібності, спостережливість, увагу, мислення, зв'язне мовлення, збагачувати словниковий запас учнів; виховувати дбайливе ставлення до природи, допитливість, працелюбність.\nОсобливості проведення уроку: використання інтерактивних форм роботи, роботи в групах, завдань з ТРВЗ.\nОбладнання: малюнок паровоза з вагонами, картки із завданням, схеми для звукового аналізу слів, таблиця букви Д, предметні малюнки, фізкультхвилинки та презентація на комп'ютері, "віяла" з цифрами.\n• Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України: Програми для загальноосвітніх навчальних закладів із вивченням українською мовою.1-4 класи. - К.: Видавничий дім "Освіта", 2012 • Чарівна Україна. 5000 фактів / Упорядники Ю.П.Велічко, А.А.Клімов, Д.Г.Стрєлков, О.Ф.Цеханська - Х.: Ранок, 2009. - 336 с.: іл.\n• Білецька М.С. Весела книжка,-К.: Веселка, 2009.\n• Січовик І.П. Абетка. -К.: Веселка, 2006. Зміст уроку\nНумо,всі часу не гаєм, - І роботу починаєм.\nдіти - просто молодці! Девіз уроку:\nДружно і плідно працювати. ІІ. Закріплення отриманих знань\n- Що ви очікуєте від уроку? (Вправа "Мікрофон").\n- Яку букву вивчили на попередньому уроці?\n- Які звуки вона може позначати? Наприклад...\n- Сьогодні ми продовжимо читати слова і тексти з вивченими буквами виразно, чітко, безпомилково. Помандруємо у Країну Знань. - (Звучить гудок паровоза). Поступово до нашого паровоза будуть приєднуватись вагони і в залежності від того, як ви будете працювати на уроці, наш потяг буде довгим чи коротким. Тому будьте уважні.\n- В І вагоні приїхав...(КРОКОДИЛ ) із загадкою. (Чи є звук [д] у слові крокодил? У якій частині?)\nДіловито дзьобом б'є,\nВін комашок дістає.\n1) Ділимо слово на склади;\n3) телеграфуємо звуки слова;\n4) викладаємо на партах звуковий аналіз, а біля дошки - ____________\nМетод "Сенкан" - Дятел (який?)...\n- Дятел (що робить?)...\n- Тваринки з ІІ вагона пропонують попрацювати в парах.\n- Вийміть букви з конвертів. Необхідно скласти слово, використавши всі букви. Перша буква має бути жовтого кольору. Та викласти на парті звукову модель даного слова за одну хвилину.\nНаступний вагон з клоуном пропонує відпочити. Фізкультхвилинка.\n- Наступний казковий герой - черепаха, привезла нам скоромовку.(с.71Букваря)\n- Як ви гадаєте, навіщо ми вчимо скоромовки?.. Ми носили воду в ситі,\nСловникова робота: сито - знаряддя за допомогою якого відсіюють дрібні частки, використовується для пересівання борошна, різноманітного насіння. -То чому сад не можна полити ситом? -А чим можна полити дерева?(Відро, лійка...)\n1) хором повільно;\n2) хлопчики та дівчатка\n3) читаємо швидко; ще раз;\n- Хто готовий прочитати? Позмагаємося! (по 2 учні спиною один до одного)\n- Влаштовуємо змагання, хто швидше і безпомилково промовить їх?\nПідсумок ... Можете вдома позмагатися з мамою, татом, хто швидше промовить скоромовку.\nНаш давній знайомий - вовк, привіз нам нове завдання. Він хоче почути, як ми читаємо, відповідаємо на запитання та пояснюємо прочитане.\nВідкрийте сторінку 70 букваря та прочитайте назву тексту.\n- Що означає слово "пустир". Поясніть назву. Як ви гадаєте, про що йтиметься у цьому тексті?\n1.Словникова робота. 1. Сад\nСадівник (Яка спільна частинка у цих словах?)\n- Чому ці слова пишуться з великої букви?\n3. Липи ( співвіднести малюнки дерев і їх назви)\n1) Текст читає учитель. Діти слідкують. 2) Читають хором за вчителем.\nНаступний вагон привіз Фізкультхвилинку для очей.\nГерой наступного вагона пропонує повправлятися у різних видах читання.\n3. Читання учнями тексту "Парк на пустирі". Уважно слідкуйте, запам'ятовуйте - готуємось до вибіркового читання.\n- Де знаходиться пустир?\n- Що надумали зробити діти на пустирі?\n- Хто садив парк?\n- Що робили Дмитрик, Вадим і Дениско?\n5. Знайти у тексті речення до поданої схеми\n_____ від ______ _______ . (перше речення тексту)\n6. Я почну читати речення, а ви знайдіть і зачитайте його продовження.\n7. Запропонуйте свою назву тексту. (Висаджування дерев)\nЧому вчить цей текст? (робити нашу землю зеленою, любити природу, берегти її,садити дерева, щоб було чистим повітря...).\nПослухайте ці слова і задумайтесь:\nІ крильцями барвистими тріпоче\nЩо світиться довірою до всіх Будьте чуйними, добрими, милосердними, бережіть природу, посадіть весною хоча б одне деревце у дворі, чи на дачі, чи у бабусі з дідусем, чи у шкільному дворі. Благодійність завжди була традицією нашого народу. І тоді наша планета буде мати чисте повітря, гарний, зелений вигляд . Підсумок уроку. Чи справдилися ваші очікування?\nПокажіть за допомогою "віяла" кількість бонусів,отриманих за урок. Молодці!!! Дякую за роботу на уроці!!!\nурок, борисова, зош, читання, класс


Чортків - дорогами тисячоліть (пошукова робота) - Реферати Українською, курсові, дипломи - скачати безкоштовно на UkrReferat.com\nЧортків — дорогами тисячоліть (пошукова робота)\tadmin\nЧортків — дорогами тисячоліть\nВ мальовничій долині Серету, де мимохіть розступилися гори, здавна\nГорішньою Вигнанками, присілками дальшими і ближчими Калічівкою,\nПереходами, Зеленою. Пастушам, Рудьковою, Добровідкою, Бердом і Кадубом\nшвидко струмить повновода річка, козацьким луком огинає місто і.\nстишена, нижче мосту полоще в своїх хвилях густі зарослі. Оті морські та\nрічкові потоки неподалік Чорткова на околиці с. Залісся у гіпсових\nкручах Скалки прорили чудернацькі лабіринти, і тепер численні, вражені\nприроднім дивом туристи не можуть відвести зачудованого погляду від\nіскристих, фантастичних сталактитових натіків на стінах підземної печери\nМлинки, четвертої за величиною на Поділлі.\nЗавбачливими виявилися колишні перші поселенці, обравши вигідне місце\nзайд, звідси можна було рукою подати до поля чи вийти вполювати лісову\nдичину, нарубати деревини, а з неї поставити огороджувальний частокіл\nабо звести стіни оборонного замку. А щоб спілкуватися з сусідами,\nпроклали через містечко два битих шляхи: один з них аж на високорівні\nроздвоюється і через Білобожницю веде до Бучача й Івано-Франківська, а\nпо шосе на південь через Ягільницю-Товсте до Залішиків і Чернівців, та\nдругий, що йде на захід, знову розгалужується і бере вліво через міст до\nТеребовлі на Тернопіль, а південна дорога через Колиндяни прямує крізь\nліси до стародавніх міст Борщева, Скали і Кам’янця.\nЗа містом на узвишші по обидва боки шляху безкрає хвилююче море\nСправді, кращого місця годі знайти для продовження роду, яке за легендою\nзапочаткувала сім’я Чорного. Рятуючись від хижого татарського племені,\nвона перебралася сюди із спаленої хати, котра раніше стояла побіля\nЧорного шляху. Але дослідники з приводу цього мають інші, досить різні\nдумки. Саме про це піде мова далі.\nОтже, науковцями висовуються неоднакові версії. І все ж, найбільш\nймовірна серед них є. Висуваються припущення про походження назви міста\nто від прізвища магната Чартковського, то назви урочища Чорна долина або\nвід інших її назв, у якій на берегах мальовничого Серету з часом\nЗрослі вимоги сучасного читача, який нічого не хоче сприймати на ‘віру,\nне задовольняють такі тлумачення. Адже становлять вони собою ніщо інше,\nаніж позбавлені наукових підстав логічні виверти, свого роду «стрибки із\nневідомого в незвісне, оскільки історичні джерела не знають\nгіпотетичного першопоселенця Чорного, який начебто мав якесь відношення\nдо заснування Чорткова. В польських публікаціях також наводиться саме\nшляхтич Чартковський, який став власником Чорткова. Але прізвище цього\nшляхтича зовсім не походить від слова «чорт», а грецького «чарті», що\nозначало папір або грамота. Однак не слід забувати, що прізвища шляхта\nчасто переймала від назв набуваних або одарюваних за певні заслуги\nпосесій (земельних маєтків, поселень), які ставали родовими. Отож,\nнайдавніша назва міста Чартковіце.\nПоширеним також є припущення, взяте із практики топонімічних досліджень.\nАдже назви топографічних об’єктів, характеризуючи особливості\nпойменованих ними місцин, дуже часто ставали назвами міст і сіл, які у\nТут слід віддати належне характеристиці, даній Поділлю і особливо\nподільським річкам відомим знавцем західноукраїнського регіону П.Т.\nВащенком, який справедливо відзначив, що переважна більшість подільських\nрічок (до яких належить і Серет) в значній мірі, особливо в середині\nтечії та у верхів’ях, заболочена. Для таких заболочених надрічкових\nділянок характерна і специфічна болотна рослинність, передусім багато\nвидів очерету, який у місцевих діалектах зберіг для такої рослинності\nархаїчну форму назви — черет. що до настання падіння так званих слабких\nприголосних, котре відбулося у мові східних слов’ян в X столітті,\nповинна була закономірно мати форму черьт (черть).\nОтож, не від міфічного чорта, а. як видно, від реального очерету черьту\nв мові місцевого східнослов’янського поселення дулібів (волинян-подолян)\nще до X століття виникла назва зарослої очеретами характерної заплави\nСерету. Отже, не Чорна і ке Чортова, а Черетова долина, що передавала\nсвоє ім’я поселенню, а потім і місту, яке тут склалося.\nЩодо питання походження самої річки Серет, на берегах яких розташований\nЧортків, то питання це до цього часу теж не знайшло собі єдиного\nтлумачення. Мабуть, воно може бути цілком задовільно розв’язане\nприрівнянням до тієї ж основи, із якої виводиться і назва Черетової\nдолини та розташованого у ній Чорткова.\n.Та перш ніж приступити до розгляду такої перспективи, доцільно усталити\nпочаткову форму назви Серета, яка вже в наш час\nпіддавалася не завжди вмотивованим «модифікаціям». Для такого усталення\nна самому початку доведеться відкинути штучно впроваджувану, як видно за\nаналогією до дунайського Сіретула, недоладну, чи б пак «кабінетну» форму\nназви Серет — Сірет, якої не знало і ніколи не вживало місцеве\nнаселення. На неприйнятність такого «перейменування» свого часу вказував\nі відомий дослідник української топонімії Ю.О. Карпенко.\nВиведення деякими дослідниками річкової назви Серет то від румунізма\nсарат — «пологий», то знову ж від молдавізма сарата -«солоний» і,\nнарешті, віл індоєвропейського реконструйованого кореня сер — «текти»,\n«литись», який начебто належав якійсь давно вимерлій балканській мові,\nяк це намагався довести в своїй надзвичайно цінній праці О.М.Трубачов,\nне можна вважати достатньо переконливими.\nНазви малих і середніх річок, до яких належить Серет, як правило,\nутворюються на місцевій мовній основі і найчастіше характеризують засоби\nтієї ж основи деякі особливості самої річки або околиці, у якій вона\nпротікає, особливості, що з тієї чи іншої причини вважалися достатньо\nсуттєвими і в значній мірі унікальними сучасникам. Мабуть, і в нашому\nвипадку слід рахуватися з тим, що і назва Серету повинна би виводитися\nіз слов’янської основи, яка визначала такі особливості.\nУ пошуках унікальної в своєму роді особливості, означення якої могло б\nпослугувати для утворення на матеріалі місцевих східнослов’янських\nдіалектів річкової назви Серет, допомогли нам ті ж джерела, у яких ми\nзнаходили підстави для встановлення походження назв Черетової долини і\nсамого міста Чорткова, оскільки згадані об’єкти і річка становлять по\nсуті деталі одного і того ж природничо-географічного регіону. Так,\nзначне співпадання звукової форми власної назви Серет із згаданою вище\nназвою очерету — черет ми схильні витлумачити тією ж генетичною\nблизькістю співставлюваних назв, із яких назва річки внаслідок відомої\nконсервативності топонімів та гідронімів, на яку свого часу чи не вперше\nзвернув увагу дослідників О.О. Реформатський, донесла до нас давнішу\nформу назви цього ж черету — серет. Можна припустити. що в поточній мові\nназва ця, виражаючи помітну тенденцію до «ствердіння» наявних у її\nскладі шиплячих приголосних, опісля через проміжну форму шерет\nеволюціонувала у напрямку дальшого твердіння шумового компонента так. як\nце спостерігалося і в наших аналогічних ситуаціях, наприклад, у\nзагальномовному терміні шерсть, похідному від давньоруського сересть —\nсерьсть. чи теж у діалектній російській назві серпа — черп.\nV,Наведені приклади дають підставу вважати, що саме внаслідок фонетичної\nеволюції із давнішої назви очерету — серет утворилася й відома усім\nсхіднослов’янським мовам стародавня форма назви тієї рослини — черет.\nОчевидно, саме така найархаїчніша форма очерету й послугувала для\nутворення назви зарослої очеретом річки Серет, а «пізніше її форма черет\n— для закріплення назви урочища Черетової (Черьтової) долини, пов’язуючи\nз нею, як видно, не без підстав, і походження назви міста, що тут\nПисемні джерела походження назви прозаїчніш!: на карті польського короля\nКазимира Великого на межі XIV -XV століть це поселення було позначене\nсловом «Чартковіце». На прохання власника Єжи Чартковського король\nСигізмунд III видав грамоту на володіння цією територією і дав дозвіл\nперейменувати його на Чарткув,\nТеребовлянського, а потім Галицько-Волинського князівства, вже була\nгусто, як на ті часи, заселена, головним чином вздовж більших річок і то\nздебільшого західним боком, аби схоронитися від загрози татарської\nцих землях буяло життя.\nКиєва, яким володіли Ростиславичі — правнуки Ярослава Мудрого, а під час\nподілу Галичини між Ростиславичами Поділля відійшло до Василька, князя\nпанування Ярослава Осмомисла (1153-1187 рр.) було приєднане до\nартерією для торгівлі Галича з Візантією. На лихо, цим найкоротшим\nшляхом користувались також войовничі татари. Вони зненацька нападали на\nобжиті місця, полонили і гнали в рабство галичан, руйнували й палили\nнаші міста, села. Спустошувальним вихором дика орда в XIII ст.\nувірвалася на Україну, дощенту зруйнувала Київ, вогненним чорним крилом\nобпалила Поділля. Не було тоді такої сили у слов’ян, аби протистояти\nрозбійному нападу кочівників. Навіть галицько-волинський князь Данило,\nмужній воїн та вмілий дипломат, що до цього з’єднав Київ із своїм\nкнязівством, змушений був скласти поклін хану Батию (1259 р.), аби\nвтримати цілісність свого краю.\nпольським королем Казимиром і литовським князем Дмнгром-Любартом\n(1340-1349 рр.) принесли непоправне лихо галичанам, багато кривди\nзазнали й чортківчани. На зміну цим гнобителям прийшли завойовники з\nПоділля, трьом синам свого брата Коріата передав збройне добуті\nволодіння з центром у Кам’янці, що\nсягали Стрипи на заході. Щоб закріпитись, Коріатовичі повсюди вибудували\nдерев’яні замки. Перші з них поставили у Червонограді над Джурином і в\nСкалі над Збручем, на території пізнішої Чортківської округи.\nКейстутович, внук Ольгерда, призначив на Поділлі свого намісника, однак\nпольський король Ягайло (1395 р.) вигнав того і захопив польську землю\nіз замками в Червонограді, Скалі, Смотричі, передав їх, як васалові,\nВорсклою (1399 р.) Ягайло передав Поділля своєму братові Свидригайлу, а\nзахідне Поділля з Червоноградом і на середнє з Кам’янцем. Коли в 1434 р.\nпомер Ягайло, то західна частина Поділля вже більше не вернулась до\nУ численних кривавих міжусобицях і боях чужинців за благодатні землі\nчимало горя зазнали галичани. Урожайний чорнозем та сприятливі\nколонізація, особливо вона стала відчутнішою після Люблінської унії 1569\nр. Тоді майже вся територія пізнішого Заліщицького повіту із столицею\nтодішнього Червоного-родського повіту, а також Кудринці над Збручем\nналежали магнатам Язловецьким, південна частина Чортківського повіту (з\nцентром в Ягільниці) і північна частина Борщівського повіту (з центром в\nОзерянах) — до можновладців Лянцкоронських. За вельможами на Галичину\nпосунула дрібна шляхта. Вона поспішно укріпляла замки, споруджувала\nкостели. Запанували в «кляшторах» домінікани в Чорткові і Червоногороді.\nНа той час магдебурзьке право дістали міста Червоногород (1448р.),\nЧортків (1522р.), Гусятин (1559р.)\nвчасно втекти чи перебути облогу в укріплених фортецях. Тільки за сто\nроків (1450-1556) таких набігів нараховують 86. а в 1575 р. татари\nполонили і погнали в рабство 35 тисяч українців.\nпограбувань шляхти. В 1647 році відбулася кривава сутичка між мешканцями\nЧорткова і загоном челяді шляхтича Петриківського.\nЯк і всі шляхтичі або магнатські міста, Чортків. аби привабити нових\nпоселенців, впровадив певні привілеї для поселенців, проголосивши для\nних усякі свободи. Поступово почали розвиватись ремесла, їх наприкінці\nXVII ст. вже налічувалося 12. Умільці ткали полотно, виготовляли залізні\nвироби, гончарний посуд, черепицю, віск, зброю. В місті діяла\nсукновальня, механізми якої приводилися в дію водяним колесом. Розвинуті\nбули шкіряне й ткацьке ремесло. Всі ці багаті ремісничі вироби, як і\nземля, належали не селянам і цехам, а були власністю польських магнатів\nЧартковських, Польських, Потоцьких, Садовських. Крім цього, вони змушені\nплатити податки за поле, сіножаті, пасовиська, за користування лісом,\nдавати кошти церкві, утримувати військо, лагодити греблі, охороняти\nзамок. Хоч справами міста відав магістрат на чолі з бургомістром, судові\nсправи здійснювала судова лава, керована війтом, феодали постійно\nвтручалися у самоврядування і зводили його нанівець. У середині XVI\nстоліття в Чорткові налічувалося біля 200 будинків, проживало до 1000\nосіб. Після надання права проведення двох ярмарків на рік і тижневих\nторгів Чортків перетворився на значний торговий центр.\nЗ першого погляду життя в місті ніби вже врегулювалося, йому б тільки\nбагатіти й розвиватися, однак українське населення, яке своїми руками\nтворило багатства, залишалося, як і раніше, убогим, ледве зводило кінці\nПольська шляхта намагалася поширити свій вплив в українських землях і за\nдопомогою релігії. Оплотом римо-католицької експансії був монастир\nордену домініканців, споруджений у Чорткові (1604р.) разом з костелом. У\nцентрі міста і сьогодні височить римо-католицький костел, який своєю\nархітектурною викінченістю поступається лише Львівському кафедральному.\nСтаре приміщення костелу і монастир у 1663 і 1683 роках відвідали\nпольські королі Ян Казимир та Ян Соб’єський.\nЗ глибини віків відлічує свою багату історію сивочолий Чортків. Перші\nвідомості про це старовинне місто сягають 1522 року. Дворів було 150 і\nмешкало близько 1150 осіб. А ще Чортків друге за величиною місто\nобласті. Тому не випадково приділено досить місця опису історичних\nподій, які відбувалися у Галичині того часу і які, зрозуміло, були тісно\nпов’язані з подіями виникнення і розвитку міста, з тими бурхливими\nхвилями періодів, які або піднімали на вершину, або кидали у вир відчаю\nі розпачу, щоб знову звестися, вижити, утвердитися на рідній землі. Це\nєдине святе правило гартувало і єднало чортківчан. давало наснагу до\nмужності і творчості.\nскладалися, творчий дух народу не згасав, розвивалася культура,\nрозбудовувалося місто, зводилися палаци і церкви, зміцнювалися оборонні\nукріплення. За короткий строк у Чорткові був зведений дерев’яний замок,\nпізніше, у 1610 році — кам’яний. До наших днів височать під вигнанською\nгорою дві з трьох башт пізнішої фортеці та житлова споруда. Колись це\nбула міцно укріплена резиденція феодалів, а відтак стала козацькою\nфортецею. П’ятибічна у плані з баштами на рогах та брамою, вона\nвважається характерною спорудою перехідного типу. У дворі вибудуваний\nпалацовий та господарський корпуси, зовнішні стіни яких водночас були\nоборонними мурами з бійницями. Як зазначає Г. Логвин, великий знавець\nстародавніх мистецьких пам’яток, з решток фресок видно, що палац у замку\nбув розписаний на світські теми. Першим його господарем був власник\nміста С. Гольський. Значно пізніше, у 1779 році, новий його власник Г.\nСадовський здав його в оренду під склади місцевому австрійському\nгарнізону, І австрійські окупанти в 1863 р. перетворили фортецю на тюрму\nдля польських повстанців.\nПоблизу Чорткова в с. Ягільниця польський феодал С. Лянцкоронський в\nХмельницький. В XIX ст. замок перебудовано на. тютюнову фабрику.\nЗначну оборонну роль відіграли могутні споруди нашого замку. Досить\nсказати, що він шість разів витримував облогу чужинців і лише в 1640 р.\nним оволоділи кримські завойовники. Особливо спустошливими виявились\nнаскоки на місто татар, волохів, турків у 1634 і 1649 рр. В 1655 р.\nзамок здобуло московське військо, а його власника Павла Потоцького з\nродиною забрало в неволю.\nгнобителів; вогонь повстання 1594-1596 рр. перекинувся і на чортківські\n1648 року, з’єднавшись з козацьким військом, оволоділи замком, вигнали\nшляхту, знищили польські окупаційні документи і разом з жителями села\nкозацьких загонів знову визволив Чортків. але після укладення\nЗборівського миру був змушений залишити його. Відтоді тут надовго\nзапанували польські загарбники.\nзахопило Чортків, а замок перетворився на резиденцію субпаші\nдо 1683 р, бо саме тоді об’єднані сили європейських держав розгромили\nсвоє панування на землях Галичини. Власником Чорткова після Гольських\nтрудовий люд. В той же час натомість оборонних замків польські магнати\nна галицьких землях почали споруджувати для себе пишні палаци і як могли\nвизискували працю кріпаків. За часів двох польських королів\nАвгустів II і III (з саксонського роду) польська шляхта панувала і\nбенкетувала за принципом «За круля Сасаедз, пій і попущай паса». За\nнепослух простолюдина виносила шляхта єдиний присуд — страту. Глузувала\nз українського духовенства і селян: «поп і хлоп», силою насаджувала\nНа протилежному боці Серету знаходився Старий Чортків, де до сьогодні\nзбереглась Успенська дерев’яна церква XVI ст., можливо, найстаріша на\nПоділлі, її вигляд нагадує тридільний храм хатнього типу з двоспадовим\nдахом разом з дерев’яною дзвіницею, купол якої має аркові заглиблення. У\n1990 р. храм реконструйовано. Для потреб віруючих у 1903 р. .вимурувано\nв місті греко-католицьку церкву Св. Покрови. В ній тепер зосереджене\nрелігійне життя православних віруючих. На відміну від Успенської,\nскромної і непоказної, але такої «домашньої»» церкви, Вознесенський храм\nXVII ст. у Чорткові відзначається урочистою піднесеністю. Це один з\nнайвизначніших здобутків народної архітектури. Зведений талановитими\nбезіменними майстрами без єдиного цвяха, він увінчує небувалий розквіт\nукраїнського дерев’яного зодчества. Нині обидва храми є діючими. У\nВознесенському — віруючі греко-католицької громади.\nВпродовж віків не радувала доля галичан. Але в період занепаду Чорткова\nмову й культуру, дарма що доводилося терпіти кривду чужинських\nскорились волелюбні чортківчани домаганням польських магнатів\nСадовських, які у XVIII столітті збільшили панщину до 5-6 днів на\nтиждень. Це викликало справедливе обурення селян, і вони в 1768 році\nповстали. Вимоги бунтарів підтримала більшість сіл південної частини\nПісля першого поділу Польщі в 1772 році Чортків увійшов до Австрійської\nімперії і спершу був підпорядкований Заліщицькій окрузі, потім став\nцентром Чортківської, а від 1867 року — повітом, який мав канцелярії\nзначним адміністративним, а згодом і економічним центром у південній\nвійська, однак за рішенням Віденського конгресу в 1815 році місто, як і\nвся Тернопільщина, знову опинилося у складі Австрійської монархії.\nПротягом цих років в Галичині не раз змінювалася влада, та кожна не\nтільки чинила здирства, а й палила, руйнувала міста і села. Замість\nжаданого полегшення прийшлі австро-угорські чиновники обклали\nобездолених новими великими податками. З цим не могли змиритися селяни,\nа чортківчани у 1838 році піднялися на боротьбу проти гнобителів. На\nгромад уряд кинув значні військові сили, яким вдалося через два з\nполовиною місяці приборкати бунтівників, а їхніх ватажків — Ф.Чубея і\nФ.Сірмана ув’язнити. Незважаючи на каральні дії, страйки не\nстихали, наростав визвольний рух. Побоюючись всенародного повстання,\nцісар Фердинанд в 1848 році погодився на скасування панщини.\nНа превеликий жаль, і ця визначна подія замовчувалася раніше. А про неї\nє що сказати, як сучасникам, так і нащадкам. Але ще недостатньо вивчена\nвона істориками і краєзнавцями.\nЯк і скрізь в Галичині, на Чортківщині було скасовано панщину 16 травня\n1848 року. Не збереглися архівні документи про цю подію. Та й не тільки\nвони, а й пам’ятні знаки, а це були в основному хрести, також всюди\nзнищувалися радянською владою. А це була не тільки наша пам’ять, наша\nісторія. Вони мали й суто практичне значення. По таких хрестах взимку,\nколи багато снігу, людина, що заблудилася в полі, могла легше\nзорієнтуватися і знайти по них дорогу.\nЧортків наш, як відомо, був власністю магнатів Чартковських, Гольських,\nПотоцьких і Садовських. Скасування панщини було за останнього із\nСадовських Гієроніма. І нам збереглися розповіді-записи старожительки\nЧорткова Юлії Головінської, 1895р.н. (моєї бабусі), яка переказала мені\nрозповідь свого дідуся Федора Окіпного, 1832 р.н, який, як бачимо,\nшістнадцятирічним юнаком був безпосереднім свідком цієї події в\nПоліцаї в місті і приміських селах Долішній і Горішній Вигнанках,\nСиняковій, Кадубі, Бердо і Білій оголосили людям наказ війтів\nобов’язково з’явитися 16 травня на міський майдан.\nЛюди йшли пішки, їхали Еозами. щоб якнайскоріше добратися до вказаного\nмісця. А був міський майдан там, де зараз над Серетом біля греблі\nгуртожитки педагогічного і медичного училищ. Коли зійшлися туди сотні\nлюдей, бургомістр міста Андрій Ольшицький надав слово представнику від\nТернопільського воєводства, який виступив перед людьми з промовою і\nзачитав їм грамоту (цісарську, як тоді казали) про те, що цісар, тобто\nімператор, скасовує навіки панщину, і що від сьогодні пан не має права\nпримушувати людей працювати на нього. Якщо хтось і виявить таке бажання,\nто за це матиме вже відповідну плату. Так як приїжджий чиновник\nрозмовляв і читав документи німецькою мовою, то мешканець міста єврей\nкупець Шмуль Шнайдер перекладав його виступ українською, а полякам —\nпольською мовами. Ця звістка справила на людей надзвичайно велике\nвраження; люди від радості плакали. Потім греко-католицькі священики із\nцерков Св. Успення і Св. Вознесіння та римо-католицький домініканський\nксьондз з костелу разом відправляли молебень в знак подяки Господу Богу\nза цю добру вістку.\nНа честь цієї події на майдані встановлено хрест. Пізніше такі хрести\nлюди спорудили й в інших частинах міста. Наприклад, на територіях\nтеперішнього педагогічного училища й райвійськкомату (уже в наш час\nНа власні кошти людей в честь скасування панщини хрести було встановлено\nй в багатьох селах нашого краю.\nЗокрема, в селі Білобожниці по вулиці Шашкевича був невеликий майдан,\nпорослий травою, який називали оболонню або «пустошаком», бо трави там\nбуло небагато і вона нерідко спалювалася літнім сонцем. Саме на цій\nоболоні було вкопано в землю й обгороджено плотиком кам’яний хрест з\nнаписом: «В пам’ять наданій свободі 1848 року». Розповідали, що кожного\nроку 16-го травня до цього хреста виходила святкова процесія з церкви і\nпід звук церковних дзвонів священик у світлих ризах відправляв\n«Благодарственне богослужіння» з відповідною проповіддю, яка завжди\nзакінчувалася «Многая літа» для «найяснішого цісаря Франца Иосифа». У\nцей день люди не працювали, а відпочивали і організовували спільний\nурочистий обід в саду біля «приходства» (будинку, в якому жив священик).\nТак було до Першої світової війни. Вже після 1917-20рр. почали\nвідзначатися інші дорогі й рідні нам національні дати і річниці.\nЯк я вже згадував такі хрести були в кожному селі. В Скородинцях — за\nцерквою; в Шманьківцях на східному боці села була збудована з цієї\nнагоди капличка св. Миколая, а також два хрести. В Полівцях — в центрі\nбіля читальні, на полі під назвою Лащівка (кам’яний і дерев’яний за\nселом в напрямі Ягільниці). В Босирах — біля читальні «Просвіта», а в\nКоцюбинчиках — біля старої дерев’яної церкви. В Кривенькому — на полях\nБережки і в Балозій долині (в напрямі Сидорова). В Товстенькому — на\nполі Рутка, що тягнулося вздовж потічка на північ від села. В Пробіжні —\nна вулиці Раків Кут і на полях: Горби, За гостинцем і Бесаги. А у\nЗвинячі між церквою і читальнею «Просвіти» було встановлено залізний\nхрест на гранітному постаменті. Пізніше цей хрест було перенесено біля\nцеркви, а на його місці споруджено пам’ятник Тарасові Шевченкові.\nПодібні хрести були ще й в інших частинах села: на городі Антона\nГерасимовича і при дорозі із Звиняча до Білого Потока, який поклав на\nсвої власні заощадження звиняцький селянин Степан Штульський. З часів\nпанщини була в цьому селі пам’ятка під назвою «Червоні ворота». Це було\nмісце при дорозі, що вела із Звиняча через річку Перейму в напрямі до\nБуданова. Там стояв величезний камінь. За переказами, на ньому за\nнаказом поміщика панські слуги катували батогами селян. Від слідів крові\nв результаті цієї розправи, це місце дістало назву «Червоні ворота». Про\nце дізнався я, читаючи спогади уродженця цього села, а тепер жителя США\nпрофесора пана Дмитра Штогрина.\nНаприкінці панування старої Польщі на Галичині, коли її селянство\nопинилося в катастрофічному становищі, новий володар -австрійський цісар\nИосиф II зробив деяке полегшення, зокрема видав «патент для підданих», в\nякому нарешті врегулював відносини між селянами і поміщиками, давав\nправо одружуватися без спеціальної панської згоди, дозволяв\nпереселятися, вчитися ремеслу. Принагідне зазначимо, що сталося це в\nроки, коли цариця Катерина II завела кріпосне право на Лівобережній\nУкраїні, впровадила великоруське холопство.\nУ ті важкі часи, за висловом історика М. Костомарова, «лежить в могилі\nУкраїна, але ще не вмерла». Згорьована, але не скорена, вона повільно\nпочала пробуджуватися, ставати на ноги. Іскрою Божою для цього\nнаціонального пробудження в XIX столітті стали патріотичні твори нової\nукраїнської літератури, заснування двох партій\nнаціонально-демократичного напрямку в Львові та Харкові, які вперше\nсміливо виступили на арену громадського життя із вимогою незалежності\nУкраїни. Провісником волі проголосило себе Кирило-Мефодіївське братство\nна чолі з видатними патріотами Т.Шевченком, М. Костомаровим, М. Гулаком,\nП. Кулішем, В. Білозерським.\nТреба було ще півстоліття, щоб врешті розбудити приспаний народ до\nактивного громадського життя, щоб селянство відчуло свою силу і\nзначущість, виробило вдосталь дешевих продуктів, а ремісничі цехи\n-всіляких виробів, що дало можливість розгорнути торгівлю, влаштувати\nвеликі ярмарки. Саме тоді споруджується залізнична лінія\nЧортків-Станіслав, а в 1896 році в Долішній Вигнанці відкрито\nПісля програної війни з Прусією ВІ866 р. і перетворення Австрії на\nАвстро-Угорську монархію польська шляхта захопила владу в Галичині, і це\nпосіяло серед українців зневіру в можливість мати рівні права з\nполяками. На Поділлі вже небагато лишилося землевласників з давніх\nукраїнських родів, їм на зміну прийшли нові, що за Австрії домагалися\nтитулів графів та баронів. Таким чином, мов гриби після дощу, з’явилися\nна наших землях численні «аристократичні» роди, такі як Левицькі,\nБаворовські, Пінінські, Черняковські, Волянські, Городиські, Коритовські\nі багато інших. Заради збагачення, вони жорстоко визискували місцеве\nнаселення. Наприкінці XIX ст. в місті діяла одна чотирикласна школа,\nдруга знаходилася в Долішній Вигнанці. І це на кілька тисяч людей, які\nтут проживали. Складна ситуація склалася і з медичним обслуговуванням\nнаселення, бо в цій сфері працювало лише чотири лікарі, міщан\nобслуговувала невеличка аптека. Із злиденним життям трудового люду і\nїхньою боротьбою добре був обізнаний видатний австрійський\nписьменник-демократ Карл-Еміль Францоз (1881-1919), дитинство якого\nминуло в Чорткові. Про це можна довідатися з його книжки «Боротьба за\nКоли в 1867 р. Чортків став повітовим центром, в ньому з’явилися різні\nустанови, пошта, телеграф. В місті нараховувалося 850 будинків, а\nнаселення зросло до 4 тисяч осіб. Пожвавився розвиток промисловості,\nзапрацювала цегельня, фабрики сільськогосподарських знарядь, рому і\nлікерів, а також олійня, водяний млину\nУкраїнська Гельсінська спілка започаткувала свою діяльність на тлі\nкількох політичних подій, які відбувалися на Чортківщині у 80-і роки ще\nдо утворення спілки і дещо активізували як громадсько-політичну думку,\nтак і діяльність репресивних органів. У 1984 році на Чортківщину після\n11 років таборів і заслання повернувся Володимир Мармус, останній із 7-й\nув’язнених учасників Росохацької патріотичної організації.\nУ 1987-1988 роках Чортківщиною котиться перша хвиля за відбудову і\nвідкриття сплюндрованих комуністами храмів, ініціатором цього став\nВолодимир Мармус. Наприкінці 1988-го -початку 1989 р. посилюється робота\nза утворення Тернопільської філії УГС. В районі ведуться пошуки\nкандидатів у члени організації. Згодом ними стають Роман Шкробут з\nШульганівки та Ярослав Вовк зі Старої Ягільниці. Вони відразу ж\nвключаються в роботу організації, зокрема збирають підписи за закриття\nЧорнобильської АЕС. У цій справі добру підтримку УГСівцям подали\nстуденти Чортківського медучилища. Під відозвою підписалася вся\nстудентська група разом зі своїм викладачем Романом Басарабою.\n28 січня 1990 року в Чорткові відбулися установчі збори районної філії\nУГС, на яких головою Чортківської філії обрано В. Мармуса.\nОРГАНІЗАЦІЯ ДІЯЛЬНОСТІ ТОВАРИСТВА «МЕМОРІАЛ»\nУ своїй діяльності УГС проводила заходи на реабілітацію жертв політичних\nрепресій сталінсько-берієвського режиму. Тому її курс був направлений на\nстворення товариства «Меморіал», яке щойно утворилося в Москві, а\nпізніше — Києві. На установчій конференції 4-5 березня 1989 року був В.\nДумалося, якщо в УГС люди ще бояться вступати, то в «Меморіал» як\nтовариство не політичне, а історико-просвітницьке люди підуть, адже\nмайже у кожного хтось був репресований. Але це також розуміли і\nкадебісти, тому і вирішили перехопити ініціативу. 26 квітня 1989 року в\nприміщенні станції юних техніків за вказівкою згори було зібрано певну\nТа це не зупинило членів УГС від своїх планів створити незалежний\n«Меморіал». 19 серпня в тодішньому комсомольському парку зібралося трохи\nбільше 20 осіб і у присутності гостей з Тернополя — Л. Горохівського.\nЛ.Черкулія, М.Осадци, Б.Ткачика приступили до проведення установчих\nзборів товариства «Меморіал» Збори обрали координаційну раду, в яку\nувійшли: 1.Кравчук — голова, А.Шкабар, Б.Саган, Я.Сов’як, » В.Мармус,\nР.Шкробут Є.Пиняк. М.Дзюба.\nДіяльність «Меморіалу» з ініціативи УГС часто виходила за межі\nїїошукової роботи. 24 вересня 1989 року координаційна рада поширила\nвідозву з вимогою прийняти альтернативний закон про вибори і\nнаправила’його Президії Верховної Ради УРСР. 12 листопада б/ля\nвідновленої могили жертвам Чортківської тюрми та могили воїнів УГА\nвідбулася панахида і мітинг. Це була перша і найбільша демонстрація в\nЧорткові, яка сколихнула не тільки наше місто.\nтовариство української мови, а лікарі районної\nстанції юних техніків, оформленій гаслом: «Народному Руху — РУХ!»,\nголовою районної організації — О.Степаненка, заступниками —\nПерші відділи УПА прибули у наш район з Волині в середині 1943 року.\nТоді ж у нас створилася перша сотня УПА під командуванням Петра Хамчука\nУ серпні 1942 року було вчинено атентат на начальника німецької\nкримінальної поліції в його кабінеті по вулиці Зеленій, а в 1943 році на\nзаступника начальника тюрми. У серпні 1942 року біля військкомату\nгестапо розстріляло 20 заручників з тюрми. 27 листопада того ж року\nрозстріляно 52 в’язні біля Ягільниці. а потім ще 10 патріотів біля\nНавесні 1944 року в УПА вступило понад 800 наших краян. Вони влилися в\nкурінь «Сірі вовки'» (Бистрого), курінь «Подільський» (другого Бистрого\n— Ярослава Білецького). Були створені сотні Полтави (Євген Драбинястий).\nЧорного (Василь Баган), кущові відділи Дніпра, Чари, спецбоївки Жука.\nНечая. Омелька та інші. У курені «Сірі вовки» досвідченими і\nзагартованими в боях з більшовицькими і фашистськими окупантами проявили\nсебе сотники Голуб. Хмель, Сич; у курені «Подільському» — Грім, Могила,\nКостенко. Можна навести сотні прикладів відваги та мужності цих\nпрекрасних українських патріотів. Ось деякі з них.\n12 квітня 1945 року сотня Сича вела бій у лісі Галілея біля села\nСосулівки з двома сотнями енкаведиатів. Втрати ворогів: 30 вбитими,\nпонад 80 поранених. Втрати повстанців: 6 вбитими і 6 пораненими.\n12 листопада 1945 року сотня Чорного здійснила напад на тодішній\nрайонний центр Пробіжну. В результаті було спалено райком партії,\nрайвиконком, військкомат і ще деякі важливі для совітів об’єкти.\nСлід зазначити, що повстанці рятували населення від фізичного знищення\nта від голодомору навесні 1947 року. Та у виснажливих, нерівних боях\nвони понесли великі втрати. На Чортківщині в боях загинуло понад 1800\nпатріотів, серед яких зв’язкові, розвідники, медичні працівники,\nстаничні. Понад 600 повстанців було взято в полон і засуджено до\nтривалого ув’язнення. Найбільше пішло в УПА з сіл Великі Чорнокінці\n(62), Стара Ягільниця (50), Біла, Полівці і Кривеньке ( по 40), Джурин\n(33) і т.д.\nСвоє життя за волю України віддали Микола Маланчук (Оріх) з Бичківців,\nМикола Письменний (Старий) з Косова, Мирослав Цинцар (Довбуш) з\nЧорткова, Петро Антонишин (Дон) з Тарнавки, Василь Градовий (Вихор) із\nЗвиняча, Софія Мацьків (Діброва) з Пробіжної, Емілія Бзова (Юрчик) з\nКриволуки та багато-багато інших.\nДорогою ціною здобута наша незалежність. Тому не маємо права її\nвтрачати. Мусимо долати міжусобиці, розбрат, політичні амбіції,\nміжконфесійні конфлікти, аби знову не повторити гіркі уроки нашої\nУ січні 1973 року в нашому місті сталася подія, яка примусила\nздригнутися не лише репресивні органи Чорткова і Тернополя, а й Києва і\nУ ніч на 22 січня над Чортковом замайоріли синьо-жовті прапори і було\nрозклеєно листівки патріотичного змісту. Якщо до цього часу траплялися\nвипадки, коли прапори піднімалися поодиноко, то 22.01.1973 року їх\nздійнялося у вись аж чотири, до яких додалися розклеєні великоформатні\nлистівки. У той час минув рік, коли в Україні і 2 січня 1972 року\nпройшли масові арешти інакодумців -понад 200 осіб. Населення було\nобплутане густою мережею провокаторів, нишпорок, донощиків. Саме у цей\nчас Чортків «вибухнув» прапорами синьо-жовтого кольору та листівками\nтакого змісту: «Хай живе вільна Україна!». ‘»Ганьба політиці\nрусифікації!». «Хай живе зростаючий український патріотизм!». «Свободу\nЗважаючи на час. коли більшовицька система недремним оком фіксувала\nкожний антирадянський порух навіть думкою, ця подія сколихнула у душах\nветеранів ОУН-УПА та прогресивного молодого покоління хвилю неймовірного\nдуховного та морального піднесення і набрала всеукраїнського характеру\nта значення. І, звичайно ж.\nМатері в церкві відправлялася панахида за полеглих борців за волю\n2 липня 1941 року в Чорткові енкаведистами скоєно страшний злочин —\nвбито 8 монахів. Четверо — в приміщенні домініканського костелу (зараз\nшвейна фабрика) — 85-літнього ігумена Гієроніма, двох молодих монахів\n(братчиків) і костельного паламаря Воцентовича.\n3 другою четвіркою монахів енкаведисти розправилися на березі Серету.\nЦе були священики отці Яцек Місюта, Юстин Шпирлак, Анатолій\nЗнамеровський і старший монах (братчик) Анджей\nБурковський. Місцеві жителі закопали тіла нещасних, повкладавши їх у\nнашвидкуруч зроблені паки, адже власті попередили, що інакше трупи\nбудуть кинуті у річку.\n2 липня 1991 року через 50 років від цієї кривавої події відбулося\nперепоховання цих жертв більшовицького терору з відправою у костелі.\nЧотири домовини з останками закатованих ксьондзів були поховані на\nміському цвинтарі у гробівці під домініканською капличкою, саме там, де\nв 1941-у була похована перша четвірка замордованих енкаведистами в\nЦей страшний епізод є одним із багатомільйонних переконливих прикладів,\nяк знущалися більшовицькі кати над невинними людьми під час свого так\nзваного визволення західноукраїнських земель і входження їх до складу\n«ЗГИНУВ ОСТАННІЙ З КУРЕНЯ ГУЦУЛІВ…»\n11 листопада 1922 року польський військовий трибунал у Чорткові засудив\nдо страти колишніх воїнів УГА Петра Шеремету та Степана Мельничука —\nвірних синів українського народу, які були організаторами «Гуцульського\nкуреня» й вели запеклу боротьбу з польськими загарбниками у Галичині —\nгромили польські фільварки (маєтки), виганяли із сіл польських осадників\nВідгомін справедливих діянь Шеремети й Мельничука луною прокотився\nзахідними теренами, знали про їхню боротьбу й на Чортківщині, адже діяли\nвони у сусідніх до Чорткова повітах: Заліщицькому і Борщівському. Тож\nпольський уряд вирішив розправитися з патріотами, і проти 12 сміливців\nбуло кинути жандармські з’єднання із кількох повітів, в т.ч.\nЧортківського. Переслідувані карателями. зморені голодом, зранені, вони\nпробивалися крізь ліси, маючи намір дійти до Карпат і там продовжувати\nборотьбу. Але їхнім планам не судилося здійснитися. Біля переправи на\nДністрі С. Мельничук з товаришами зіткнулися з жандармами. Бій був\nнерівний. Пораненого Мельничука було взято в полон і кинуто до в’язниці.\nЗагинув в бою під с. Поліград\nІ’Заліщицького повіту один із їхніх побратимів Іван Цепко. Потрапив ‘до\nрук жандармів, а відтак до в’язниці і поранений в голову та руку і Петро\n] Пам’ять про відважних українських патріотів польські\nвласті *;намагалися вбити у народі. В 1931 році їхню могилу було\nнаказано -повністю зруйнувати, що й було зроблено напередодні\nПоминального дня 1-го листопада 1931 року.\nА в 1932 році Олесь Бабій написав поему «Гуцульський курінь», в якій є\nтакі слова: • «Лиш Мельничук з чотою\nПопався і наложив буй-головою. Талі, у Чорткові, труби загули зрання,\nЗгинув останній з куреня гуцулів. Згинув останній з куреня чабан».\nНаселення міста зберігає світлу пам’ять про загиблих патріотів. На\nміському цвинтарі у їхню честь споруджено пам’ятник. В Чорткові є\nвулиці, що носять їхні імена. А в Народному домі ім. К, Рубчакової є\nкартина художника Я.Лозинського, присвячена вірним синам українського\nнароду — Степану Мельничуку та Петру Шереметі.\nТеперішнє покоління дуже мало знає про страшний голод в Західній Україні\nу важкі повоєнні 1946-1947-і роки. : Про нього не згадано навіть частини\nтого, що написано про голодомор 1932-1933-го років. І тому дуже мало\nлітератури в бібліотеках на цю тему. А говорити і знати потрібно, адже\nце ще одна трагічна сторінка нашої історії.\n1946-й рік був неврожайним, в основному через засуху. Люди залишалися\nбез хліба та інших продуктів харчування. Більшовицька ж влада не\nдопомагала, а навпаки — перешкоджала вижити, бо розпочала організацію\nколгоспів. На словах комуністичні лідери твердили, ніби піклуються про\nлюдей, дбають про них. Сталін писав тоді, що «найголовніше — це цінувати\nлюдей, цінувати кадри, цінувати кожного працівника… Треба нарешті\nзрозуміти, що з усіх цінних капіталів, які є в світі, найціннішим і\nнайвирішальнішим є люди, кадри».\nЦе. звичайно, було фарисейством «великого вождя і вчителя трудящих»,\nхоча один із його найближчих помічників А.А.Андреев, виступаючи на\nпленумі ЦК у 1947 році, заявляв, що частина областей України і Молдавії\nстраждає від засухи і населення там голодує, рішуче поставив питання про\nпродовольчу допомогу людям з державного резерву.\nТа насправді цього не сталося. Сталін і його оточення намагалися\nвикористати все з пропагандистською метою, бо коли люди Дочекалися вже\nнового, дав Бог, щедрого урожаю, то пов’язали це «‘з перемогою\nколгоспного ладу, який зміг подолати усі наслідки засухи, і що колишнє\nсело на Україні пішло у переможний наступ, а думки\nлюдей звернені до найулюбленішого вождя і вчителя, творця колгоспного\nладу товариша Сталіна».\nТа жертви голодомору були великими — понад 2,5 мільйона людей пішли тоді\nНе обминуло це нещастя і наші околиці. Людей змушували записуватися до\nколгоспу, здавати реманент, землю, худобу. Забирали навіть торбинки,\nмішечки, вузлики, горщички з борошном, житом, квасолею, горохом,\nгоріхами тощо. Люди плакали, благали, просили не засуджувати їх на\nголодну смерть, та марно. Ось чому люди пухли від голоду, ось чому були\nнастільки ослаблені, що не мали сили навіть викопати яму для поховання\nсвоїх рідних і близьких, ось чому багато померло. Люди старі, у розквіті\nсил, діти вмирали з голоду і по хатах, і в полі, і в лісі, і навіть\nпросто на дорозі.\nЯ був тоді ще дитиною, та пам’ятаю те чорне крило голоду, що торкнулося\nі нашої сім’ї. Пам’ятаю спечені на кухонній плиті з темної муки кусочки\nпаляниці, якими годувала мене мама. Пам’ятаю, як ходив з мамою і бабунею\nдо лісу за грибами і лободою. Люди їли навіть траву. Рятувалися від\nголоду й грибами, від яких багато людей, вживаючи неїстивні, вмирало.\nПобудований Народний дім напередодні Першої світової війни з ініціативи\nбургомістра Людвіга Носса, він слугував центром розвитку культури та\nспорту в місті. У цьому будинку були 2 зали: в одній відбувалися збори,\nнаради тощо, в другій — проводилися уроки фізкультури для учнів\nЗ розвитком сценічного мистецтва на наших теренах тісно пов’язане ім’я\nКатерини Рубчакової. Народилася у Чорткові, створила 71 роль, співала у\n13 операх та 21 опереті. Померла у молодому віці на 38-му році життя,\nпохована у Тернополі.\nДатою народження інституту треба вважати 1995 рік. Вищий навчальний\nзаклад має денну, заочну та вечірню форми навчання і є філіалом\nТернопільської академії народного господарства. До Першої світової\nвійни, як за польської так австрійської влади, тут були суди — окружний,\nповітовий , міський; за радянських часів — військова частина. Споруда\nбудувалася з 1884 до 1927 року.\nСучасний костьол збудований на місці старого, який заснував у 1610 році\nтодішній чортківський феодал Станіслав Гольський. Давні споруди були\nоточені високими оборонними стінами з бійницями. Наприкінці XIX -початку\nXX століття старий костьол був розібраний, а звершення нового в\nготико-надвіслянському стилі закінчилося у 1918 році. Нижня частина\nкостьолу збудована з каменю вигнанського і синяківського кар’єрів,\nверхня з червоної цегли.\nЗбудована на початку XX століття. Біля церкви знаходиться капличка Божої\nМатері, посвячена 14 жовтня 1908 року на свято Св. Покрови. У 1944-му\nроці була зруйнована фашистською бомбою, але фігура Божої Матері\nуціліла, не зазнавши ніяких ушкоджень. Як засвідчують старожили, саме у\nтой час біля неї молився радянський воїн і також залишився живим і\nнавіть не пораненим.\nЗбудований у 1610 році на місці дерев’яного (кінця XIV — початку XV\nстоліть). Колись міцна оборонна споруда, він 6 разів витримував облогу\nчужинців і лише у 1640-му році ним оволоділи кримські завойовники. У\n1655-му замок здобуло московське військо, а його власника П. Потоцького\nз родиною вивезли в неволю. В добу козацьких повстань слугував захистом\nможновладців від народного гніву.\nУнікальний витвір українського дерев’яного зодчества, споруджено\nнародними умільцями без єдиного цвяха. Збудована у 1630 році як церква\nСв. Миколая, вона зазнала жахливих руйнувань під час нападів на Чортків\nтурків і татар у 1640-му та 1672-му роках. Остаточно відбудована у\n1717-му і на свято Вознесіння посвячена як Вознесенська. У ті часи\nцерква належала не місту, а селу Долішня Вигнанка. Повністю реставрована\nу 1996-1997 роках. Похожие записи\nНавчальні ігри (реферат)


Постільна білизна поплін, інтернет магазин. Домашній текстиль\nЛюдмила із міста Макарів: запит нового паролю\nПостільна білизна з тканини поплін відноситься до натуральних. Поплінова тканина виготовляється з добірної бавовняної пряжі. Особливий спосіб переплетіння ниток робить цю тканину дуже якісною і зносостійкою. Постільна білизна виходить комфортною, вона відрізняється своєю довговічністю, особливого догляду не потребує. Вартість трохи більша в порівнянні з іншими комплектами з бавовни, але в підсумку, довгий термін служби, окупає витрати. Приємних покупок!\nВ наявності Код Товару: P-S6003\nПостільна білизна поплін. Натуральна тканина з бавовни забезпечить здоровий відпочинок. Поплінове плетіння, робить тканину приємною на дотик: шорсткою з верхньої та ніжною з внутрішньої сторони. Якісне пошиття та барвники гарантують довгий час служ..\nВ наявності Код Товару: 011110\nОднотонна постільна білизна з попліну українського виробництва. Постільні комплекти поплін високої якості, натуральна тканина з прекрасними характеристиками. Добротний пошив, екстравагантний дизайн - нехай у вашій спальні буде красиво! Можливі..\nПоплін комплекти постільні\nВ наявності Код Товару: 011149\nПостільна білизна з тканини поплін відрізняється особливістю плетіння - співвідношення товстих і тонких ниток. Одна сторона тканини тактильно шорстка, інша – гладка. Якісна постільна білизна з попліну з легкістю прослужить багато років...\nПостільні комплекти з попліну\nВ наявності Код Товару: 01115\nПостільна білизна поплін українського виробництва. Романтичний, ніжний вид, натуральна бавовняна тканина високої якості: щільна, м'яка, комфортна на дотик. Поплінова тканина відноситься до бязевої групи, має особливо ретельне переплетіння ниток, зо..\nПостільна білизна з попліну tag\nВ наявності Код Товару: 01113\nПостільна білизна з попліну українського виробництва. Вишуканий зовнішній вигляд, натуральна тканина: щільна, міцна, на дотик приємна. Завдяки ретельному попліновому переплетінню ниток, верхня сторона тканини приємно шорстка, а нижня - м'яка. Поплі..\nПостільна білизна комплекти з попліну\nВ наявності Код Товару: 01116\nПостільна білизна поплін. Висока якість від українського виробника! Натуральна тканина з бавовняної пряжі: вона щільна, м'яка, до неї приємно торкатися. Поплінова тканина відрізняється від інших тканин з бавовни особливим способом переплетіння нито..\nПостільна білизна поплін бавовна українська\nВ наявності Код Товару: 01117\nПостільна білизна з тканини поплін. Натуральна, якісна постільна білизна з бавовни. Поплін, як відомо, служить не менше 8 років. Йому байдуже численні прання: розмір і колір залишаться тими ж...\nПоплін постільна білизна tag\nВ наявності Код Товару: 011122\nКомплекти постільної білизни з попліну виготовлені з натуральної бавовняної тканини. Постільна білизна поплін дуже приємна тілу, вона м'яка і ніжна. Щільна тканина особливого плетіння відрізняється своєю довговічністю і невибагливістю...\nПостільна білизна з попліну бавовни\nВ наявності Код Товару: 011125\nПостільна білизна з бавовни, тканина поплін. Красива і якісна постільна білизна прикрасить вашу спальню і подарує комфортний відпочинок. Тканина поплін служить довгі роки, вона не потребує особливого догляду, приємна тілу, не викликає алергії...\nПоплін постільна білизна бавовна\nВ наявності Код Товару: 011123\nПостільна білизна з бавовни. Тканина поплін, це одна з різновидів бавовняних тканин. Від інших, вона відрізняється своїм, особливим способом переплетіння ниток. Тканина виходить зі своєю родзинкою, верх злегка шорсткий, в рубчик, а низ м'який. Тако..\nПостільна білизна бавовна поплінова\nВ наявності Код Товару: P-S6006\nПостільна білизна з попліну - довговічна, натуральна, комфортна. Поплинові тканини вирізняються серед тканин з бавовни своею шорхістю зумовленою плетінням в рубчик. Натуральність тканини дозволяє їй дихати, вбирати та випаровувати зайву вологу. Гар..\nПостільна білизна бавовна поплін\nВ наявності Код Товару: 011121\nПостільна білизна поплін. Натуральна тканина з бавовни, дуже приємна на дотик, відпочинок на такому ліжку буде здоровим і комфортним. Поплінова постільна білизна дуже довговічна, при цьому не примхлива у використанні...\nПостільна білизна поплін комплект\nВ наявності Код Товару: 01112\nПостільний комплект з попліну. Романтична тематика малюнка привнесе відчуття затишку в вашу спальню. Дуже висока якість, натуральна бавовняна тканина, українське виробництво. Поплін відомий своєю зносостійкістю, відпочинок на попліновому ліжку дуже..\nПоплін постільна білизна Україна\nВ наявності Код Товару: 011124\nПостільна білизна з натуральної тканини. Поплін - це одна з багатьох тканин що виготовляються з бавовни. Відрізняється способом переплетіння ниток при виготовленні. Тканина виходить зверху злегка шорсткою, як би в рубчик, а внутрішня сторона м'якою..\nПостільна білизна поплін бавовна\nВ наявності Код Товару: 01111\nКомплекти постільної білизни з попліну. Оригінальний зовнішній вигляд, висока якість, натуральна тканина, українське виробництво. Поплін служить довше бязі! Тканина з попліну щільна, дуже ніжна і приємна на дотик. Така постільна білизна дуже практ..\nПостільна білизна українська поплін\nПостільна білизна з попліну. Натуральна бавовняна тканина, поплін - це 100% бавовна. Тканина з попліну щільна, але разом з цим дуже ніжна і приємна на дотик. Поплінова постільна білизна практична, вона не вимагає особливого догляду, дуже довговічна..\nПостільна білизна з попліну українська\nВ наявності Код Товару: 011120\nПостільна білизна поплін. Поплінова тканина дуже приємна тактильно, виготовляється з бавовняної ніжної пряжі. Постільні комплекти з попліну міцні, протягом тривалого часу зберігають форму і колір, не вимагають додаткового догляду...\nКомплекти постільної білизни поплінові\nВ наявності Код Товару: P-S6005\nПостільньна білизна поплін. Примітний зовнішній вигляд, висока якість, натуральна бавовняна тканина, українське пошиття. Тканина поплін - відноситься до групи бавовняних тканин високої якості, відрізняється своєрідним способом переплетіння ниток. П..\nПоплін постільна білизна з бавовни\nВ наявності Код Товару: 011127\nПоплін - прекрасна тканина з бавовни, відрізняється своєю м'якістю і практичністю. Виготовляється із застосуванням полотняного переплетіння ниток різної товщини. Завдяки чому, на поверхні тканини утворюється ледь помітний рубчик. Цією особливістю п..\nПоказано з 1 по 20 з 51 (всього 3 сторінок)


Дух, який переміг тіло - 7 днів\nНовини Рівного / Новини / Дух, який переміг тіло\nУ таборі зеки кухонним ножем вирізали для неї на нарах фортепіанну клавіатуру. І вона ночами грала на цьому безмовному інструменті Баха, Бетховена, Шопена.\nЖінки з барака запевняли потім, що чули цю беззвучну музику, просто стежачи за її покрученими роботою на лісоповалі пальцями і обличчям.\nДочка француза і іспанки – викладачів Паризького університету Сорбонна, Віра Лотар вчилася у Парижі у Альфреда Корто, потім у Віденській академії музики. У 12 років дебютувала з оркестром під керівництвом великого Артуро Тосканіні.\nВперше Віра Лотар вийшла заміж за лікаря і музиканта. Але цей шлюб швидко розпався – чоловік ревнував до музичних успіхів дружину. У 1936 році вона знайомитися з співробітником радянського торгпредства акустиком Володимиром Шевченком, який займався будівництвом струнних інструментів. Незважаючи на те, що Шевченко був значно старше неї і мав уже двох синів, Віра закохалася, вийшла за нього заміж і народила дитину. Володимир Шевченко був вивезений з Росії дитиною в Першу світову війну і щосили рвався на батьківщину. У 1938 році разом з усіма дітьми сім’я опинилася в Ленінграді в самий розпал сталінського Великого терору. З великими труднощами і тільки завдяки рекомендаціям Марії Веніамінівна Юдіної, Віру Лотар-Шевченко взяли солісткою в Ленінградську філармонію.\nНезабаром Володимир Шевченко був заарештований. Віра кинулася в НКВД і стала кричати, плутаючи російські слова і французькі, що чоловік її – чудовий чесна людина, патріот, а якщо вони цього не розуміють, то вони – дурні, ідіоти, фашисти і беріть тоді і мене … Вони і взяли.\nІ буде Віра Лотар-Шевченко тринадцять років валити ліс.\nДізнається про смерть чоловіка в таборі і двох дітей в блокадному Ленінграді.\nЗвільнилася в Нижньому Тагілі. І прямо з вокзалу в драній табірної тілогрійці з останніх сил бігла пізно увечері в музичну школу, відчайдушно стукала в двері, благаючи про «дозвіл підійти до рояля» … щоб … щоб «грати концерт» …\nЇй дозволили. У закритих дверях, не сміючи зайти, ридали ридма педагоги. Було ж зрозуміло, звідки вона прибігла в драній тілогрійці. Грала майже всю ніч. І заснула за інструментом.\nМ. Н. Машкова з ризиком для свого адміністративного поста-директора школи – взяла її на роботу в свою школу ілюстратором – вона виконувала на роялі фрагменти тих творів, про які в ході навчального процесу за курсом історії музики та музлітератури говорили педагоги – програвачів і магнітофонів, не кажучи вже про плеєрах, тоді ще не було. Потім Лотар-Шевченко прийняв на роботу тапером в драматичний театр майбутній кінорежисер Володимир Мотиль, який тоді був його директором. На перші відносно вільні гроші в оренду було взято кабінетний рояль і зшито концертну сукню, коли ще не було й мови про публічні концерти.\nОстанні шістнадцять років свого життя Віра Лотар-Шевченко жила в Академмістечку під Новосибірськом.\nВона не просто відновиться після табору як музикант, але і почне активну гастрольну діяльність.\nНа її концерти квитки в перший ряд не продавали.\nМісця тут призначалися для тих, з ким розділила вона страшні табірні роки. Прийшов – значить, живий.\nПальці у Віри Августівни до кінця життя були червоні, кострубаті, вузлуваті, гнуті, понівечені артритом. І ще – неправильно зрощені після того, як їх на допитах переламав ( «не поспішаючи, смакуючи кожен удар, держаком пістолета») старший слідчий, капітан Алтухов. Прізвище це вона пам’ятала потім все життя і ніколи його не пробачила …\nВіра Лотар-Шевченко померла в 1982 році в Новосибірському Академмістечку. На її могилі вибита її власна фраза: «Життя, в якому є Бах, благословенне».\nTags: віра лотер, історії, лотер-шквченко