Реферат - Психолого-педагогічні особливості формування самоконтроля у розумово відсталих дітей дошкільного віку - Педагогика\nРеферат: Психолого-педагогічні особливості формування самоконтроля у розумово відсталих дітей дошкільного віку\n— послідовна передача на основі врахування динаміки прояву самоконтроля в онтогенезі функцій контроля від педагога до розумово відсталої дитини шляхом виділення і поступового розширення дитині «зон компетентності» для самостійного контроля над власною діяльністю та поведінкою;\n— формування у розумово відсталих дошкільників мотивів і уявлень про сутність і необхідність самоконтроля шляхом включення їх в спеціально розроблені ситуації;\n— переорієнтація дітей з контроля по результату виконання завдання на контроль по способу дії;\n— формування поопераційного компонента контрольної дії повинна попереджувати спеціальна корекційна робота, направлена на усвідомлення розумово відсталими дошкільниками функції зразка як засобу самоконтроля і оволодіння конкретним вмінням користуватися їм.\n— теоретичний аналіз науково-літературних джерел з загальній, спеціальній, віковій психології і педагогіки та методик, в яких висвічувалась проблема самоконтроля;\n— спостереження за корекційно-виховним процесом у спеціальному дошкільному закладі для розумово відсталих дітей;\n— опитування педагогів, індивідуальний і груповий констатуючий і формуючий експерименти, узагальнення і систематизація отриманих даних на основі кількісного та якісного аналізу результатів дослідження.\nТекучий У випадку фіксації помилки дію зупиняє; виконує порівняння шляхом накладання, прикладання; виправлення помилки Опирається на опізнавальні признаки невідповідності результата еталону; наочно слідкує за процесом виконання завдання; фіксує помилки чи точності виконання завдання; виконує операції зорового порівняння Задає дорослому чи самому собі уточнюючі питання відносні існуючими розбіжностями з еталоном, коментує виконані дії Виконує аналіз якості виконання операцій, встановлює причинно-наслідкові зв’язки помилкових дій\n— чи зверталась дитина до експериментатора за уточненнями, просив ще раз повторити вимоги;\n— чи спланував процес виконання завдання; правильно обрав значки (предмети), промовляє в голос план своїх дій;\n— починає і закінчує: правильно, неправильно-з помилками та пропусками, зовсім не виконує;\n— вербально супроводжує свої дії;\n— просить допомоги, задає питання;\n— йде, коли експериментатор показує зразок, щоб порівняти з ним свою роботу: порівнює, виправляє помилки;\n— фіксує процес перевірки якимось способом: по геометричним фігурам (чи зображенню звірів), по значкам, які зустрічаються в цих фігурах;\n— задає питання про правильне виконання чи тільки виконує співвідношення із зразком;\n— емоційне відношення дитини до завдання на перевірку: виконує з задоволенням, виконує як нове завдання, індиферентний до процесу перевірки, не розуміє, що від нього вимагають.\n— кількість звернення до зразка;\n— вміння утримувати в пам’яті зразок;\n— помітив помилку;\n— виправив помилку;\n— працює самостійно;\n— здійснює перевірочні дії за допомогою дорослого;\n— залишає роботу;\n— просить допомоги;\n— виконує вірно за допомогою дорослого;\n— звертається до зразка.\nПомітили помилку 3 8,3 5 14,7\nВиправив помилку 3 8,8\nОдразу зафіксував і виправив 2 5,5 2 5,8\n4 роки 0,4 0,2 0,3 0,1 1 28\n1. Діти, що дали адекватну оцінку своєму результату, складають 32%, але вона обмежується лише двома позиціями: „Зробив правильно”, „Зробив неправильно”. На основі цієї самооцінки корегуючі дії не виникають. 68% дітей, що допустили помилки, або які не виконали завдання, відповіли: „Зробив правильно”. Тут у наявності мається таж причина, яка була виявлена нами у першій і другій серіях-не вміння співвідносити результат із зразком, недостатня диференціація зразка і власного результату.\n— з невмінням орієнтувати свою діяльність на повний набір вимог, запропонованих для її виконання;\n— з недостатнім засвоєнням конкретних прийомів перевірки в процесі текучого самоконтроля;\n— з відсутністю мотивації, що забезпечує здійснення перевірки результату;\n— з невмінням зафіксувати свої дії і дати їм оцінку.\n— визначення системи педагогічної роботи, спрямованої на формування у розумово відсталих дошкільників психологічної готовності до здійснення перевірочної діяльності;\n— визначення корекційних прийомів формування у розумово відсталих дошкільників вмінь використовувати зразок як засіб самоконтроля.\n— вміння самостійно фіксувати неточності і помилки;\n— вміння і навички самостійно використовувати зразок у якості засобу для перевірки.\n— здійснювати вибір змісту і матеріалу ситуації у відповідності з рівнем наявних знань і уявлень розумово відсталих дітей;\n— забезпечити емоційно-чуттєве сприйняття дітьми запропонованого змісту ситуації;\n— використовувати різноманітні наглядні і вербальні засоби у процесі розігрування ситуацій;\n— ситуації, що потребують включення дій контроля, повинні бути динамічними за своїм змістом;\n— організувати перевірочну діяльність дошкільників таким чином, щоб був можливим перенос сформованих знань і уявлень про самоконтроль у практику власних дій.\nПерша серія складалась с занять, у процесі яких педагог акцентував увагу дітей на можливості самоконтроля і необхідності його здійснення у всіх випадках, із застосуванням бесіди і розповіді на теми: „Що я більш за все люблю робити”, „Що я вмію робити самостійно”, „ Що я люблю робити сам”. Ставилася задача як найбільше розповісти про себе, свої захоплення, друзях, рідних, улюблених передачах, книгах та ін… Дорослий фіксував увагу дитини на тому, що у записник записуються найцікавіші факти його життя, що по закінченню бесіди прозвучить ще ряд уточнюючих запитань. У процесі повторного „інтерв’ю” експериментатор звертав увагу на те, що деякі дії і вчинки героїв необхідно ще раз обговорити і уточнити. Дорослий інтерпретував їх з точки зору неправильних дій і їх наслідки та пропонував дитині самій з’ясувати точність або помилковість, непомітно підказуючи йому висновок про необхідність перевіряти себе.\nДруга серія першого етапу формуючого експерименту була направлена на практичне освоєння дитиною функцій контролю. Рішення цієї задачі забезпечувалось шляхом моделювання ситуацій, в яких дитина спеціально виконувала роль „контролера”. Ця серія складалася з занять, сутність яких зводилась до обігрування дітьми ситуацій перевірки. Прикладом одного з таких занять були спостерігання дітей за процесом діяльності дорослого, подальший аналіз і оцінка результатів цієї діяльності. Так при виготовлені ялинкових іграшок дорослий продемонстрував декілька варіантів процесу виконання своєї діяльності без включення контроля, що проявилося в таких фактах: поспіх, неуважність у процесі виконання, ігнорування помилок у процесі отримання проміжних результатів, забування перевірити свою роботу у кінці виконання завдання. Експериментатор запрошував дітей до активного колективного обговорення результатів. Прохав зробити висновки використовуючи систему допоміжних запитань:\n— Чи допустила я помилку?\n— Чому я допустила помилку?\n— Що я повинна була зробити, щоб не було помилок?\n— Для чого мені потрібен зразок?\nВ наступних вправах дошкільники тренуються на різноманітного роду матеріалі перевіряти результат виконання власного завдання і завдання іншої дитини. При цьому експериментатор пропонує два шляхи рішення завдань: із зразком або без нього. Дитина повинна здійснити вибір самостійно. У процесі виконання вправ експериментатор непомітно для досліджуваного активував застосування ним у мовленні пар слів: „розкладіть-перевірте”, „відріжте- перевірте”, „наклейте-перевірте”, „побудуйте-перевірте”, „намалюйте- перевірте” та ін…\nВправа 4. Виконання дитиною завдання самостійно з обов’язковим коментування процесу виконання. Матеріал для вправи: складання аплікації – картинки: „ Ялинка в дитячому садку” (дві операції).\n— А тепер усі разом крокуємо і перевіряємо кожен свій крок.\n— Перевірте, чи правильно я запам’ятала? Молодці! Слідкуйте далі.\n— А далі я повинна викласти ряд з того, що було на зразку. Починаю викладати. Питаю себе: — А що ж було на зразку? Груша, а під нею білий кружок.\nЕкспериментатор. -Ось я і виконала. А тепер, коли я все закінчила, обов’язково перевірю: чи правильно я виконала завдання?\n— Отже, що на зразку? Груша і білий кружок. А у мене так? І у мене так.\nОбладнання: картки з таблицею, на якій зображені хаотично розмішенігеометричні фігури.\n— Що трапилося у Киціному домі?\n— Сашко, ти хочеш відповісти? Молодець, але спочатку повтори моє запитання.\n— Хто винен у тому, що трапилась пожежа?\n— Що Кішка зробила неправильно?\n— Залишила праску, дивилась у дзеркало.\n— Як їй потрібно було поступити?\n— Вимкнути праску.\nСитуація: „Чоловік розсіяний замість шапки на ходу одягнув сковороду”. (з вірша С. Маршака „ Ось який розсіяний”.\nДані табл. 3.2.1.показують, що значна частина досліджуваних правильно визначає смислове значення ситуацій, що включають в себе помилкові і перевірочні дії, які повинні здійснити герої або сама дитина. У даному випадку показники у семилітніх дітей значно виші, що пояснюється їх не великим життєвим досвідом і продуктивністю діяльності, хоча готовність до сприйняття і виконання даного роду завдань у обох дорослих груп в цілому однакова. Тому констатуюча частина перевірки найбільш виражена у діях досліджуваних (6 років – 71,4 %, 7 років – 84,6 % ), ніж корегуюча (відповідно 57,1% і 76,9%, коли потрібно узагальнити перевірочні дії і з’ясувати найбільш приватні для перевірки. Однак, якщо врахувати той факт, що необхідно контролювати себе, то після навчання показники уявлень про можливі помилки (6 років – 42,3 і 7 років — 50,0 %) є достатньо високими для даної категорії дітей.\nГрупа — підготовча, вік — 7 років.\nУмови: Вадик — одержав інструкцію виконати завдання, використовуючи самоконтроль.\nВадик — Я.\n20 6 14,2 64,2 23,5 57,1 35,7 73,5 21,4\n20 7 23,2 76,9 26,9 69,2 33,4 34,6 26,9\nКрім того, дані таблиці показують, що наявність контрольної операції зіставлення із зразком незважаючи на високі показники (6 років — 78,5% й в 7 років — 34,6%) малорезультативно, що виражається в більш низькому показнику знаходження помилок (6 років — 57,1%, 7 років — 69,2%). Це пояснюється тим, що розумово відсталі діти, роблячи зіставлення, не фіксують помилки в повному обсязі. Тому навчання зразкам-способам перевірки сприяло результативності проведення розумово відсталими дошкільниками контрольних операцій.\nАналіз отриманого експериментального матеріалу показує, що всі дошкільники експериментальних груп були залучені в процес самостійної перевірочної діяльності з результатами наближеними до норми в показниках фіксації й виправленні (за допомогою педагога) помилок. Однак показник самоконтроля, що визначався ще й умінням самостійно виправляти помилки, значно нижче нормального рівня й дорівнює відповідно: 6 років — 41%, 7 років — 45%. Тому в результаті навчання у розумово відсталих дошкільників шести- семирічного віку сформувалися психологічна готовність і передумови (уміння фіксувати помилки й виправляти їх за допомогою педагога) до здійснення самоконтроля.


ДЕ ТИ, «ЦЬОНЮ»? - Художньо-документальна повість\nНЕТЛІННІ МОЩІ ПРАВЕДНИКІВ\nМАНТІЯ І МАГМА\nДЕ ТИ, «ЦЬОНЮ»?\nІ приверзеться ж таке! Оті нічні видіння й примарні тіні минулого на тюремному мурі навіть помолитись не дають, не те, щоб заснути...\n- Ні! Ми їх добре перевірили. Надійні дітлахи. Забороль - патріотичне село.\n- Зараз ми будемо викликати вас по іменах та прізвищах, а ви підходьте на розмову. Всі знаєте напам’ять Декалог націоналіста?\n- Прохання говорити тихо. Ми довкола виставили чати, однак потрібно поводитись обережно. Ворог не дрімає. Зрозуміли?\nПершою до повстанців підійшло, якесь босе дівчатко. «Похмурий» присвітив ліхтариком: засмагле личко, блакитні очі, русява коса...\n- Віримо. Всьому, що ти кажеш, маємо вірити, бо перевірити нема змоги. Знаємо, що всі метрики і реєстрові книги згоріли в церкві, коли німці з поляками палили ваше село. Важливе інше... Чи ти усвідомлюєш, що віднині назавжди пов'яжеш свою долю з боротьбою за волю України?\n- Про це треба менше говорити. Що сказано в шостій заповіді Декалогу?\n«Я, Дух одвічної стихії, що зберіг тебе від татарської потопи і поставив на грані двох світів, щоб творити нове життя. Здобудеш Українську Державу, або згинеш у боротьбі за неї. Не дозволиш нікому сплямити ні честі, ні слави української нації. Будь гордий з того, що ти є спадкоємцем боротьби за славу Володимирового Тризуба...»\nЦілували синьо-жовтий прапор. Присягали на вірність Україні. Схвильовано шепотіли:\n- Районовий провід доручає тобі стати пропагандивним референтом юнацької сітки. Знаєш що це таке?\n- Га! А справді... Забув! Провід вирішив, що ти будеш «Цьоня».\n- Тихіше! Провід так вирішив. Ти мусиш підкоритися. Нам казали, що ти дуже любиш коней, їздиш верхи не згірше за хлопців. Називаєш батькового коня «Цьоня», цілуєш його в губи...\n- Нехай уже буде. Мій брат мав псевдо «Рижик», а я - «Цьоня»… Якось воно не зовсім... У дитинстві три доньки священика Сібіковського мене «білою лілією» називали...\nІ чого Василеві Хмелюку пригадалася ота «Цьоня»? Може, тому, що тієї ночі вона йому дуже сподобалась. Стояла в яблуневому садку, як біла лілія і мерехтіла синіми очима. Хлопець відчув до неї симпатію з першого погляду. Він кохав «Орисю». А ця юна білявка... Їй тільки п'ятнадцять. Ще й не квітка, лиш пуп'янок...\nУ подальшому «Хміль» слідкував за діями тієї сільської дівчини. Йому розповідали, як вона потрапила в засідку, коли везла важливе доручення в село Озденіж. Можливо, це був збіг, а можливо, що хтось доніс. «Цьоня» не розгубилась. Вона направила Гніду на якогось недолугого «стрибка», і він упав під кінські копита. Дівчина припала до кінської гриви і стрімголов помчала у ліс. Червонопогонники оговтались і послали погоню. Ага! Шукай вітра в полі! Ніби крізь землю провалилась. Казали, що разом з кобилою заховалась «Цьоня» в клуні знайомого селянина, поки все затихло. Тільки тоді, вже пішки, занесла в призначене місце пакет.\n- Ти мала право його знищити, - дорікали повстанці. - Навіщо ризикувала і наражалася на арешт?\nУ відповідь дівчина сором'язливо усміхалась і мовчала. На батьковій конячці знову вирушала в навколишні села з пакетами листівок і забороненої літератури. Підтримувала зв'язок з учителем Камінським, організаційним референтом оунівської сітки. Бувало, що з однокласницею Раєю Мохнюк пробиралися під огорожу військових казарм на Красному в Луцьку і передавали радянським солдатам листівки з антибільшовицьким змістом.\nТак продовжувалось до пори, до часу. Не минула «Цьоню» лиха доля.\nСпочатку енкаведисти заарештували вчителя Камінського. А в червні сорок дев'ятого схопили юну дівчину, замкнули на руках кайданки, повезли в Луцьк, запроторили в слідчі підвали НКВД. Три місяці допитів, суд і... ГУЛАГ.\nБог і Україна. Ці священні слова носив у своєму серці кожен воїн Української Повстанської Армії.\n- Бог відвернувся від українців. Інші народи й національності мають свої держави, а ми не маємо. Скільки сліз і крові пролито! Вісім разів проголошували українську державність і ні разу не втримали її в руках. Воля поманить-поманить і вислизає з наших долонь. Але чому? - такі нарікання часто можна було почути серед повстанців.\n- І це не факт, Ісус Христос народився в Галілеї, а не в Ізраїлі. Він мав русяве волосся і сині очі, як ми з вами. Євреї, як звісно, чорняві, з карими очима, гачкуватими носами. Якби Ісус був іудеєм, то Його не розіп’яли б. Жид жида ніколи не вб'є.\n- Не сміши! Може, ти ще скажеш, що Ісус Христос - українець? А може, Він наш земляк, волиняка? - іронізували декотрі. - Бог - це Бог. Він один для всіх народів світу.\n- А як ти думав? Свого єдинородного Сина покарав, віддав на мученицьку смерть. Над ним знущались, плювали в лице, руки й ноги прибивали цвядами до хреста...\nОтець Іван був не єдиним капеланом в армії УІІА. Десятки, а то й сотні священиків влилися в лави борців за волю України. Вони і їхні діти ще при Польщі та при «перших совєтах» відбували покарання в польських, німецьких, радянських катівнях, а багатьох розстріляли. Священики-патріоти переслідувались і за віру, і за ідею. Вони дотримувались християнської православної віри, не піддаючись ні ополяченню, ні зросійщенню. Заснували підпільну Українську Автокефальну Церкву і залучали до неї своїх парафіян. Відправляли Літургії, вінчали молодят, хрестили дітей, відспівували покійників рідною українською мовою, ігноруючи всі заборони, свідомо наражаючи себе на небезпеку й переслідування.\n- Господь велів звертатися до Нього в молитвах тією мовою, яку Він нам дав, на якій кожна людина розмовляє зі своїми батьками. Всі народності світу моляться рідною мовою, тільки українці - чужинецькою, - научали автокефальні священики мирян у своїх проповідях.\nА ще були священики, котрі кидали свої сім'ї та господарства і йшли в ліс до повстанців. Крім хреста і кропила, вони змушені були носити зброю. Ніхто ніколи не підрахує, скільки загинуло цих праведників від рук убивць-чужоземців. Ніхто не покаже місць, де спочивають у Бозі їхні останки. Українська Автокефальна Православна Церква була єдиносуща і неподільна з Українською Повстанською Армією.\n- Що хотіли ви мені сказали, браття во Христі?\n- Не кажіть так. Я не святий. Я звичайний мученик за нашу віру і за наш народ. І ви, брати мої, також мученики. Ні одна краплиночка людської крові не проливається даремно. Прийде час - і Україна буде вільною. Не всі доживуть до того часу, це істина. Але хтось тут присутній побачить, як вітер полоще синьожовтий прапор з тризубом, голосно і вільно заспіває «Ще не вмерла Україна...»\n- Ну і що? Я не боюся смерті. Господь сказав: «Нема богоугоднішої жертви, ніж віддати життя своє за братів своїх». Я колишній ієромонах Почаївської Лаври, неодружений. Добровільно пішов в УПА. Якщо мене уб'ють, ніхто не заплаче.\n- Спасибі вам, брати мої. Солодкі й приємні для мене ваші слова. Хто з нас залишиться живим, нехай напише про волинське священство, що прийняло тортури і смерть в ім’я Господа нашого та великої визвольної ідеї.\n- Люди кажуть, що ви вельми розумний чоловік. Називають вас ходячою енциклопедією. Поширюються чутки, нібито ви напам'ять знаєте імена всіх душпастирів Волині.\n- Та знаю, бо вже давно веду щоденник, який називається «Нотатки і замітки». Записую туди імена й короткі біографії тих священиків, які цього варті. Недостойників і зрадників туди не вписую - шкода часу і паперу.\n- Вибачте, але я ще з розуму не вижив. Тут записані тільки ті священнослужителі, яких уже нема на світі або які перебувають в ув'язненні. Особисто я за себе не боюсь. Я вже казав... 16 листопада 1943 року червоними партизанами по-звірячому закатована сім'я священика Осницького Олександра з парафії села Пульмо Любомльського району.\nСинів Іларія і Юрія чекісти розстріляли разом з батьком. Син Анатолій пішов в УПА і загинув у бою з червоними партизанами. А дочка Неоніла потонула в річці Буг при переході кордону. На місце отця Івана прислали молодого священика Юрія Скоп'юка. Ще під час навчання в духовній семінарії він очолював підпільну молодіжну організацію ОУН «Юнак».\nУ своїй Заборольській оселі він переховував провідника-мельниківця Івана Скоп'юка і його побратима Мазурця. Чекісти їх вистежили і на Святвечір 1941 року заарештували, а потім розстріляли. В період німецької окупації настоятелем Заборольської церкви став священик Леонід Сібіковський. Він організував хресний хід до стін Луцької тюрми, де чекісти розстріляли майже чотири тисячі волинян-патріотів. Під його керівництвом була насипана й освячена владикою Полікарпом Стрілецька могила.\nХодили чутки, ніби священик переховує в церкві повстанську зброю. Невідомо, чи це відповідало дійсності, однак німці з поляками спалили і церкву, і маєток батюшки, вкинули живцем у вогонь його старенького батька і тітку. Священик змушений був тікати з села. Коли німці відійшли і повернулася радянська влада, для священнослужителів настало пекло. Закривали церкви, а церковні будівлі використовували під колгоспні комори, склади, клуби і навіть конюшні. Від кожного священика вимагали підписки про співпрацю з енкаведе. Хто відмовлявся від такої пропозиції, тому не давали парафії. Фабрикували справи, віддавали священиків під суд, звинувачуючи їх у крадіжках соціалістичного майна, в антирадянській агітації та у всіх смертних гріхах. Судили і відправляли в табори. Всі, хто належав до Української Автокефальної Православної Церкви, підлягали переслідуванню і знищенню. Їх розстрілювали або кидали за ґрати і судили за статтею 54-1 (а), тобто за «Ізмєну родіни». У січні 1946 року арештували й засудили ще одного заборольського душпастиря - Корнія Сіверського. Невдовзі він помер у таборах.\nОтця Сергія Андрощука родом з Горохівщини засудили у 1948 році нібито за крадіжку, а насправді за націоналізм. Він мав парафії в місті Рожище, в селах Стара Гута Любомльського району і Пустомити Локачинського району. За статтею 54-1 (а) військовий трибунал засудив на 10 років ув’язнення священика Василя Борецького з села Козлиничі Маневицького району. 5 липня 1946 року відправили на Колиму отця Гордасевича Леоніда. Івана Брука, справжнього патріота й ерудита, котрий закінчив університет, вінчав повстанські пари, кадебісти заарештували в 1947 році. Отець Йоаким Гаюк, родом з села Романів, теж засуджений на 10 літ таборів у 1946 році...\n- А чи знали ви, отче, такого батюшку... Як його? Е-е... Олексія Гловацького? - перервав розповідь капелана хтось із повстанців. - Пам'ятаю, як він одружувався з гарненькою вчителькою. Служив у селах Несвічі та Лаврів. Ходили чутки, ніби його за щось убили бандерівці.\n- Олексія Гловацького? Щось знайоме... Може, й знав його, але у моєму щоденнику такого прізвища нема. Ніколи не чув, щоб наші хлопці вбивали священиків, хіба що банда лжебандерівців. Ті можуть...\n- Вибачте... Чого не знаю, того не знаю. Тут у мене записаний Семен Говдій родом з Кічкарівки Луцького району. Служив отець у Ківерцях, Боголюбах, Голобах. Я знав його особисто... У Новому Загорові народився Андрій Гоян, священик-патріот. Він і похований на горі біля монастиря. Був настоятелем у селі Конюхи Локачинського району, в селі Топилищі Іваничівського району. Також репресований радянською владою. А далі... Далі отець Григорій Жукович з села Хотишева. Там у Замшанах Ратнівського району була станиця сотника УПА «Соловейка». Священик усіма силами допомагав нашим хлопцям, таємно поховав їх у лісі після трагічного бою з більшовиками. У січні 1946 року священика заарештували енкаведисти, на допитах щось відбили всередині, тож у червні 1947 року він помер.\n- А я добре знав батюшку Іону Зінкевича. Він народився в селі Гірка Полонка. Мав парафію в Кульчині, потім у Затурцях. Отець Іона благословив мене, коли я йшов в українську партизанку, - знову вступив у розмову вусатий. - Сам я теж родом із Затурець.\n- Ага, ага! І в моїх нотатках є батюшка Іона Зінкевич. Справді, це національно свідомий чоловік. Нічого злого про нього не можу сказати.\n- Не так давно кадебе заарештувало священика Михайла Мазейчука із села Заріччя Володимир-Волинського району. Народився він у 1903 році, вже й не молодий...\n- А Гната Мартинюка з Ковельщини вбили у Великому Порську Голобського району, Бачили б ви, яка у нього церква! Вся у національних жовто-блакитних кольорах з безліччю вишитих рушників і хоругв. Не церква, а великодня писанка!\n- Що багато говорити? Скажу тільки, брати мої, що й високе духовенство йде з нами в ногу. Наприклад, Почаївський ігумен Палладій, хоч родом з Полтави, а життя віддасть за самостійну Україну. Це він мене рукоположив на капеланство в УПА. Архієпископ Почаївський Іов, у миру Володимир Кресович, зробив багато добра для Української Автокефальної Православної Церкви. Він постійно перебував під нацистським і більшовицьким пресом. У 1945 році чекісти поділи його невідомо куди. Митрополит Полікарп, в миру Петро Сікорський, народився в Каневі на Черкащині, а вірно служив українцям на Волині. Хто його не знає? Один із стовпів автокефалії! Його переслідували і нацисти, і більшовики. Протоієрей Федір Рафальський був жорстоко замордований енкаведистами. Великий мученик... Йому, ще живому, вирізали на грудях хрест. Ну а благочинний Володимир Кульчицький з Колок, нащадок одного з найвідоміших священичих родів на Волині... Мабуть, дехто з вас пам'ятає, як він дзвонами піднімав людей, як зі зброєю в руках захищав від нацистів Колківську Народну Республіку. Скільки цей священик врятував людей, зокрема поранених повстанців! 8 травня 1945 року його засудили за статтею 54-1 (а) на 15 років каторги і на 5 років позбавлення в правах. За логікою, комуністи повинні були б нагородити отця Володимира, адже він воював з німцями. Я чув, що коли в Луцьку комуняки зносили цвинтар, то в могилах мирян були кістки, а в могилах, де були захоронені священики, збереглися висохлі тіла. Нетлінні мощі праведників... Вшануймо їх, брати мої, хвилиною мовчання і помолимось за їхні душі. Вічний їм спокій і Царство небесне!\nПро ядро і кору землі Василь Хмелюк знав ще з часів навчання в гімназії. Тепер у в'язничній камері він чітко розмежував ці два наукові поняття. І переніс їх значення на людей.\n«Мантія, - міркував хлопець, - це наші провідники й командири: Євген Коновалець, Степан Бандера, Роман Шухевич, Дмитро Клячківський і ще багато особистостей із славної когорти людей. А ядро - це простий народ. Ядро, тобто магма, містить в собі вулканічну силу, вогонь людських душ. Час від часу цей вогонь проривається крізь мантію і спалює на попіл всяку скверну, очищає світ від жорстокості і злочинності. Інколи полум'я людської інквізиції спричиняє лихо: разом з винуватцями спалює невинних. Мантії ж потрібно бути твердою і міцною, щоб стримати силу народного гніву, не допустити до всесвітньої пожежі.\n- Нічого. Віддрукуємо листівки і відозви російською мовою. Нехай читають. Нехай знають, що ми не хочемо й не будемо в них стріляти. Наші вороги - це кадебісти й комуністи, а простий радянський солдат - наш друг і брат. Не вони починали війну, а Сталін і Гітлер. Ця війна, ця кривава бійня розпочалася між двома драконами за поділ світу. Через їхні шовіністичні апетити та егоїстичні забаганки загинули мільйони невинних людей. Простий солдат при чому? Дали в руки зброю, поставили на передову лінію вогню - і гайда, Ванюшко, в атаку! Проливай кров за «родіну», за Сталіна! Не захочеш - отримаєш смершівську кулю в спину чи в потилицю. Думаєш, узбеки й калмики не хочуть волі своєму народові? Хочуть! Татар і калмиків большевики назвали «ізмєнніками родіни» і всіх до одного вивезли з батькіщини в Сибір.\n- Не дивина, що ти мене не бачив. Я ж із групою оунівців не так давно перейшов західний кордон СРСР. Головний Провід направив нас на підкріплення волинського підпілля. Перейшли ми пішки через Карпати і бачили, що там у лісах ще діють цілі бойові угруповання. А тут, на Волині, червоні посіпаки розгромили все дотла, загнали повстанців під землю...\n- То правда. Коли на Волині вже в 1941 році створились окремі боївки самооборони, а в жовтні 1942 року вони об'єднались в Українську Повстанську Армію, то Галичина, Прикарпаття, Буковина ще спали. Ми ж воювали на три фронти: з німцями, поляками і червоними партизанами. Галичина пізніше включилася в боротьбу, одначе довше тримається. Десь там, в Галичині, живе і б'ється серце УПА - наш Головний командир «Тарас Чупринка»...\n- А хочеш, друже «Хмелю», я розкажу тобі, як ми переходили кордон? Птахами перелетіли небо, рибами перепливли ріки, вужами переповзли поля і луки... Які вже пильні та вишколені радянські прикордонники, а ми їх, мовби дурнів, обвели навколо пальця. Кордон перетнули наприкінці вересня сорок шостого року поблизу села Військо на Перемильщині. Було нас восьмеро. Провела нас через кордон боївка «Сокола». Хлопці казали, що два рази на місяць вони перетинають оте поле смерті. Як тільки стемніло, ми переповзли виорану смугу, обережно переступили дроти з прикріпленими до них ракетами. В дротяній загорожі хлопці прорізали «вікно». Пролазили один за одним. Потім швидко бігли, щоб до світанку найдалі відбігти від кордону. Вже розвиднювалось, коли добрели до якогось села. Розмістились у двох хатах, де жили знайомі «Сокола». Прийняли нас люди гостинно, нагодували, поклали спати. Наступної ночі нас уже вів командир іншої боївки - «Хмара». Вдень заквартирували в лісі. Натрапили на жінок, що збирали гриби. На щастя, «Хмара» їх знав і запевнив, що про цю зустріч вони нікому не скажуть. Далі нас перебрав районовий провідник Самбірщини «Інгул». Усі дії чітко відпрацьовані, наче годинниковий механізм. Недалеко в лісі знаходились на постої сотні «Хріна» і «Мирона», котрі прорвались з Лемківщини на Самбірщину під час горезвісної оперіації «Вісла». Треба сказати, що «Хрін» - дуже яскрава постать в когорті наших воєначальників...\n- Ет, що розказувати? Після спокійного життя в Західній Німеччині ми відразу ж ковтнули чимало лиха. Життя повстанця - це щоденна хода над прірвою по канату. Дуже страшно і дуже цікаво. Адреналіну повні груди. А скільки несподіваних зустрічей! Заки добрався на Волинь, зустрів прославлених повстанок: районову Українського Червоного Хреста «Марічку»*, розвідницю «Марту»**. Були в мене на спині чиряки, тож ніжні і вправні ручки цих дівчат позбавили мене болю. Загони «Хріна» й «Мирона» тепер підпорядковані тереновому відтинку «Маківка». О-о! «Хрін» справді відважний хлопець! Був поранений у боях в обидві руки. Рани ще не зовсім загоїлись, а він знову пішов у бій. А ще я переховувався в бункері «Полтави»***. Цей бункер захований в лісовому масиві Карпат. Дві затишні кімнати... Вдень і вночі на чатах стояла озброєна охорона. Лише в грудні ми з другом «Остапом» добралися в Луцький район. Серце стискалося від болю, бо ж загинули десятки тисяч волинян, сотні тисяч заарештовані органами НКВД. Їх засудили і запроторили в табори Радянського Союзу. Матір, тітку і сестер я не застав... Їх вивезли в Сибір, а хату розібрали. Прокрався я вночі на батьківське подвір'я - і заридав. Уголос ридав! Я ж тут народився, тут виріс, ходив до школи, зустрів перше кохання, одружився... Моя дружина - рідна сестра «Остапа». Дочекалася мене... Тепер ми разом у підпіллі. Червоні круки сплюндрували моє рідне гніздо, знищили родину. Недовго і нам з Надійкою топтати ряст. Уб'ють і нас...\n- Не скажу. Промовчу. Не відкрию таємницю схрону навіть тобі, дорогий друже. Скажу лише, що є такі люди, котрі за українських повстанців готові віддати господарство, волю і навіть життя. Одна вдовиця, чоловік якої загинув на фронті під Берліном, роками переховує групу наших хлопців. Золота людина! Навчилася травами лікувати рани, стріляти в ціль... Інші жінки з того ж села викопали криївку, вхід до якої з криниці...\n- Це все наші жінки... Як ти там казав, друже «Хмелю»? Магма... Ядро... Жінка - стержень родини. Жінка - душа дому. Один мудрець сказав: «Якщо на світ народжується хлопчик, з нього виросте воїн. Якщо ж на світ з'являється дівчинка - народжується нація». Отак, брате!\n- А я з хлопцями три дні тому ходив на колгоспні збори. Правду кажу! Серед білого дня увірвалися ми до клубу, куди приїхали два агенти зі здачі молока та із сплати податку за бездітне. Були ми в цивільному, з обрізами за пазухами та з пістолетами в кишенях. Стали в куточку, стоїмо... Голова колгоспу верещить: «Якщо ви, сякі-розтакі, зірвете план здачі молока, я власноручно випишу вам путьовку на Сибір!» Ах ти, чортове хам’я! Сибіром лякає, більшовицький дуполиз! Наші хлопці витягли обрізи, підійшли до столу. «Ми українські повстанці. Попереджаємо! Поводьтеся спокійно. В кого є зброя, хай не наважується стріляти. Клуб оточений. Біля кожного вікна стоїть кулемет!» Чиновники зблідли, затрусилися, немов у лихоманці. В залі тиша, хоч маком сій. Я звернувся до селян: «Люди добрі! Вбивати нікого не будемо. Корінь лиха не в оцих п'явках. Вони - знаряддя в руках російсько-більшовицьких окупантів, які наживаються на нашій кривді. Правильно кажу?» Ніхто не озвався. «Не бійтеся! Хоч раз у житті наберіться відваги сказати ворогам правду в очі». Люди мовчать, проте в їхніх поглядах зблисло світло. Вони ніби ожили. Уста мовчать, а очі говорять. Тим часом хлопці зняли зі стін портрети Леніна, Сталіна, подали чиновникам: «Порвіть їх!» Ті забідкались: «Усе заберіть, тільки не наказуйте нищити портретів!» - «Деріть! А то зараз за улюбленого батька Сталіна загинете!» Не мали виходу - порвали. Потім ми примусили чиновників стати навколішки перед селянами, попросити в них пробачення за нахабну брутальну поведінку і пообіцяти віднині ставить до людей по-людськи. «Ми відходимо, а всі присутні в залі не мають права вийти звідси скоріше, ніж через півгодини». Люди кивали говами, з прихованим сміхом поглядали на чиновників. Мовляв, спасибі вам, хлопці, що насипали цим паразитам під хвости перцю. Мабуть, що в них уже й штани мокрі. Ми пішли... А наступного дня селами поповзла чутка, ніби нас було пятнадцятеро, всі одягнуті в американську військову форму, кожен у руках тримав кулемет і бомбу!\nАвторка повісті особисто знала «Старого» - Омельчука Володимира Івановича, 1921р. н. Дезертирував з Радянської армії, член ОУН, пішов в УПА. Діяв з дружиною в боївці «Остапа. Загинув у бою в селі Ратнів 28 травня 1948 року.\n*** «Полтава» ~ Петро Федун, 1919 р.н., родом з села Шнирів на Львівщині. Керівник головного осередку пропаганди Проводу ОУН, редактор багатьох підпільних видань. Нагороджений УГВР Срібним Хрестом Заслуги. Загинув у грудні 1951 року в бою з військами НКВД на Станіславщині.


Замшеві жіночі лосини з високою посадкою 028 В / 01: продаж, ціна у Харкові. легінси і лосини від "Интернет-магазин "krasotka24"" - 1377391429\nЗамшеві жіночі лосини з високою посадкою 028 В / 01\nЧорні замшеві лосини\nз високою посадкою 028 В/01\nМодні жіночі лосини з м'якої замші ви полюбите з першого дотику і вони надовго оселяться у вашому гардеробі. Стильна модель з широким поясом створить спокусливий силует, візуально подовжить ноги і зробить яскравий акцент на сідниці.\nЗамшеві лосини мають зручну високу посадку, на талії фіксуються за допомогою широкого пояса без гумки. Модель без кишень, блискавки, і додаткового декору, тому ідеально порозуміється з будь-якої іншої одягом і взуттям.\nДля виготовлення базових лосин виробник використовував сучасний матеріал - замшу на основі дайвіга. Матеріал щільний, пружний і добре тягнеться. М'яка ворсиста текстура тканини приємна на дотик і дуже ефектно виглядає в поєднанні з іншими матеріалами.\nЗамовте прямо зараз, і протягом 24 годин після підтвердження оплати він буде відправлений на вашу адресу.\nКрасуня 24 - стильні новинки за супер ціною!\nМатеріал: замша на дайвінгу\nДовжина покрокового шва: 76 - 77 см\nДовжина бічного шва: 108 - 109 см


Сон і волоссячко - Форум для мам на Mamaclub.ua\nMamaclub > Форум для мам > Детский сон > Вопрос: Сон і волоссячко\nСон і волоссячко\nПитання мамочкам дівчаток.\nВи нагіч заплітаєте доням волоссячко?\nУ моєї волосся досить довге як на 2 рочки. І я їй щоночі заплітаю хвостик або косичку шоб в очка не лізло.І от думаю,може деякий час нехай спить з розпущеним?Вроді і не туго заплітаю,але ж вседео на волоссі резинка,на якій зранку лишаються волоски.\n17 Декабрь 2014, 21:25 ===\nЯк завжди,фото не загрузилось((\n17 Декабрь 2014, 22:30 Елена\nДивилась на днях передачу "Все буде добре", там була тема про догляд за волоссям, то на ніч обов'язково треба розпускати волосся, щоб луковички відпочивали)\n17 Декабрь 2014, 22:33 Людмила\nУ моєї Насті трішки довше волосся, ніж у Вашої Поліни - спить завжди з розпущеним. У Іванки коси нижче попи, то спить з легкою косичкою, інакше зранку просто неможливо розчесати. І я також вважаю, що треба спати з розпущеним - нехай голівка відпочиває\n17 Декабрь 2014, 22:41 Юлия\nу меня дочьке тоже 2 года, в год мы ей подстригли только челку, так что у неё тоже приличной длины волоссы! На ночь распускаю, потому что если волосяные луковицы не будут отдыхать то начнут выпадать волоссы:(\n17 Декабрь 2014, 23:19 ===\nПоле волосы очень мешают,она их постоянно убирает с глаз,даже если легкая косичка.\nВот и незнаю,будет ли ей удобно?\n18 Декабрь 2014, 00:45 Людмила\nВ моєі доні волосся дуже кучеряве, і якщо не заплетеш косічки то "труба")), розчісуватися не хоче дуже іі дере і болить, які бризкавки для легкого розчісування не пробувала не помагають, тільки якщо миєм з кондиціонером то трошки легше розчісувати коли мокре. З причоски в нас тільки 2 косічки, більше ніякої причоски не хоче, то на ніч оставляю заплетені косічки тільки ризинки скидаю.\n18 Декабрь 2014, 11:02 Наталія\nУ нас звісно проти вас і волосся як такого немає, але так як цілий день ходить з хвостиком, то на ніч спить без резинки.\n18 Декабрь 2014, 11:47 Alyona\nДоця завжди спить з розпущеним волоссям ,заплітаю тільки косічки, коли хочу щоб були кудряшки.


Фізична карта Канади - Карти - 2021\nGoogle Earth: Супутникові зображення високої роздільної здатності - Покриття у всьому світі - безкоштовно!\nНагорі карта розкриває фізичний пейзаж Канади. Гори Торнгат позначають межу між Квебеком та Ньюфаундлендом та Лабрадором. Територія Юкон має Британські гори, гори Річардсон, гори Огільві та гори Селвін. Гори Маккензі знаходяться на західних північно-західних територіях. Британська Колумбія має Берегові гори. І, Скелястий гірський хребет проходить через Альберту та Британську Колумбію.\nОкрім Великих озер, у Канаді є багато великих озер. Озеро Великий Ведмідь та Велике рабське озеро знаходяться на північно-західних територіях, озеро Атабаска охоплює кордон між Саскачеваном та Альбертою. Озеро оленя знаходиться вздовж кордону між Манітобою та Саскачеваном. Озеро Вінніпег, озеро Вінніпегос і озеро Манітоба знаходяться в Манітобі. Озеро Ніпігон знаходиться в Онтаріо, а в Квебеку є Lac Mistassini і Lac St. Jean.\nВажливими прибережними водоймами є затока Св. Лаврентія, Лабрадорське море, Гудзонова затока, Дейвіс-Пряма, Баффінова затока, канал Паррі, море Бофорта, Північний Льодовитий океан та Атлантичний океан.\nФізична карта Африки\nКарта Французької Гвіани та супутникове зображення\nКарта графства Монтана з містами округу\nКарта Боснії та Герцеговини та супутникове зображення\nКарта Гамбії та супутникове зображення\nКарта островів Левердів - Карта островів Навітряних - Супутникове зображення\nCopyright 2021 \_ Зі світу геології і наук про Землю, статті, фотографії, карти і багато іншого \_ Фізична карта Канади


Акваріум из оргскла - Akrilat\nAkrilat > Товари > Оргскло (акрил) > Вироби з оргскла > Акваріум из оргскла\nРозміри – 700мм ширина\nТовщина скла 4мм.\nАкваріум из оргскла кількість\nАртикул: 2536691-1 Категорії: Вироби з оргскла, Производство и монтаж\nАкваріум із оргскла ,готовий до вікористання.\nОргскло (протиударне) для душових кабін або перегородок\nCategories: Оргскло (акрил), Вироби з оргскла.\nПолікарбонат на альтанку\n2,100 грн/шт Додати у кошик\n[:ru]Толщина 8мм Цвет -бронза Размер - 4000*2100мм[:ua]Виробник -Сотон (Україна)[:] ...\nCategories: Производство и монтаж, Сотовий полікарбонат.\nВітрове скло на мото транспорт\n625 грн/шт Додати у кошик\n[:ru]Ветровое стекло на мото транспорт[:ua]Вітрове скло на мото транспорт[:]\n[:ru]Ветровое стекло на мото транспорт изготовлен из монолитного поликарбоната (оргстекло), толщиной 3 мм и по шаблону (лекало) заказчика. Материал защищен транспортировочной пленкой с обоих сторон.[:ua]Вітрове скло на мото транспорт виготовлений з монолітного полікарбонату (оргскло), товщиною 3 мм і за шаблоном (лекало) замовника. Матеріал захищений транспортировочной плівкою з обох сторін.[:] ...


1 Як заповнити адресу на AliExpress\n1.1 Як заповнити адресу на aliexpress.\n1.2 Як редагувати адресу на aliexpress.\n1.3 Як додати нову адресу на Aliexpress\n2 4ali.ru: статті, поради, приклади покупок на Аліекспресс\n2.1 Як правильно купувати товари на aliexpress.com\n4 Як заповнити адресу на Аліекспресс\n4.1 Чому так важливий поштовий індекс\n4.2 Як дізнатися свій поштовий індекс\n4.3 Де вказувати свою адресу для доставки товару\n4.4 Як правильно заповнити адресу на Аліекспресс\n4.5 Переводимо нашу адресу в трансліт\n4.6 А якщо заповнити адресу по-іншому?\nЯк заповнити адресу на aliexpress.\nState / Province / Country (Штат / провінція / округ) - область і район. Для жителів райцентрів ця графа не обов'язкова.\nЯк редагувати адресу на aliexpress.\nЯк додати нову адресу на Aliexpress\nВідстежите посилку по трек-номеру, і, коли вона прибуде в місце призначення, йдіть на пошту з паспортом і телефоном і пояснюйте ситуацію працівникам пошти. Довести, що посилка призначається саме вам, допоможуть ПІБ і номер телефону.\nСайт Mysku.ru Створено для обміну артикулами (sku) товарів, замовленими в зарубіжних інтернет-магазинах AliExpress, Amazon, Ebay та інших.\nСайт допомагає знайти що-небудь цікаве в величезному асортименті магазинів і зробити вдалу покупку.\nЯкщо Ви купили щось корисне, то, будь ласка, поділіться інформацією з іншими.\n4ali.ru: статті, поради, приклади покупок на Аліекспресс\nЯк правильно купувати товари на aliexpress.com\nЯк заповнити адресу на Аліекспресс\nНезважаючи на гадану простоту цього питання, саме вірно заповнений адреса впливає на те, як швидко ви отримаєте свою посилку. Щоб з доставкою посилки не виникло проблем, все повинно бути ідеально. У цій статті я розповім, як заповнити адресу на Аліекспресс.\nЧому так важливий поштовий індекс\nА ви впевнені, що знаєте свій точний поштову адресу? З індексом і всіма справами? Багато хто не надають індексу належного значення, а тим часом саме його неправильне зазначення може привести до того, що посилка буде просто кататися по місту між поштовими відділеннями! А це зайві дні очікування і для вас, і для продавця.\nЧерез невірно зазначеного індексу посилка каталася по місту кілька днів\nСаме тому перше, що ви повинні зробити, це дізнатися свій індекс. По суті індекс - це просто номер поштового відділення. І вказуючи його в адресі ми говоримо - доставте посилку саме туди!\nЯк дізнатися свій поштовий індекс\nЯк же визначити свій індекс і поштове відділення, яке вас обслуговує? Дуже просто! Нам допоможе сайт пошти Росії. Вводимо в першу форму свою адресу і система знайде наше поштове відділення.\nЗаповніть дані на сайті пошти Росії\nВАЖЛИВО: Після того, як ви натиснули кнопку «Знайти», почекайте, поки крутиться колесо. Воно може з хвилину шукати. Після того, як воно закінчить, перейдіть вниз.\nТут то ви і побачите і своє відділення, і індекс, і телефони. Можете відразу їх записати, бо потім ви будете телефонувати на пошту, щоб перевірити, чи не прийшла посилка.\nА ось і ваше поштове відділення\nТепер ви знаєте свій індекс. Сподіваюся, що свою поштову адресу ви теж знаєте. Переходимо до головного.\nДе вказувати свою адресу для доставки товару\nЦе забавно, але я так і не знайшов, де потрібно писати свою адресу безпосередньо в акаунті Аліекспресс, але це мене не сильно засмучує. Справа в тому, що адреса у вас будуть питати при кожному замовленні, але система запам'ятовує його і підставляє останні введені дані.\nЯк тільки ви спробуєте що-небудь купити, система відразу спитає у вас адресу. Ось дивіться, я хочу собі це йо-йо, тиснемо «buy now»:\nТому б не купити собі йо-йо?\nУ вас тут же запитують адресу. Якщо він змінився з останнього замовлення, або ви хочете послати товар кудись ще, то можна натиснути «Едіт»І змінити дані:\nЗаповнюємо адреса на Аліекспресс\nЯк правильно заповнити адресу на Аліекспресс\nТепер про те, як, власне, написати цю адресу. По-перше, все пишеться латинськими буками. По-друге, тут частково використовуються англійські слова:\nPhone Number - номер телефону\nMobile Number - номер мобільника\nСамі назви міста, вулиці і країни заповнюються латиницею. Там же повністю пишуться прізвище, ім'я та по батькові. В результаті у вас повинно вийти щось в такому роді.\nPhone Number: + 7-920-1005000\nНу на скрині я свої дані замазав, природно. Тепер про те, як отримати таку адресу з найменшими тимчасовими витратами.\nПереводимо нашу адресу в трансліт\nСпочатку ви пишіть в якомусь текстовому редакторі свою адресу з російськими назвами і англійськими словами, щоб потім українські літери перевести в трансліт.\nГотуємо свою адресу в редакторі Notepad ++\nЯк отримати переказ в трансліт, тобто, щоб російські літери стали латинськими? Дуже просто! Ось сервіс, вставляємо наші російські слова в форму і тиснемо кнопку «У транслит»:\nВставляємо в форму і тиснемо кнопку\nПісля натискання кнопки отримуємо практично готовий адреса:\nА ось і наш готовий адресу!\nА якщо заповнити адресу по-іншому?\nЧи можна писати замість street - ulica і так далі? Не знаю, не пробував, все мої посилки приходили мені за таким шаблоном адреси, який я описав. За ідеєю, можна писати і так, так як наприклад, пошта Китаю тож зрозуміє, що це Росія, а далі працюють наші перевізники і листоноші, отже вони зрозуміють. Але я описав спосіб, яким заповнюю адреса на Аліекспресс сам. І це працює.\nНе забувайте вказувати свою повну адресу, точний індекс, і повне ПІБ, інакше можуть виникнути як проблеми з доставкою посилки, так і при отриманні на пошті.\nШвидких вам посилок і вдалих замовлень! Якщо є питання, задавайте в коментарях, постараюся відповісти.


iPhone отримають лазерні AR-камери, iPad Mini оновиться - Geek Tech Online\nВидання Bloomberg, посилаючись на власних інформаторів, близьких до керівництва Apple, повідомляє, що купертіновского\nкомпанія до нового покоління смартфонів підготуєдля них просунуті 3D-камери з технологіями AR (доповненої реальності). Камера на задній поверхні буде володіти пристойною далекобійністю: на відстані до майже п'яти метрів вона буде картографувати все оточення, створювати об'ємні моделі реального світу. На даний момент існують камери iPhone для роботи Face ID вимагають відстань не більше півметра (це стосується фронтальної камери, в основної такої функції немає).\nЛазер замість точкової проекції\nНова система грунтується на лазерному модулі,замість використовується зараз технології многоточечной проекції. Стандартний варіант практично не працює на відстанях більше 50 сантиметрів. Однак це буде лише одна з декількох інноваційних технологій, які Apple готує під нові покоління смартфонів. До них також додасться більш продуктивний процесор, поліпшені характеристики основної камери з потужними інструментами перед і постобробки.\nКамера з використанням лазера дозволить створюватина iPhone AR об'єкти набагато більш природними і точними. Через рік подібна камера зможе стати предтечею для фірмової AR-гарнітури. Вже розпочато розробку і, послухам, випуск відбудеться після 20-го року. Примітно, що купертіновци були готові інтегрувати лазерну камеру вже в поточне покоління iPhone, однак вважали за краще трохи потягнути з цим, і відклали до наступної генерації. В даний момент Apple спільно з компанією Sony працюють над тестуванням спеціальних датчиків для інноваційної системи.\nЗаміна лінійці XS\nУ поточному році Apple на заміну актуальноюфлагманської лінійки Apple запропонує нові смартфони D42D43 (заводський код). Крім того, з'явиться і оновлений XR. Старша модель буде мати три модуля основної камери, інші отримають більш просунуті подвійні модулі. За словами купертіновцев, третій модуль з датчиком дозволить захоплювати набагато більшу кількість пікселів, що розширить можливості масштабування, можна вже говорити навіть про телефото. З великою кількістю пікселів буде зручніше працювати просунутому програмному забезпеченню, оскільки для обробки зображень важливо мати додаткові дані. Також буде перероблена і суттєво поліпшена технологія живих фотографій. У новій версії можливо буде чіпляти до картинки шість секунд відео.\nЗ апаратних змін дуже цікаваінформація про заміну Lightning на симетричний USB роз'єм. Якщо зважаться поміняти, то iPhone отримає сумісність з безліччю пристроїв, а також зарядних пристроїв. Що стосується дизайну, то навряд чи нове покоління смартфонів буде сильно відрізнятися від нинішніх, в цьому плані у компанії намітився своєрідний цейтнот. Нове покоління мобільних мереж теж чекати не варто поки, 5G підтримувати наступний iPhone не буде.\nНавесні компанія представить нарешті, нову версіюсвого компактного iPad mini. Головні зміни чекають апаратну начинку - продуктивний процесор, нові модулі бездротових інтерфейсів, більш швидкий накопичувач.\nШпалери з macOS Mojave для iPhone, iPad і Apple Watch\nУкраїнці-творці S.T.A.L.K.E.R. 2 пообіцяли не додавати русофобію в гру\nAdobe остаточно «вбила» Flash Player\nlifecell пропонує новий тариф «Інтернет Жара»: 20 ГБ інтернету і 100 хвилин на дзвінки за 60 грн\nІгри розробника хоррор-шутера F.E.A.R. продаються з великими знижками


Жyрнaлiстu вuклaлu вiдeо, як нaспрaвдi пoчuнaвcя мaйдaн. Вiдeо не для cлaбкuх нeрвaмu | Моя Семья\nЯк тільки Беркут почав рухатися в перед, подоготовленние люди в балаклавах різко випарувалися вгору по вулиці Інститутська. Таким чином під гарячу руку Беркута потрапили дійсно прості роззяви, які поняття не мали, що їх використовують як гарматне м’ясо.\nОсь так на ранок вся країна побачила побоїще, але ніхто не розумів, що це побоїще було чітко спровоковано лідерами майдану …\nЗаблоковані канали це тільки початок. Відтепер на літаки на яких Медведчук здійснював перельоти в РФ з України – накладені санкції.


Регіональна мережа шкіл сприяння здоров`ю Чернівецької області: червня 2015\nголовний спеціаліст відділу кадрового забезпечення та\nпрофілактичної роботи ДАЇ у Чернівецькій області\nНа сьогодні в Україні ми дотримуємось Правил дорожнього руху, які діють з 1 січня 2002 року - це основні правила поведінки всіх учасників дорожнього руху. Знати і виконувати правила поведінки на вулиці повинні всі учасники дорожнього руху: і дорослі, і діти.\nУсі ми багато разів на день користуємося вулицями та дорогами тих міст, містечок І сіл, у яких живемо, або й просто любимо прогулятись тихої днини рідною вулицею. Проте чи завжди ми пам'ятаємо, що, вийшовши за поріг домівки, стаємо учасниками дорожнього руху і заради своєї безпеки повинні орієнтуватись у складній ситуації на дорозі, самостійно приймати рішення. Допомагає нам у цьому знання відповідних правил поведінки.\nДо речі, коли виникли перші правила поведінки на дорозі? Так от, перші правила виникли більше двох тисячоліть тому. Ще в першому столітті до нашої ери Юлій Цезар заборонив колісницям з'являтися на вулицях Риму вдень, це створювало реальну небезпеку жителям міста. У Європі спробували ввести правила руху кінних екіпажів у XXVII столітті, а в Росії перші правила і відповідальність за їх порушення було введено в 1683 році.\nМинав час. Змінювалось життя, з'явились сучасні автомобілі. Відповідно змінювалися і правила. Для того, щоб на дорогах було безпечно, весь автотранспорт підкоряється суворим законам вуличного руху.\nУ кожній країні багато роблять для того, щоб на дорогах було безпечно, щоб було добре і зручно. І суворо стежать, щоб усі виконували правила дорожнього руху. Хто ж слідкує за тим, щоб не порушувалися закони вулиць І доріг? Так, Державна автомобільна інспекція - ДАІ. Це спеціальний підрозділ працівників міліції - людей зірких і уважних. Вони стежать за порядком на дорогах нашої країни. Вони оберігають життя і здоров'я людей.\nВивчення правил безпечної поведінки на дорозі рекомендуємо розпочинати з їх основи - порядку та принципів, що визначають організацію всіх процесів руху на дорогах нашої країни.\n(рекомендовано для проведення занять з учнями молодших класів)\nУмови безпечного переходу дороги\nПерша умова безпечного переходу дороги: автомобіль далеко - можна переходити. Якщо автомобіль знаходиться на відстані більше 150 м до місця переходу, то це означає, що автомобіль далеко.\nДруга умова безпечного переходу дороги: окремий автомобіль стоїть можна переходити. Водій зважив на наміри пішохода перейти дорогу, зупинився і пропускає його. У цьому випадку автомобіль знаходиться дуже близько до пішохода, тому спостерігати за ним треба безперервно. А якщо автомобіль знаходиться поблизу і рухається, то він створює небезпеку.\nВодій, який не бачить пішохода і сповільнює рух автомобіля з інших причин, може ввести пішохода в оману. Тому ступати на перехід можна, коли автомобіль повністю зупинився перед пішохідним переходом. Не зайвим буде подивитися на водія, визначити, куди спрямований його погляд, чи бачить він тебе. Інколи водії рукою дають знак "Я тебе бачу - переходь". Це і є сигнал безпечного переходу.\nТретя умова безпечного переходу дороги: всі автомобілі стоять - можна переходити. На регульованих перехрестях переходити дорогу можна на зелений сигнал пішохідного світлофора. У цей час для автомобілів, з якими перетинається напрям руху пішохода, на транспортному переході вмикається червоний сигнал. Автомобілі повинні зупинитися. Ступати на перехід можна у випадку, який описаний у другій умові, автомобілі повністю зупинилися і пропускають пішохода.\nБезпечний інтервал при переході вулиці\nКоли автомобіль рухається, він небезпечний. Небезпека його в тому, що у випадку наїзду на пішохода автомобіль може покалічити або навіть смертельно травмувати його. Удар автомобіля буде небезпечний незалежно від того, якою частиною буде здійснено наїзд на пішохода.\nПід час руху автомобіль може зміщуватися праворуч або ліворуч. Зміщення відбувається через коливання автомобіля на шинах, розгойдування на ресорах. Під дією зовнішніх сил автомобіль зміщується до краю проїзної частини, і водію доводиться повертати кермо, щоб утримати автомобіль по центру смуги руху. Зміщення автомобіля також може бути, якщо водій\nоб'їжджає перешкоду (вибоїну, нерівність, каналізаційний- люк) на проїзній частині, або водій змінює смугу руху, гальмує. Автомобіль може зміщуватися в межах смуги руху. Під час такого зміщення переміщується і зона ураження автомобіля. Чим більша швидкість автомобіля, тим на більшу відстань убік він зміщується. Зона ураження автомобіля з його можливим відхиленням разом складають зону небезпеки автомобіля, ширина якої визначається шириною смугою руху. Ширина смуги руху 3,0 - 4,0 м. Межі смуги руху - це бордюрний камінь або лінія розмітки, які можна розглядати як і межі небезпеки, якою єавтомобіль.\nЗнаходитися на межі зони небезпеки (стояти на бордюрному камені, на лінії розмітки) також небезпечно, але не настільки, як знаходитися в зоні небезпеки автомобіля. Небезпека на межі зони небезпеки (бордюрного каменя, дорожньої розмітки), де знаходиться пішохід, полягає в тому, що автомобіль, відхилившись у бік пішохода, може зачепити його дзеркалом, антеною, бампером, ручкою дверей тощо і потягти за собою. Ураховуючи це, у випадку руху автомобіля пішохід повинен очікувати можливості переходу на певній відстані до межі небезпеки, який називається резерв безпеки. Ця відстань позначена зеленим кольором. Відстань між пішоходом і бічною поверхнею автомобіля називається інтервалом безпеки. І чим більша швидкість автомобіля, тим він має бути більшим.\nПерехід дороги на нерегульованому перехресті\nПерехід дороги здійснюється через пішохідні переходи, які влаштовують,-біля перехресть. Перехрестя утворюється перетином або приляганням проїзних частин. Нерегульоване перехрестя - це перехрестя, на якому черговість руху визначають самі водії та пішоходи згідно з Правилами дорожнього руху. Нерегульовані перехрестя позначаються дорожніми знаками "Пішохідний перехід" та дорожньою розміткою "Зебра". За дорожньою розміткою визначається і ширина переходу - межі ділянки, якою можна переходити дорогу.\nЯкщо під час переходу перехрестя ліворуч, то послідовність огляду проїжджих частин буде такою:\n1. Озирнутися назад.\n2. Подивитися ліворуч.\n3. Подивитися прямо.\n4. Подивитися праворуч.\nЗа кожним напрямком пішохід повинен оцінити дорожню ситуацію та визначити: автомобіль стоїть - пропускає, автомобіль далеко, автомобіля на ділянці наближення нема. Ці три ознаки безпечного переходу перевіряються за кожним напрямком. Якщо хоч одна з умов не виконується, на перехід ступати небезпечно. Від переходу дороги треба утриматися дополіпшення дорожньої ситуації та знову оглянути ділянки наближення в зазначеній послідовності: 1 - НАЗАД, 2 - ЛІВОРУЧ, 3 - ПРЯМО, 4 -ПРАВОРУЧ.\nЗверніть увагу на те, що якщо перехрестя праворуч, то послідовність огляду дорожньої обстановки інша. У цьому випадку послідовність огляду ділянок наближення проїзних частин біля перехрестя буде такою:\n1. Подивитися ліворуч.\n2. Озирнутися назад.\n3. Подивитися праворуч.\n4. Подивитися прямо.\nПовторюю: за кожним напрямком пішохід повинен оцінити дорожню ситуацію та визначити: автомобіль стоїть - пропускає, автомобіль далеко, автомобіля на ділянці наближення нема. Ці три ознаки безпечного переходуперевіряються за кожним напрямком. Якщо хоч одна з умов не виконується, на перехід ступати небезпечно. Від переходу дороги треба утриматися до поліпшення ситуації та знову оглянути ділянки наближення в зазначеній послідовності: 1 - ЛІВОРУЧ, 2 - НАЗАД, 3 - ПРАВОРУЧ, 4 - ПРЯМО.\nПерехрестя, на яких світлофори відсутні або несправні (вимкнені всі сигнали), або світлофор працює в режимі жовтого блимання, також вважаються нерегульованими.\nЯкщо на перехресті є ввімкнений світлофор або регулювальник, то це регульоване перехрестя. Рух через таке перехрестя здійснюється за іншими правилами.\nПерехід дороги на регульованому перехресті\nЧерговість руху інтенсивних транспортних і пішохідних потоків на вулицях регулюють за допомогою світлофорів. Рух автомобілів регулюється трисекційними транспортними світлофорами. Рух пішоходів регулюється двосекційними пішохідними світлофорами. Значення сигналів таке - червоний забороняє рух, зелений дозволяє. Біля перехресть для пішоходів влаштовують пішохідні переходи. Межі цих переходів позначають відповідною дорожньою розміткою.\nПерехрестя, на яких світлофори відсутні або несправні (вимкнені всі сигнали), або світлофор працює в режимі жовтого блимання, відносяться до нерегульованих.\nЯкщо на перехресті є ввімкнений світлофор або регулювальник, то це врегульоване перехрестя. Рух через таке перехрестя здійснюється за іншими правилами.\nПерехід проїзної частини за умов обмеженої оглядовості\nДорожньо-транспортні пригоди за участю дітей при умовах обмеженої оглядовості трапляються дуже часто.\nОглядовість - це спроможність пішохода спостерігати за дорожньою обстановкою на всі боки. Обмежена оглядовість - це видимість ділянки дороги, яка обмежена крутими поворотами або пагорбами, придорожніми спорудами,, насадженнями та іншими об'єктами, а також ^ автомобілями, що стоять або рухаються. Обмежена оглядовість створює хибну думку: "автомобіля не видно,\nзначить безпечно". У населених пунктах будівлі та зелені насадження, що розташовані поблизу дороги, створюють певні труднощі в оцінці дорожньої обстановки перед переходом вулиці. У випадку, коли частина вулиці закрита від спостереження якоюсь перешкодою, пішоходу необхідно діяти наступним чином: підійти до краю перешкоди, зупинитися, обережно визирнути з-за неї і визначити "що там?" — чи є автомобіль, який для неї небезпечний. Якщо безпечно, то здійснити перехід.\nПри обмеженій оглядовості пішоходи не тільки ні в якому разі не повинні виходити на Проїжджу частину без зупинки, а шукати місце, де дорога добре проглядається на всі боки на достатній відстані 150 - 200 м.\nСам вид предметів, що заважають вільному огляду вулиць, повинен сприйматися пішоходом як сигнал небезпеки і як рекомендація до підвищеної обережності. Учні на вулиці мають навчитися не поспішати. Дійшли до дороги - зупиніться! Тепер поспішати не можна. Оберіть місце для переходу і роздивіться. Чим менше кут оглядовості, тим більше має бути витрачено часу для огляду дороги.\nКрім того, пішохід своїми діями (підійти ближче та визирнути) може впливати на умови оглядовості, створюючи собі в необхідних випадках достатню зону огляду.\n(рекомендовано для проведення занять з учнями середніх класів)\nГоловними засобами організації дорожнього руху є дорожні знаки, дорожня розмітка та світлофори.\nВідповідно до нормативних документів установлено сім груп дорожніх знаків: попереджуючі, пріоритету, заборонні, наказові, інформаційно-вказівні, сервісу і додаткової інформації (таблички). Кожний знак (табличка) має свою нумерацію. Перше число позначає номер групи, друге - порядковий номер" знака в групі. Якщо знак або табличка має різновид (наприклад, знак 5.35.1 «Пішохідний перехід»), то в цьому випадку використовується третє число номер різновиду знака.\nПопереджуючі знаки. Загальна ознака попередження - трикутник білого тла з зовнішньою облямівкою червоного кольору. Ці знаки інформують про характер небезпеки і розташовуються перед небезпечною ділянкою дороги, рух по якій вимагає вжиття відповідних обстановці заходів.\nЗнаки пріоритету. Загальної ознаки нема, знаки мають різну форму: трикутник, прямокутник, ромб, коло, восьмикутник білого, червоного або блакитного тла. Вони вказують черговість проїзду перехресть, перетинів окремих проїзних частин і вузьких ділянок дороги.\nЗабороняючі знаки. Загальна ознака заборони - коло білого, червоного або блакитного тла із зовнішньою облямівкою червоного кольору. Ці знаки вводять або скасовують визначені обмеження руку, їх установлюють безпосередньо перед тією ділянкою, де введено обмеження або заборону.\nНаказові знаки. Загальна ознака знаків - коло блакитного тла. Ці знаки вводять або скасовують визначені режими руху, які обов'язкові для всіх або тільки для визначених учасників руху, їх установлюють безпосередньо перед ділянками дороги, де цей режим введений.\nІнформаційно-вказівні знаки. Загальна ознака вказівки - прямокутник блакитного, зеленого, жовтого або білого тла. Ці знаки інформують водіїв та інших учасників руху про особливості дорожньої обстановки, найменування\nнаселених пунктів і порядку проїзду, установленні режимів руху на окремих ділянках вулиць і доріг.\nЗнаки сервісу. Загальна ознака - прямокутник блакитного тла. Вони інформують про розташування відповідних об'єктів, призначених для обслуговування транспортних засобів, пасажирів і водіїв.\nЗнаки додаткової інформації (таблички). Загальна ознака знаків цієї групи - прямокутник білого тла. їх застосовують для уточнення або обмеження дії інших знаків.\nДля регулювання дорожнього руху застосовують світлофори із сигналами зеленого, жовтого і червоного кольорів. Сигнали, як правило, мають форму кола і розташовані вертикально або горизонтально. Світлофори діляться на дві групи - транспортні і пішохідні. Вони можуть мати вертикальне або горизонтальне розташування сигналів. Установлена така послідовність розташування сигналів - зверху вниз або зліва направо: червоний, жовтий, зелений. У будь-якому випадку значення сигналів світлофора таке: червоний та жовтий - рух заборонено, зелений — рух дозволено.\nПішоходи під час переходу дороги повинні керуватися в своїх діях пішохідними світлофорами. У випадку відсутності пішохідного світлофора треба зважати на сигнали транспортного світлофора.\nБлимання зеленого сигналу означає, що за кілька секунд буде ввімкнено сигнал, що забороняє рух.\nПостійне блимання жовтого сигналу означає, що перехрестя нерегульоване.\nНа залізничних переїздах встановлюють світлофор з трьома світловими сигналами. Якщо рух через залізничний переїзд заборонено, вмикають два червоних сигнали, які поперемінно блимають. Якщо рух через залізничний переїзд дозволено, умикають сигнал білого кольору.\nДо дорожньої розмітки відносяться лінії та інші позначення на проїзній частині та дорожніх спорудах. Розмітка проїзної частини звичайно використовується в сполученні з дорожніми знаками і світлофорами. Вона встановлює порядок дорожнього руху, напрямок руху по дорогам.\nОсновне призначення розмітки - упорядкування руху транспортних потоків по проїзній частині. Розмітка на поверхні дорожніх споруд попереджає водіїв про небезпеку, яку можуть представляти інженерні споруди й елементи облаштування доріг для автомобілів. Лінії горизонтальної розмітки мають білий колір.\nБудова вулиці та її облаштування\nПроїзна частина призначена для руху автомобілів. Автомобілі рухаються правими смугами руху. Поздовжня дорожня розмітка поділяє проїзну частину на смуги руху. На проїзній частині також розташовані трамвайні колії, що прокладені посередині вулиці, а біля краю тротуару - зупинки маршрутних транспортних засобів. Перетин проїзних частин утворюють перехрестя, що бувають регульовані (тут регулювання черговості руху через перехрестя здійснюється за допомогою транспортних і пішохідних світлофорів, а також спеціальних рухів регулювальника) та нерегульовані (черговість руху через нерегульоване перехрестя визначають водії та пішоходи самі за Правилами дорожнього руху).\nПішоходи повинні рухатися по тротуарах. Для безпечного переходу проїзної частини пішоходи користуються пішохідними переходами. В основному пішохідні переходи влаштовують біля перехресть. При інтенсивному русі пішоходів перехід можуть влаштувати поза перехрестям. Межі пішохідного переходу визначаються розміткою. Нерегульовані пішохідні переходи позначаються знаками "Пішохідний перехід". Найбільш безпечним є підземний перехід та надземний (місток), які повністю виключають перетин пішохідних і транспортних потоків.\nПріоритети в дорожньому русі\nПріоритети в дорожньому русі - це встановлена система взаємовідносин між учасниками дорожнього руху згідно з Правилами дорожнього рух, на підставі якої визначається порядок користування дорогою. Пріоритети в дорожньому русі між його учасниками встановлюються таким чином.\nРейковий транспорт (поїзд, трамвай) завжди мають переважне право на рух перед автомобілями та пішоходами.\nПішоходи на нерегульованих переходах мають переважне право на рух перед автомобілями.\nПріоритети в черговості руху змінюються на перетинах за допомогою дорожніх знаків та сигналів регулювальників або світлофорів.\nТаким чином, до технічних засобів організації дорожнього руху відносяться, крім знаків та розмітки, дорожні світлофори, їх застосовують для регулювання черговості руху автомобілів і пішоходів на перехрестях та пішохідних переходах. Виконання дорожніх сигналів та засобів регулювання обов'язкове для всіх водіїв та пішоходів.\nОсновні правила руху дорогою\nРухатися дорогами треба правою крайньою смугою, не створюючи перешкод для руху іншим учасникам руху.\nПри під'їзді до перехресть доріг треба стежити за знаками і дорожньою розміткою і, якщо перехрестя нерегульоване, його необхідно проїжджати за відповідними правилами:\n1. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі незалежно від напрямку їхнього подальшого руху. Головною вважається дорога з будь-яким покриттям відносно до дороги без покриття (ґрунтової) або дорога, позначена дорожніми знаками „Головна дорога". Вимога поступитися дорогою позначається знаками „Дати дорогу" або „Проїзд без зупинки заборонено". Коли головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії, що рухаються по ній, повинні керуватися правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг. Цим же правилом повинні керуватися водії, що рухаються по другорядним дорогам.\n2. На перехресті рівнозначних доріг водій трамвая (поїзда) незалежно від напрямку руху має переважне право на рух перед водіями автомобілів.\n3. Водій повинен поступитися дорогою транспортним засобам, що наближаються справа до перехрестя («правило правої руки»).\n4. При повороті ліворуч або розвороті водій повинен поступитися дорогою транспортним засобам, що рухаються із зустрічного напрямку прямо і праворуч, а також трамвая попутного напрямку.\n5. При повороті ліворуч або праворуч водій транспортних засобів повинен пропустити пішоходів, що переходять проїзну частину дороги, на яку він повертає.\n6. Наближаючись до нерегульованого позначеного пішохідного переходу, водій повинен знизити швидкість або зупинитися, щоб пропустити пішоходів, що вступали на перехід.\n7. При зміні смуги руху треба пропустити тих, хто вже рухається цією\n8. В усіх випадках для пропуску транспортних засобів, водії яких мають переважне право на рух, забороняється виїжджати за СТОП-лінію, зі знаком „Перетинання з головною дорогою", а при її відсутності - на проїзну частину пересічної дороги.\nТУРБОТА ПРО ЗДОРОВ`Я ДІТЕЙ – ІНВЕСТИЦІЇ У МАЙБУТНЄ\nЗдоров'я дітей – одне з основних джерел щастя, радості і повноцінного життя батьків, вчителів, суспільства в цілому.\nПроблема здоров'я школярів вирішується протягом щоденної практичної роботи вчителя, спрямованої на формування в учнів життєвої компетентності, а саме: компетентного ставлення до власного здоров'я.\nСаме над цією проблемою третій рік поспіль працює творчий колектив педагогічних працівників Годинівського НВК Герцаївського району, на базі якого 06 червня 2015 р. було проведено семінар-практикум. В заході взяли участь Миндру Л. – заступник директора з виховної роботи ліцею «Петру Рареш» м. Кишинів (Молдова), Шепенюк І. – викладач кафедри методики викладання природничо-математичних дисциплін ІППОЧО, науковий керівник дослідно-експериментальної роботи; Мороз Т. – старший викладач кафедри методики викладання суспільно-гуманітарних дисциплін ІППОЧО, к.ф.н.; Лук`янчук М.– завідувач РМК Герцаївського району; Візітів М. – працівник республіканського центру дітей-інвалідів «Віра. Надія. Любов»; Ботлунг В. –сільський голова с. Годинівка, члени батьківського комітету, керівники навчальних закладів, що беруть участь в дослідно-експериментальній роботі.\nПід час семінару адміністрація та педагоги закладу поділилися досвідом впровадження здоров'язберігаючих технологій в контексті дослідно-експериментальної роботи за темою «Формування здоров`язбережувальної компетентності дітей молодшого шкільного віку». Директор НВК Ботлунг Лілія Іванівна презентувала модель діяльності закладу як школи сприяння здоров'ю, акцентувавши увагу присутніх на основних «родзинках» нгавчально-виховного процесу, зокрема – впровадження факультативного курсу «Основи християнської етики» у 1 – 11 класах; обов’язкова ранкова гімнастика для всіх учнів школи; постійний моніторинг стану здоров’я дітей; організація батьківського всеобучу з питань формування у дітей засад здорового способу життя; організація раціонального питного режиму та прийому фіточаю; запровадження інноваційних педагогічних здоров`язбережувальних технологій – використання конторок у початкових класах; пальчикова, зорова, дихальна гімнастика; ароматерапія, кольоротерапія, тощо).\nДетальніше зазначені напрями розкрили педагоги закладу Гочу К.В., Ротару Л.Е., Бомпа М.М., Сирбу Ф.І. Значний інтерес у всіх учасників семінару викликала система роботи вчительки Діакону І.К. «Вплив кольору на стан здоров’я дітей».\nВчитель географії Годинівського НВК Цопа А.В. представила результати дослідження, проведеного серед учнів 5-х та 10-х класів, щодо Інтернет-безпеки та медіа-безпеки, яке показало, що навіть в сільській місцевості сучасні діти значно перевищують санітарно-гігієнічні норми користування гаджетами. На цій же проблемі акцентувала увагу закордонний гість заходу - заступник директора з виховної роботи ліцею «Петру Рареш» м. Кишинів (Молдова) Миндру Лілія, яка представила до уваги присутніх результати моніторингового дослідження, що проводилося в ліцеї. Приємно відзначити, що між Годинівським НВК та ліцеєм «Петру Рареш» м. Кишинів (Молдова) підписано угоду про співпрацю на 2 роки в галузі впровадження здоров`язбережувальних технологій у навчально-виховний процес.\nУчасники семінару відзначили актуальність і доцільність обраної стратегії розвитку Годинівського НВК щодо формування здорового способу життя в учнівської молоді Герцаївщини.\nМЕТОДИЧНІ РЕКОМЕНДАЦІЇ щодо проведення в зага...\nТУРБОТА ПРО ЗДОРОВ`Я ДІТЕЙ – ІНВЕСТИЦІЇ У МАЙБУТНЄ...


Міцний шлюб та кризи в стосунках: поради від Анни Кушнерук\nКризи у подружніх стосунках: як їх правильно пережити та які ознаки того, що шлюб вже не врятувати (порадами ділиться психоаналітик)\nКожна сімейна пара періодично переживає кризи в стосунках. Як їх правильно пережити, щоб зберегти шлюб? Та чи реально у наш час бути разом все життя?\nКризи у сімейних стосунках – це абсолютно природне і нормальне явище. Але долати їх можна по-різному: зберігаючи теплі стосунки, або ж руйнуючи їх. Про те, як правильно долати сімейні кризи, а також про те, чи можливий у сучасному світі один все життя щасливий на шлюб, розповіла в ефірі шоу «Твій день» психоаналітик Анна Кушнерук.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Зійшлися знову після тривалої перерви: коли не варто поновлювати стосунки? (поради від психолога Анни Кушнерук)\nКризи мають виникати в стосунках, тому що будь-які стосунки – це про розвиток. Кожна людина змінюється з віком, і стосунки з партнером теж мають змінюватися. З часом ми змінюємо і наше сприйняття себе у парі.\nПроте, за словами Анни Кушнерук, варто розрізняти поняття функціональної та нефункціональної кризи. Перша – це коли пара бачить кризову подію, яку треба разом здолати, дивиться у бік кризи. Друга – це коли кожен з пари дивиться не на проблему, а одне на одного, і починає звинувачувати одне одного у кризі, замість шукати шляхи її подолання. Тоді можна говорити про справжні проблеми у стосунках. Функціональні стосунки передбачають, що пара впродовж спільного життя переживає дуже багато подій, але вони не псують ставлення партнерів одне до одного.\nДивіться, чи варто давати колишнім другий шанс? Своїми думками ділиться Анна Кушнерук:\nНа думку Анни Кушнерук, прожити все життя у щасливому шлюбі можна, хоча далеко не всім так щастить з 1-го разу. Психоаналітик окреслює таку проблему:\nМи від партнерів очікуємо, що вони будуть нас і розважати, і надихати. Насправді ж ми з віком втомлюємося і від себе, якщо ми не даємо собі розвитку. Це нормально – не перебувати весь час в ейфорічному стані від себе та свого партнера. Але зациклюватися на цьому не варто. Щоб бути щасливими, треба навчитися жити нетоксично: з собою, з дітьми, із сусідами, з партнерами у коханні.\nТа буває й так, що шлюб вже не варто рятувати. Ознаками таких стосунків, на думку психоаналітика, є:\nПостійні звинувачення одне одного.\nВідсутність сексуального потягу до партнера.\nВідсутність бажання поговорити.\nВідчуття пригніченості та втоми від стосунків, відсутність відчуття щастя.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Як правильно говорити і приймати компліменти (коментує психолог Анна Кушнерук)\nДивіться, що Анна Кушнерук говорить на тему: як розпізнати затятого холостяка та чи варто боротися за його серце?\n#лайфстайл #поради психолога #твій день


Менеджмент навчальний посібник - страница 3 : Моя бібліотека\nА В Бардась М В Бойченко А В Дудник - Менеджмент навчальний посібник - страница 3\nПідприємництво як процес означає, що особа чи мала група осіб створюють щось нове, дещо відмінне від того, що існувало раніше, використовуючи для цього ресурси, які мають суспільну цінність.\nПідприємництво як форма поведінки включає візуалізацію проблем, прийняття викликів і досягнення ефективних результатів.\nСправжній підприємець повинен володіти підприємницьким поведінковим набором та реалізовувати його в процесі своєї діяльності. Але чи означає це, що підприємництво і діяльність професійного найманого керівника є двома різними формами поведінки?\nЗгідно з поширеною у Європі та США теорії стосовно принципів побудови взаємин між менеджментом фірми та власниками, такі взаємини мають розглядатися як відносини «довірителя» (принципала) з його агентом. Перший (власник-підприємець) наймає довірену особу для надання певних послуг та виконання деяких функцій. Надання послуг передбачає делегування агенту частини прав з прийняття рішень, тобто делегування частини функцій з поведінкового набору підприємця . Керівник чи група найвищих посадових осіб фірми у даному випадку будуть виступати у якості довіреної особи, що наймається власником для управління фірмою у його інтересах. Виконавчі керівники призначаються власником, а їх робота оплачується на основі контракту, який укладається між власником-працедавцем та найманим керівником.\nРазом з тим, практика останніх років свідчить про відсутність згоди між власниками та їх агентами-менеджерами, причиною чого є розбіжність інтересів цих двох груп зацікавлених осіб. Для власників пріоритетом є зростання ринкової капіталізації фірми та дохідності капіталу, тому рішення менеджера мусять бути кваліфікованими та помірно ризикованими. Але ризик суперечить інтересам найманогокерівника, оскільки ставить під сумнів його подальшу кар'єру. Високий чи помірний ризик при прийнятті управлінських рішень загрожує знизити ринкову вартість управлінця - успіхи менеджера сприймаються як закономірність, невдачі та фінансові втрати - як результат особистої непрофесійності. Тому інтерес менеджера полягає перш за все у збільшенні власного людського капіталу, інакше кажучи - у збереженні та посиленні власних позицій на ринку праці. Людський капітал вимірюється сумою винагороди, що очікується за всі прийдешні роки кар'єри керівника.\nСтосовно ж підприємців варто зазначити, що їх людський капітал не залежить від результатів діяльності компанії, а добробут може зростати за рахунок диверсифікації пакетів акцій або паїв участі у капіталі різних підприємств, чого не можуть дозволити собі топ-менеджери корпорацій. Менеджер, таким чином, працює під тиском обставин, які вимагають негайного втручання в оперативну ситуацію та розв'язання численних проблем організаційного розвитку в обмежені строки. Підприємці завжди готові сприймати невизначеність та приймати ризиковані рішення, вони активно діють у складних ситуаціях та готові до прийняття нестандартних рішень.\nАктивні дії для підприємців - це спосіб досягнути власних мрій та задовольнити власні потреби; дії для підприємців мають творчу складову й елемент відкриття «нового» - це створення нової компанії, нових продуктів та ринків, нових технологій, концепцій та ідей -всього, що тільки можна уявити. Підприємці часто застосовують автократичний, директивний стиль керівництва, тиснучи на підлеглих, а часом і змушуючи їх діяти певним чином задля досягнення результатів. Але водночас саме такі люди змінюють наш світ - вони є незалежними від навколишніх й створюють нові суспільні блага, покращуючи своє життя та життя людей, які їх оточують, вони забезпечують себе та утримують державу за рахунок сплати податків.\nМасштабні зміни в економіці, посилення конкуренції та зростання рівня загальної освіти населення поступово робить традиційних менеджерів надбанням історії. На зміну консервативним професіоналам, які у всьому намагаються слідувати думці чи, принаймні, побажанням власника, приходять люди, чиє світосприйняття подібне до підприємницького. Для таких менеджерів характерні цілеспрямованість та внутрішня мотивація, які доповнюються орієнтованістю на зовнішні винагороди компанії (просування по службі, визнання та збільшення матеріальної винагороди). Керівники цього типу намагаються отримати контроль над ресурсами корпорації (що не завжди є на користь останньої) та впливати на її діяльність. Вони діють відповідно до ситуації, причому небояться «забруднити руки» чорновою, рутинною роботою, вони просто роблять те, що має бути зроблене, або делегують необхідні для цього повноваження іншим людям.\nЇхні навички є дуже подібними до навичок підприємців, проте їхньою перевагою є краща освіта, глибше розуміння механізмів управлінських впливів та застосування різних управлінських методів. Менеджери-інтрапренери впевнені у власних силах та рішучі в діях, до того ж вони сприймають помірний ризик і навіть свідомо готові йти на нього - так само як і підприємці. Й так само як підприємці, інтрапренери орієнтовані на дії, а не на рефлексію, на зміну ситуації, а не на пристосування до зовнішніх умов. Але перевагою менеджерів-інтрапренерів залишається більша схильність до пошуку компромісів та менша категоричність у сприйнятті думок оточуючих. Вони вчаться з власних помилок та невдач, але разом з тим намагаються приховати їх від уваги оточуючих та мінімізувати завдану своїми діями шкоду. Найголовніше - вони визнають право на помилку за своїми підлеглими.\nІнтрапренер - особа, що здійснює підприємницьку діяльність усередині діючої корпорації і зберігає визначену незалежність. Як правило, працює в корпоративній венчурній групі.\nІнтрапренерство (Intrapreneurship) I - підприємницька діяльність усередині великих організацій, коли окремий керівник чи група керівників беруть на себе роль підприємців для реалізації визначених ідей чи проектів.\nІнтрапренерство II- поведінковий набір керівника, який полягає у виявленні організаційних проблем, сприйнятті складних викликів та винайденні нестандартних й ефективних рішень для організаційного розвитку.\nТаблиця 1.1 - Порівняння традиційних менеджерів з підприємцямиКритерії оцінки 1\nТрадиційні менеджери 2\nВіддають перевагу традиційним винагородам з боку компанії. Мотивовані потребою у владі та успішністю.\nСтавлять завдання та концентруються на спостереженні та звітуванні про хід виконання цього завдання.\nПрагнуть незалежності. Вони цілеспрямовані (мотивовані досягненням поставленої мети), впевнені у своїх силах та розуміють, для чого роблять свою справу.\nПершими показують приклад того,\nяк треба діяти. Вони «бруднять\nруки» рутинною роботою.\nВтручаються у завдання своїх\nпідлеглих, чим нерідко викликають\nу них роздратування. Продовження табл. 1.1\nВисококваліфіковані професіонали, навчені бізнес-школах.\nВідрізняються кмітливістю, гострим\nрозумом та знають як працює бізнес. Часто не мають професійної управлінської освіти.Впевненість у власних силах\nВельми обережні. Залежать від інших у визначенні своєї долі й професійної кар'єри. Обережні.\nОптимістичні, сміливі та самовпевнені.\nЗавжди готові до ризику й навіть полюблять помірно ризикувати.Ставлення до помилок і невдач\nнесподіванок та помилок. Ніколи не визнають власних невдач, покладаючи провину\nрішення до моменту, доки не\nзрозуміють, чого саме від них\nхоче власник (вищий\nпогоджуються з його точкою\nПомилки й невдачі є джерелом досвіду. Принцип: «Якщо ти впав, то маєш підвестися та йти далі».\nПокладаються на власні відчуття та бачення майбутнього. Рішучі та орієнтовані на дії.Незважаючи на відмінності у видах діяльності, формах власності та розмірах організацій, для менеджерів-інтрапренерів можуть бути визначені такі загальні характеристики:\n• ораторські та комунікаційні здібності;\n• творче мислення, інноваційність та відкритість до сприйняття нового досвіду;\n• готовність та прийняття помірного ризику;\n• здатність вчитися з власних помилок та невдач;\n• спокійне сприйняття помилок та невдач інших людей;\n• здатність використовувати можливості внутрішнього та зовнішнього середовища;\n• хист до згуртування найкращих працівників навколо себе;\n• здатність виживати у корпоративній боротьбі;\n• глибоке розуміння сутності діяльності, якою займається організація;\n• добра обізнаність у законах ведення бізнесу;\n• економічна інтуїція (відчуття економічних критеріїв);\nвідчуття власної вартості та повага до себе;• активне сприйняття проблем та викликів.\nРоль інтрапренерства зростає у сучасних умовах - значною мірою основи його закладаються під час навчання керівників, тому нижче ми розглянемо основні відмінності, які існують у сфері підготовки управлінських кадрів вищої кваліфікації у різних країнах світу.\nСистеми підготовки менеджерів у світі.\nЗазвичай у світі виділяють європейську, американську та японську системи підготовки керівників. У європейській, яка є традиційною і для нашої країни, керівник розглядається як кваліфікований спеціаліст, з широким набором теоретичних знань та необхідним мінімумом практичних навичок для виконання своїх посадових обов'язків. Підготовку керівників здійснюють в університетах, за моно - (інженер) та двоступеневими програмами (бакалавр і магістр) загальною тривалістю до п'яти років. Для вступу до університету необхідно мати повну середню освіту, яка у більшості європейських країн триває 12-13 років. Підготовка майбутнього бакалавра має спеціалізований характер за галузями знань (економіка, фінанси, право, інженерні науки), при підготовці магістрів особлива увага приділяється застосуванню методів наукового дослідження, результати якого мають бути відображені у підсумковій кваліфікаційній роботі.\nБакалавр - у США, Канаді та країнах Європи (за виключенням України та більшості країн пострадянського простору) це академічний ступінь, який присуджується студентам, що здобули базову вищу освіту. Ця базова освіта переважно триває від трьох до чотирьох років, але в окремих країнах світу часом зустрічаються дворічні і шестирічні програми. В деяких випадках, ступінь бакалавра може надаватися особам, які здобули повну вищу освіту (Bachelor of Civil Law - бакалавр з цивільного права, Bachelor of Music - бакалавр музичного мистецтва, the Bachelor of Philosophy - бакалавр з філософії тощо). Титул «бакалавр» означає, що його носій отримав базову вищу освіту у певній галузі знань.\nУ Великій Британії сьогодні найбільш поширеними ступінями базової освіти є BA - Bachelor of Arts (бакалавр гуманітарних наук, Artium Baccalaureus) та Bachelor of Science - бакалавр наук (BS, BSc, SB, ScB). Що стосується першого з них, то раніше в університетах Оксфорда, Кембріджа та Дубліна всі ступіні базової вищої освіти здобувалися на Факультеті гуманітарних наук, тому традиційно більшість випускників отримувала кваліфікацію саме в цій галузі знань. Для економічних спеціальностей у країнах англомовного кластеру існують дещо відмінні академічні ступіні, зокрема, бакалавр бізнес-адміністрування (BBA), бакалавр комерції (BCom), бакалавр бізнесу(BBus), бакалавр з управлінських та організаційних досліджень (BMOS) , бакалавр з науки бізнесу (BBusSc), бакалавр з бухгалтерського обліку (BAcc) та бакалавр з економіки (BEc).\nСтупінь «бакалавр бізнес-адміністрування» надається студентам, які завершили повний три- або чотирьохрічний цикл базової освіти з управління бізнесом. Для отримання ступіню ВВА необхідним є вивчення таких профілюючих дисциплін як бухгалтерський облік, фінанси, управління персоналом, маркетинг, менеджмент, стратегічний менеджмент, системи управління, нерухомість та деяких інших.\nБакалавр з комерції є ступенем базової вищої освіти в галузі управління бізнесом, базується на теоретичній підготовці та включає вивчення профілюючого предмету. Різниця між цим освітнім рівнем та попереднім полягає у тому, що перший (ВВА) дозволяє студентам набувати практичних навичок застосування теоретичних знань у реальному житті, у той час як BCom переважно вивчає теорії та концепції економіки й менеджменту. Тривалість курсу зазвичай не перебільшує трьох років навчання.\nБакалавр бізнесу є базовим ступінем вищої освіти в галузі управління бізнесом, що присуджується вищими навчальними закладами (переважно технічного спрямування) Австралії та Нової Зеландії. Подібний до бакалавру з управління бізнесом, цей ступінь все ж дозволяє випускникам отримати більшу спеціалізацію у вивченні певних профілюючих дисциплін.\nБакалаври з управлінських та організаційних досліджень готуються за чотирьохрічною програмою базової вищої освіти, поширеною у Канаді. Програма надає знання в галузі економіки та підприємництва, передбачаючи як теоретичне навчання, так і розгляд конкретних бізнесових ситуацій, проведення їх аналізу та прийняття управлінських рішень. Головною особливістю цієї програми навчання є увага до вивчення соціологічних дисциплін, які доповнюють традиційні економічні та управлінські - це дозволяє студентам розвинути навички критичного та аналітичного мислення.\nПідготовка бакалаврів з науки бізнесу (BBusSc) є подібною до підготовки бакалаврів комерції, але на четвертому році вивчається більша кількість профільних дисциплін, які дозволяють глибше розкрити зміст теорії управління. Також програма відрізняється наявністю у числі профільних дисциплін більшої кількості економіко-математичних та обов'язковим вивченням двосеместрового курсу математики у перший рік навчання.\nБакалавр з бухгалтерського обліку (BAcc) є одним з небагатьох академічних ступінів, який дозволяє одразу по його отриманні розпочати професійну діяльність. Основну частину підготовки складаєвивчення бухгалтерського обліку, у той час як більшість інших економічних дисциплін мають вибірковий характер. Бакалавр з економіки (BEc) є спеціалізованим ступінем у галузі економічних знань, який отримують по завершенні навчальної програми тривалістю три роки.\nВ американській системі професійних керівників готують як коледжі та університети, так і бізнес-школи. Підготовка у традиційних вищих навчальних закладах є аналогічною європейській системі й завершується отриманням ступіню бакалавра чи магістра. Варто зауважити, що у країнах ЄС та США ці ступіні є освітніми, а не освітньо-кваліфікаційними, тобто система вищої освіти не бере на себе функції визначення посад та професійних обов'язків випускників - ці завдання виконують працедавці або професійні асоціації.\nТак, у США перші чотири роки підготовки майбутніх керівників у закладах вищої освіти завершуються отриманням диплому бакалавра гуманітарних наук (Artium Baccalaureatum rite), проте для інженерних спеціальностей термін навчання може становити п'ять років. Окрім стандартних, існують також спеціалізовані програми навчання, які передбачають участь у дослідницьких проектах та індивідуальних семінарах, більш глибоке вивчення профільних дисциплін. Такі спеціалізовані програми завершуються наданням диплому бакалавра гуманітарних наук з поглибленим вивченням курсу (Artium Baccalaureatum summa cum laude in cursu honorum).


В’язані гачком пончо виглядають на рідкість повітряно і елегантно. Спробуємо пов’язати пончо з «шишечками», і при цьому не заплутатися в хитросплетіннях візерунків. Запасёмся якісної пряжею бажаного кольору (800 грам пряжі достатньо) і гачком №6.\nТехніка в’язання гачком пончо\nУмовні позначення при в’язанні гачком:\n«В.п.» — ланцюжок з повітряних петель;\n«П / ст.» — Напівстовпчик;\nЯк пропонується в’язати декоративні шишечки\nВ одну і ту ж петлю підстави в’язати: 6 незакритих «ст. с / н ». закрити всі петлі разом і в’язати ще 1 «п / ст.» в ту ж петлю підстави.\nФантазійне в’язання з шишечками\nБудь-яка кількість петель: чергувати 1 ряд «ст. б / н »і 1 ряд« ст. с / н »; 3 «в.п.» замінюють 1-й «ст. с / н »ряду; закривати кожен ряд одним «п / ст.» в 1-у петлю (або в 3-ю «в.п.» набору ряду «ст. с / н»); в рядах «ст. б / н »виконувати шишечки за схемою.\nЩільність в’язання: 9 петель х 7 рядів = 10 х 10 см, виконано фантазійним в’язанням.\nСпинка і перед в’яжуться одночасно. Наберіть 158 «в.п.», замкніть в коло 1 «п / ст.» В останню «в.п.» від гачка;\nПоверніть і в’яжіть 1 ряд «ст. б / н », закрийте ряд 1« п / ст. »в 1-у петлю і далі в’яжіть 1 ряд« ст. с / н », закрийте ряд« п / ст. »в 3-ю« в.п. »набору ряду, поверніть роботу і продовжуйте в’язання фантазійним візерунком за схемою з 3-го ряду.\nПри закріпленні наступних рядів не повертайте роботу, продовжуючи в’язання в тому ж напрямку.\nНа схемі представлена спинка із зазначенням початку та кінця ряду: починайте з точки А, що позначає початок ряду, і продовжуйте роботу справа наліво до точки В. Після закінчення ряду на схемі відновіть роботу праворуч від С до В, замінюючи кінцевий «п / ст.» і 3 початкові «в.п.» низки одним «ст. с / н ». Після закінчення ряду відновіть роботу праворуч і в’яжіть до точки А, закриваючи «п / ст.» Ряд. У шишечки початку ряду замініть 1-й незакритий «ст. с / н »трьома« в.п. ».\nНа висоті 6 см від нижнього краю (= 4 ряд) весь час за схемою розподіліть 8 убавленій і 10 убавленій через 2 ряди. Потім у кожному 4-му ряду розподіліть 12 убавленій 1 раз, 10 убавленій 1 раз, в кожному 2-му ряду 6 убавленій 1 раз, 8 убавленій 2 рази, в кожному ряду 8 убавленій 1 раз, 4 убавленія 1 раз, 4 убавленія через 2 ряди, в’яжіть 2 ряди без убавленій. Потім у кожному ряду зменшуйте 8 петель 1 раз, 4 петлі 2 рази, в’яжіть 1 ряд без убавленій і потім зменшуйте в кожному ряду 4 петлі 1 раз, 12 петель 1 раз.\nДля убавленій в рядах зі «ст. б / н »в’яжіть 1 незакритий« ст. б / н »у 2 наступні петлі і закрийте разом 2 петлі. В рядах зі «ст. с / н »в’яжіть 1« ст. с / н »у 2 наступні петлі і закрийте разом 2 петлі.\nНа висоті 47 см від нижнього краю (= 33 ряд) в’яжіть ще 1 ряд «ст. б / н », розподіляючи 12 убавленій і призупините роботу на залишилися 36 петлях.\nЗбирання і обробка при в’язанні гачком пончо\nУздовж підстави накидки введіть гачок в початкову петлю ряду і в’яжіть 1-й ряд:\n15 «в.п.», пропустіть наступні 7 петель. У наступну петлю в’яжіть: 1 «ст. б / н », 2« в.п. »і одну шишечку.\nПовторіть дії в пунктах №1 і №2 п’ять разів, 15 «в.п.», пропустіть наступні 6 петель. У наступну петлю в’яжіть: 1 «ст. б / н », 2« в.п. »і 1 шишечку.\n15 «в.п.», пропустіть наступні 7 петель, в наступну петлю в’яжіть: 1 «ст. б / н », 2« в.п. »і 1 шишечку.\nПовторіть дії в пунктах №1 і №2 дев’ять разів, 15 «в.п.», пропустіть наступні 6 петель. У наступну петлю в’яжіть: 1 «ст. б / н », 2« в.п. »і 1 шишечку.\n15 «в.п.», пропустіть наступні 7 петель. У наступну петлю в’яжіть: 1 «ст. б / н », 2« в.п. »і 1 шишечку.\nВ’яжемо 2-й ряд:\nВиконавши напівстовпчик, в’яжіть в центральну «в.п.» 1-й арки: 1 «ст. б / н », 2« в.п. »і 1 шишечку.\n10 «в.п.», в 4-у «в.п.» від гачка в’яжіть 1 шишечку, 7 «в.п.». У центральну «в.п.» наступної арки в’яжіть: 1 «ст. б / н », 2« в.п. »і 1 шишечку.\nПовтор №2 по всьому ряду, але закрийте ряд 1 п / ст, в 1-й «ст. б / н »низки замість виконання останнього« ст. б / н »,« в.п. »і останньої шишечки.


Супервізія – це новий інструмент професійної підтримки та професійного розвитку педагогічних працівників закладів загальної середньої освіти в умовах реалізації завдань Нової української школи.\nСупервізія – професійна підтримка (наставництво, надання допомоги із виправлення помилок, що виникли у роботі) педагогічних працівників.\nСупервізор – особа з числа педагогічних або науково-педагогічних працівників, яка пройшла навчання та може здійснювати комплекс заходів з професійної підтримки педагогічних працівників, що підтверджується відповідним документом (сертифікатом, свідоцтвом).\nСупервізія в освіті – взаємодія досвідченого, компетентного наставника з педагогом або групою педагогів на добровільних засадах з метою визначення, реалізації та супроводу оптимальної індивідуальної траєкторії/моделі професійного розвитку, зорієнтованої на пріоритет якості освіти. Система супервізії допоможе учителям реалізувати цілі і завдання НУШ, долати труднощі та зростати професійно.\nОсновною метою проведення супервізії є комплекс заходів з навчально-методичного супроводу, професійна підтримка та професійний розвиток тренерів, тренерів-педагогів, педагогічних працівників закладів дошкільної і загальної середньої освіти.\nОсновні принципи проведення супервізії:\nОсновні завдання проведення супервізії:\nздійснення навчально-методичного супроводу професійної діяльності суб’єктів освітнього і управлінського процесів;– підтримка процесу професійного розвитку педагогічних працівників закладів загальної середньої освіти;\nгрупова, що передбачає спільне обговорення, обмін досвідом і аналіз результатів діяльності професійних груп з метою підтримки і прогнозування подальшого професійного розвитку учасників освітнього процесу;\nСУПЕРВІЗОР – це наставник і консультант, який допоможе, підтримає, навчить новому та поділиться досвідом.\nЯКІ ФУНКЦІЇ ВИКОНУЄ СУПЕРВІЗОР?\nфункція фасилітатора (модератора).\nЯКІ ЗАВДАННЯ ВИКОНУЄ СУПЕРВІЗОР?\nз’ясовує індивідуальні потреби педагога та його очікування щодо обсягу, форми, характеру надання професійної підтримки;\nознайомлюється з досвідом роботи педагогів шляхом проведення спостережень за діяльністю педагога, вивчає необхідну документацію після безпосередньої бесіди з педагогом;\nпісля вивчення досвіду професійної діяльності педагога зазначає позитивні сторони та напрями покращення його професійної діяльності;\nнадає допомогу у розробленні плану професійного розвитку педагога;\nстворює умови для активізації професійної рефлексії педагогічних працівників, їх професійної підтримки тренерів НУШ в умовах інноваційної діяльності.\nЧОМУ ПЕДАГОГАМ НЕ ВАРТО БОЯТИСЯ СУПЕРВІЗОРІВ?\nБоятися супервізорів не треба, тому що це не черговий «перевіряльник» чи контролер, а насамперед наставник, який зацікавлений у передаванні власних знань та досвіду. А також допомозі іншим, завдяки якій він вдосконалюватиметься і сам. Важливим нюансом є те, що супервізор працює з педагогом без адміністрації, і разом вони знаходять найкращі шляхи, щоб покращити навчання учнів.


18.04.2021 10:25 COVID-19\nЗа даними обласного лабцентру, станом на ранок 18 квітня в Харківській області від коронавірусної інфекції за останню добу померло 35 людей; це рекордна кількість з початку пандемії.\nУсього за останню добу захворіло 1588 осіб. За цим показником Харківщина посідає перше місце в країні (на другому – Дніпропетровщина, де захворіло 1114 людей; на третьому – Київська область з Києвом – там додалось 1067 хворих за останню добу).\nЧитайте також: У Харківській області госпіталізували більше 1700 хворих на респіраторні інфекції\nНайбільше нових випадків у Харківському районі: тут захворіло 1254 людини, з них 1068 – жителі Харкова.\nДалі йдуть Чугуївський район (100 нових хворих) та Богодухівський (85 хворих). У Куп’янському районі зареєстровано 62 випадки, Ізюмському – 48, Красноградському – 21. Найменший добовий приріст захворілих зафіксовано в Лозівському районі – 18 нових випадків.\nКількість тих, хто одужав, за останню добу складає 790 осіб, 26 764 людини знаходяться під медичним спостереженням.\nДо речі, за даними обласного лабцентру на Харківщині станом на 16 квітня усього було вакциновано першою дозою 15 179 людей, у тому числі за останню добу – 230.\nЧитайте також: За минулу добу в Харківській області від COVID-19 померло 26 людей


З початку року на дорогах столиці сталося 35 тисяч аварій » Слово і Діло\nЗгідно з даними патрульних, з початку року в Києві сталося більше 35 тисяч ДТП. Найаварійнішими є Голосіївський та Шевченківський райони.\nЯк повідомляє «Слово і Діло», до списку антилідерів потрапили також Оболонський, Святошинський і Солом'янський райони. ДТП тут відбуваються практично щодня, пише «Сегодня».\nУ виданні зазначають, що особливо небезпечними дорогами самі городяни називають вулицю Генерала Родимцева в Голосієвському районі та Столичне шосе, яке проходить через елітне селище Конча-Заспа. За даними патрульної поліції Києва, з початку цього року на шосе сталося 262 ДТП.\nСтатистику аварій на київських дорогах у КМДА пояснюють не лише порушенням ПДР водіями, але й небезпечними пішохідними переходами, недостатньою кількістю відбійників і розділових бар'єрів, відсутністю аудиту безпеки руху, через що дані про місця концентрації ДТП не збираються та не аналізуються, щоб можна було їм запобігти в майбутньому.\nУ патрульній поліції причинами аварій називають порушення ПДР та їзду в п'яному стані.\n«Щоб зменшити кількість аварій, потрібно збільшувати штрафи за їзду в п'яному вигляді (зараз 10 200 грн – ред.) та стежити за станом міських доріг. Часто ДТП відбуваються через відсутність світлофорів, ями і навіть відсутність освітлення, чим мають ретельно займатися міські служби», – розповіли в поліції.\nНагадаємо, сьогодні в ДТП на вулиці Чорновола постраждали п'ять автомобілів. Винуватець аварії – водій таксі.\nТакож учора на вулиці Гетьмана (Солом'янський район) зіткнулися три легкових автомобіля. Одна людина загинула.\nДТП у Києві: зіткнулися п'ять автівок, є постраждалі 9 листопада 2017, 08:03