Шифер - Школа ремонту і будівництва своїми руками\nАвтор: Дерек Мiлосович | 22 февраля 2012\nШифер являє собою плити невеликих розмірів, які виготовляють з глинистих сланців. Раніше так називали і необроблений глинистий сланець.\nШифер в сучасному будівництві виготовляють з листового азбестоцементу. В основному випускають хвилясті профільовані і плоскі види. Якщо порівнювати шифер хвилястий і плоский, то другий має більш високі показники міцності, морозостійкості і до того ж шифер плоский є набагато більш економічним. Ще шифер плоский відмінно підходить для нанесення на нього фарби і різних оздоблювальних матеріалів.\nУ країнах ЄС азбестоцементний шифер заборонено використовувати, оскільки азбест , що входить до складу шиферу є канцерогеном. Деякі фахівці вважають, що шифер цілком прийнятний для використання, оскільки не контактує безпосередньо з матеріалом. Шкоди може завдати лише азбестовий пил при попаданні в органи дихання, оскільки вважають, що азбест з організму виводиться вкрай повільно. Через те, що при експлуатації це практично виключено, шифер можна вважати придатним до використання.\nБагаторічна популярність шиферу в будівництві не випадкова. Шифер — досить довговічний, міцний і недорогий матеріал, що обумовлює його міцні позиції на ринку покрівельних матеріалів. Єдине, де шифер витіснений повністю — це елітне будівництво.\n— Міцність. По ньому вільно можна ходити, при цьому, не ушкоджуючи матеріал, що не можна сказати, наприклад, про ондулін.\n— Низька температура при нагріванні в сонячну погоду, на відмінно від профнастилу та металочерепиці, поверхня яких на сонце нагрівається до 1000С.\n— Довговічність, перевірена багаторічною практикою.\n— Абсолютна негорючість.\n— Володіє діелектричними властивостями.\n— Покрівля з шиферу не вимагає застосування протиконденсатної плівки.\n— Володіє низьким шумовим ефектом — під час сильних дощів і граду неприємний шум практично не чутно.\n— Містить азбест. При обробці шиферу (особливо за допомогою абразивних кіл) треба захищати слизову оболонку очей і дихальні шляхи засобами захисту.\nВ той же час попадання частинок азбесту з їжею та водою в шлунково-кишковий тракт для здоров’я людини абсолютно не небезпечно.\n— Шифер через деякий час покривається мохом. В наші дні цей недолік усувається за допомогою проникаючих ґрунтових складів. При цьому посилюється гідростійкість шиферу і його довговічність.\nЧому шифер відноситься до найбільш популярним покрівельним матеріалами?\nОбрешітка даху під металочерепицю, профнастил, ондулін і шифер, як зробити обрешітку покрівлі своїми руками\nУкладання шиферу: правила і технологія\nРаздел: Будівельні матеріали Покрівля\n← Укладання тротуарної плитки своїми руками Власна свердловина на воду і її комплексний захист →


Новини / Фінанси / Маріуполь\nЗа минулий рік зарплата Олега Федоровича, який є Директором з транспорту та логістики ВАТ «Запоріжсталь» склала ні багато ні мало 3, 016 млн грн. Що в середньому в місяць складає близько 250 тис. грн (майже 10 тис. доларів США).\nУ власності В сім'ї Олега Адаманова відразу кілька квартир – одна в Запоріжжі (площею 86 квадратів), одна в рідному для депутата Маріуполі (67,2 кв. метра) і одна в Києві (116.9 кв. метра). Також у Києві у дружини Олега Федоровича є машиномісце, площею 13,3 кв. метрів.\nОсобистого авто у Адаманова немає. У родині автомобіль є у дружини — Volkswagen Polo 2015 року випуску, вартістю на момент покупки в 380 ти.з грн.\nНа відміну від багатьох інших чиновників і депутатів, Адаманов готівкою великі суми не зберігає, а тримає кошти в банку, причому в національній валюті. Так, на рахунках у депутата з дружиною в ахметовському Пумбі числиться майже 2 мільйони гривень — 931 377 грн в депутата і 1 005 035 грн у дружини Наталії. Крім того, у Наталі Адамановой є заощадження і в державному Укрексімбанку – 310 391 грн.\nДепозити в банках принесли сім'ї за минулий рік додатковий дохід у 142 730 грн.\nКорпоративних прав, цінних подарунків та готівкових сум, що підлягають декларуванню у сім'ї Адамановых немає.\nВарто відзначити, що до 2012 року Олег Адаманов обіймав посаду начальника управління залізничного транспорту на металургійному комбінаті "Азовсталь". Коли Рінат Ахметов придбав контрольний пакет акцій "Запоріжсталі", то деякі високопоставлені азовстальцы були переведені в Запоріжжі для наведення метинвестовких порядків на новому заводі олігарха. У числі інших на "Запоріжсталь" був переведений і Адаманов.\nЗа матеріалами: mariupol.tv


Львів ІТ Cluster анонсував будівництво інноваційного району - ZAXID.NET\nСуспільство — Ірина Панчишин, 30 вересня 2016 , 20:19 0\nЗ 30 вересня до 2 жовтня на «Арені Львів» відбувається третя конференція ІТ-галузі Lviv IT Arena. Під одним дахом зібрались понад 2500 ІТ-фахівців з різних куточків світу. Кожен третій приїхав з-за кордону.\nКонференція розділена на три напрямки ― продукт, бізнес та технології. Спікери ― міжнародні експерти з Twitter, Microsoft, Philips. У перший день IT Arena презентували дослідження розвитку галузі в Україні. Про те, скільки заробляють, витрачають і які податки сплачують, розповіли дослідницькій організації майже всі IT-компанії країни.\n«Ще три роки тому ми були 0,8 % всього від валового внутрішнього продукту. То наразі ми 3,3 % внутрішнього валового продукту і це доволі великі темпи», – каже керуючий директор у Східній Європі Luxoft Віталій Нужний.\nРезультати дослідження презентують уряду та президенту.\n«Для успішного розвитку ІТ-індустрії ми повинні мати стратегію розвитку ІТ-індустрії на 5-10 років. Це стратегія повинна бути розроблена спільно індустрією і урядом. Щоб будувати стратегію, нам треба мати спільне бачення», – пояснює співзасновник та член Ради директорів корпорації SoftServe Тарас Кіцмей.\nМинулого року конференцію назвали найкращою ІТ-подією України. Тепер ціль – у найближчі роки стати найкращими у Східній Європі. Та попри це роботи ще є багато у рідному Львові. Кластер ІТ заанонсував проект будівництва інноваційного району ІТ-парк.\n«Це біля Українського католицького університету. Це великий комплекс, де будуть знаходитися офіси, кампус університету, сучасні різні освітні програми, спорткомплекс. Тобто фактично таке нове інноваційне містечко, яке ми хочемо збудувати тут у Львові», – розповів співорганізатор Lviv IT-Arena, CEO Lviv IT Cluster Степан Веселовський.\nУчасники конференції можуть ознайомитись із технологічними розробками, які зробили в Україні. А ще стати свідками битви стартапів.


Чи виступатиме Україна донором безпеки у Чорноморському регіоні? - 2003-07-05\nлипень 05, 2003\nМіжнародна конференція на тему „Євроатлантична інтеграція України: регіональна безпека і проблема внутрішньої трансформації” завершила свою роботу в Одесі. На форумі було обговорено кілька актуальних проблем реалізації євроатлантичного курсу України, зокрема – роль України в стратегії другої хвилі розширення НАТО, критерії членства в блоці, відповідності їм.\nУ заході брали участь представники штаб-квартири НАТО, Ради безпеки і оборони України, представники Фонду Еберта в Україні. Серед організаторів була Одеська обласна державна адміністрація та Центр міжнародних досліджень Одеського національного університету.\nЗначення Одеського регіону для України і НАТО неухильно зростає. Про це, під час виступу на конференції, заявив Голова обласної держадміністрації Сергій Гриневецький. За його словами, підтвердженням цього служить проведення в Одеській області міжнародних навчань „Кооператив партнер 2003”, метою яких є налагодження співпраці між силами НАТО і країнами-партнерами. „Навчання подібного рівня вже стали традицією в нашому регіоні” – підкреслив Сергій Гриневецький.\nГолова облдержадміністрації зазначив, що з розширенням НАТО південні сухопутні і морські кордони Одеської області стануть своєрідною лінією між Україною та Альянсом.\nУ своєму виступі він наголосив: ”На нашу думку було б доцільним створення міжнародних підрозділів з боротьби з наслідками техногенних та природних надзвичайних ситуацій. Ключовим для нас в данному питанні є співпраця Одеської області з румунськими та молдовськими територіями – в рамках єврорегіону „Нижній дунай”, який отримав минулого року нагороду як набільш розвинутий єврорегіон.\nВ умовах розширення Європейського Союзу та НАТО на Схід – транскордонна співпраця набуває особливого значення. Вона стає одним із засобів реалізації євроінтеграційних намірів України через запровадження ефективної регіональної політики та використання потенціялу регіонів”.\nОдин з учасників конференції - Директор Інституту соціальних наук Одеського національного університету, завідуючий кафедрою міжнародних відносин Ігор Коваль в інтерв”ю Голосу Америки висловив переконання, що політичні і наукові кола Києва зрозуміли - міцність держави не може формуватися лише за рахунок столиці. В регіонах України є значні інтелектуальні ресурси, які мають бути задіяні. Зокрема, є такий ресурс і в Одеському національному університеті.\n„Йшлося про дуже важливий для України і нашого регіону – південний напрямок зовнішньої політики, який ще достатньо не вивчений, але – це один з найбільш перспективних напрямків зовнішньої політики. Він не обтяжений проблемами, які є у України як із Заходом так і з Росією. Це перспективно з точки зору – політичної, прагматичної, торговельно-економічної. Одеський регіон може бути корисним завдяки своїй стратегічності. Це і річка Дунай, і транспортні коридори ...”\nЗаступник директора Національного Інституту стратегічних досліджень Григорій Перепелиця вважає, що конференція „Євроатлантична інтеграція України: регіональна безпека та проблеми внутрішніх трансформацій” присвячена реалізації стратегії України спрямованої на вступ до блоку НАТО.\nЩодо перспектив вступу України до НАТО пан Перепелиця сказав: „Цю перспективу окреслив посол США в Україні Карлос Паскуаль. Він сказав, що ми можемо очікувати, що до 2008 року Україна може стати членом НАТО. Але, Він сказав потім, що питання про вступ України до НАТО стане остаточно зрозумілим лише після президентських виборів. Це буде основним знаком. НАТО є спільнотою демократичних країн і ми маємо продемонструвати нашу відданість демократичним принципам”.\nГригорій Перепелиця так само наголосив, що поширення сфери впливу НАТО на Чорноморський регіон – означає посилення стабільності і зміцнення демократії і безпеки в країнах Чорноморського регіону. Це основний висновок.\n„Наша конференція не випадково проходить саме в Одеса. Україна може виступати дуже впливовим гравцем у Чорноморському регіоні, впливати на ті процеси які тут відбуваються. Протягом роботи нашої конференції Директор Центру інформації та документації НАТО Мішель Дюре сказав, що Україна може виступати донором безпеки... Це буде наш внесок у європейську безпеку. У НАТО ми крокуємо не з порожніми руками, ми можемо йти з вагомим внеском реалізації наших інтересів”.\nПід час конференції „Євроатлантична інтеграція України: регіональна безпека та проблеми внутрішніх трансформацій” було обговорено низку актуальних проблем реалізації євроатлантичного курсу України, а саме: роль країни в стратегії другої хвилі розширення НАТО, стан та перспективи зміцнення субрегіональної безпеки після другої хвилі розширення НАТО, критерії членства в НАТО та відповідальність їм України.


Новини Керівництво Результати засідання чергового виконкому ФАСК\nЗаслухавши інформацію представника ТМ «Джастспорт» Ігоря Сокіла, члени Виконкому підтримали пролонгацію договору про партнерські стосунки між ФАСК та ТМ «Джастспорт».\nЗа рішенням офіційним м’ячем ХVI Чемпіонату, Першості та розіграшу Кубку м. Києва з футзалу серед студентських команд ЗВО та V Чемпіонату і розіграшу Кубку м. Києва з футзалу серед жіночих студентських команд ЗВО (сезон 2018/2019 рр.) було визначено м’яч Select Futsal Tornado FIFA.\nПісля цього члени виконкому затвердили формат й строки проведення змагань з футзалу.\n1. Провести ХVI Чемпіонат та Першість м. Києва з футзалу серед студентських команд ЗВО та V Чемпіонат з футзалу серед жіночих студентських команд ЗВО у терміни з 12 листопада 2018 р. до 29 березня 2019 р. (І коло — з 12 листопада до 27 грудня 2018 р., ІІ коло — з 11 лютого до 05 квітня 2019 р).\n2. Провести розіграш Кубку м. Києва з футзалу серед студентських команд ЗВО та розіграш Кубку м. Києва серед жіночих студентських команд ЗВО у наступні строки: попередній етап (за потреби) ― листопад 2018 р.; 1/8 фіналу - листопад - грудень 2018 р.; 1/4 та 1/2 фіналу - лютий - березень 2019 р.; фінал - квітень 2019 р.\n3. Заявкову кампанію на участь у змаганнях провести з 01 по 08 листопада 2018 р.\n4. Період дозаявкової кампанії встановити з 19 по 22 листопада 2018 р.\nОновлені й затверджені регламенти всіх футзальних змагань будуть розміщені для ознайомлення на офіційному сайті ФАСК.\nДалі в ході засідання Вадима Місюру було обрано повноважним делегатом для участі в роботі конференції ГС «Федерація футболу м. Києва», яка відбудеться на сьомого грудня.\nТа, без перебільшення, найважливіше рішення члени Виконкому прийняли згодом.\nЗаслухавши інформацію Віце-президента ФАСК Олександра Загороднього, виконком ФАСК підтримав ініціативу звернення до державних органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування з пропозицією започаткувати турнір «Пам’яті студентів-героїв «Небесної сотні» з футзалу серед студентських команд ЗВО.\nМаємо надію, що турнір побачить світ вже цієї зими й студенти, що віддали життя за нашу свободу й незалежність, отримають гідну пам'ять.\n5 жовтня Вадима Місюру переобрано Президентом Футбольної асоціації студентів м. Києва


В Австралії знову знайшли голки в ягодах полуниці - Korrespondent.net\nКорреспондент.net, 23 вересня 2019, 13:55\nПоліція почала розслідування двох таких випадків\nВ одному з північних округів Мельбурна виявили сталеві швейні голки у свіжих ягодах полуниці.\nПоліція австралійського штату Вікторія почала розслідування двох випадків виявлення сталевих швейних голок у свіжих ягодах полуниці, проданих в одному з північних округів Мельбурна. Про це в понеділок, 23 вересня, повідомляє телерадіокорпорація ABC з посиланням на прес-службу поліції.\n"Детективи відділу карного розшуку округу Бану Сіті наразі розслідують два повідомлення про псування харчових продуктів у районах Елтем і Ферфілд", - цитує ABC представника прес-служби поліції.\nЗа її даними, в обох випадках полуниця з голками всередині була придбана в великих мережевих супермаркетах, а покупці, які виявили голки, не постраждали, однак змушені були звернутися до лікаря з легкими травмами.\nНагадаємо, у вересні минулого року в Австралії заарештували маленького хлопчика, який встромляв голки в полуницю жартома.\nТакож в Австралії фермери встановили металошукачі, щоб покупці могли переконатися в безпечності продуктів.\nТЕГИ: Австралия, фрукты, клубника\nВинищувач F-22 розбився через "неправильне" миття3779\nФорма парашутистів КНДР нагадала Капітана Америку2584\nПутін відповів на питання про свої плани на президентське крісло2498\nЧетверо росіян задихнулися в сауні готелю в Албанії2257\nЛікарі розповіли про стан Білла Клінтона2042\nРозкрито діагноз глави Чехії Мілоша Земана1990


Як Воробус їздив на Сплав. Частина перша | Vorobus.com\nЯк Воробус їздив на Сплав. Частина перша\n30.06.2020 р. Vorobus Розваги Прокоментуй\nПерший літній місяць підходить до свого логічного завершення. Як мені сказала певна когорта людей, цитую: «Ще й толком того літа не було, лише дощі».\nМаю надію, що завжди так не буде й ми зможемо нарешті як слід відпочити. А поки що про сплав, який вашому автору вдалося здійснити на минулих вихідних.\nПоплавати на річці хотів вже давно, але то мізер води, то погана погода, то відсутність вільного часу завжди заважали мені це зробити.\nІ ось нарешті така нагода випала. Реально, я зараз сиджу на роботі й досі згадую екстремальний сплав по річці Свіча. Ще за декілька днів багато хто мені шептав на вуха, що їхати не варто, це дуже небезпечно й так далі.\nЗвичайно, що я впертий як віслюк і якщо поставив собі за мету сплавитися, то йду до кінця. Допоміг мені багато у чому п. Володимир, який зайнявся організацією поїздки.\nТеплого суботнього ранку делегація із 4-ох чоловік вирушила у напрямку села Мислівка, звідки й мав стартувати наш водний похід.\nПо дорозі ми переважно жартували, але добре розуміли, що просто не буде. Після рясних дощів річки дійсно суттєво піднялися й могло бути небезпечно.\nПроте, вже потім ми побачили, що річка Свіч (саме по ній ми плили) не така вже й повноводна, як той же Черемош, що потрапив на шпальти багатьох ЗМІ.\nЯк сказав нам потім інструктор, наша річка мала третій рівень небезпеки. Кажуть, що найстрашніший – це п’ятий.\nЩе пару хвилин і ми починаємо збиратися на сплав. В інтернеті читав багато, багато мені розповідали про нього, але це все треба відчути на собі. Ну, для прикладу, щоб наші читачі розуміли, по теорії плисти – це одне, а коли «виходиш» на воду, то все значно інше.\nТак, п. Тарас (наш керівник групи – авт.) провів інструктаж, побажав всім гарного сплаву, підказав як правильно вилазити на воду й швартуватися до берега, але це явно мені не допомогло.\nСпершу я отетерів, коли довелося взутому залазити у холодну воду, від якої одразу ж почало крутити ноги. Думаю ото я приїхав, а як я буду плисти дві години? Плюс ти на катамарані не сидиш, а стоїш фактично на колінах.\nПригоди лише розпочиналися. У другій частині розповіді Ви дізнаєтеся про те, як Воробус отримав на горіхи від напарника по «човні», як один із моїх приятелів випав у воду й багато іншого.


Філософський променад: прифронтове життя дитячими очима - Zhytomyr.Travel\nФілософський променад: прифронтове життя дитячими очима\n#Події 30 Квітень, 2018 Автор: редакція ZhytomyrTravel\nКолись Шекспір сказав, що весь світ – театр. І п’єси у цьому театрі під назвою «життя» завжди філософські. За сприяння ГО «Житомир: Зроби Голосніше!» ми мали змогу поглянути на світ очима підлітків з прифронтових містечок Донеччини\nФілософську виставу, але надто життєву виставу представили в готелі «Житомир» 24-25 квітня актори дитячого театрального колективу з донецького містечка Новгородське.\nДля всіх охочих відбувся показ променадної вистави «Листи невідомому другу з Нью-Йорка», яку в рамках гастрольного туру привезли до Житомира юні донеччани.\nРежисерка та драматург вистави Ольга Данилюк у жанрі інтерактивної документалістики разом з юними акторами занурила житомирського глядача в атмосферу реального життя прифронтових містечок України, розповіли нам про те, як бачать та відчувають війну підлітки.\nРежисерка та драматург Ольга Данилюк у жанрі інтерактивної документалістики занурила глядача в атмосферу життя прифронтових містечок України\nТі, кому пощастило попасти на дійство, отримали різні емоції: від безпорадності до жалю, від гіркоти до надії. Але одне можна стверджувати беззаперечно: «Листи невідомому другу з Нью-Йорка» нікого не залишили байдужим.\nСпілкування з акторами, котрі оповідають глядачеві про те, що перенесли самі, дає розуміння простих і необхідних речей. Ми маємо цінувати й любити своє місто, в якому так приємно приймати гостей, та спільно радіти мирному життю.\nСпілкування з акторами дає розуміння простих і необхідних речей\nТим більше, що Житомиру є що показати своїм гостям. Юні донеччани побували в Музеї космонавтики, яким надзвичайно пишаються житомиряни. Атмосфера тут надихає та втілює віру у здійснення найсміливіших мрій, і тому вразила підлітків. Хтозна, може для когось цей візит стане стартом нових перемог та осягненням технічних вершин.\nЕкспозиція краєзнавчого музею, яка демонструє природне багатство та давню історію Житомирщини, також справила неймовірне враження на дівчат та хлопців з шахтарських країв. Бо ж природа Полісся – багата, а земля – родюча і щедра.\nА солодкий майстер-клас у «Львівській майстерні шоколаду» – смачна цікавинка та прекрасна можливість зануритись у світ дитинства. Гості, які дарували нам неймовірні враження, також отримали багато дарунків від щирих та гостинних житомирян.\nГості, які дарували нам неймовірні враження, також отримали багато дарунків\nГастрольний тур – це можливість розповісти людям про втрати й надбання, про життя, яке змінила війна, але головна мета молодих талановитих акторів полягає в єднанні. Єднанні нас з вами задля можливості будувати гідне життя та сильну країну, яка пишатиметься своїми талантами.


Серафима Суок - прототип ляльки з "Трьох товстунів" - iodessit.com\nСерафима Суок – прототип ляльки з “Трьох товстунів”\nЗнаменитий та багатьма улюблений письменник, Юрій Олеша, найбільш відомий своєю казкою “Три Товстуни”. За офіційною версією, у головній героїні, ляльці Суок – читач має побачити дружину письменника, Ольгу Суок. Однак ні для кого не було секретом, що повість присвячена її молодшій сестрі – Серафимі. Більше деталей на iodessit.com.\nДівчата з інтелігентної родини\nЗірка “Зеленої лампи”\nДоросле життя юних закоханих\nВсіма улюблена Серафима\nСестри Суок – три одеситки, дочки вчителя музики, Густава Суока, що емігрував до міста з Австрії. Діти від народження потрапили до інтелігентних верств одеського суспільства – їхні батьки підтримували дружбу з відомими творчими людьми: музикантами, письменниками та митцями. Підростаючі дівчата швидко стали центром уваги на творчих вечорах, що постійно проводились у їхньому домі.\nСтарша донька, Лідія, була найрозважливішою і найсерйознішою. Середня – Ольга, гарна і дуже скромна. А молодша, Серафима – смішна та приваблива; її не можна було назвати безумовно красивою, проте саме вона підкорила серця майже всіх юнаків. Серафима Суок – легка, весела, емоційна та жвава. Були в ній безумовні принади та чарівність, які підкорили юного Олешу. Юрій закохався у шістнадцятирічну Суок, а вона втратила голову від юного поетичного обдарування.\nЩе гімназистом, Олеша писав зовсім непогані вірші. Коли молодий чоловік вступив до Одеського університету, на юридичний факультет – він опинився у цілій компанії молодих обдарувань. Студенти створили поетичне товариство “Зелена лампа”. Хлопці проводили творчі вечори, ставили студентські п’єси та завжди були в оточенні романтично налаштованих гімназисток.\nЮрій серед дівчат мав приголомшливий успіх. Не маючи яскравої зовнішності, він кружляв голови своїми піднесеними, хитромудрими віршами. Красуні вилися навколо нього, обсипали важкими поглядами та кокетливими посмішками. Хлопець крутив з ними легкі романи, а друзі спостерігали з неприхованою заздрістю.\nКоли до Одеси прийшла революція, “Зелена лампа” закрилася, а члени її перейшли до “Колективу поетів”. Юрій Олеша, як і раніше, був найяскравішим читцем на творчих вечорах, які почали відвідувати сестри Суок.\nУ ті часи, революційно налаштовані молоді люди, здавалися самим собі першопрохідцями нового, необтяженого старими пережитками та традиціями, життя. Юрій і Серафима, що полюбили один одного з першого погляду, стали громадянським подружжям. Дівчинці ледве виповнилося шістнадцять, молодик же справив двадцятиліття, однак був студентом і не міг забезпечити ситого життя юній Суок.\nДруг Юрія Олеші, Валентин Катаєв, згадуючи про цей роман, дивувався ніжності та легкості приголомшливого кохання між молодими людьми. Їх не лякала бідність, часом – голод; головне, що вони були одне в одного.\nПрактично одразу після початку стосунків молоді люди переїхали жити до Харкова. Часи тоді були голодні, тому Олеша, вже цілком відомий письменник, змушений був ходити босоніж з метою економії і заробляти на шматок хліба, складаючи римовані тости до чужих гулянь. Симу, яку в компанії друзів звали Дружочком, такий стан речей не особливо влаштовував і з часом вона почала шукати більш ситого життя. Вперше красуня пішла жити до бухгалтера на прізвисько “Мак”, який мав необмежений доступ до товарів. Олешу Серафима поставила перед фактом: “Вибач, але я тут заміж за Мака вийшла”.\nЛегковірну панночку друга повернув Катаєв – прийшов до Мака і забрав Дружочка. Сіма зібрала свої нові речі, їжу та пішла, сказавши, що все це було помилкою.\nАле минуло кілька місяців і вітряний Дружочок пішла до нової пасії – революціонера та поета Володимира Нарбута. Пара поїхала жити до Москви, а згодом теж розійшлась. Виною тому став Олеша, бідний одеський поет, який приїхав до Москви за своїм Дружочком, а також важка вдача Нарбута.\nЩастя тривало недовго, одного вечора до вікон закоханої пари прийшов Нарбут і через Катаєва просив передати Олеші та Суок, що покінчить із життям, якщо дівчина не повернеться до нього. Хоч як любив Юрій Карлович Симу, загрозам покинутого поета він повірив і відмовився вже назавжди від свого мінливого щастя.\nМинув ще рік і Олеша одружився із середньою із сестер – Олею. Це їй він присвятив твір “Три товстуни”. Багато хто, однак у Суок бачили саме Сіму. Казкова лялька була у двох подобами – добра, хоробра на арені цирку і бездушна холодна у втіленні ляльки.\nСерафима Суок була дивовижною жінкою: на неї ніхто не ображався, а ні віддані друзі, а ні кинуті чоловіки – її розуміли і завжди вибачали. Дружиною Нарбута вона була до 1936 року, коли його заарештували. Подальшою долею чоловіка Суок не цікавилася, а потім знову вийшла заміж.\nНовим обранцем Дружочка став Микола Харджієв, письменник, завдяки шлюбу з яким Сіма змогла залишити країну у 1941 році.\nВ 1956 Суок уклала новий шлюб – з класиком Віктором Шкловським, який заради своєї смішної стенографістки пішов з сім’ї.\nЮрій Олеша, здобувши визнання читачів ще в молодості, з віком зовсім перестав писати. Своє ставлення до Дружочка він проніс через все життя. Періодично з’являвся в будинку Шкловських, про щось розмовляв із Серафимою та йшов, проведений заплаканою жінкою та з великою купюрою грошей у руці.\nЛітератор ніколи не сказав поганого слова про Суок, свою любов до неї він назвав найкращим, що було в його житті і ніколи не змінював своєї думки про неї.\nпрототип ляльки з "Трьох товстунів"\nPrevious articleОдеський психотерапевт про іспанську підтримку українців та психічний стан одеситів\nNext articleОдеситам на замітку: як себе убезпечити у разі аварії на нафтобазах чи газопроводах


Чи можна поєднати відкриту систему каміна з традиційною системою опалення?\n> Статті > Відкрита і закрита система водяного каміна – в чому різниця? Відкрита і закрита система водяного каміна – в чому різниця? Четвер, 24 вересня 2015, 15:13\tЧи можна поєднати відкриту систему каміна з традиційною системою опалення? Особливості закритої системи каміна та багато іншого читайте в статті…\nЦе безтискова система (абр. СВТ), тобто в її контурі використовується бак відкритого типу на 18л. Він служить, як засіб безпеки при перегріві води в каміні. Бак розташовується над самим каміном на висоті від 1,5 до 10 метрів. В ньому є поплавок, котрий контролює подачу холодної води.\nЧи можна відкриту систему каміна поєднати з традиційною тисковою (закритою) системою опалення?\nЦе коли водяний камін під’єднаний безпосередньо в систему опалення (абр. СЗТ) , без теплообмінника і бачка відкритого типу. Для такої системи каміна вимагається безперебійне електроживлення і холодне водопостачання. Водяний камін в такій системі буде вже під тиском, тому для закритої системи його виготовляють з товстішого металу. В закритій системі каміна, звичайно, використовуються такі засоби безпеки як термозахист, запобіжний клапан. Проте вони не розраховані на часті аварійні ситуації.\nВідкрита система каміна\nНезначне зниження температури на виході\nЗакрита система каміна\nПростіша в підключенні\nПереглянути всі моделі водяних камінів можна ТУТ


БІЗНІ КУХНІ НАДАЮТЬ ДОМУ ЯРВІШЕ - М.В\nСІНІ КУХНІ НАДАЮТЬ КОЛЬОРІВ ВАШОМУ ДОМІКУ\nСиній дарує кожному свіжість, прохолоду та енергію. Додавання синього кольору на вашу кухню буде чудовою ідеєю для цього приготування. Сині акценти в барних стільцях, стінах або кухонних шафах – спосіб створити цікавий контраст у просторі. Давайте досліджуємо колекцію будинків разом із MOIVAONHTOI блакитна кухня Лам нижче.\nЧирково-зелене оздоблення в поєднанні з кольорами натурального дерева створює чіткий контраст. Чисто-блакитні стіни дуже прості в якості фону, щоб підкреслити кухонні шафи. Ніжки табуретів також покриті блакитним покриттям для бездоганної обробки.\nКухня облаштована великою кількістю солідної техніки з глянцевими синіми кухонними шафами. У цьому просторі кольори розділяються, утворюючи незалежні кольорові блоки. Це також цікаве розташування для розрізнення просторів з різними функціями.\nКухонний острів і книжкова полиця, здається, не мають жодного відношення один до одного. Але ідея їх поєднання напрочуд ефективна. У цьому кухонному просторі в якості основного кольору використовується матовий синій. Цей колір допомагає створити відчуття, що книги будуть охайнішими.\nСині дверцята кухонних шаф також непогана ідея для кухні. Обідній стіл виготовлений з натуральної сосни, з'єднаної з острівним столом, покритим глянсовою чорною плиткою. Цікавим у цьому дизайні є те, що стільці та лампи еклектичні, коли вони не поєднуються.\nПоєднання червоного і темно-синього завжди робить кухню унікальною. один дизайн кухні традиція згідно з стиль кантрі Тепла французька біля вікна. Поверхня кухні виконана з дерева, що створює відчуття близькості та дружелюбності. Під годинником є кілька відкритих полиць, які додають привабливості.\nДивіться також: Керівництво по декоруванню у французькому стилі кантрі\nЗмінні кольори барних стільців додають інтересу просторій блакитній кухні.\nТемно-синій шафа підвішений до стіни, що робить його фокусом. У поєднанні з білим фоном шафа стає ще більш помітною.\nОстрів спроектований у багатокутній формі з безліччю кутових ліній. Ваза з різнокольоровими квітами допомагає додати енергії біло-блакитному простору.\nЯкщо вам просто подобається трохи синього, спробуйте додати світлодіодні лампи. Смужка блакитних вогнів під островом допоможе зробити простір більш блискучим.\nАбо, можливо, подумайте про те, щоб перенести океан на кухню з акваріумом з блакитними вогнями. Завдяки системі фільтрації та живлення акваріум потрібно тільки щомісяця чистити та заповнювати запасами. Однак ця конструкція вимагає хороших матеріалів і тонкої обробки.\nКухня часто є тим простором, якому власники будинків приділяють велику увагу в дизайні. Це також ідеальний простір для творчості та натхнення для приготування їжі. Якщо у вас є потреба у будівництві та дизайні житла, зверніться за консультацією до MOIVAONHATOI.


Струс головного мозку: лікування, симптоми та наслідки з урахуванням вікових чинників – | Діагностика\nСтрус головного мозку: лікування, симптоми та наслідки з урахуванням вікових чинників –\nГоловна › Діагностика › Струс головного мозку: лікування, симптоми та наслідки з урахуванням вікових чинників –\nСтупінь тяжкості травми\nПрояв захворювання з урахуванням вікових факторів\nДосить поширене явище – струс головного мозку. Дане захворювання – наслідок травми голови, в результаті якої порушується, на короткий проміжок часу, взаємодія клітин мозку – асинапсия (оборотні порушення свідомості).\nЗ точки зору неврологів і нейрохірургів даний діагноз можна поставити пацієнту тільки в тому випадку, якщо зміни в його стані не пов’язані із судинними змінами в головному мозку, а є лише наслідком травматичного впливу.\nДва типу травми можуть спровокувати струс головного мозку:\nНанесення безпосереднього удару по голові при різних травматичних ситуаціях;\nРізке позитивне або негативне прискорення всього організму або тільки голови під час травми.\nНавіть на тлі відносно невеликий, по силі пошкодження, травми можливі струсу.\nОсновні симптоми при струсі головного мозку яскраво виражені і проявляються:\nУ головних болях, що виникають у момент травми, безпосередньо, і що зберігаються на тривалий час;\nУ прояві вегетативних розладів – запаморочення і блювоти, зміни величини зіниць;\nУ втраті свідомості (на різний проміжок часу);\nУ судомах (при важких випадках);\nВ проявах дезорієнтації і сплутаності свідомості;\nЗагальмованості, або прояву гіперактивності;\nНепереносимість яскравого світла і гучного звуку;\nУ прояві ретроградної амнезії (неможливість згадати передували травмі події);\nУ нестабільних показниках шкірних проявів (блідість, почервоніння);\nВ порушення гемодинаміки (артеріального тиску);\nСпостерігаються – погане самопочуття і загальна слабкість.\nСимптоми при струсі головного мозку проявляються по-різному, визначаються досить умовно, залежно від ступеня тяжкості та характеру травми, що викликала згодом амнезію.\nПерша ступінь – легка: виражена втратою свідомості без порушень пам’яті. Зазначається лише сплутаність свідомості. Оцінюється, як задовільний стан.\nДруга ступінь – середня: порушення пам’яті без втрати свідомості – середньотяжкий стан.\nТретя ступінь – важка: найбільш важка форма з втратою свідомості та ознаками втрати пам’яті. Загроза розвитку коми – необхідний постійний контроль основних показників життєвих функцій. Лікування при струсі головного мозку третього ступеня полягає в цілодобовому спостереженні і догляді за хворим.\nСтан потерпілих, як правило, поліпшується за один-два тижні. Залишаються астенічні явища (нервово-психічна слабкість, хронічна втома і хворобливий стан).Але симптоматика може триматися і довше в результаті різних причин:\nВ результаті психогенної реакції на травму, при загостренні дотравматической соматичної (розлад травлення, алкоголізм) або церебральної (пухлини і судинна патологія головного мозку) патології;\nЯкщо в двотижневий період пацієнт пішов на поправку, можна припустити, що порушені зв’язки і суглоби, що зв’язують череп і хребет, або служить причиною – внутрішньочерепний тиск.\nСимптоматика багато в чому залежить від вікового фактору.\nДіти раннього віку і зовсім маленькі часто переносять струс без порушення і втрати свідомості. Симптоми виражені лише проявами вегето-судинних і соматичних ознак:\nУ момент травми – блідість особи;\nЗригування при годуванні і блювання;\nЗанепокоєння і розлади сну;\nДиспепсія – важкість у шлунку, печія, діарея, нудота і блювання.\nЗа два, три дні, симптоматика проходить.\nУ дітей дошкільного віку симптоми при струсі мозку виражені:\nЗниженням корнеальных рефлексів (змикання очної щілини);\nГіпотонією (знижений тиск);\nПорушенням сухожильних рефлексів (порушення ходи тощо);\nЛабільністю пульсу (швидкість циклів порушення м’язових і нервових тканинах);\nОболонкових симптомами (зниження порогу чутливості до болю) – бувають рідко і виражені, в основному незначно.\nОсобливе лікування при струсі головного мозку, з такою симптоматикою не потрібно. Необхідний спокій і постільний режим від 3 до 7 днів.\nУ людей похилого віку і у людей похилого віку втрата свідомості спостерігається набагато рідше, ніж у людей середнього і молодого віку. Але у них спостерігається:\nВиражена дезорієнтація у часі і місці, в основному у людей з супутніми захворюваннями – атеросклерозу і гіпертонії;\nРозлад свідомості або хворобливий психічний стан проявляється частіше, ніж у людей молодого віку;\nІнтенсивні, пульсуючі головні болі з локалізацією в потиличній частині голови, в основному, у власників гіпертонічної хвороби;\nЧіткі прояви осередкових симптомів, пов’язаних із загостренням перенесених захворювань – порушення мозкового кровообігу або мікроінсульту;\nЗагострення соматичної, кардіоваскулярної та цереброваскулярної патології;\nПереходу компенсованого цукрового діабету в декомпенстрованную форму.\nЦі прояви – наслідки струсу головного мозку.\nБагато молоді люди і діти, не схильні до дотримання рекомендованого поведінки та режиму лікування, схильні до різних неприємних, і зовсім несподіваних наслідків.\nНаслідки струсу головного мозку проявляються у вигляді:\nМножинними неврологічними захворюваннями;\nКогнітивними, емоційними і поведінковими порушеннями;\nУ тих, хто дружить з алкоголем, можливо розвиток епілепсії і недоумства.\nНе варто випробовувати долю, цінуйте своє здоров’я.\n← Гостра ниркова недостатність: причини, симптоми і лікування Розтягнення м’язів руки: чим лікувати і видимі симптоми – →


Верховна Рада 30 березня ухвалила закони для боротьби з коронавірусом і його економічними наслідками. Відповідно до умов карантину, усі депутати в сесійній залі були у захисних масках, рукавичках, а деякі навіть у окулярах.\nВперше в історії Рада провела три позачергових засідання, адже на порядку денному було чимало критично важливих питань – від кадрових призначень до законів, необхідних для отримання кредиту МВФ. Більше про важливі рішення дізнались наші експерти.\nПільги для бізнесу і соціальний захист громадян\nНайперше депутати підтримали закон про соціальні та економічні гарантії на час карантину. Закон №3275 спрямований на захист підприємців та працівників, недопущення неконтрольованого зростання цін, забезпечення населення і медиків необхідними товарами.\nУмовно закон можна розділили на кілька блоків. Перший – це підтримка бізнесу. Так, до 30 червня продовжено мораторій на проведення неподаткових перевірок, а до 31 травня підприємці звільняються від штрафів та пені по ЄСВ. Водночас орендарі, які не можуть користуватися нерухомістю або іншим майном через карантин, звільняються від сплати орендної плати. Також закон передбачає збільшення лімітів для ФОПів, які користуються спрощеною системою оподаткування. Так, для підприємців першої групи максимальний обсяг доходів збільшено з 300 тис. до 1 млн грн, для другої групи – з 1,5 млн до 5 млн грн, для третьої – з 5 до 7 млн грн.\nДругий блок закону стосується соціального захисту населення. Відтепер карантин є підставою для отримання допомоги по безробіттю, яка призначатиметься з першого дня надання цього статусу. На період карантину соціальні виплати будуть продовжуватись автоматично. Крім того, закон передбачає звільнення від штрафів та пені за споживчими кредитами, взятими до 2017 року, а також забороняє банкам підвищувати відсоткові ставки.\nБагато положень закону передбачають додатковий захист працівників. Якщо з незалежних від нього причин працівник не може виконувати свою роботу – за ним зберігається середній заробіток. Ця норма, наприклад, стосується вчителів та вихователів у дитячих садочках.\n«Українське законодавство виявилося непідготовленим і для врегулювання роботи з дому. Тож внесли низку норм, які спростять підприємцям організацію дистанційної роботи та гнучкого графіку працівників. Щоб зменшити ризик звільнень або відпусток за власний рахунок, доручили Кабінету міністрів терміново підготувати кредитну програму для підприємств на підтримку зарплатних фондів, а також системну економічну програму виходу з кризи, щоб підтримати бізнес та пріоритетні галузі», – пояснює голова комітету з питань економічного розвитку Дмитро Наталуха.\nДопомога медикам і штрафи за спекуляції\nАнтикризовий закон передбачає низку заходів для медицини. Зокрема, профільні ліки та медзасоби, спрямовані на боротьбу з коронавірусом звільняються від ПДВ, а виробники дезінфекторів тимчасово звільняються від обов’язкової реєстрації продукції в МОЗ. Медики, які займаються боротьбою з коронавірусом, отримають значні доплати.\n«Зараз чи не найдужче підтримки держави потребують лікарі. Тому, ухваливши сьогодні відповідні закони, ми запровадили доплату медичним та іншим працівникам, які безпосередньо задіяні у роботах з ліквідації захворювання на коронавірусну хворобу. Вона складатиме 300% заробітної плати», – наголошує заступник голови фракції «Слуга народу» Євгенія Кравчук.\nОдна з проблем карантину – це різке підвищення цін на маски та продукти першої необхідності. Відповідно до закону, уряд отримав можливість контролювати ціни і карати штрафами за їхнє завищення. Найближчим часом Кабмін повинен розробити і затвердити перелік соціально значущих товарів, на які будуть встановлені граничні ціни: окремо для гуртової та роздрібної торгівлі. За необґрунтоване завищення цін громадянам доведеться платити штраф 1700 грн, а посадовим особам – 2550 грн.\nРазом із посиленням захисту населення Рада провела кілька важливих кадрових змін. Замість Іллі Ємця посаду міністра охорони здоров’я посів екс-глава Одеської ОДА Максим Степанов, а міністром фінансів замість Ігоря Уманського став Сергій Марченко. Саме їм тепер належить очолити боротьбу з епідемією коронавірусу в Україні.\nПередумови співпраці з МВФ\nТретє за день засідання Ради було присвячене законам, необхідним для отримання Україною допомоги від міжнародних партнерів. Йдеться про закон про неповернення збанкрутілих банків, який є однією з найважливіших умов МВФ, і відкриття ринку землі. На початку засідання до депутатів звернувся Президент Володимир Зеленський.\n«Для нас дуже важлива підтримка економіки України. Дуже важливо, щоб відбулось підписання меморандуму з МВФ, і ви прекрасно знаєте, що дві головні умови – це закон про землю та банківський закон. Ви прекрасно знаєте суми, які ми можемо отримати через меморандум з МВФ. Сьогодні важливо підтримати нашу економіку. Це кров для нашої економіки», – наголосив глава держави.\nУ підсумку закон про банківське регулювання ухвалили у першому читанні 267 голосами «за». Він передбачає невідворотність процесу виведення банків з ринку, оскільки відповідне рішення Національного банку не можна буде скасувати або призупинити за рішенням суду.\nУже в ніч на 31 березня відбулось вирішальне голосування за земельну реформу. Депутати остаточно ухвалили відкриття ринку землі з 1 липня 2021 року. Через понад 4 тисячі правок на друге читання цього законопроекту депутатам знадобилося майже два місяці.\nЕксперти кажуть, що завдяки ухваленим законам Україна може отримати від Міжнародного валютного фонду збільшене фінансування до 10 млрд доларів, яке буде включати 5,5 млрд по трирічній програмі та 4,5 млрд допомоги для подолання коронавірусу.\nПопри карантин для усієї країни, українські депутати провели у сесійній залі майже десять годин, закінчивши останнє засідання після опівночі. Підсумком цієї екстремальної роботи стало не тільки посилення соціального захисту українців, а й рішення, які дозволять стабілізувати економіку.\nСкандальний депутат прокоментував побиття жінки-правоохоронця (відео)


ООН побачила порушення прав адвокатів в Україні | ZMINA\nООН побачила порушення прав адвокатів в Україні\nУправління Верховного комісара ООН з прав людини побачило порушення прав адвокатів в Україні та рекомендує правоохоронним органам вжити заходів для їхнього захисту.\nПро це, посилаючись на доповідь про ситуацію в Україні з 16 листопада 2018 року до 15 лютого 2019 року Управління Верховного комісара ООН з прав людини, повідомляє видання “Закон і Бізнес”.\nВ ООН задокументували випадки втручання членів крайніх правих груп у кримінальні провадження у справах, пов’язаних із конфліктом, та резонансних кримінальних справах. Експерти, зокрема, фіксували спроби залякування суддів, обвинувачених та їхніх адвокатів; усього таких випадків налічили три. У всіх цих випадках порушниками виступали члени крайніх правих груп.\nВ одному з випадків сталося побиття обвинуваченого у справі, пов’язаній з конфліктом, поряд із залою суду, водночас правоохоронні органи не втрутилися в ситуацію. В іншому ультраправі підпалили автомобіль Валентина Рибіна – адвоката, який захищає осіб, затриманих у зв’язку з конфліктом.\nУ доповіді також згадується адвокат Еміль Кубердінов. Його засудили до адміністративного арешту строком на п’ять діб за поширення екстремістських символів через соціальну мережу в окупованому Криму. Переслідування Кубердінова пов’язують з його адвокатською діяльністю та з діяльністю незареєстрованого громадського об’єднання “Кримська солідарність”, яке працює над правовим захистом в окупованому Криму.\nУправління Верховного комісара з прав людини рекомендує Генеральній прокуратурі та правоохоронним органам вжити заходів для припинення будь-яких актів втручання у діяльність юристів, нападів на адвокатів і спроб чинення тиску на суддів, а також для притягнення до відповідальності за ці дії, засудити всі акти насильства і невідкладно, неупереджено та ефективно розслідувати всі жорстокі напади на співробітників засобів масової інформації, громадянських і політичних активістів, правозахисників, політичні партії та адвокатів. Водночас під час початкової кваліфікації правопорушень і розслідування цих нападів повинні враховуватися мотиви правопорушників та інші обтяжувальні обставини.\nТеги: адвокат, Еміль Курбедінов, судді


16.07.2019 20:40 - М-Студіо – новини Закарпаття\nПрограма “ЧАС” – підсумковий випуск новин Закарпаття за день на телеканалі “М-Студіо”. У випуску за 16 липня:\nВідгуляли на славу. В Іршаві відбувся святковий концерт за участі відомих зірок української естради. Так святкували день Петра і Павла.\nВже за кілька днів – вибори до Верховної Ради України. Формувати вже новий склад народних депутатів будемо за партійними списками та кандидатами-мажоритарниками.\nМіністр закордонних справ Угорщини Петер Сіярто заявив: Угорщина тоді розблокує рух України до НАТО, коли вдасться знайти порозуміння у спірних, на думку угорців, питаннях з Україною.\nВиборча кампанія підходить до завершення. В окружних виборчих комісій залишились лічені дні, аби завершити всі необхідні процедури.\nВ Ужгороді на площі Кирила і Мефодія нетверезий хлопець із Великоберезнянського району вбив жінку. Злочина стався ввечері 15 липня, повідомляє відділ комунікації поліції Закарпаття.


FlaK 88mm | Вікі R.U.S.E. | FANDOM powered by Wikia\nНімеччина, Техніка, Артилерія, Німецька техніка\nнімецька зенітна гармата 1928—1945 років. Використовувалася проти авіації та танків.\nУ грі 1939+\nУ грі на марші 24км/год\nДоступна на протязі всієї гри за Німеччину\nВартість 40 долларів\nБойове хрещення Редагувати\nСтвол гармати складався з кожуха, вільної труби і казенника. Напівавтоматичний затвор клинового типу забезпечував екстракцію стріляної гільзи і зведення бойової пружини за рахунок енергії віддачі, мав скорострільність в 15-20 пострілів за хвилину. Віддачу ствола лімітував обмежувач. Для повернення гармати в початкове положення використовувалися накатники. Під стволом гармати в двох циліндрах змонтовані пружинні компенсатори, що полегшували вертикальну наводку гармати. Основою лафету служила хрестовина, у якої бічні станини при переході в похідне положення піднімалися вгору, а поздовжня балка грала роль воза.\nНеобхідні для стрільби по повітряних цілях значення кута піднесення, повороту й установки детонатора визначалися приладом управління вогнем і передавалися до гармати на ламповий передавальний прилад через 108-жильний кабель. Цю ж інформацію можна було передати навіднику телефоном\nВиробництво та втрати Флак-88 у Третьому Рейху Редагувати\nУ грі 88мм Flak в основному використовується проти танків й авіації, в поєднанні з Haubitze 75мм або Haubitze 150 мм , щоб забезпечити захист для піхоти. Деякі з цих дорогих, але ефективних гармат забезпечать достатній захист, в той час як гравець може зосередитися на військовому будівництві.\nТактика застосування у грі Редагувати\nБатарея 2-4 88х разом із FlaK 20mm забезпечують міцну ППО, хоча і не мобільну .\nВинищувачі також повинні бути використані для захисту їх від будь-яких загроз повітря, оскільки зенітні гармати самі по собі погано захищені.\nПам'ятайте, що ці юніти не можуть вести вогонь з лісових масивів чи крізь такі масиви.\nДобре використовувати прот ранніх літаків, таких як Shindens; Один влучний постріл відразу викликає пожежу, і він буде повертатися на свій найближчий аеродром; ще один постріл знищить літак.\nПри ціні $ 40 FlaK 88 є найдорожчим знаряддям. Зате один або два Флаки-88 забезпечать Вам достатньо прикриття з повітря на певний час.\nЯкщо ви плануєте тільки захист від літаків, чотири Flak 20мм гармати може бути достатньо, щоб захистити територію. Крім того, тільки вид трасуючого вогню з чотирьох Flak 20мм гармат, що перескреслює вогнем небо, достатньо, щоб прогнати групи ворожих літаків геть (у випадку, якщо ворог не вдається до фанатизму).\nЗенітна артилерія буксирується в причепі при переміщенні, і повинні бути розгорнуті з похідного положення для стрільби, що займає багато часу і висказує супротивникові Ваші наміри, тому ця зенітка найкраще використовується в умовах жорсткої оборони.\n↑ Приклад знаходимо в іншій грі, Call of Duty, у місії Захоплення дамби. Тут зверху на дамбі ГЕС розгорнуті 7 FlaK 20мм, а знизу по течії річки дві FlaK 88 і одна FlaK 20.\nОтримано з http://uk.ruse.wikia.com/wiki/FlaK_88mm?oldid=873


Рада не підтримала обмеження використання медійної продукції Росії | Новинарня\nHome / Україна / Політика / Рада не підтримала обмеження використання медійної продукції Росії\nРада не підтримала обмеження використання медійної продукції Росії\nВерховна Рада не підтримала законопроект №4303 стосовно обмеження використання медійної продукції держави-агресора. За прийняття закону в першому читанні проголосували 174 депутати.\nЗаконопроектом пропонується встановити обмеження щодо здійснення гастрольних заходів гастролерів, пов’язаних з державою-агресором, якщо гастролер до початку відповідного гастрольного заходу не надав організаторам гастрольного заходу письмову заяву про засудження окупації території України, за винятком передбачених законопроектом випадків.\nКрім того передбачається, що для проведення гастрольного заходу гастролерів, пов’язаних з державою-агресором, необхідним є отримання свідоцтва про проведення гастрольного заходу.\nТакож пропонувалося встановити особливості участі в театральних постановках осіб, пов’язаних з державою-агресором, зокрема передбачити, що творчий працівник, член художнього, артистичного персоналу театру, який є громадянином держави-агресора, може приймати участь у виставах, театральних постановках, на території України, виключно після підписання ним заяви про засудження окупації території України державою-агресором.\nЗаконопроект також передбачав встановлення додаткові умови щодо видачі прокатних посвідчень на фільми за участі фізичних осіб – резидентів держави – агресора, а саме надання такими особами заяви про засудження окупації території України державою – агресором.\nПроектом забороняється трансляція телерадіоорганізаціями музичних творів, вперше оприлюднених після 1 січня 2014 року за участю осіб, включених до Переліку осіб, які створюють загрозу національній безпеці, та/або принаймні один з авторів (співавторів) або виконавців (співвиконавців) яких є громадянином держави-агресора за умови, що відсутні достовірні дані, що цей автор (співавтор) або виконавець (співвиконавець) публічно висловлювався про засудження окупації території України державою-агресором.\nТакож передбачалось встановлення додаткові умови ретрансляції на території України програм телерадіоорганізацій, які підпадають під юрисдикцію держави-агресора.\nУ ході обговорення проекту сталася сварка між депутатами Сергієм Лещенком і Оьгою Черваковою з одного боку та головою профільного комітету Миколою Княжицьким – з іншого. Також Княжицький звинуватив у проросійській позиції першого віце-спікера Ірину Геращенко, яка заявила: “Ми повинні не заборонами, а через інші механізми підтримувати патріотизм. Забороняють тільки деспотичні держави. А Україна – демократична держава”.\nОдин із прихильників проекту 4303, помічник народного депутата Ганни Гопко Тарас Шамайда написав у “Фейсбуці”:\n“Верховна Рада щойно провалила законопроект, який обмежував безконтрольні гастролі артистів-рашитів в Україні і демонстрації фільмів за їх участі в кінопрокаті й на телебаченні. Ключову роль у провалі відіграли виступи трьох депутатів від БПП – Ольги Червакової, Ірини Геращенко, Сергія Лещенка. Вдаючись до агресивної демагогії, всі троє виступили, по суті, лобістами артистів-рашистів. У підсумку саме нестача голосів БПП відіграла ключову роль у провалі проекту. Мовчки допомагала валити проект і “Батьківщина”, де тандем Абдулін-Кондратюк засвітився ще під час епопеї з квотним законом (маються на увазі квоти на українські пісні в радіоефірі – “Н”).\nНаголошую, що проект розглядався в першому читанні, і кожен депутат міг потім подати поправки, якщо йому не подобалися конкретні норми. І комітет, і автори визнавали, що проект потребує поправок, але є вкрай важливим. Проте згадані лобісти російських гастролерів виступали не проти якихось нюансів проекту, а проти самої його суті. За кілька годин усі зможуть прочитати стенограму на сайті ВР і оцінити рівень аргументації.\nА поки що результати поіменного голосування, які чітко показують, хто персонально не дає захистити український культурно-інформаційний простір.\nЯ думаю, що представники різних фракцій мають наново внести доопрацьований варіант цього проекту і домогтися його прийняття, подалавши проросійське лобі. Так, як це було у випадку з квотами на українські пісні на радіо, тим більше, шо обличчя захисників російських інтересів, як бачимо, практично ті самі, що й у випадку з квотами”.\nУ свою чергу Сергій Лещенко заявив:\n“Партія “Народний фронт” придумала, як пошити всіх у дурні та повернутися як зомбі з політичного кладовища. Тепер вони “захисники інформаційного простору від країни-агресора”. Спочатку руйнують економіку України корупцією, послаблюють обороноздатність, беруть хабарі від країни-агресора, а потім з нею рішучо борються. Телевізійний рейдер Княжицький придумав геніальну комбінацію, яка дозволить ще і копійку заробити. Відчувається школа кума-агента ФСБ Сівковича”.\nЯк пробивали закон про укр-квоти для радіо і коли кожна третя пісня в ефірі буде українська\nВ Україні змінилися правила отримання водійських прав, а також акредитації автошкіл. Постанова Кабінету Міністрів України від 3 квітня 2019 р. № 320 “Про внесення змін до деяких постанов Кабінету...


44146444, ТОВ "ОДЕСА МАРКЕТ" - реєстраційні дані та контакти\nПошуковик клієнтів>Каталог компаній>44146444\nТОВ "ОДЕСА МАРКЕТ"\nТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОДЕСА МАРКЕТ"\nЧебан Микола Валерійович - керівник\nТроїцьке (Троїцька сільська рада) 114 Організації за цією адресою\n67641 73 Організації за цією адресою\nУкраїна, 67641, Одеська обл., Біляївський р-н, село Троїцьке, вул.Маркса Карла, будинок\nМаринеско Світлана Миколаївна\nЧебан Валерій Миколайович\nРозмір частки:375.00 грн\nЧебан Микола Валерійович\nРозмір частки:125.00 грн\nЧебан Микола Валерійович, розмір частки - 125,00 грн.\nЧебан Валерій Миколайович, розмір частки - 375,00 грн.\nМаринеско Світлана Миколаївна, розмір частки - 500,00 грн.\nЧебан Микола Валерійович, Україна, розмір внеску до статутного фонду - 125,00 грн.\nЧебан Валерій Миколайович, Україна, розмір внеску до статутного фонду - 375,00 грн.\nМаринеско Світлана Миколаївна, Україна, розмір внеску до статутного фонду - 500,00 грн.\nДані про "ТОВ "ОДЕСА МАРКЕТ""\nНа цій сторінці представлено всю зібрану інформацію про компанію "ТОВ "ОДЕСА МАРКЕТ"", яка була занесена в Українські відкриті державні бази даних. Зібрана інформація допоможе вам зробити вичерпний аналіз контрагента та розпізнати його для подальшої співпраці або інвестування коштів і часу.\nЯку загальну інформація можна знайти про 44146444 "ТОВ "ОДЕСА МАРКЕТ"" на Лід Сканері?\nПовна або скорочена назва: "ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОДЕСА МАРКЕТ"".\nКод ЄДРПОУ: 44146444.\nОтримавши вичерпну інформацію про контрагента "ТОВ "ОДЕСА МАРКЕТ"", ви отримаєте можливість більш широко ознайомитися з компанією, її майном, боргами та її історичними змінами.\nВ пошуковику клієнтів "Lead Scanner" ви можете знайти інформацію про компанію 44146444\nДані про юридичну особу "ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОДЕСА МАРКЕТ"" виявляються, шляхом обробки відкритих даних, які зберігаються в державних реєстрах.


Alpen Love: церемонія для двох в Альпах | MYevent\nAlpen Love: церемонія для двох в Альпах\nСьогодні хочемо попрощатися із зимою такою ніжною і романтичною весіллям Артема і Марини в Альпах. Від їх морозних і снігових фотографій просто захоплює дух!\nГостей: без гостей\nАртем зробив мені пропозицію, коли ми були в Новій Зеландії. Ми піднялися на вертольоті на вершину гори Кука, висадилися на льодовику Тасмана, і мені здавалося, що це звичайна екскурсія. Ми бігали по льодовику, провалюючись по коліно у пухкий сніг, Артем мене фотографував, і я не могла повірити, що все, що оточує нас, — не декорації до якогось фільму, а справжнісіньке!\nІ тут Артем дістає з кишені ту саму коробочку і запитує: «Вийдеш за мене, комашка?» Так, ось так «романтично» він мене називає, коли хоче показати, що я маленька і беззахисна. Далі все трохи в тумані. Пам’ятаю, що тряслися руки і я плакала. Але, звичайно ж, погодилася. І, звичайно, гори назавжди залишаться в наших серцях, тому ідея провести церемонію в Альпах здалася нам ідеальною.\nОрганізація і концепція весілля\nОрганізацію весілля в Альпах ми виграли в рамках самого великомасштабного весільного фестивалю WFEST, який щорічно проходить у Москві. В лютому я просто виставила свою роботу на конкурсі в Инстаграме і, до свого здивування, виграла! Це було дуже приємно, адже головним спонсором призу була успішна європейська компанія з організації весіль Honey Wedding.\nТак як цю церемонію ми хотіли влаштувати без гостей, тільки для себе, то вирішили повністю покластися на підрядників і практично не брали участь у підготовці. В результаті ми отримали неймовірно гарне весілля, яка стала для нас маленькою зимовою казкою.\nДекоратори запропонували зупинитися на холодній колірній гамі. Ми віддали перевагу світло-бузкового, порошно-рожевому і дымчатому сірого відтінків. Також в оформленні використовувалися деталі з мармуру, скло та дзеркала. Декор вийшов неймовірно вишуканим. Особливо приємно було виявити, що ми потрапили в тренд 2018 року, вибравши сукню бузкового відтінку.\nОдне з найважливіших рішень, яке ми прийняли, — це розділити на різні дні ЗАГС і саму весільну церемонію. Завдяки цьому весілля можна організувати де завгодно і не витрачати час і нерви на офіційну розпис і роз’їзди по місту. І, звичайно, організацію весілля краще довірити професіоналам, особливо якщо ви плануєте весілля за кордоном, як було у нас. Повірте, в цей день у вас не буде ні часу, ні бажання вирішувати якісь організаційні питання. Та й навіщо вам це?\nНаш день розпочався зовсім не так, як ми передбачали. Ми повинні були прилетіти в Мюнхен за день до самої церемонії, але із-за сильних снігопадів в Москві наш рейс затримали більш ніж на 12 годин. У підсумку на майданчик ми приїхали тільки до 12 години дня, сонні і втомлені, але це не завадило нам провести ідеальну весілля!\nЗавдяки згуртованій команді, їх підтримки та позитиву ми зовсім не відчували втоми в той день. Провели церемонію, як планували, трохи познімали в приголомшливої краси околицях, а ввечері повечеряли разом з нашою командою. Частина зйомок все-таки довелося перенести на наступний день, але це тільки подарувало нам ще більше яскравих емоцій.\nВсім парам хочемо сказати: просто насолоджуйтеся цим днем, кожною його миттю. Тому що весь цей свято любові — він ваш, кожну секунду. Зробіть цей день таким, яким хочете його бачити саме ви!\nФотограф: Марія Кузьміна\nДекор і флористика: @weds4u\nОрганізатор: Honey Wedding\nВідео: Дмитро Артамонов (Happy Films)\nСтиліст: Тетяна Ашакова\nДизайнери суконь: @bohemian_bride\nКоробочки для кілець: @lovelyringbox\nМетелик нареченого: @demitrius_rozhdestvensky\nПлаття для ранку нареченої: @annivol\nШоколадні слова: @chocolama.ru\nНоркова шуба: @hatslove\nМісце зйомки: Москва\nЗапись опубликована в Wedding. Закладка ссылка.\n← 8 біт: весілля в стилі піксель-арт»\nLove-story за мотивами фільму «Вічне сяйво чистого розуму» →


РБЖ-Азимут | at010 Восьмеро зі світлини\nКоличество символов: 36240\nat010 Восьмеро зі світлини\nУ звичайній одеській квартирі красуня брюнетка дивилися на групове фото. Люди на ньому могли б зійти за родичів, якби не вражаюче національне розмаїття. Ніщо в них не видавало, що це чудовиська у людській подобі, які за одну ніч вбили всю її родину.\n– Я люблю тебе маленька, – проспівала мама, пригортаючи її до себе і ніжно цілуючи в потилицю. Сонячне світло проникало всередину крізь відчинені двері і в ньому танцювали крихітні пилинки. Дівчинка засміялася і простягнула руки, намагаючись їх впіймати. Проміння ніжно пестило її крихітні пальчики.\nМама була неговіркою, але завжди знала, що й коли варто сказати. Добра й любляча, вона утримувала родину разом, допомагаючи в скрутну хвилину і підтримуючи в радісну. А ще дуже смачно готувала.\nПогляд брюнетки спинився на найстаршому на світлині. Довготелесий дідуган у ношеному, ще радянському кітелі, схожий на підстаркуватого пияка або місцевого божевільного. З таким не захочеться сісти поряд, але лиха від нього теж не чекатимеш.\nВін наближався, торкаючись стіни і жахаючи їх скреготом металевих кігтів. Мама стояла над мертвими тілами, закриваючи собою доньок. Легкий змах руки – і вона впала, марно затискаючи пошматоване горло.\nВідігнавши спогади, брюнетка обернулася. Старий сидів, прив’язаний до крісла, в брудній майці та спортивних штанях і, звісна річ, без своєї страхітливої зброї. Кітель звисав зі спинки, як мовчазне нагадування про ту бійню. Сльози струмками стікали по його зморшкуватим впалим щокам.\n– Я розповів тобі як знайти решту, – жалісно скривившись, нагадав він. – І все, що про них знав також. Ти справді мене не вбиватимеш?\n– Я й не збиралася цього робити, – чесно відповіла брюнетка, виходячи на кухню. Старий розгубився і навіть трохи осмілів:\n– Гей, ти куди?\nОзирнувшись, вона побачила окремо від решти ножів великий тесак для м’яса. «Те, що треба», – подумала красуня, повертаючись у вітальню. Побачивши її, полонений збліднув і заволав від жаху.\n– Я лише потурбуюся, щоб ти засвоїв цей урок, – промовила вона, замахуючись тесаком.\nЗатягнувши джгут на передпліччі непритомного старого, брюнетка викликала «швидку» і покинула квартиру. Його відрубана по лікоть правиця зосталася на підлозі.\nЛьвів зустрів її давньою архітектурою, сучасною рекламою і горами сміття. А ще легендами про відьом, привидів та чортів, які так і не підтвердилися. Місто кави й туристів очікувано виявилося гостинним, надавши їй все необхідне. А далі настала черга її жіночих чар.\nВони з сестрою вийшли на пагорб і навперейми побігли вниз схилом. До підніжжя обидві дівчини вже скотилися і довго лежали, обійнявшись та відновлюючи дихання. Сонячне проміння пробивалося крізь крони дерев і світило їм у вічі, змушуючи мружитися.\n– Чула до тебе після Пасхи свататися приїдуть, – подражнила її сестра, перебираючи розкуйовджене волосся. – Хочеться заміж?\n– Ні, – чесно відповіла вона, стрімко сідаючи. – А от до парубка в ліжко вельми охота.\nВона з сестрою вдалися схожими, мов дві краплі води, хоча сестра й була на два роки молодшою. Разом тікали, разом бешкетували, разом отримували на горіхи. Мама постійно нагадувала, що їй, як старшій, варто поводитися відповідальніше, але вона ніколи не прислухалася до цих порад. Можливо, все ж варто було.\nЮнак зі снайперською гвинтівкою єдиний на світлині, кого вона не бачила в ту ніч. Стрільцям не потрібно наближатися, щоб вбити. Коротун, каштанове волосся, блакитні очі, дурнувата, але приязна посмішка. На фото він здається найщасливішим. Цікаво, чи робить це його найгіршим?\n– Тікаймо! – вигукнула сестра і наступної миті куля влучила їй у голову. Кров бризнула на обличчя єдиної вцілілої.\nУ пізніх сутінках він чекав за столиком зовні, ліниво потягуючи пиво. Побачивши довгоногу красуню у короткій чорній сукні, що цокотіла підборами по асфальту, юнак вражено присвиснув. Досвід навчив його, що фото на сайтах знайомств зазвичай чужі або, принаймні, добряче підправлені фотошопом. Але це зовсім інший випадок. Цього разу реальність значно перевершила очікування.\nПриголомшений, він безцеремонно розглядав її, забувши окрикнути. Але зваблива брюнетка теж помітила його і, махнувши рукою, підійшла до столика.\n– Вітаю. Богдан, так? – вона підставила щоку для поцілунку, але куций юнак забарився, тож обійшлися простим рукостисканням. – Приємно побачитися в реалі.\n– Мені також. Дуже, – запевнив її парубок і вражено спитав: – Але як ти мене впізнала?\n– Ти ж описав, що вдягнеш, – нагадала вона, голосно засміявшись. І, спокусливо надувши винно-червоні вуста, додала хрипким шепотом:\n– До того ж, тебе важко не помітити.\nБогдан тільки похитав головою: чорна футболка й камуфляжні штани не здавалися йому чимось примітним. Але зараз ерекція заважала думати, тож, затинаючись, юнак намагався підтримати розмову.\n– А ти… кави хочеш? – поцікавився він. Усміхнувшись, красуня похитала головою.\n– Я буду те, що й ти, – вона вказала на кухоль. – Обожнюю пиво.\n– Це означає, що в нас є дещо спільне, – задоволено посміхнувся Богдан, підзиваючи офіціанта. Інтуїція підказувала, що якщо жінка розпочинає побачення зі спиртного, то воно має вдатися.\nБрюнетка посміхнулася у відповідь. Він не бачив її очей, лише власне відображення у червоних скельцях сонцезахисних окулярів.\nКоли принесли пиво, красуня ледь пригубила і раптом запропонувала:\n– Слухай, ми обидва дорослі люди і знаємо чого хочемо. Пропоную продовжити знайомство у ліжку. Ти ж не проти?\nПінка на її губах так і манила вп’ястися в них поцілунком.\n– Я тільки за, – пробурмотів юнак, кидаючи на стіл кілька зіжмаканих купюр. – До тебе чи до мене?\nБрюнетка зробила вигляд, що замислилася.\n– До мене, – рішуче заявила вона. – Моя квартира тут неподалік, на Гречаній.\nДоки вони дісталися її житла, Богдан не відмовляв собі в насолоді лапати найбільш звабливі місця своєї супутниці. На жаль, довелося утриматися від поцілунках: завдяки підборам голова коротуна ледь діставала до її солідних грудей, які він завзято м’яв. Відштовхнувши його, аби відчинити двері, красуня спокусливо посміхнулася і потягнула парубка за собою.\nКвартира виявилася зануреною в темряву. Навіть штори були запнені, щоб не пропускати світло з вулиці. Провівши хлопця у спальню і всадивши на ліжко, брюнетка прошепотіла йому на вухо:\n– Не вмикай світло. Я швидко.\nВона випурхнула з кімнати. Юнак хмикнув, стягнув футболку і жбурнув її на підлогу. Раптом щось впало йому прямо в руки. По дотику Богдан збагнув, що це знята сукня.\nЙого очі трохи звикли до темряви і він побачив, що красуня стоїть у дверях у мереживній червоній білизні з оборками, яку вдягають виключно для зваблення. Облизнувшись, він відкинувся на подушки і покликав її:\nСпокусливо погойдуючи стегнами, брюнетка наблизилася і опустилася навколішки. Її руки торкнулася його паху, змусивши хлопчину застогнати від задоволення.\n– Який твердий! – відзначила вона, похапцем розстібаючи йому ширінку. Дівчина так поспішала, що Богдан навіть скривився від болю.\n– Обережніше, – попрохав він, згадавши, що накладні нігті красуня носила завдовжки з півпальця. – Ти ж не хочеш нашкодити моєму бійцю?\n– Хто сказав? – брюнетка поглянула на нього і її очі спалахнули, наче в нічного звіра. Заволавши від жаху, юнак спробував вирватися, але сили були надто нерівні. Одним рухом вона вирвала в нього між ніг шмат м’яса і гидливо віджбурнула.\nХарків – місто протиріч. Минуле в ньому бореться з майбутнім і жодному не вдається взяти гору. Церкви навпроти торгівельних центрів, пам’ятники заклятим ворогам на сусідніх вуличках. Якою б мовою не обрав говорити харків’янин, його все одно сваритимуть за акцент. А ще в похмурих катакомбах цього міста ховається від смертних очей найбільша громада Дітей Ночі у всій Східній Європі.\nСказати, що чудовиськам добре в Харкові буде применшити правду. З-під землі вони керують найбільш освіченим містом країни, немов глузуючи над наукою, що не визнає їхнього існування. Що ж, тим гірше для науки.\n– Ви з сестрою такі красуні й розумниці вдалися, – промовив дядько, стоячи в дверях. – Не те що мої лобуряки. Ще ту розвагу придумали: дерева ламати! Правильно кажуть, що як сила є, то розуму вже не треба. – він потягнувся так, що хруснули кісточки, і рішуче вискочив назовні. – Гей, розступіться! Зараз старший покаже, як це робиться!\nНаступної миті знадвору долинув оглушливий скрегіт та тріск. Визирнувши, вона побачила як один за одним злітають у нічні небеса, зламані, а подекуди й вирвані з коріння вікові дерева. Обурений їхніми витівками, повний місяць споглядав за ними з мовчазною осудою.\nНіхто точно не знав, звідки взялася хвороба. Радше за все її привіз дядько зі своїми двома синами, які одного дня навідалися в гості, та й так і зосталися. Принаймні, недуга забрала їх першими.\nПоховали трьох в лісі, неподалік від хутору. Без священника, лише пробурмотівши по пам’яті уривок молитви. Всі надто погано почувалися, щоб їхати двадцять верст до найближчої церкви за панотцем. Попрощавшись з родичами, вони повернулися на хутір.\nА коли сонце зайшло, дядько з синами піднялися з могил і прийшли до них. І більше жоден з родини не бачив світанку.\nМолодий кістлявий монах у подертій рясі і геть недоречному військовому картузі видався найбільш примітним на фото. Довговолосий, смаглявий, зі скривленим набік носом і обличчям, що не належало до жодної раси. Його історія має бути дуже цікавою, але тут їй не місце. Натомість…\nКоли він виставив перед собою розп’яття, дядько з синами тільки розреготалися. З палаючими в темряві очима, вони кружляли навкруг монаха, наче вовки навколо загнаної здобичі. Та раптом він заспівав церковний гімн і мисливці враз обернулися жертвами. Один за одним, вони попадали на землю, затуляючи вуха і плачучи від болю. Прикінчив їх, втім, не Божий гнів, а цілком мирські кулі.\nНаситившись, брюнетка відірвала закривавлене обличчя від шиї чоловіка і зневажливо відштовхнула тіло. Один зі слуг одразу почав витирати їй обличчя заздалегідь підготовленими серветками, а решта підхопили мерця і кудись потягли. Так, в Харкові монстрам не доводиться самотужки замітати сліди. За них це роблять люди.\nМісцева прислуга – покидьки, які власній матері пустять кров заради примарної надії на безсмертя. Примарної, адже вдостоюється його лише кожний десятий, а решта приречені закінчити життя як їжа або небажані свідки. Це добре відомо всім втаємничим, особливо самим слугам, та, схоже, їх ці умови цілком влаштовують. Врешті-решт, кожен вірить, що пощастить саме йому.\nНе вдостоївши прислужника й поглядом, вона покинула темний провулок і невдовзі вийшла на Майдан Свободи. Жертву красуня помітила одразу: у своєму картузі монах виділявся та привертав увагу всюди. За ці роки він мало змінився, хіба що ряса виглядала ще гіршою і стрімко наближалася до лахміття безхатьків. Глибоко вдихнувши, брюнетка рушила до нього.\nМонах співав і, щойно вона почула його голос, як їй одразу зробилося недобре. Перед очима все пливло, ноги запліталися і відмовлялися йти, барабанні перетинки немов свердлили бормашиною. Та, переборюючи біль, вона підійшла до нього і жбурнула тридцять доларів у жерстяний кухоль для пожертв.\nВражений її щедрістю, монах замовк і підняв руку, щоб осінити дівчину хрестом. Їхні очі зустрілися і брюнетка вдарила навідмаш, прокресливши криваву смугу на рівні його очей. Заволавши від болю, осліплений монах впав навколішки і впустив кухоль. Перехожі, яких вистачало на Майдані навіть цієї пізньої години, кинулися йому на допомогу. Винуватиця ж безслідно зникла.\nДніпро – третє місто країни по кількістю населення, друге по площі і перше по перейменуванням. Його доля дійсно заслуговує співчуття. Надто близьке до столиці, щоб вирватися з-під її впливу і віднайти власне обличчя. Місто привидів та зсувів, чиє темне минуле сповнене розчарувань, а світле майбутнє затримується в дорозі.\nВона плескалася в озерці, чия прозора вода блищала й переливалася, відбиваючи сліпуче сонячне проміння. Раптом в прибережних кущах щось зашурхотіло. Здригнувшись, дівчина стала на ноги, стоячи у воді по груди. Її налякані очі бігали берегом, аж доки не спинилися на темній постаті, що приникнула до стовбуру дерева, немов бажаючи з ним зростися. Примружившись, вона впізнала бліде обличчя брата.\n– Що ти робиш? – дівчина обурено плеснула рукою, здійнявши хмару бризок. – Забирайся! Я татові поскаржуся!\nЗгорбившись, брат прожогом кинувся в хащі.\nВона ніколи його не розуміла. Він ріс тихим, як мати, але при цьому геть позбавленим її співчуття та розуміння. Часто крав їжу та речі, хоча ніхто не забороняв йому їх брати. Іноді довго й пильно розглядав їх з сестрою, від чого їм ставало не по собі і хотілося втекти, аби не бачити цього холодного, майже нелюдського погляду. А після перетворення він самотужки пошматував та зжер всю худобу. Ніхто й ніколи не знав, що відбувається у його голові.\nДівчина, а точніше молода жінка, на фото мала по-спортивному ладну фігуру. Незважаючи на недбалість у одязі та зачісці, вона б могла навіть зійти за красуню з її чарівними зеленими очима, прямим носом та спокусливими вустами. Втім, на заваді стало підборіддя. Квадратне, майже чоловіче, воно більше личило боксеру, ніж молодиці. Мабуть, дісталося у спадок від татка.\nБрат потягнувся до дівчини і заволав від болю. В руках незнайомки зблиснув металом розкладний ніж-метелик. Відрубані пальці брата впали у траву. Він спробував втекти, але два постріли зі сріблястого револьвера повалили його.\n– А тепер укольчик! – заявила вона, ввігнавши поверженому супротивнику шприц у шию. Брат бився у конвульсіях та захлинався кривавою піною, а вбивця реготала, дивлячись на його страждання. Вона сміялася безрадісним істеричним сміхом, більше схожим на плач чи кашель.\nСпинившись біля потрібної двері, брюнетка роздратовано озирнулася. Довгий освітлений коридор, на іншому кінці якого зачинене вікно, за яким зачаїлися темрява. Надто багато сусідів, що можуть їм завадити. Виросла на хуторі посеред лісу, вона досі не звикла до тісноти великих міст і навряд чи колись звикне. Але пристосуватися можна й до того, що тобі не подобається.\nШтурхнувши двері, брюнетка зрозуміла, що вони відчинені. «Підозріло, – подумала вона, заходячи всередину. – Дуже схоже на пастку». Передчуття її не обманули.\nНесподівано ввімкнене світло осліпило її, а, коли очі звикли, на неї вже був направлений знайомий сріблястий револьвер.\n– Не роби дурниць, кровопивце, – звеліла господиня, сідаючи за стіл. – Я стріляю влучно, а кулі освячені і срібні.\nПовсюди у квартирі валялися порожні пляшки з-під спиртного. Це пояснювало обшарпані стіни й сморід невикинутого сміття, а також вигляд господині. Роки, що минули, не були до неї ласкавими.\nЗдавалося, кожен рік зараховувався їй за три. Скуйовджене русяве волосся пістріло хаотичними сивими прядками, а на пом’ятому обличчі значно додалося зморшок. Та найгіршими були очі. В їх смарагдовій глибині таївся сум, давніший від усіх людей та чудовиськ. Так дивиться конаюча собака або ж пацієнт хоспісу.\n– Сідай, – господиня вказала на стілець навпроти і брюнетка підкорилася. Жінка наповнила дві чарки горілкою і підштовхнула одну до гості.\n– Я не хочу, – спробувала заперечити вона.\n– А мені начхати на твої бажання, – відказала господиня, залпом спустошивши свою чарку. При цьому вона якимось дивом все одно примудрялася тримати красуню на мушці. Крекнувши і закусивши солоним огірком, жінка вичікувально поглянула на брюнетку.\n– Отож, що ми маємо? Рука Віталія, очі Яреми і…гм, яйця Богдана, – неприємно засміялася вона, витираючи липкі пальці об свою футболку в мілітарі-стилі. – Фемі-наці в мені скаче від радощів, та звати тебе сестрою я не поспішатиму. І все ж ти їх не вбиваєш, не п’єш їхню кров. В чому сенс?\n– Чому я їх не вбила? – гостя криво всміхнулася. – Бо не хочу вам уподібнитися. Мертві ви ніколи не засвоїте мій урок.\n– Який урок? – запитала жінка, знову наповняючи чарку.\n– Обернувшись, ми не покидали хутір, – повідала брюнетка. – Жили відлюдно, харчуючись впольованими тваринами. Коли ж їжі не вистачало, просто засинали. Я гадки не мала, як змінився світ за ці сторіччя. Та що там: я не знала яким він був навіть при моєму людському житті. Ніхто про нас не знав і ми нікому не шкодили, та це не завадило вам прийти і вбити всіх моїх рідних. Всіх, кого я взагалі знала у житті!\nЇї великі груди здіймалися від переривистого дихання. Вона поглянула на господиню з обуренням та викликом, але жінку, схоже, нітрохи не вразило це одкровення.\n– Як ти вийшла на мене? – натомість спитала вона. – Хто з цих трьох членоносців здав пані на пенсії?\n– Старий, – відповіла гостя. Господиня сплюнула прямо на підлогу.\n– Так і знала! Через цього боягуза ще мій татко загинув. Віталій єдиний лишився з першого покоління мисливців незалежної України. І з таким шкурним підходом він ще довго протягне! Стільки гарних людей лягло в могилу, а цей Крюгер для бідних ще й досі землю топче. Та все ж, кровопивце, які в тебе до мене претензії?\nБрюнетка вражено вирячилася на неї.\n– Ви вбили мою родину! – вигукнула вона. – Ми були невинні, а ви перебили нас, наче загнаних вовків!\n– Невинність це самообман, дівчинко, – заперечила жінка. – Покажи немовляті метелика і дитина його розчавить. Невинності не існує, є лише не розуміння вчиненого зла. Що з нашого боку, що з вашого, кровопивце.\nВона залпом осушила ще одну чарку і продовжила:\n– До речі, щодо дітей. Ти колись їх вбивала? От мені доводилося. Не дивуйся: я ніколи не вважала себе святою і чимало жахливого вчинила. Я… я тримала власну доньку під сонцем, доки вона не обернулася на попіл у мене на руках. І після цього я стільки вашого клятого роду перебила, стільки горілки випила, під стількох кобелів лягла, що давно втратила їм лік. Навіть ваш хутір не пам’ятаю, от тобі хрест! Що, не подобається? Та тільки, скажи мені, поясни: чому, не зважаючи на все це, мені ніяк не покращає? Чому, га?\nВона залилася сльозами, а потім раптом вистрілила у гостю. Револьвер сухо клацнув, видавши осічку. Брюнетка підхопилася, готова діяти, але господиня її випередила. Вона приставила пістолет до підборіддя і знову натиснула на гачок. Той же результат. Постріл прогримів лише на третій раз, коли револьвер був спрямований у стелю. Жінку накрило хмарою пилу. Поглянувши вгору, брюнетка помітила там чимало застряглих куль.\n– Не хвилюйся, – кашляючи та розганяючи пил, заявила господиня. – Сусіди не збіжаться. У мене звукоізоляція квартири. Корисно при відчитці. Роби, що задумала.\nБрюнетка рушила до виходу.\n– Стривай! Ти що мене не калічитимеш? – спантеличено запитала жінка.\n– Ти й без мене страшно скалічена, – відказала брюнетка. – Гадки не маю, як можна зробити твоє життя ще гіршим.\nВона вийшла в коридор, залишивши господиню наодинці з її стражданнями. Свіжий вітер увірвався всередину крізь відчинене вікно, принісши нічну прохолоду і забравши бруд та тлін місця, в якому вона щойно побувала.\n«Але ж вікно було зачинене!», – згадала брюнетка, охоплена неприємним передчуттям. Вікно скрипіло, розгойдуване знавіснілим вітром. Раптом найближча до нього лампа згаснула. Вслід за нею потухла наступна, а потім ще одна і ще, аж доки весь коридор не занурився у темряву. Щось ковзнуло по підлозі до її ніг. Нахилившись це підняти, брюнетка побачила короткий кривий меч. Швидко зиркнувши вбік вікна, вона побачила біля нього темну постать з таким же мечем. Її очі палали вогнем нічного хижака.\nВона покривила душею, сказавши жінці з револьвером, начебто вони не шкодили людям. Це не зовсім правда.\nСусіди, які жили неподалік на іншому хуторі, приїхали до них підвечір. Це були міцні статні парубки, семеро братів, один краще іншого. Втім, вона одразу вподобала наймолодшого, синьоокого й золотоволосого, схожого на квітку соняха. Гостей провели до хати і всадили за заставлений стравами стіл. Вона скористалися можливістю й примостилася біля любого.\n– А ви чому не їсте? – поцікавився найстарший з братів, який, після поховання стареньких батьків, став головою родини.\n– Не голодні, – відповів батько, посміхнувшись у кошлату бороду. – Ви за нас не хвилюйтеся, краще пригощайтеся. Не соромтеся.\nВиждавши вдалу мить, вона торкнулася руки і прошепотіла на вухо наймолодшому:\n– Ходи зі мною.\nПісля цього випурхнула за столу. Розгублений парубок прослідував за нею, але, щойно вийшов з подвір’я, одразу ж загубив її.\n– Ти де? – запитав він, спантеличено озираючись. У відповідь нічну тишу розірвав дзвінкий дівочий сміх і щось потрапило прямо йому в руки. Торкнувшись, юнак зрозумів, що це знятий одяг.\nВін розгледів серед дерев тендітну дівочу постать, повністю оголену, з великими грудьми та довгим розпущеним волоссям. Незграбно роздягаючись, парубок підійшов до неї, міцно обійняв і повалив на траву.\nТієї ночі вони вперше кохалися. Розпалена пристрастю, вона впилася в шию золотоволосого, жадібно ковтаючи, аж доки юнак не обм’якнув і життя не покинуло його. Перемазана кров’ю першого коханця, дівчина лежала, слухаючи крики його нажаханих братів, якими ласували її родичі.\nРаптом тіло поряд з нею поворухнулося. Золотоволосий розплющив очі і вони палали вогнем.\nРодина обернула всіх сімох і брати вирішили зостатися на хуторі. Вони швидко поладнали з усіма, окрім її брата, що, втім, було радше добрим знаком. Що стосується золотоволосого, то вони так і не стали подружжям і навіть коханцями були недовго. За сторіччя на хуторі вона пізнала любов кожного з братів. Як і її сестра. Батьки не заперечували, адже, обернувшись, вони отримали право нехтувати людськими нормами та законами. Принаймні, їм хотілося в це вірити.\nУ рудої дівчини в малиновому береті на фото миле, всіяне ластовинням, личко і приємна посмішка. Вона здається безтурботною та невинною, але, довго вдивляючись в її зображення, починаєш відчувати, що з нею щось не так. Розуміння причин цього зостанеться нерозгаданим, аж доки на очі випадково не потрапить старе фото, класичний портрет або середньовічна гравюра. Тоді все стане на свої місця.\nЇї обличчя не належало цьому часові.\nНаймолодший метнувся до неї першим і його голова впала окремо від тіла. Решта шестеро накинулися на руду, щоб помститися. Після короткої, але жорстокої сутички, від них зосталися тільки спотворені, розкидані повсюди шматки тіл. Залита чужою кров’ю руда облизнула пухкі вуста, показавши два тонких, гострих як голки, ікла.\nБрюнетка ледь встигла підібрати меч і відбити удар. Наступний обрушився на неї ззаду, куди блискавично перемістилася руда. Ухилившись, брюнетка контратакувала, але її меч вразив лише повітря. Наступної миті леза знову зіткнулися, дзвякнувши одне об одного.\nВони нападали й захищалися, ухилялися і били у відповідь. Здавалося, здійнятий галас мав стривожити всіх сусідів, але правда в тому, що вони билися куди тихіше, ніж це робили б люди. Мечі не часто торкалися одне одного, а рухалися дівчата взагалі безшумно, миттєво переміщаючись для чергової атаки. Швидкі як тіні й такі ж мінливі, вони здавалися зітканими з диму ілюзіями. Їхній час давно минув, вони лише порох, що не пізнав спочинку, тож їхні тіла значно легші від людських. Саме завдяки цьому Діти Ночі провертали більшість фокусів, що так жахають та захоплюють довірливих смертних.\nПритиснута до вікна, брюнетка стрибнула на підвіконня й випурхнула назовні. Руда кинулася за нею, схопивши вільною рукою втікачку за шию. Кілька разів врізавшись у стіну, вони здійнялися вгору, після чого впали на плаский дах багатоповерхівки. Заглушивши гамір нічного міста, пролунав сповнений відчаю крик:\n– Diable! (фр. Чорт!)\nРуда лежала на даху, наштрикнувшись на власний меч. Він увійшов глибоко, майже по саме широке руків’я з дужкою. Над раною здіймався димок, вказуючи на срібло, а отже відновлюватися їй доведеться довго. Тож вона опинилася у повній владі своєї супротивниці.\nБрюнетка важко підвелася і з насолодою кілька разів копнула ногою поверженого ворога.\n– Як ти можеш полювати на власний рід, тварюко? – люто спитала вона, супроводжуючи кожне слово черговим ударом. – Ти гірша від них усіх.\n– Tu n'as pas de droit (фр. Ти не маєш права), – прогарчала руда. – Tu ne sais rien de moi! (фр. Ти нічого в біса про мене не знаєш!)\nНе розуміючи ні слова, брюнетка схопила її за ногу і, не зважаючи на слабкий спротив, потягнула до краю даху. А потім скинула вниз. Це її, звісна річ, не покалічить, але ще на деякий час затримає регенерацію.\nСирена автомобільної сигналізації сповістила, що руда впала на чиюсь машину. Це змусило брюнетку посміхнутися. Якщо подумати, з дівчатами вона обійшлася значно поблажливіше. «Назвемо це жіночою солідарністю», – подумала красуня, дозволяючи вітру себе підхопити і понести на пошуки денного сховку.\nНезважаючи на те, що на світлині сфотографовані восьмеро, їй зосталося провчити останнього. Двійко дітей не вбивали її рідних, тож вона не має до них претензій.\nОсь і столиця: пишна, галаслива й велелюдна. Вона осліпляє та бентежить, манить і відштовхує. Не розказати всіх її легенд, не перерахувати жахливих створінь, що ховаються у її каналізації, підвалах та на горищах. Для когось мати, для інших дружина чи коханка, столиця це серце країни, її стиснуте в кулак єство. Жодному з українських міст не зрівнятися з Києвом. Як в гарному, так і в поганому сенсі.\n– З одного удару? – недовірливо перепитав дядько, оцінююче окинувши поглядом сокиру і товщину стовбура.\n– З одного удару, – підтвердив батько.\n– Не зможеш, – заперечив дядько.\n– От зараз і побачимо.\nБородань обійшов дерево, приміряючись для удару. Донька захоплено стежила за ним, притиснувши руки до грудей.\n– Ох, сонце в очі світить! – мружачись, поскаржився чоловік. – Але місце гарне, тож ризикну.\nВін замахнувся й вдарив. Сокира врізалася в дерево, але не розрубала його.\n– Я ж казав, що не зможе…– почав було дядько, але його слова заглушив тріск падаючого дерева. Вражено заволавши, родичі миттю кинулися вітати батька з перемогою.\n– Це нечесно! Нечесно, – спробував заперечити дядько, але його ніхто не слухав. Обійнявши тата за шию, донька прошепотіла йому на вухо:\n– Ти в мене найкращий.\nВін гучно розсміявся і чмокнув її в щоку.\nБатько був головою родини і самотужки приймав всі рішення, які ніхто не смів оскаржувати. Суворий, але справедливий, він знав як вчинити найкраще, хоча й не завжди міг це вдало висловити. Саме тоді йому на допомогу приходила мати з її потрібним словом і тихою підтримкою.\nЩе до її народження батько воював разом з гетьманом Хмельницьким проти польських панів, та, розчарувавшись у встановлених порядках, забрав родину до лісу, щоб жити самотужки і ні від кого не залежати. Коли ж вони обернулися, він вирішив не покидати хутір і живитися лісовою дичиною. Саме це й дозволило їм прожити так довго.\nЧоловікові на фото могло з однаковим успіхом виявитися як тридцять, так і п’ятдесят. Він вдягнутий у поношену коричневу шкірянку, на голові чорна в’язана шапочка, підборіддя вкрите темною щетиною, що от-от мала зробитися бородою. Найбільше жахають в ньому його мертві, позбавлені емоцій очі. Зазирнувши в них бодай раз, навіть Дітей Ночі починають мучити кошмари.\nВін вийшов з лісу зі срібною катаною у піхвах. Батько одразу відчув у ньому загрозу і жбурнув у незнайомця сокиру. Чоловік блискавично ухилився. Сокира пронеслася лісом, мов буревій, викосивши чималу просіку.\nБатько кинувся на нього і ляпасом збив з ніг. А потім потягнувся до горла незнайомця, та той вже встигнув вихопити меча. Розрубаний навпіл, батько впав у траву, а безмовний незнайомець підвівся. Жінки заволали від жаху, а мати ледь не знепритомніла. І тоді пролунали перші постріли.\nВбивця її батька мешкав у приватному будинку, що неабияк порадувало брюнетку. Принаймні, не доведеться турбуватися про сусідів. Перемахнувши через паркан, вона завмерла, прислухаючись. Собаки теж немає, чудово. Дівчина підкралася до освітлених вікон будинку і проникнула всередину у подобі туману. І щойно її тіло знову повернуло собі твердість, як вона почула:\n– Я чекала цього десять років!\nБрюнетка ледь встигнула ухилитися від удару. Ніж пронісся повз, впав на підлогу і, шурхочучи, поповз назад. Юна дівчина, вбрана у все чорне, швидко намотувала на лікоть металевий ланцюг, до кінця якого, наче жало скорпіона, він кріпився. Коротко підстрижене веселкове волосся незнайомки стирчало, наче голки їжака. Від душі розмазані поверх розкосих очей чорні тіни здавалися схожими на маску єнота. Шию, наче намисто, прикрашало татуювання у вигляді вінка з троянд. Інші малюнки вкривали її оголені руки: вісім кажанів на правій руці, сім вовчих голів і три багаття на лівій.\n«Цікаво, скільки їй років? – подумала брюнетка, легко уникнувши чергового випаду. Незважаючи на непередбачуваність обраної зброї, дівчині не вистачало швидкості, щоб її вразити. – Шістнадцять? Навряд чи. Її тіло тільки починає формуватися і навіть в мій час це дитя ще не видали б заміж. Чотирнадцять, або й того менше»\n– Послухай, я не бажаю тобі шкоди, – брюнетка схопила ланцюг і тут же відпустила, опаливши руку до чорноти. Татуйована задоволено вишкірилася:\n– Подобається. Це освячене срібло, кровопивце! Сьогодні в мене з’явиться нове тату! Я навмисно для тебе місце зоставила. Страшною буде помста моя! Мене звати Фуга, запам’ятай це ім’я!\n«Вона навіть римами заговорила! Це вже клініка», – скрушно зітхнула брюнетка, вголос сказавши:\n– За що? Я тебе навіть не знаю!\nФуга раптом спинилася і брудно вилаялася.\n– Що ти в біса верзеш, лярво? – обурилася вона. – Ти зі своєю сімейкою зжерла мого батька у мене на очах! Я стільки років тренувалася, щоб колись вполювати тебе, а тепер ти заявляєш, що мене навіть не знаєш?\nБрюнетка позадкувала, приголомшена несподіваним прозрінням. Дівчинка на фото, наймолодша. Їй там десь років шість. Інша зачіска, жодних татуювань, але ці ж самі розкосі очі. І вона вже бачила їх раніше.\nЇї пробудив запах людської плоті. Незграбно змахуючи руками, вона прибрала з обличчя сплетену впродовж десятирічь павутину і підвелася. Все навкруг вкрите пилом, дещо зруйноване, але це й досі їхній хутір. І хтось знову завітав у гості.\nПовсюди навкруг підіймалися інші. Брудні, всохлі й охлялі, вдягнуті в лахміття, з відрослим за роки сну волоссям та нігтями, вони брели на запах, що перервав їхнє забуття.\nПеред захисного кольору наметом весело палахкотіло багаття, над яким у казанку варилася апетитна юшка. Двоє біля нього розмовляли незнайомою мовою. Це був середніх років чоловік з чималим черевцем і його маленька донечка.\nПобачивши постаті, що наближалися до них звідусіль, чоловік підвівся і приязно посміхнувся.\n– Вітаю. Ви тут живєте? – з сильним акцентом, запитав він. – Пробасьте, я вважав, що село покинюте.\nТато схопив його за горло і закинув собі на плече. Чоловік відчайдушно опирався, але навіть ослаблому батькові він був не суперник. Дівчинка нишкнула до намету, звідки її витягла сестра.\n– Буде закускою! – пояснила вона, зловісно розреготавшись.\nЗдобич затягли до хати. Там дівчинку тимчасово відпустили, а чоловіка поклали на стіл. Він щось відчайдушно торохкотів своєю мовою і крізь безліч незрозумілих слів час-від-часу проривалося розбірливе: «Донька». Дівчинка плакала, забившись в куток.\nОскаженілі від голоду, в жертву вчепилися одразу всі, п’ючи кров звідти, куди пощастило вп’ястися. Чоловік дихав і ще навіть не знепритомнів, коли батько ненароком відірвав йому руку; коли дядько з синами витягнули назовні його нутрощі і обмотали їх навкруг ший, наче намисто. Дівчинка кричала, але ні на мить не відводила погляд. І замовкла, щойно голова родини відволікся від пожирання розірваного на шматки тіла і промовив:\n– Ще один прийшов.\nЗалиті свіжою кров’ю, вони вибігли назовні, очікуючи нового гостя і продовження банкету. З лісу вийшов чоловік зі срібною катаною і у важких військових черевиках.\nВсе згадавши, брюнетка не могла змусити себе опиратися. Її світ немов перевернувся з ніг на голову. Помста одразу перестала здаватися справедливою і втратила будь-який сенс. Фуга нападала дедалі лютіше, а вона немов втрачала сили з кожним рухом. Та раптом татуйована дівчинка пірнула в іншу кімнату, закривши за собою двері.\nВідчуваючи себе приреченою, брюнетка неохоче їх штовхнула. Саме це врятувало її: якби вона увірвалася всередину одразу, срібний зазубрений диск миттю позбавив її голови. Натомість він просвистів повз, вп’явшись в приколотку. Обурена Фуга вигукнула:\n– Ти обіцяв, що це її вб’є!\n– Пробач, – понурився смаглявий хлопчина у темному худі на кілька років старший від неї. – Прототипи часто не виправдовують сподівань. Наступного разу пастка спрацює як треба.\n– Твої пастки лайно! – відказала дівчина, немов зовсім забувши про присутність брюнетки. – Тепер мені доведеться власноруч її прикінчити.\n– Ти нікого не прикінчиш. Принаймні, сьогодні, – заперечив чоловік з катаною, заходячи до кімнати. Цього разу він був без шапки та шкірянки, але все ще з мечем. Також його обличчя спотворив довгий шрам, схожий на криваву річку на мапі. Починаючись над лівою бровою, він, дивом не пошкодивши око, навскоси перетинав обличчя, обриваючись на підборіддя. Волосся мисливця було білим, наче перший сніг.\n– Я заслуговую на помсту! – палко заперечила Фуга. – Це те заради чого я приєдналася до вас.\n– А я думав, ти приєдналася до нас, щоб ніхто більше не повторив долю твого батька, – відказав сивий. – Помста конкретній кровопивці цьому не допоможе.\n– Але…, – в пошуках підтримки, дівчина поглянула на хлопця у худі. Той мовчки розвів руками.\n– マイク、あなたの部屋に行って！(яп. Maiku, anata no heya ni itte! – Майко, йди в свою кімнату!) – гримнув на неї мисливець. Дівчина побагровіла, тремтячи від гніву.\n– Мене звати Фуга, – відказала вона. – 大嫌い！(яп. Daikirai! – Ненавиджу!)\nДемонстративно грюкнувши дверима, вона покинула кімнату.\n– Тимуре, вгомони її, – звелів сивий. – Знаю, буде непросто, та тобі не вперше приймати вогонь на себе.\n– Звісно, командире, – хлопчина підвівся, глузливо приклавши руку до скроні. – Між молотом та ковадлом загартовується сталь.\nБрюнетка згадала і його. Бачила на фото поряд з майбутньою Фугою. А ще…\nВона зосталася єдиною вцілілою в оточенні шести мисливців. Зацьковано озираючись, марно шукала шлях до втечі. Раптом з хати долинув жалісний дитячий плач.\n– Господи, у них дитина! – жахнулася дівчина з револьвером. – Тільки не кажіть, що обернули дитину покидьки.\n– Це може бути дитя туриста, – заперечив чоловік з катаною. – Я бачив в наметі дитячі речі.\n– Я перевірю! – вигукнув меткий смаглявий хлопчина, прожогом вискочивши з кущів і метнувшись до хати.\n– Ні, це надто небезпечно! Стій! – окрикнув його чоловік з мечем і, роззирнувшись, роздратовано спитав: – І де в біса остання кровопивця?\nСаме завдяки дівчинці, чийого батька вони вбили, їй вдалося вижити. Брюнетці довелося знайомитися з новим для неї великим світом і місцем таких як вона у ньому. Ще більше часу знадобилося, аби відточити навички і розробити план помсти. І значно більше, щоб відшукати бодай одного з мисливців. Десять років це крихітний термін для Дітей Ночі, але змінитися за них може чимало. Не варто було тягнути з помстою. Не варто було взагалі виживати.\nТа годі скаржитися на минуле, повернемося до сьогодення.\nЗоставшись наодинці, мисливець обернувся до брюнетки.\n– Ти й досі хочеш мене скалічити? – поцікавився він, тримаючи долоню на руків’ї меча. Дівчина похитала головою:\n– Ні. Я не маю на це права. Ми чудовиська.\n– Ганна вважає, що всі ми чудовиська, – сумно всміхнувся сивий. – Якби ми знайшли вас раніше, то вбили б уві сні.\n– І тоді б її батько зостався живим, – відказала брюнетка.\n– І вона б не називала себе на честь найбільш отруйної риби у світі, – погодився мисливець. – Та про неї я потурбуюся. В мене є мета, яка змусить цю дівчинку прокидатися вранці, навіть якщо це зробить з неї Фугу. Але тобі мені нічого запропонувати. Що робитимеш далі?\n– Я не знаю, – чесно зізналася дівчина. – Я не хочу бути чудовиськом. Але помирати теж не готова. Знайду надійний сховок і засну навіки. Ви ж не проти?\n– Доки ти нікого не вбиваєш, я не маю до тебе претензій, – відповів сивий. – Але зачекай хвильку.\nВін підійшов до шафи-холодильника, дістав велику винну пляшку і простягнув незваній гості.\n– Дуже приємно, – посміхнулася брюнетка. – Але я не п’ю вина.\n– Це Нектар, – пояснив мисливець. – Щось на зразок крові, яка не псується. Перед тим як засинати, поживи трохи в цьому світі, бо він того вартий. Вікторія на мене, звісно, образиться, що віддаю без дозволу її запаси, але твій випадок унікальний. І не потрапляй на очі мисливцям, адже число бажаючих тобі помститися значно виросло.\n– Не буду, – пообіцяла красуня. – Як гадаєш, вони колись вгомоняться?\n– Лише коли на планеті сліпих зостанеться останній одноокий, – скривився сивий. – Прощавай. Сподіваюся ніколи більше не побачитися.\n– Взаємно, – відповіла брюнетка, прямуючи до дверей. – І дякую за розуміння.\nВона йшла нічною вулицею спального району столиці, відчуваючи дивне полегшення на душі. Завтра на неї чекає перша ніч, коли вона гадки не матиме, задля чого живе. І це прекрасно!


Що цікавого подивитися на 12 каналі у п'ятницю, 15 січня?\n19:29, 14 Січня 2021 /\nОгляд програм 12 каналу, які будуть в ефірі у п’ятницю, 15 січня:\nТворчість надихає завжди, особливо якщо йдеться про малюків. Вихованці дитячого клубу “Сніжинка” уже вкотре підготували нові відеороботи з нагоди новорічно-різдвяних свят! Юні артисти і їхня керівниця Тетяна Кривицька презентуватимуть свою творчість у студії 12 каналу.\nТакож у «РАНОК LIVE» поговоримо День народження Вікіпедії, а адвокатка Яна Кінах дасть поради з приводу сплати аліментів.\nЯк виглядали Луцький замок і лютеранська кірха у 30 роках минулого століття, як відбувалися поліцейські марші на теперішній вулиці Лесі Українки і річкою Стир курсували невеликі судна, – історикиня Тетяна Яцечко-Блаженко у своїй авторській програмі розповідає про ці періоди і демонструє раритетні фото, які вона знаходить у державних архівах і приватних колекціях.\nУ ще одному випуску програми ви зможете побачити світлини із краєвидами села Люб’язь Любешівського району і сценами із життя його мешканців. Фото зроблені у 1910 – 1920 роках.\n«МАНДРИ» – 20:10\nА також – випуски інформаційно-аналітичної програми української служби «Голосу Америки» ЧАС -ТАЙМ о 07:00, 11:00, 13:00, 17:00, 22:00, 23:00. До вашої уваги – огляд подій, що відбулася у світі протягом останньої доби.\nЧастина Луцька залишилася без світла. Перелік вулиць