Добровільний продаж. Нерухоме майно (22 будівлі) та рухоме майно (в кількості 39 747 од.), що розташоване за адресою: Хмельницька обл., м. Кам'янець-Подільський, пр. Грушевського, 1В - setam.net.ua\nДобровільний продаж. Нерухоме майно (22 будівлі) та рухоме майно (в кількості 39 747 од.), що розташоване за адресою: Хмельницька обл., м. Кам'янець-Подільський, пр. Грушевського, 1В\nНомер лоту: 506113\nСтартова ціна: 56 947 946.39 грн.\nГарантійний внесок: 2 847 397.32 грн.\nКрок аукціону: 569 479.46 грн.\nХмельницька обл., м. Кам'янець-Подільський, пр. Грушевського, 1В\nНерухоме майно (22 будівлі).\nАдреса місцезнаходження нерухомого майна: Хмельницька обл, м.Кам'янець-Подільський, проспект Грушевського, 1 в;\nзагальна площа - 48 452 кв.м.;\nНалежить Банку на праві власності на підставі Свідоцтва від 30.05.2012, посвідченого Шевчик Н.М., приватним нотаріусом Кам'янець–Подільського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №792; Витягу про державну реєстрацію прав, № витягу 35499842 від 14.09.2012 р.\nзнаходиться на чотирьох земельних ділянках переданих Банку в постійне користування, а саме:\n• земельна ділянка з кадастровим номером 6810400000:18:002:0028, площею 8,2909 га, категорія земель – землі промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення;\n• земельна ділянка з кадастровим номером 6810400000:18:003:0074, площею 0,2863 га, категорія земель – землі промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення;\n• земельна ділянка з кадастровим номером 6810400000:18:003:0075, площею 0,1743 га, категорія земель – землі промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення;\n• земельна ділянка з кадастровим номером 6810400000:18:002:0076, площею 0,0225 га, категорія земель – землі промисловості, транспорту, зв’язку, енергетики, оборони та іншого призначення; Загальна площа всіх будівель 48 452 кв.м. Завод мав замкнутий цикл виробництва продукції та спеціалізувався на випуску твердосплавних інструментів для деревообробної та каміннеобробної промисловості.\nВ теперішній час практично все обладнання заводу технічно та морально застаріле, виробничі приміщення та комунікаційні мережі потребують капітального ремонту та від’єднанні від постачання. На сьогодні приміщення не використовується. Збережені потужності електроенергії - 2 МВт.\nКомплекс будівель входить 22 приміщення, в т.ч.:\nБудівля адміністративно-лабораторного корпусу 5-ти поверхова (А-V1), загальною площею 4 858,5 кв.м. Конструктивні елементи: фундамент і цоколь – залізобетонні фундаментні блоки, стіни – навісні панелі на залізобетонних колонах, перегородки - цегляні, поштукатурені, пофарбовані; міжповерхові перекриття – залізобетонні плити, підлога - цемент, ліноліум; дах – сумісна з плитами перекрита рубероїдом, бітум; вікна - двійні ; внутрішні комунікації – холодне водопостачання, водовідведення, електропостачання , опалення-центральне.\nБудівля адміністративно-побутового корпусу 4-ох поверхова (Б-IV), загальною площею 5181,9 кв.м. Конструктивні елементи: фундамент і цоколь – залізобетонні блоки, стіни – стінові залізобетонні панелі, перегородки - цегляні; міжповерхові перекриття – залізобетонні панелі, підлога - бетона; дах – сумісна; вікна - подвійні; двері - створні; сходи - залізобетонні марші; внутрішні комунікації – холодне водопостачання, водовідведення, електропостачання, опалення-централізоване.\nБудівля їдальні 2-ох поверхова (В-ІІ), загальною площею 1710,6 кв.м. Конструктивні елементи: фундамент і цоколь – бетонні блоки, стіни – цегла, штукатурено, перегородки - цегла, штукатурено; міжповерхові перекриття – залізобетонні панелі, підлога - бетона; дах – сумісна; вікна - металеві, дерев'ні; сходи - збірні залізобетонні марші; внутрішні комунікації – холодне водопостачання, водовідведення, електропостачання , опалення - водяне.\nБудівля головного корпусу 2-ох поверхова (Г), загальною площею 32 960,5 кв.м., має перехід з адміністративного корпусу. Конструктивні елементи: фундамент і цоколь – залізобетонний фундамент, блоки; стіни – залізобетонні колони, навісні панелі,цегла; перегородки - цегляні, штукатурені, побілені; міжповерхові перекриття – залізобетонні панелі, підлога - бетон, цемент; дах – сумісна по фермах з фонарями; вікна - глухі; двері - ворота; сходи - залізобетонні східні марші; внутрішні комунікації – холодне водопостачання, водовідведення, електропостачання.\nКовальське відділення (Д), загальною площею 1 035,0 кв.м.,(кузня). Конструктивні елементи: фундамент і цоколь – бетонний блок; стіни – залізобетонні панелі; міжповерхові перекриття – залізобетонні панелі по залізобетонних фермах, підлога - бетонна; дах – сумістний з перекриттям, рубероїд по бітумній основі; вікна - стрічкове засклення; двері - металеві.\nСтанція нейтралізації 2-ох поверхова будівля (З-ІІ), загальною площею 536,9 кв.м. Конструктивні елементи: фундамент і цоколь – залізобетонний фундамент, блоки; стіни – залізобетонні панелі,цегляні, оштукатурені; перегородки - цегляні, оштукатурені; міжповерхові перекриття – залізобетонні панелі; підлога - бетон; дах – сумістна, рубероїд на бітумній основі; вікна - стрічкові; двері - одно і двух фільончаті і прості.\nКислородна станція (Е), загальною площею 138,3 кв.м. Конструктивні елементи: фундамент і цоколь – залізобетон; стіни – цегла, оштукатурені, побілені; перегородки - цегляні, оштукатурені, побілені; міжповерхові перекриття – ПКЖ, підлога - бетонна; дах – сумістна; вікна - одинарні ствірчаті; двері - металеві; внутрішні комунікації – електропостачання, опалення водяне.\nГрадірня №1 (Є), загальною площею 173,0 кв.м. Конструктивні елементи: фундамент і цоколь – залізобетонні блоки; стіни – оцементовано.\nГрадірня №2 (І), загальною площею 44,0 кв.м. Конструктивні елементи: фундамент і цоколь – залізобетонні блоки; стіни – оцементовано.\nВахтова (И), загальною площею 37,7 кв.м. Конструктивні елементи: фундамент і цоколь – залізобетонні блоки; стіни – цегляні, оштукатурені і побілені, обліцьовані керамічною плиткою; перегородки - цегляні, оштукатурені, пофарбовані; міжповерхові перекриття – залізобетонні панелі; підлога - бетонна; дах – сумістна, рубероїд; вікна - одинарні глухі; двері - щитові.\nПрохідна (К), загальною площею 7,6 кв.м. Конструктивні елементи: фундамент і цоколь – кам'яний стрічковий; стіни – цегляні, оштукатурені і побілені;зовнішнє оздоблення - не оштукатурені; міжповерхові перекриття – залізобетонні панелі; підлога - бетонна; дах – жесть; вікна - подвійні; двері - фільончаті; внутрішні комунікації – електропостачання.\nВагова (Л), загальною площею 113,2 кв.м. Конструктивні елементи: фундамент і цоколь – бетонні блоки; стіни – цегла, оштукатурено; перегородки - цегла, оштукатурено; міжповерхові перекриття –залізобетонні панелі; підлога - бетонна, плитка; дах – сумісна; вікна - дерев'яні; внутрішні комунікації – електропостачання.\nГаражі (М), загальною площею 289,2 кв.м. Конструктивні елементи: фундамент і цоколь – бетонні блоки; стіни – цегла, штукатурені; перегородки - цегляні, штукатурені; міжповерхові перекриття –залізобетонні панелі; підлога - бетонна; дах – сумісна; вікна - дерев'яні; внутрішні комунікації – електропостачання.\nКомпресорна (Н), загальною площею 291,0 кв.м. та площадка до компресорної (О), площею 70,7 кв.м. Конструктивні елементи компресорної: фундамент і цоколь – залізобетон; стіни – панелі; перегородки - цегляні; міжповерхові перекриття – ПКЖ; підлога - цементна; дах – сумісна; вікна - двійні створні, металеві внутрішні комунікації – електропостачання, опалення - водяне. Площадка до компресорної - залізобетонна.\nСклад (овочесховище) (П), загальною площею 68,6 кв.м. Конструктивні елементи: фундамент і цоколь – залізобетонні подушки; стіни – блок; міжповерхові перекриття – залізобетонні панелі; підлога - бетон; вікна - одинарні глухі.\nЦех з прибудовою (Р), загальною площею 518,2 кв.м.Конструктивні елементи: фундамент і цоколь – бетон; стіни – цегляні, оштукатурені і побілені; перегородки - цегляні, оштукатурені, побілені; міжповерхові перекриття – залізобетон; підлога - бетон; дах – сумісна; вікна - глухі; внутрішні комунікації – електропостачання.\nСклад ПММ (С), загальною площею 48,2 кв.м. Конструктивні елементи: фундамент і цоколь – залізобетонні блоки; стіни – цегла, оштукатурено і побілено, облицьовано плиткою; перегородки - цегла, оштукатурено і побілено; міжповерхові перекриття – залізобетонні панелі; підлога - цементна; дах – сумісний; вікна - подвійні, створчаті; внутрішні комунікації – електропостачання.\nСтолярний цех (Т), загальною площею 352,3 кв.м., хлораторна (У), загальною площею 9,8 кв.м., електрощитова (Ф), загальною площею 0,6 кв.м., склад (Х), загальною площею 6,2 кв.м.\nКонструктивні елементи: фундамент і цоколь – фундаментні блоки, стіни – цегла, залізобетонні панелі; перегородки - цегла; міжповерхові перекриття – залізобетонні плити перекриття; підлога - цеметна; дах – сумісний з перекриттям; вікна - глухі; ворота - металеві; сходи - металеві марші та площадки; внутрішні комунікації – електропостачання , опалення - водяне.\nта Рухоме майно в кількості 39 747 од.;\n- адреса місцезнаходження Хмельницька обл.,м.Кам'янець-Подільський, пр.Грушевського, 1В, перелік якого наведено в Додатку до Заявки.\nПочаткова ціна продажу Майна на аукціоні – початкова (стартова) ціна продажу майна - 56 947 946,36 грн. (п'ятдесят шість мільйонів дев'ятсот сорок сім тисяч дев'ятсот сорок шість гривень 39 копійки), в т.ч. ПДВ - 4 402 469,90 грн.\nРеєстраційний номер лота: 506113 (уцінено лот № 501816)\nDownload file 20211231114435-96.pdf\nУчасник 1\tВідхилено - несплата гарантійного внеску 3 Січня 2022 12:19:49\nУчасник 2\tВідхилено - несплата гарантійного внеску 4 Січня 2022 21:14:09\nУчасник 3\tВідхилено - несплата гарантійного внеску 17 Січня 2022 11:57:32\nУчасник 4\tВідхилено - несплата гарантійного внеску 29 Січня 2022 19:36:34


Чарльз Діккенс «розсекретив» анонімних авторів свого часу | ВСЛ\nЧарльз Діккенс «розсекретив» анонімних авторів свого часу/\nЧарльз Діккенс «розсекретив» анонімних авторів свого часу\nНещодавно був знайдений архів журналу «All the Year Round», редагуванням якого займався Чарльз Діккенс. Сучасники письменника часто публікували власні твори анонімно. Але виявлені нотатки Діккенса «розсекретили» імена цих авторів. Серед письменників, яких називає Діккенс, є Елізабет Гаскелл, Льюїс Керрол, Вілкі Коллінз.\nВласником антикварної книги, у якій зібрано 20 номерів журналу «All the Year Round», є Джеремі Перрот. Він зауважив, що коли купував цю добірку журналів, продавці не зазначали жодних її особливостей. Але коли Перрот розгорнув своє придбання, то помітив безліч нотаток Діккенса на берегах журналів.\nЗа словами літературознавця Пола Льюїса, ця знахідка дає нам ключ до вивчення матеріалів, які писали сотні людей у ХІХ столітті.\nУ знайдених журналах опубліковані 2500 статей та заміток, які написали 300 авторів. Експерти зазначили, що два дописи належить перу Гаскелл, вісім – матеріали Коллінза. Також в одному з журналів опублікований вірш Льюїса Керролла. А от понад 100 статей написала перший найманий журналіст у Великобританії Еліза Лінтон.


Як зшити фартух\nДля пошиття фартуха кращі використовувати ситець,сатин, льон і навіть клейонковий матеріал.\nМатеріал не обовязково купувати новий,можна зшити з обрізків старої тканини або використовувати заносившийся улюблений халат або старі штори. А якщо є бажання і час можна повозитися і сшитьяркий фартух з клаптиків. Можна проявити фантазію і виконати фартух любойткани. Тут головне памятати, що фартух повинен виконувати захисну функцію илучше вибирати щільну тканину і готову до частих прань. Тканина не повинна садитьсяпосле прання. А якщо ви любите побешкетувати на кухні, то можна зшити ажурний фартукиз шифону або інший тюлевою тканини.\nДля любительок екстравагантних вещейможно зшити фартух з джинсової тканини.\nВсі фартухи шиють приблизно однаково. Можнонемного змінювати моделі за своїм бажанням, додаючи виточки, змінюючи довжину иливнешний вид подолу, зробити егоболее приталеним або просто прямим.\nМодель фартуха не обовязково повинна бытьс нагрудної частиною. «Грудка» може бути разнойформы: від прямої і трапеції, до круглої і навіть у вигляді сердечка. Фасонпередника так само можна змінити: зробивши його напівкруглим, сонечком або прямим. Для зручності можна додати кишеню нанагрудную частина або фартух.\nЧастини фартуха можуть бути виконані однимполотном або пришиті в процесі. Можна збільшити поверхню фартуха сшивхалат-фартух, який буде не просто завязуватися ззаду, а буде робити запахкак на кімоно і закривати спину. Така модель фартуха складніше у пошитті итребует початкових знань у крою. В цій статті ми розглянемо два варіанти пошиття фартуха: це цілісний і сшитыйиз двох частин – нагрудника і фартуха.\nЦе найпростіші варіанти фартуха, з якими впорається навіть школяр. Дляудобства непогано було б зробити замальовку фартуха в розгорнутому вигляді, заранеепродумать всі деталі і визначиться з розмірами.\nСнимаеммерки і робимо викрійку\nВимірюємо свої розміри\nЛінія грудей – зручніше заміряти в нижній білизні, вона буде як раз на рівні лямок ліфа. Номожно заміряти і приблизно на око, але це варіант для сміливих.\nДовжина до талії – заміряється від рівня грудидо рівня талії.\nОбхват талії - заміряти всю довжину талії ивычесть приблизно 10 см або більше, номожно залишити і не пошкоджене, але майте на увазі, що тоді фартух будетзавязываться прямо на линиипозвоночника. Цю довжину можна регулювати самостійно. Іноді для фартуха беруть напівобхват талії -довжина талії, поділена на два.\nДовжина подолу – тут ми вимірюємо довжину отталии до бажаної довжини.\nОбробку краю можна робити косою бейкойили простим підгин.\nКоса бейка дуже проста у використанні,вона призначена для обробки країв. Придбати її можна в магазинах сшвейной фурнітурою. У неї велика колірна гамма. Зовні вона поклавши на атласнуюленту.\nЯкщо ви вирішите робити підгин, тонеобходимо до розмірів додати по 2-2,5 см для підгину.\nВикрійку для фартуха робити необовязково.\nАле якщо ви вирішили еесделать, то можна робити на старих шпалерах або спеціально папері, кальці. Ееможно придбати в канцелярських магазинах.\nЯкщо ви плануєте зробити кишені, толучше всього їх розміри розрахувати на цьому етапі.\nТепер все готово і можна переноситьразмеры на тканину. Розмітку на тканині краще робити спеціальним швейним милом, але можновоспользоваться простим олівцем або шматочком туалетного або хозяйственногомыла. Вони добре пишуть по тканині і легко видаляються.\nСкладаємо тканину вдвічі і наносимо рисунокбудущего фартуха. Сколите обидва шари тканини шпильками уздовж проведеної лінії. Раскроитеткань фартуха по цій лінії. Уберитебулавки з тканини. Основа фартуха готова!\nНа цьому етапі потрібно вирішити, як ви будетеукрашать фартух. Продумати деталі. Якщо ви хочете прикрасити фартух мереживом, топришивать його необхідно на цьому етапі. Так само як і робити вишивку накарманах. Надалі це буде зробити складніше.\nТепер необхідно підшити фартух і пришити кишені, якщо вони необхідні. Для зручності можна акуратно пройтисьсметочным швом, що б при шиття на машинці вийшло більш акуратно.\nПрикладіть фартух до себе, измеряйтенеобходимое кількість тасьми для підвязок на шию і пояси.\nПришийте їх кфартуку.\nЯкщо ви робите роздільний фартух, тосшейте всі деталі разом. Першими пришиваються кишені до подолу, потім сшиваетсяверх з нижньою частиною. В останню чергу пришивається пояс.\nМожна зробити на фартуху аплікацію илиукрасить його вишивкою, бісером або намистинами.\nОбовязково виперіть і выгладите фартух,коли він буде готовий.\nАвтор: Анастасія Журавлина\n00:21, 18 жовтня 2013


Кабінет Міністрів України затвердив План використання радіочастотного ресурсу України. Про це повідомив міністр транспорту та зв'язку України Віктор Бондар, посилаючись на постанову Кабміну, прийняту на засіданні в середу. "Раніше була затверджена національна таблиця (розподілу радіочастот України). Це вже технічний план, де затверджені цілком усі стандарти, на яких частотах будуть знаходитись які технології", - сказав В.Бондар.\nВін додав, що в тому числі встановлено, на яких частотах будуть знаходитися технології майбутнього, зокрема, цифрове ефірне телебачення, технології безпроводової передачі даних WіMAX та WіFі, а також мобільний зв'язок третього покоління.\nМіністр транспорту та зв'язку зазначив, що проведення конкурсів з розподілу частот буде залежати від рішення Національної комісії з питань регулювання зв'язку України. На думку В.Бондаря, такі конкурси можуть проводитися вже з другого півріччя поточного року.\nЗа матеріалами: “Українські Новини”.


«Самопоміч» відкликає свого міністра з уряду — Новини політики | Ракурс\n«Самопоміч» відкликає свого міністра з уряду\n22.01.2016 16:50 КоментаріRacurs.ua\nОб’єднання «Самопоміч» відкликає з Кабміну свого міністра та пропонує обрати новий уряд\nПро це у п’ятницю, 22 січня, інформує прес-служба політичної партії «Самопоміч».\nПолітична рада партії «Самопоміч» вирішила відкликати свого міністра з уряду та запропонувати іншим партіям, які сформували коаліцію, створити нову коаліційну угоду та ефективний уряд після встановлення причин невдач цього Кабміну.\n«Ми, як і більшість громадян України, незадоволені діяльністю уряду і не маємо наміру своєю присутністю в такому уряді легітимізувати його подальше існування. Кабінет міністрів є одним з джерел багатомільярдної корупції. Ухвалений клептократичний бюджет має всі ознаки того, що наступний рік стане черговим роком масштабного розкрадання державних коштів», — говориться у заяві.\nЯк вважають у «Самопомочі», нові правила дій і нова урядова команда забезпечать звільнення економіки від надмірного регулювання та знищать масштабну корупцію.\nНагадаємо, що за квотою партії «Самопоміч» в Кабміні працює глава Мінагрополітики Олексій Павленко.\nЧитайте також: «Самопоміч» пригрозила виходом з коаліції у разі ухвалення змін до Конституції — ЗМІ\nНовини за темою: Верховна Рада України, Кабінет міністрів, коаліція, відставка Кабміна, Арсеній Яценюк


Євген Червоненко: «Моїм головним гаслом було: від’єднайте Євро-2012 від політики взагалі. Друге гасло: вам в таксі що важливо – «шашечки» чи їхати»\n20 Жовтень 2018, Київ 17:47\n22 Березень 2008, 03:01\nСергій Рахманін: Зовсім небагато часу залишилось до річниці з моменту ухвалення історичного для України рішення – у 2007 році у Валлійському місті Кардиффі Україна отримала унікальний шанс прийняти у себе європейську першість з футболу. Минув майже рік. Чи був цей рік згаяним для України і що насправді вдалося зробити, наскільки підйомною виявиться для України ця амбітна задача – про ці речі ми будемо говорити з керівником Національного агентства, яке опікується питанням підготовки до Євро-2012 – з Євгеном Червоненко.\nЄвген Червоненко: «З доріг починається не Євро, з доріг починається нова країна»\nПане Червоненко, я почну, напевно, з одного із найбільш гострих питань. Свого часу, коли Ви були призначені керівником цієї структури, яка безпосередньо опікується питаннями підготовки до європейської футбольної першості, багато хто з величезними сумнівами сприйняв саме це призначення. Тому що вважається, що успіх цього амбітного завдання залежить від чіткої взаємодії трьох персон: Прем’єр-міністра, керівника футбольної Федерації та керівника Агентства.\nЗагальновідомо, що стосунки Юлії Тимошенко і Григорія Суркіса складалися не найкращим чином, більше того, вважалося, що Євген Червоненко є серйозним подразником і для Суркіса, і для Тимошенко. Наскільки Вам вдалося відшукати спільну мову і наскільки ці структури взаємодіють між собою?\nЄвген Червоненко: У Вас, як завжди, гострі запитання, але у мене є практика. Я, мабуть, не стану вже дійсно українським політиком в тому сенсі, що я не буду казати взагалі, а буду казати відверто і конкретно.\nБезумовно, можна виділити декілька складових. Перша складова, яку я зрозумів після того, як при призначенні було обіцяно Прем’єр-міністром і домовлено з усім керівництвом України, що я іду додатковим віце-прем’єр-міністром, я дуже спокійно до цього відносився, цього не сталося. Були спроби призначити віце-прем’єром Павленка, потім Васюнику передали це. Я абсолютно спокійно відношусь.\nГоловна теза, яка є моєю релігією в проекті Євро-2012, і я хочу зробити головний наголос: поки я керівник Агентства, я мушу робити все будь-яким шляхами, бо Україна, ті люди, серед яких я живу і є громадянином цієї країни, не вибачать менеджерського провалу. Тому моїм головним гаслом було: від’єднайте Євро-2012 від політики взагалі. Друге гасло: вам в таксі що важливо – «шашечки» чи їхати».\nШлях мій з Григорієм Суркісом не простий, але на сьогодні у нас в обох нема іншого шляху, ми потиснули руки і робимо обидва все, щоб це вдалося. Він зрозумів, що без мене тяжко, як і мені тяжко без Федерації. А взагалі у нас одна мета, і ми не хочемо з ним смішити всю країну. Тому ми знайшли спільну мову. Сьогодні ми, по суті, з’єднали команди Агентства і Федерації. Бо обмаль фінансування. До речі, Кабмін практично досі не фінансує. А якщо я Вам скажу ті статті фінансування, то це смішно, у нас не можна ні одної машини...\nСергій Рахманін: Спробуйте мені пояснити, чому Кабмін не фінансує діяльність Агентства.\nЄвген Червоненко: Я не можу дати відповіді. Думаю, тут є політика, бо рішення Координаційної ради, воно відповідає здоровому глузду і тому, що треба робити, і це вирішується, і там присутні Прем’єр і інші. Досі рішення оргкомітету, які проходили після кордради, а вони були кардинально навпаки, були спроби перетворити Агентство на таку поштову скриньку, яка констатує факти, а не впливає.\nНам вдалося щось добитись. Я не шукаю конфліктів, я шукаю той перемикач передач, щоб процес їхав вперед. Він іде вперед. Всі очікували, мабуть, політично, що людина Президента завалить все, Агентство не буде зроблено без грошей, без нічого, але державну програму – я це заявляв на Кабміні, і це знають всі – зробило Агентство.\nВід мінекономіки була одна людина – заступник міністра Вітренко, єдиний, але від мінфіну була дуже розумна гарна молода дівчина Свєта, всі інші – це 25 хлопців і дівчат молодих з дуже гарною освітою від Агентства, які за 20 днів... рік майже ніхто нічого не робив, робилось, але це було розпорошено.\nСергій Рахманін: Я нагадаю, що цільова державна програма мала з’явитися ще влітку минулого року, потім її перенесли на вересень, потім на жовтень, вона з’явилася лише наприкінці року, в лютому була ухвалена в цілому, і до кінця березня туди ще будуть вноситись рішення. Тому справді багато чого згаяно.\nАле я повернуся до іншого питання. Коли Вас призначали, Ви говорили про те, що і з Тимошенко, і з Суркісом у Вас нормальні людські стосунки, у вас є амбітне завдання, ви будете знаходити спільні точки дотику, і Ви почуваєте себе комфортно в цій компанії. Дякувати Богу, вчора і Федерація футболу, і Національна агенція, вони домовилися, що вони вирішують це питання, час від часу будуть бачитись, і є надія, що це питання владнається.\nАле Ви все одно з ними по деяким питанням розходитесь. Я пам’ятаю, як Ви критикували уряд за те, що вони насправді інакше сприймають рішення Координаційної ради. І, фактично, не фінансують. А остання суперечка у Вас була з Суркісом стосовно остаточної долі НСК «Олімпійський». Наскільки я пам’ятаю, Ви пропонуєте реконструювати цей стадіон, Григорій Суркіс наполягає на тому, що на цьому місці треба будувати новий. Отже, якою буде подальша доля «Олімпійського»?\nЄвген Червоненко: Подальшу долю «Олімпійського» вирішить журі і комісія.\nСергій Рахманін: Журі яке?\nЄвген Червоненко: Наглядова рада і Кабмін, мінмолодьспорт затвердили журі. Я наполягав, щоб на чолі журі, оскільки це державні гроші, був профільний віце-прем’єр, а саме Васюник, який взяв на себе питання Євро. Він не погодився, і став Юра Павленко, а лобіювався Поляченко на голову журі.\nСергій Рахманін: Для тих, хто не знає, нагадаю, що Юрій Павленко – це міністр з питань молоді та спорту, а Іван Васюник – це віце-прем’єр.\nЄвген Червоненко: І Поляченко відмовився після розмови зі мною. Я вважаю, що конкурс навколо «Олімпійського» – майже єдиного об’єкту, де шалені державні гроші, а саме 300 мільйонів доларів або півтора мільярди гривень, мусить бути абсолютно прозорий. Тому я наполягав також, щоб були включені іноземці, не було людей зі споріднених фірм.\nКажу я це чому? Тому що це буде лакмусом – конкурс навколо «Олімпійського», це буде лакмусовий папір – чи прийдуть оті 20 мільярдів інвестицій до України, чи буде прозорий процес. Це перше. Що стосується розбивати чи не розбивати – я доповідав свою точку зору, яка ґрунтується на консультаціях з інженерами, архітекторами, я логістик за фахом. По-перше, ламати – не будувати, як кажуть. Куди вивезти це? До мене на дачу все це, що зламається? Це тисячі тон бетону.\nСергій Рахманін: Йдеться про демонтаж «Троїцького»?\nЄвген Червоненко: Не «Троїцького», стадіону, і «Троїцького» теж. Друге: хто бачив рух на Червоноармійській, розуміють, що логістика нашого міста потребує кращого. Третє: я вважаю, що «Олімпійський» – це історичний пам’ятник. До речі, Президент мене в цьому підтримав. Тому я пропоную шлях, яким йшли всі країни. Наприклад, Мюнхен, Берлін, Лондон. Залишаємо це, реконструюємо.\nПлюс переробити «Олімпійський» на чисто футбольний стадіон це не чесно, Олімпійський комітет проти категорично в обличчі Бубки. І чому ми не можемо в центрі міста, де залишився цей зелений острів, щось побудувати, залишити, реконструювати красиво? Так, за правилами УЄФА там буде легкий козирок, і буде арена, де буде виступати той же Скрипка, чи «Океан Ельзи», чи Мадонна, де будуть наші великі події проходити, де будуть просто у вихідні відпочивати люди. І на це є концепція.\nЯк в гарантіях міста Києва написано, я будував би спеціальний сучасний футбольний стадіон і під Євро, і під країну десь в районі Окружної. І я цю думку не залишив. Це був би приклад державно-приватного партнерства, де була б виділена земля, побудувався б найсучасніший стадіон, як в Дніпропетровську, в Донецьку. Там краща логістика, там метро, там безпека, а навколо б ті, хто профінансували цей стадіон, це десь 300 мільйонів доларів, побудували б, як я називаю, містечко майбутнього.\nСергій Рахманін: Аби я не помилився: отже, остаточна доля, буде там побудований новий стадіон чи реконструйований НСК «Олімпійський», буде залежати не від Суркіса чи від Червоненка, а буде залежати від урядового журі?\nЄвген Червоненко: Це не урядове журі, це великий перелік фахівців і всіх. Але те, що «Олімпійський» буде реконструюватися – 100%. Я не вірю в те, що будуть зносити. Це дуже тяжко по часу – це зайвий рік. По-друге, те, що я вже казав. Також я шукаю вихід із ситуації з «Троїцьким». Я хочу запевнити всіх слухачів, що на сьогодні, наскільки я знаю, компромісу з компанією не знайдено.\nСергій Рахманін: Але ж 20 березня, за повідомленням засобів масової інформації демонтаж, «Троїцького» розпочався.\nЄвген Червоненко: Для мене це було такою новиною. Потім мені передав мій прес-секретар, що замголови Голубченко сказав, що вони просто на опорі спробують, дорого це чи ні. Просто в «Троїцькому» є велика політична складова, розумієте, – зносити, не зносити.\nІ я уважно почув всі думки і думку одного архітектора, що, навпаки, вершина «Троїцького» сьогодні на одному рівні з дорогою, яка оточує «Олімпійський». Питання «Троїцького» в чому? Повинна бути зона накопичення уболівальників. Так чому б не заасфальтувати кришу, не зробити це зоною накопичення. А все одно те, що побудовано, можна заповнити ресторанами, залами, кафе, прес-центрами – те, що потребує УЄФА навколо стадіону фіналу.\nЯ прибічник того, що ламати – не будувати, я прибічник логістичних рішень, таких, щоб всі були цілі. Я хочу тільки запевнити, що «Троїцький» не має жодного відношення до «Олімпійського» стадіону, всі документи у нього в повному порядку, і в них західні юристи. І тому я хочу, щоб ситуація з «Троїцьким» була владнана повністю в правовому полі.\nСергій Рахманін: Я годжуся, але крім проблеми з «Троїцьким», яка, на превеликий жаль, є серйозною проблемою і ставить під загрозу проведення Євро в Україні, є ще проблема «Олімпійського». Що я маю на увазі – нещодавно віце-президент Федерації футболу пан Воскресенський заявив про те, що іноземні фірми, які погоджувалися або пропонували свою допомогу у розбудові НСК «Олімпійський» до Євро, вони в кращому варіанті готові здати цей стадіон в 2011 році. Менше з тим, УЄФА вимагає, аби цей стадіон був повністю готовий в 2010. Як це питання розв’язати?\nЄвген Червоненко: Воно вже розв’язане майже. Щоб слухачі розуміли, навколо Євро без галасу, без інтерв’ю іде кожен день робота. Сьогодні у нас теж є фахівці з УЄФА в країні. Кожен тиждень приїжджають нові групи. Так декілька тижнів тому працювала велика сильна група по стадіону. І було порозуміння, що в кожному рішенні журі, розуміючи логістику тяжку міста Києва, цей процес затягнеться. Але не треба робити панацеї. Розумієте, є правила, а є реалії.\nСергій Рахманін: Але справді є вимога УЄФА, аби стадіон був готовий до 2010 року?\nЄвген Червоненко: Вона була. Вони розуміють, і вони підуть на зустріч нам, я це зрозумів, і Суркіс це зрозумів. 18 квітня ми летимо разом з Суркісом до Платіні підписувати вже перелік всіх об’єктів. Я хочу тільки сказати, що головна арена Польщі буде здана в грудні 2011 року. Все. Ми все встигнемо.\nСергій Рахманін: Тоді у мене відразу питання. Справа в тому, що чим менше часу залишається до проведення Євро, тим більше скептиків, які бояться, що у нас просто заберуть Євро. Називаються абсолютно різні варіанти, називається варіант проведення у Польщі, якій відшукають іншого партнера, передання прав на проведення Німеччині чи Італії, повернення до заявки Хорватії і Угорщини.\nЗвичайно, всі вболівальники в Україні, а таких вболівальників мільйон, сподіваються, що це не відбудеться. Коли Вам ставили це питання, Ви говорили, що Ви не коментуєте чутки, плітки, тому що інформації нема. Але буквально останніми днями про те, що така загроза існує, сказав Президент і сказав, що у нас з’явився серйозний конкурент. Ви не могли б розшифрувати, кого Президент мав на увазі під цим конкурентом?\nЄвген Червоненко: Я не вповноважений коментувати Президента. Хочу сказати одне, що Євро-2012 – це дуже великий бізнесовий проект, бізнесовий не для якоїсь структури, а бізнесовий для країни. По світовому досвіду, прибуток від проведення Євро – 8 мільярдів американських доларів.\nЦе не прибуток якоїсь корпорації чи державної установи. Це прибуток держави через податки, через те, що вона отримує від багатьох складових, і від інвестицій. Безумовно, за це іде боротьба. Є багато розвинутих країн, де майже все готове. Я хочу тільки заспокоїти фахово всіх українців, що Польща готова менше, ніж ми.\nСергій Рахманін: Хочеться в це вірити, але мене беруть сумніви, наприклад.\nЄвген Червоненко: По-друге, Сергію, як Ви розумієте, – Ви мене давно знаєте, мені 48 років, я реально щось будував у своєму житті, заводи зокрема, керував державними установами, – я розумію, що на кону моє ім’я. Я буду казати правду, я на 99% впевнений, що Євро буде, не дивлячись на складнощі, не дивлячись на політичну ситуацію. Воно буде.\nЗнаєте, чому? Тому що в Україні з’явилися люди, називайте їх капітанами економіки, під ними є середній клас, які зацікавлені в капіталізації своєї країни.\nСергій Рахманін: Я з цим погоджуюсь. Але знаєте, чому я говорив про скепсис. Я сам щиро сподіваюся, що Україна гідно зустріне Євро-2012. Проблема в чому, звідки з’являється скепсис? Коли Україна виграла заявку на проведення Євро, багато говорилося про те, що у нас буде побудовано і зроблено. У нас інформація, яка стосується Євро – переважно це інформація про скандали, про сварки між політиками, про «Троїцький», про НСК «Олімпійський».\nЧому Польща виглядає привабливіше? Можливо, вона менше готова, я переглядав польські газети, там написано: там збудовано те, там збудовано те, там зроблено те. Там люди відчувають, що щось реально робиться. Можливо, робиться і у нас. Але інформації про це немає.\nІ аби переконатися в цьому чи спростувати цю точку зору, ми вдалися до нашої звичної форми, ми опитували киян на вулицях і запитали, чи відчули вони, що в Україні щось готується до Євро-2012. Я нагадаю нашим слухачам, що це опитування не є репрезентативним, це випадкові люди, яких опитував кореспондент Радіо Свобода.\nРеспондентка: Я не помічаю, можливо, я сильно зайнята своїми справами, але мені здається, що не дуже. Чутно про «Олімпійський» – і все. Що потрібно? Привести до ладу стадіони, побудувати готелі європейського стандарту. І дорогами зайнятися – пробки, це ж нереально.\nРеспондент: Нічого не робиться, я не відчуваю ніяких змін. Я не знаю, стадіони другі будувати, покращити вигляд всього міста.\nРеспондентка: Загалом не відчувається. Можливо, ближче до 2012 року, але зараз ні. Дороги, стадіони – принаймні це основне.\nРеспондент: Мабуть, ні. Треба людям підіймати зарплати. Споруди, дороги паралізовано, вони повинні розібратись самі для себе, чого вони хочуть Україні.\nРеспондентка: Ні. Наприклад, я не бачила, якесь відчуття свята – нема. Поприбирати, вулиці поприбирати, машини поприбирати. Нема кому, напевно.\nСергій Рахманін: Один коротенький коментар. Якщо Ви побачили, переважний настрій – це скепсис. І друге: всі згадують про дороги. Наскільки мені відомо, в Гданську, у Вроцлаві розпочали з того, що почали будувати дороги. Чому у нас цього не робиться ані у Львові, ані у Донецьку, ані у Києві? Як це можна змінити?\nЄвген Червоненко: Коротко стосовно скепсису. Я хочу тільки зауважити, що Португалія, яка провела дуже гарно чемпіонат, почала готуватися набагато пізніше, ніж ми. Але це не шлях наш, у нас більше проблем, ніж в Португалії.\nВи задали одне з найболючіших питань. Є об’єктивна реальність. Підемо інакше, підемо від того, чому скепсис. Скепсис від нас, від нашої української ментальності, від того, на що я наштовхуюсь в цьому проекті. Наприклад, спрощення процедур на дозволи на будівництво, боротьба з міністерствами, коли вони захищають свої відомчі інтереси.\nЗараз я скажу справу, за яку, може, мене будуть бити, але я скажу правду. Коли я починаю тиснути: «Давай те змінимо, те», вони на мене чи дивляться, чи одна людина недавно сказала: «Слухай, Червоненко, ти заможний, у тебе все є, я, – це мій опонент каже, – до Євро не доживу як чиновник. А яке ти право маєш у мене забирати цю ручку і мій дозвіл?» Розумієте, це була розмова один на один, і я це розумів.\nАля я впевнений, що ми це поборемо. Я буду ставити політикуму, парламенту, уряду запитання, на які не можна не відповісти. Що стосується доріг – Президент України неодноразово робить наголос, він абсолютно правий, і я як колишній міністр транспорту хочу зауважити: з доріг починається не Євро, з доріг починається нова країна.\nСергій Рахманін: Але ніяк не почнеться. Мені інколи не віриться, що у нас коли-небудь будуть гарні дороги.\nЄвген Червоненко: По-перше, проблема у нас є, що у нас немає інформаційної політики. На нас це повісили, але грошей не дали. Я шукаю спонсорів. Знову, як і з фінансуванням Агентства, це будуть мої приватні гроші, левова частина. Не дають грошей – і все. У мене стільки роботи, от зараз тиждень наступний ми повністю присвячуємо інформаційній політиці.\nЯ хочу заспокоїти людей: Євро буде, тому що власний капітал, один на рівні сосисочної, а інший на рівні готелю, а інший на рівні стадіону чи аеропорту, – вірять в свою країні і вже роблять. Я назву вам п’ять з економіки України, кожен з яких не балачками, не дюрбаном державного бюджету...\nСергій Рахманін: Я думаю, що йдеться про Ахметова...\nЄвген Червоненко: Коломойського, Ярославського, Клімова, Димінський готовий. Вони готові вкладати, вони вкладають в свою країну. Не просто, що це доброчинність. У них є великі виробництва, але капіталізація твого виробництва, твоєї країни залежить від всієї країни. І вони розуміють, що Євро – це той процес, який підніме і змінить всю країну.\nСергій Рахманін: Я з Вами погоджуюся. Але одразу у мене певне застереження. Я дивився аналітичні розробки, в тому числі які зроблені були західними агенціями. Загальновідомо, що 80% витрат на проведення Євро – це приватні інвестиції.\nДержава в змозі і повинна забезпечити тільки 20%, 80 – це інвестиції. Частину справді зможуть закрити такі люди, як Тарута, Коломойський, Ярославський, Суркіс, Клімов, тобто люди, які мають бажання вкладати, які мають капітали.\nЄвген Червоненко: І багато інших.\nСергій Рахманін: Годжуся. Але за оцінками іноземних фахівців, було б непогано, якби хоча б третина цих інвестицій складалася з іноземного капіталу. Я знаю, що ще рік тому цікавилися можливістю в будь-який спосіб взяти участь в Євро такі потужні компанії, як «Сіменс», як «Моторола», як «Самсунг». Скажіть, будь ласка, прийшов до нас станом на сьогодні бодай один впливовий західний інвестор? Якщо ні, то чому?\nЄвген Червоненко: Так, прийшли. Наприклад, той же «Сіменс». Я не хочу перелічувати, бо це буде трактовано як лобіювання.\nСергій Рахманін: Це вже офіційно погоджено? Чи попереду якийсь тендер, наприклад?\nЄвген Червоненко: Ні, вони прийшли, вони всі стоять на старті сьогодні.\nСергій Рахманін: А коли старт буде?\nЄвген Червоненко: Він вже є. І багато об’єктів вже будується, про це мало говорять.\nСергій Рахманін: Чому, знову ж таки? Хотілося б про це більше говорити.\nЄвген Червоненко: Ви поставили запитання по іноземному капіталу. Я тільки повернувся зі США, де був два дні. Іноземний капітал на старті. Розумієте, іноземний капітал – це чоловік, ми в ролі нареченої. Щоб чоловік повів жінку до загсу, треба багато умов, щоб все відбувається, як правило. До того, ми мусимо відповідати.\nТому над чим я б’юся і буду вимагати разом із Федерацією – щоб міністерства не відпулювали нас, і нам потрібна спрощена система дозволів, коли забудовник буде брати велику частину, в тому числі і головної відповідальності.\nСергій Рахманін: Йшлося про єдине інвестиційне вікно давно.\nЄвген Червоненко: Йде великий супротив, але ми працюємо разом із «Маккензі», з «Киселем і партнерами» кожен день по 10-20 годин. Рух іде. Друге – є абсолютна реальність. Дороги, як правило, навіть якщо ми приймемо той закон по концесію, який ми розробили ще коли я був міністром, він працювати почне роки через три – це бізнесова реальність. У всьому світі дороги як кровоносну судину економіки будь-якої країни – я роблю наголос – ніяке Євро ні до цього.., це змінить динаміку життя.\nСергій Рахманін: Звичайно, Євро просто буде приводом.\nЄвген Червоненко: Робить держава. Я знайшов багато, я повернувся із США, думав, буде офіційна заява Америки, біля 2 мільярдів по дуже низьким ставкам, Давайте зробимо інакше. Чому коли я був міністром, а начальником «Автодору» був Гуржос, ми зробили тендери, по яким Україна вперше отримала на дороги довгострокові кредити – 2.7. До цього таких ставок не було. До мене підійшов керівник «Барклай банку» і підійшов Базаров «Дойче банк» і сказали: «Ми не віримо своїм очам, таких прозорих тендерів не було». Через 2 місяці я перестав бути міністром транспорту.\nЗрозумійте, є боротьба, вона нормальна, я не роблю з того паніки. Ми змінимо дозвільну систему, а по дорогах ми мусимо взяти кредит, бо з того прибутку, з тих додаткових джерел надходження, які дадуть автобани країни... Але Прем’єр-міністр категорично заперечує.\nСергій Рахманін: Тобто є вже напрацьовані законопроекти і щодо концесії, є законопроекти щодо захисту інвестицій? Це, до речі, вимога, яку той же самий «Сіменс», наскільки я знаю, ставив. І, більше того, Світовий банк готовий був допомогти, але потрібна воля законодавців.\nЄвген Червоненко: У Світовому банку півтора мільярди доларів під Євро готові, вже передати гроші за місць. Вони у мене кожен тиждень. Умова: дайте держгарантію.\nСергій Рахманін: Правильно, державні гарантії захисту інвестицій.\nЄвген Червоненко: Кабінет Міністрів не хоче давати. От зараз це проблема.\nСергій Рахманін: Які аргументи вони наводять, чому вони не погоджуються? Має ж бути якась логіка навіть у відмові.\nЄвген Червоненко: Тут є політика: не хочуть підвищувати дефіцит платіжного балансу, кількість заборгованостей. Хоч економіка каже, що Україна має межу до займання. Я не розумію, коли беруть кредити на проїдання. А коли беруть цільовий кредит, і я це вимагаю від всіх інвесторів: взяти гроші, які потім підуть раптом на газ, а тільки на дороги, і ні один цент, крім доріг. Отут я не розумію.\nБо завдяки цьому ми отримаємо не Євро, ми отримаємо прибутки для країни. Я готую доповідь, Президенту, Прем’єру, парламенту, разом із Федерацією, разом зі світовим фахівцями я поставлю ультиматум, моє прізвище не буде крайнім, я кажу: щоб виконати все, що ви прийняли, потрібні такі гроші, такі строки. Я не рахую нічиї гроші, але потрібні чесні тендери.\nГоловне, Агентство добилось сьогодні через шалену боротьбу наступне: без нашої візи гроші по відомствам казначейство не буде видавати. І друге: ми отримали великий супротив, але ми потрапили в тендери, у цих тендерах буде присутність Агентства.\nЩо стосується іншого, вчора, Ви знаєте, скасували цей ганебний закон про держзакупівлі, де паслися і їли одні і ті ж люди.\nСергій Рахманін: Я вважаю, що це свято для економіки. Але невідомо, що буде замість цього, у мене є відчуття, що з’явиться щось подібне.\nЄвген Червоненко: Ви знаєте, чому поляки краще за нас... – вони вже прийняли, просто взяли, нація з’єдналася, не зважаючи на всі корпоративні інтереси, і прийняла законодавство по Євро, весь пакет. А от тепер я вийду на сцену і скажу: знаєте що, ви хочете бути в Європі, щоб наші діти поважали наше покоління – давайте приймати.\nСергій Рахманін: А коли ця доповідь, про яку Ви так палко говорили, з’явиться?\nЄвген Червоненко: До кінця березня. Я хочу їхати до Платіні і дивитися йому широко розкритими очима.\nСергій Рахманін: До речі, буде цікаво поговорити з Вами після цієї зустрічі, від якої багато що залежить, тому що ризик, що у нас Євро відберуть, все-таки лишається.\nЄвген Червоненко: Не лишається, я хочу запевнити слухачів. Може, моя вина, але на це не дали грошей, але я дам свої. Розумієте, нема часу займатися інформаційної політикою. Кожен тиждень 5-7 фахівців працюють з нами, працюють з кожним містом.\nРозумієте, у нас ментальність така. Страшніше не це, не каторжна праця. Страшніше, коли на мій лист до якогось міністерства мені відповідає третій клерк, і пишуть, що навіть сотка вам не положена, бо ви не є віце-прем’єр-міністром. От наша ментальність.\nСергій Рахманін: До речі, я Вам відразу поставлю два запитання, вони складні, але вони пов’язані між собою, тому, я думаю, Вам простіше буде відповідь давати. Дивіться, я знаю про непрості стосунки з Тимошенко, але я знаю, що були випадки, коли Ви знаходили спільну мову і мали і можливість, і аргументи переконувати один одного. Тому у мене питання: чи намагалися Ви особисто з нею зустрітися і переконати?\nІ друге питання: після того, як Вас було призначено керівником цього Агентства, Ви говорили, що для Вас не важлива посада віце-прем’єра, але бажано, щоб Ви все-таки обійняли цю посаду. І жоден із міністрів, за Вашими словами, був не проти, Президент був за, і натякали на те, що єдиною людиною, яка була проти, – був Прем’єр.\nОт у мене питання: чи спробували Ви переконати Тимошенко, скажімо, в необхідності ухвалення законів і чи справді саме Тимошенко була головною причиною того, що віце-прем’єрська посада Вам так і не далася? Ви можете не відповідати на це питання, але я думаю, що було б чесно і зрозуміло...\nЄвген Червоненко: Чесно було б, так. Коли мене викликали, Президент сказав наступну фразу (як мені передали): «Я знаю одну людину, яка буде не спати, яка буде материтися, яка буде ламати собі й іншим руки, але буде іти до мети».\nМені зробили цю пропозицію. Було сказано, що я віце-прем’єр – тире керівник Агентства. Мені соромно вимагати і просити. Я бачу дикий супротив саме Прем’єр-міністра в цьому питання. Я не можу коментувати це, це політичні домовленості. Почнуться баланси, скільки хто коаліції. Мені важливо не «шашечки», а їхати. Я неодноразово пробував зустрітися віч-на-віч з Тимошенко і поговорити.\nСергій Рахманін: І?\nЄвген Червоненко: Цієї зустрічі так і не відбулося. Були наради. Я відстоював свою позицію.\nСергій Рахманін: Наради – це трішечки інший формат. Я сподівався на зустріч віч-на-віч.\nЄвген Червоненко: Я думаю, що вона відбудеться. Я хочу Вам сказати, так, я людина Президента, я не бігун по полю, я не можу змінити себе, і Ви це знаєте, мене знає вся Україна. Навколо Євро – у мене немає політики, це для всіх партій, для всіх національностей, це для наших дітей. І тому я запасся дуже великим терпінням, я буду доповідати. Здоровий сенс і глузд, завдяки цьому, не балачкам, не розмовам, а рутині кожноденній, своєю працею ми завоювали те, що Агентство сьогодні по суті лідер цього процесу, хоч нас хотіли помножити на нуль.\nЯ не дам втрутити політику в цей процес. Може, коли зрозуміють, що є правда, від якої не відмовитися, мене знімуть. Але я залишусь з тою правдою, з якою я можу розмовляти і з олігархами, і з політиками, і з простими громадянами. Простою правдою менеджера керуючого.\nСергій Рахманін: Коли розумні, мудрі люди рік тому обговорювали, що може завадити Україні провести Євро-2012, багато хто говорив, що політична нестабільність може негативно вплинути на процес нашої підготовки. Зараз ми зіштовхнулися з черговим політичним конфліктом. Цей конфлікт називається «Дочасні вибори Київського міського голови і Київради». Київ є чи не найпроблемнішим, як на мене, містом у сенсі підготовки, тому що транспорт, паркування, інфраструктура, дороги – як не дивно, все це є дуже болючими питаннями. Але найближчим часом міськраді буде не до цього, тому що у нас щонайменше два з половиною місці будуть займатися виборами, підсумками виборів та інших ласощів. У мене зараз питання: чи поділяєте Ви думку, що хто б зараз не обрався мером, це буде краще, ніж Черновецький, тому що Черновецький є афутбольною, аспортивною людиною, і він не зміг би підготувати Київ до Євро?\nЄвген Червоненко: Я хочу залишитися тим, ким я є, чесним. Я не знаю, спортивний він, чи ні, але він підтягувався, я це бачив. І повірте мені, заслуженому майстру спорту, 15-20 разів підтягнутися...\nСергій Рахманін: Я теж здивувався.\nЄвген Червоненко: Я хочу відповісти те, що Ви не очікуєте. Хто б не був обраний мером – Євро буде. Найгірший варіант – фінал буде перенесено з Києва, але я про це навіть не хочу думати. Я вважаю, це буде ганьба для країни.\nСергій Рахманін: Тоді я поставлю питання інакше. Дехто вважав, що, можливо, Віталій Кличко був би не найкращим мером для Києва, але з точки зору підготовки до Євро, він би був корисною людиною. І тому що він мав безпосереднє відношення до виграшу нашої заявки, і тому що він – відома людина в світі спорту, і міг би, в принципі, змінити ставлення до України. Як Ви вважаєте, Вам би легше було з ним співпрацювати?\nЄвген Червоненко: Політика і спорт – це різне.\nСергій Рахманін: Тут не політика, тут все-таки більше пабліситі.\nЄвген Червоненко: Я не хочу коментувати наперед, але люди, які потрапляють в державне коло і отримують владні важелі, вони отримують доступ до найбільшого наркотику, який більший, ніж слава. Я не хочу коментувати заздалегідь, яким буде той чи інший мер. Я хочу сказати наступне: є об’єктивні реальності Києва.\nМені було боляче, коли минулого тижня всі міста проходили інспекцію УЄФА, зі всіх міст приймаючих України, ми проходили інспекцію по міському транспорту, і саме по всіх дорогах міських, тільки з Києва не було нікого.\nСергій Рахманін: Це показово, я про це і говорю.\nЄвген Червоненко: Але, повірте, я зараз після інформаційної політики берусь за Київ, незалежно від виборів. І буду отримувати ті відповіді, які потрібні. У нас по Києву є декілька проблем. Наприклад, Київ настільки великий, що він вважав, що без агенції, без нічого вони все вирішать в бюджеті, інше.\nКиїв буде працювати, бо з реконструкцією «Олімпійського» виникають великі проблеми. Я не розумію оці всі коментарі, які робить міська влада навколо «Олімпійського», хоч я знаю реальний стан речей. І я як менеджер завжди кажу реальний стан речей, бо обманювати – це дорога в нікуди. У нас є дефіцит по готелям, але багато хто будує.\nСергій Рахманін: По готелям, як на мене, ситуація все-таки трошки ліпша.\nЄвген Червоненко: Я відкрию ще таємницю: в Дніпропетровську, Києві і Одесі ми вирішили поставити чотирьох – п’ятизіркові пароплави.\nСергій Рахманін: Транспортні розв’язки – оце є проблема. Проблема паркування, проблема естакад і тунелів, бо нічого не будується. І в генеральному плані забудови всього цього нема. А це ж процес, який триває кілька років, до цього треба буде готуватися вчора, щоб завтра все це робити. Оце непокоїть.\nЄвген Червоненко: Ситуація не проста, але вона не смертельна. На два тижні ми відпрацьовуємо з усіма силовиками. І ще велика складова Євро, про яку не говорять, – це система безпеки. І мені як колишньому керівнику безпеки кандидата в Президенти, для мене буде зіпсований цей процес, якщо в процесі цих накопичень людей щось станеться навіть з однією людиною. Я вважаю, що можна вийти.\nСкажіть інше. При тих темпах автомобілізації, яку відповідь керівники країни хочуть дати не лише по Києву, а по країні. Бо ми вже перебрали в рази пропускну спроможність наших доріг. Будучи міністром транспорту я зчинив галас. Дякую, що вчора міська влада Києва вже дослухалась – те, що я підписав наказ як міністр в 2005 році: 20-тонні фури не можуть заїжджати в місто Київ, це не український велосипед, це не вигадав Червоненко. Ви знаєте, оці 4 роки, вони змусять задуматися нас самих. На жаль, оці швидкісні естакади, дороги, які ми пропонували в 2005 році, вони не встигнуть збудуватися до Євро.\nСергій Рахманін: Нарешті з’явилася людина, яка про це горить вголос.\nЄвген Червоненко: А взагалі, дай Бог, нам побудувати, і я це підтримую, хоч нову частину окружної дороги. І я Вам по логістиці кажу, що ми знімемо тоді потік транспорту. Безумовно, логістика «Олімпійського» дуже погана. Я маю на увазі, по транспортних потоках. І тому я наполягаю, щоб виділили скільки там гектарів, щоб збувати спеціальний футбольний стадіон, за найсучаснішими технологіями окремо, за інвесторські гроші на Окружній, де буде забезпечена вся безпека...\nСергій Рахманін: Ви зачепили дуже цікаве питання, до якого я давно хотів підійти, – питання земельного відводу. Це дуже складне питання.\nЄвген Червоненко: Сергію, знаєте, чому дороги з 2005 року в Києві не побудовані? Тому що всі займалися землею.\nСергій Рахманін: І зараз займаються. Зараз з’явилася дуже тривожна ситуація. Спочатку були проблеми з відведенням землі під об’єкти до Євро-2012. Коли ця ситуація трошки змінилася, виникла інша проблема. Під Євро-2012 забирають шматки землі і насправді будують там об’єкти, які до Євро-2012 не мають жодного відношення.\nНе буду називати фірми, аби не наразитися на десяток судових позовів, але така ситуація є в Києві, є в Одесі, є в Дніпропетровську, наскільки пам’ятаю, є у Львові. Про Харків не пам’ятаю, там, здається, трохи простіше з цим. Як з цим боротися?\nЄвген Червоненко: Є один шлях – затверджена державна цільова програма. Коректувати її має право міська влада за погодженням з агенцією. Ми хочемо для об’єктів Євро зробити: а) спрощену процедуру, інакше ніхто не погодиться, провести навколо ділянок... – і я цього доб’юсь, хоч Ви розумієте, спротив зацікавлених осіб. Є площадка, наприклад, тут має бути готель. Три фірми заявили, котрі хочуть будувати. Ми проводимо чесний тендер. І вони кажуть: «Допоможи нам спростити процедуру», і я кажу:«Нема питань, підписуй зі мною договір».\nЙого розробили фахівці – «Маккензі», «Кисіль і партнери». Там три пункти. Перший: ти не зміниш титульний лист, інакше ти мені заплатиш штраф в два мільйони доларів. Другий: ти здаси вчасно, інакше ти заплатиш штраф в два мільйони доларів. І третє: ти даси всі свої номери, наприклад, якщо це готель, під Євро на два тижні по середній ціні, яка склалася на ринку. Я не збираюся когось гнути і казати: «Давай дешевше».\nСергій Рахманін: Цей варіант розроблений, коли його можна узаконити.\nЄвген Червоненко: Тоді, коли мені вдасться переконати Кабінет Міністрів.\nСергій Рахманін: У мене тоді інше питання. Коли йшлося про питання землевідводів, дуже багато було ситуацій, коли віддавали певні шматки землі на баланс місцевої влади. І в деяких випадках ці шматки землі загубилися. Є можливість забрати їх назад або повернути у цільове використання, механізми існують чи ні? Ми з Вами говорили про майбутнє, а як бути з минулим, з тими ділянками землі, які вже надані.\nЄвген Червоненко: Мені тяжко це сказати.\nСергій Рахманін: Тобто є сумнів, що не вдасться?\nЄвген Червоненко: Мені тяжко це сказати, бо це все таємниця за сімома печатями. Є окрема каста – депутати Київради.\nСергій Рахманін: Київ – це окрема пісня. Але така ситуація не тільки в Києві, на жаль.\nЄвген Червоненко: Я дивлюся по містах, які ми проїжджаємо, які ми інспектуємо – не така вже погана ситуація. Головне, на чому я роблю наголос, щоб люди заспокоїлись: не залежно від влади, бізнес сам підготується до цього Євро, бо ми – ринок, який розвивається.\nСергій Рахманін: Держава має не заважати.\nЄвген Червоненко: Якщо б вона не заважала, я б 110% відсотків поставив, що ми підготуємось.\nСергій Рахманін: Одне питання. Воно не принципове, але дуже цікаве. Дуже складна ситуація була з Дніпропетровськом в сенсі аеропорту. Там чи два, чи три було власники цього об’єкту, які ніяк не могли між собою з’ясувати бізнес-стосунки. Питання владналося, аеропорт готується до Євро чи ні?\nЄвген Червоненко: Питання по аеропортах вже майже владналося до пори, поки уряд не прийняв концепцію по розвитку аеропортів на 20 років. І на цій позиції стоїть категорично Прем’єр і стоїть міністр транспорту Вінський. Кажу перед всією країною: цієї концепції не буде, вона не спроможна, вона не реальна. Справа йде, щоб сьогодні забрати в держави всі аеропорти державні.\nСергій Рахманін: Тобто передати їх у приватну власність, акціонувати, про що йдеться?\nЄвген Червоненко: Як кажуть, вони хочуть забрати. А потім вони продадуть, бо вони чесний продавець, а місцева влада – не чесний продавець. Мені все одно, хто власник аеропорту. Я можу запевнити, що я не буду їм. Я можу сказати одне. Є декілька форм власності аеропортів: державна цільова, де злітна смуга і інфраструктура в одних руках, є змішана (наприклад, Росія). І найприбутковіша і яка є в світі – це приватна. Тоді чому смуга збиткова, інфраструктура прибуткова?\nКожен аеропорт хоче більше літаків, і отут шукається баланс. Держава поганий партнер для інвестицій – це теза, яка не підлягає сумніву. Крім того, багато аеропортів в Україні передано в містах проведення Євро комунальній громаді. Ніякий суд не віддасть на користь держави, якщо воно вже в комунальній.\nПлюс – коли власність комунальна, інвестор може приходити і робити спільне підприємство. Тоді з’являється структура, яка має право на життя, бо зацікавлене місто в прибутках, зацікавлений інвестор. Це господарча форма.\nСьогодні ситуація коротко по аеропортах по Україні: в Харкові вже виграв конкурс інвестор, йому передано. Влада повністю на його стороні, і обласна, і міська. Донецьк: держава будує полосу, обласна комунальна власність, ніхто не віддасть аеропорт. Дніпропетровськ, про який ви питали: 27 мільйонів доларів або 100 з гаком мільйонів гривень «ПриватБанку». «ПриватБанк» готовий вкласти 200 мільйонів в розвиток аеропорту. Всі суди виграє «Приватбанк». Як забрати – я не бачу.\nЛьвів: може бути і державний, але є указ Президента про передачу в комунальний, який не виконується. І Вінський на кордраді не дав відповіді, чому. Є проект, є все. Інвестиція 100 мільйонів доларів. Світовий банк був у мене, казав: «Ми даємо ці гроші, дайте держгарантію». Вони не дають нам держгарантії і нічого не рухається. Одеса – вони відмовились взагалі від державних грошей. Там є три претенденти, в квітні оголошено конкурс, ми його пильнуємо. Я вважаю, прийде інвестор і побудує.\nЯ переконаний, що все буде гаразд. Плюс ми готуємо запасні аеропорти. І для мене сьогодні питання аеропортів, оскільки я сам є льотчик і воджу вертоліт, більше питання диспетчерів. Я переконаний, що їх треба готувати вже сьогодні. Бо, наприклад, «Борисполю» прийняти 150 літаків в день на приліт і на виліт – це дуже багато. 70% перевезень будуть літаками. Я Вам скажу більше, я переконав разом з іншими вже віце-прем’єра Васюника, далі ми нікого не можемо переконати.\nСергій Рахманін: Ще одне питання. Воно є дуже складним і дуже принциповим. На превеликий жаль, державна цільова програма багато разів корегувалася. Вона в принципі покращилася. Це думка фахівців. Я бачив кілька варіантів цієї програми, включно з остаточним. На превеликий жаль, там немає чітких розрахунків. Саме тому сума інвестицій і державних, і приватних, вони постійно розбігаються.\nЯ чув вісім різних цифр, вони постійно змінюються. І це лише ті цифри, які озвучують офіційними особами. Я не міг зрозуміти, чому, доки не взяв державну цільову програму. У переважній більшості робіт чіткого розрахунку немає. І фірма «Маккензі», про яку ви неодноразово згадували, вона якраз сказала, що коріння зла якраз полягає в тому, що не існує чіткого розрахунку. Коли він з’явиться? Чому його нема?\nЄвген Червоненко: Це страшна робота, яка йде кожен день. І яка називається, коли ми задаємо відповідним міністерствам питання: «А почему собственно?» Зрозумійте їх: кожен хоче забрати якомога більше грошей на себе, і тоді з’являються об’єкти, які не мають жодного відношення до Євро.\nНам треба всім міняти ментальність: «я не переконаний, що я на цій посаді доживу до Євро»... Я не переконаний, що я на цій посаді доживу до Євро, але мене це не турбує, і я вкладаю свої гроші. Я громадянин України. От повірте, я був чемпіоном Радянського Союзу, чемпіоном України, я об’їздив весь світ. Я давно міг би вже закінчити з цією Україною і жити спокійно. Мене бере зло як спортсмена, як громадянина: невже ми такі убогі?!\nЯкщо ми робимо проект, який змінить життя від водія таксі до міністра, від підприємця до лікаря, бо 20 мільярдів змінюють життя країни, ми такі дурні, що кожен хоче стирити все сьогодні нас себе. Не буває так. І я переконаний, що громадська думка – то мій головний бронежилет. Я зараз разом із Федерацією готую n питань всьому керівництву України: Президенту, уряду, парламенту. Вони будуть дуже конкретні і дуже прості. Це стосується доріг, аеропортів, спрощеної системи.\nЯ вийду в парламент і скажу: люди добрі, мене не турбує оця ваша боротьба навколо тендерів. І я розумію, хто за що воює. Це питання країни. Без вирішення цих питань ми не зробимо це, як потрібно, може, зробимо, але трошки гірше, зробимо, але ганебно.\nЯ не хочу, щоб це було ганебно. Я хочу, щоб після цього хтось захотів провести в Україні чемпіонат світу. Я ж це довів. Я роблю «Ялту ралі», яке сьогодні без копійки держаних грошей. І в цьому році приїде 100 тисяч туристів туди. Ми вміємо, ми можемо, процес іде.\nСергій Рахманін: Тоді ми підходимо з Вами до останнього питання. Ціла низка структур, повноваження, обов’язки яких перетинаються одне з одним, займають питаннями Євро. Крім Вашого Агентства, існує ще Федерація футболу, а в неї ще існує виконавча дирекція – окремий орган. Є ще Координаційна рада, яку очолює Президент, виконавчий комітет, який очолює Прем’єр. Забагато структур.\nВіктор Ющенко, який свого часу говорив про те, що така розгалужена мережа дозволить робити процес прозорим, зараз каже з точністю до навпаки – що така мережа призводить до непрозорості процесу, і треба об’єднати зусилля. Може, справді є сенс зробити одну структуру, де об’єднати зусилля всіх?\nЄвген Червоненко: Однозначно. У семи няньок дитя без ока. Я реальна людина, яка не голосує, а робить реальні шляхи. Ви задали перше питання, люблю я Суркіса, чи любить він мене. Ми потиснули один одному руку. І рахуйте, що Агенція і Федерація футболу з вчорашнього дня – це одне ціле. Нас життя змусило працювати разом.\nДруга відповідь: ми подали документи, щоб Агенції надали «державний орган управління зі спеціальним статусом» – як митниця. І повірте мені, мені не важливо, як буде ім’я його керівника, захочуть, знімуть. Але не має права якийсь директор департаменту відписуватись від мене і казати, що це не ранг міністра зі мною розмовляти. Багато в чому все тримається на тому, що мій авторитет, і всі врешті-решт зі мною розмовляють.\nПовинен бути інший статус і він буде. Хоч, безумовно, починається політична складова, яка, наприклад, не дає одній стороні підсилювати людей Президента і таке інше. Я – людина України. І я буду робити все, щоб Євро відбулося! І воно відбудеться!


Японія » Шкільні Підручники\nПідручник » 11 Клас » Всесвітня історія 11 клас » Японія\nДержави Азії, Африки та Латинської Америки: вибір шляхів розвитку\n§ 20. Японія\nПригадайте становище Японії після завершення Другої світової війни. Коли і де було підписано акт про капітуляцію?\n1. Післявоєнне реформування країни. Після закінчення воєнних дій на Далекому Сході й підписання акта про капітуляцію Японію окупували американські війська. Верховна влада в країні перейшла до рук американської окупаційної армії, яку очолював генерал Дж. Макартур.\nАмериканська адміністрація зробила дуже багато для ліквідації японського мілітаризму, для впровадження конституції (почала діяти з 3 травня 1947 р.), проведення низки прогресивних реформ, які усунули середньовічні пережитки і спрямували країну на шлях буржуазно-демократичного розвитку. Владі імператора було надано номінального характеру; 1946-1949 рр. ліквідовано поміщицьке землеволодіння. Держава викупила в багатіїв і продала селянам 80 % усіх сільськогосподарських угідь. Отже, збільшився внутрішній ринок Японії, структурної перебудови зазнала вся економічна система країни. Було успішно здійснено реформу податкової системи.\nДля підписання угоди про мир з Японією 20 липня 1951 р. у м. Сан-Франциско (США) було скликано мирну конференцію за участі делегацій 52 країн. Однак на конференції були відсутні делегації азійських країн, з якими воювала Японія. Делегації СРСР, а також Польщі та Чехословаччини відмовилися поставити свої підписи під угодою, що була підписана 7 вересня 1951 р.\nУчасники угоди оголосили про припинення стану війни з Японією, визнали повний суверенітет японського народу над Японією та її територіальними водами. Японія визнала незалежність Кореї, відмовилася від усіх прав і претензій на Тайвань та інші острови у Тихому океані. Один із пунктів угоди проголошував відмову Японії «від усіх прав, правозасад і претензій на Курильські острови і на ту частину острова Сахалін і прилеглих до нього островів, суверенітет над якими Японія набула за Портсмутською мирною угодою від 5 вересня 1905 року». В угоді було обумовлено можливість розміщення або залишення іноземних збройних сил на японській території за дво- чи багатосторонньою угодою.\nХірохіто (з яп. доброчинність, достаток) - імператор Японії. Перебував при владі найдовше з усіх імператорів (1926-1988 рр.). Саме в період його правління відбулася докорінна трансформація японського суспільства. Уникнувши засудження як військовий злочинець після Другої світової війни, Хірохіто протягом усього життя виконував фактично обов’язки голови держави. Він також відігравав значну роль у відновленні міжнародного іміджу Японії, активно зустрічаючись із лідерами інших країн. Хірохіто присвячені два історичні фільми - «Сонце» (2005) та «Імператор» (2012).\n2. Таким чином, хоча Японія й відмовилася від Курильських островів і Південного Сахаліну, СРСР не підписав Сан-Франциської мирної угоди. Це дало змогу Японії порушити питання про Південнокурильські острови (Шикотан, Хабомаї, Кунашир, Ітур), які належали їй за Портсмутським договором.\nТільки у жовтні 1956 р. в Москві було підписано Спільну декларацію СРСР і Японії, що юридично припиняла стан війни між державами та проголошувала відновлення миру і добросусідських відносин між двома країнами. Мирну угоду так і не було підписано. Проблему островів не розв’язано й досі.\n2. Японське «економічне диво». Японія вийшла з війни зі зруйнованою промисловістю, зубожілим сільським господарством і практично не маючи запасів паливно-сировинних ресурсів (за винятком кам’яного вугілля), та вже наприкінці 1960-х рр. спромоглася посісти друге місце в капіталістичному світі за обсягом промислового виробництва, а на початку 1970-х рр. - і за обсягом ВНП. Це явище дістало назву японського «економічного дива», яке, втім, має цілком земне походження.\nВелике значення для розвитку Японії мали:\nреформи, проведені під керівництвом американських окупаційних властей;\nщедрі доларові «ін’єкції» США, коли вони під час війни в Кореї (1950—1953 рр.), а потім у В’єтнамі (1964—1973 рр.) використовували потужності японських підприємств і допомагали будувати нові;\nповне оновлення обладнання у промисловості та створення принципово нових виробництв;\nтісна співпраця уряду й підприємців.\nУ 1960 р. правлячою ліберально-демократичною партією було висунуто план подвоєння національного прибутку (план Ідзангі), розрахований на 10 років. Згідно з цим планом Японія мала посісти провідні місця у світі в ряді галузей промисловості, значно поліпшити якість своїх товарів, налагодити їх випуск у такій кількості, яка дала б змогу одержувати великі прибутки за рахунок експорту. Щоб реалізувати план, його ініціатори різко скоротили податки і ставки банківського кредиту, тобто розміри процентів, що їх сплачують бізнесмени за отриману позику. Завдяки цьому зросла ділова активність підприємців, які охоче вкладали кошти у виробництво.\nВажливо також зазначити, що інтенсифікація праці в сільському господарстві вивільняла робочі руки, необхідні для реалізації плану в промисловості. Крім того, японці успішно використовували закордонні досягнення в найсучасніших галузях індустрії. Закуповуючи патенти та ліцензії на наукові відкриття, оригінальні технології тощо і вміло застосовуючи їх до своїх можливостей, вони отримували величезні прибутки. У 1964 р. Японія приймала у себе Олімпійські ігри.\nЕмблема Токійської олімпіади.\nПоза сумнівом, велике значення мало й те, що в Японії не було потреби витрачати великі кошти на оборону. Витрати на «сили самооборони», які лише наприкінці 1960-х рр. зросли до 247 тис. військовослужбовців, не перевищували 1 % бюджету.\nАле найголовніше багатство країни - її народ. Упродовж повоєнних років японські трудящі працювали більше часу і значно інтенсивніше, ніж у багатьох інших країнах, за досить скромну винагороду. Й лише наприкінці 1980-х рр. заробітна платня японців досягла рівня розвинених країн (19,5 долара на годину в 1988 р.). Працелюбність і дисциплінованість стали традиційними в японському суспільстві, де мірилом людської гідності є не так багатство, як сумлінне ставлення до праці та навчання.\nДосить значною виявилась ефективність державного регулювання економічного розвитку Японії з високим ступенем координації зусиль між державою і приватним бізнесом на стадії вироблення принципових рішень із питань економічного розвитку, що полегшувало їх практичну реалізацію.\nШвидкі темпи промислового розвитку змусили японців переглянути зовнішньоекономічний курс. До середини 1960-х рр. японський уряд здійснював політику обмеження доступу іноземних товарів на внутрішній ринок і сприяння національній буржуазну вивозі товарів (протекціоністська політика). Але така політика викликала зворотні дії інших країн. Тому починаючи з 1964 р. японський уряд удався до лібералізації зовнішньої торгівлі:\nдешеві японські товари заполонили світовий ринок;\nу кілька разів збільшилися золоті й валютні резерви країни;\nяпонські бізнесмени почали вкладати кошти в промисловість інших країн (зокрема у видобування сировини, щоб забезпечити нею японську промисловість);\nу Японії почали виникати спільні з іноземними підприємства. Деякі японські та іноземні фірми зливалися.\n3. Внутрішнє становище та зовнішня політика наприкінці XX — на початку XXI ст. Культурологи порівнюють японський національний характер із тростиною, яка згинається під поривами вітру, від зливи, бурі, але потім знову випрямляється. Вони вважають, що японський народ, який протягом століть часто переживав стихійні лиха (руйнівні землетруси, повені, цунамі тощо), навчився терпляче долати перешкоди. Усі ці риси національного характеру - мужність, терпіння, гнучкість - яскраво проявилися в останні десятиріччя XX і на початку XXI ст.\nАкіхіто - імператор Японії з 1989 р., старший син імператора Хірохіто. Одружений на особі некоролівського походження, дочці бізнесмена (Мітіко Сьода). Має освіту в галузі політичних наук та економіки. Має троє дітей і є автором 25 наукових праць з питань екології. Почесний член Лондонського товариства біологів. Виступаючи перед народом у червні 2016 р., натякнув, що йому стає все складніше виконувати роль символу нації. 30 квітня 2019 р. Акіхіто проголосив про своє зречення престолу і передав трон своєму старшому синові Нарухіто. Акіхіто - перший імператор Японії, який добровільно відмовився від престолу за останні 200 років.\nУмови розвитку японської економіки починаючи з 1970-х рр. корінним чином змінилися. Зміни було започатковано кроками американського уряду із захисту долара («два шокові удари Ніксона»). Японія змушена була піти на різке підвищення курсу єни, перейти до її «плавання». Конкурентоспроможність японських товарів на зовнішніх ринках значно знизилася. У середині 1970-х рр. розпочалася енергетична криза, спричинена підвищенням майже в 5 разів ціни на нафту. «Нафтовий шок» став поштовхом до економічної кризи, яка охопила більшість розвинених держав. Падіння промислового виробництва в Японії в ті роки дорівнювало 19,3 %, тоді як у США - 13,5 %,ФРН- 11,2%.\nНаслідком кризи стало розроблення нової стратегії розвитку японської економіки. Ставку було зроблено на енерго- та матеріалозберігальні технології, а також на широке застосування електронно-управлінських засобів у промисловості та сфері послуг. «Технотроніка», «мехатроніка», «інформатизація» почали визначати практичну діяльність корпорацій. Ці поняття означали першочергове виготовлення і застосування роботів-маніпуляторів, верстатів із числовим програмним управлінням, розвиток інформаційної індустрії.\nЕлектронні фірми Японії, що випускають мікропроцесори, контролюють від 60 до 90 % світового ринку окремих їх видів. Від середини 1980-х рр. Японія потіснила США з позицій провідного виробника найсучасніших інтегральних схем різних видів лазерів, оптичних волокон тощо.\nПеребудова структури економіки в 1990-ті рр. проходила також у напрямку зростання ролі інформаційних технологій в усіх сферах життя. Японські діти змалечку призвичаєні бути на «ти» з технікою.\nУ другій половині 1980-х - першій половині 1990-х рр. кредитно-фінансова система країни почала «кульгати». Річ у тому, що банки зменшили кредити на виробничі потреби, вкладаючи гроші в невиробничі активи: цінні папери, земельні ділянки, нерухомість, твори мистецтва. На ці речі виник спекулятивний бум, ціни на них різко зросли. Банки інколи проводили дуже ризиковані операції, давали гроші на авантюрні проекти без усяких застав, як заведено в Японії для «своїх» клієнтів. Склалася економіка «мильної бульки». У другій половині 1990-х рр. відбувся її крах. У 1997 р. почалася глибока фінансова криза, за два роки японські банки втратили 1,2 млрд доларів. У 2008 р. ситуація повторилася. Кризи потягнули за собою фінансовий обвал і в інших країнах Азії.\nОтже, на початку XXI ст. Японія перебуває в неоднозначному становищі. З одного боку - безпрецедентні успіхи в найпередовіших галузях економіки, з іншого - наявні труднощі у фінансовій, соціальній, аграрній сферах. Жахливого удару економіці країни завдала серія землетрусів, що сталися протягом березня-квітня 2011 р. Адже крім значних людських і матеріальних втрат вони спричинили аварію на атомній станції Фукусіма, співставну за масштабами із Чорнобильською катастрофою.\nАварія на АЕС Фукусіма.\nУ політичній сфері ситуація є стабільнішою. 38 років (з 1955 по 1993 р.) Японією керувала ліберально-демократична партія. У наступні роки вона втратила владу через розкол у її лавах. Уперше в країні було створено коаліційні кабінети, куди, крім ліберальних демократів, увійшли й соціалісти, але вже 1996 р. ліберальні демократи знову повернули собі всю повноту влади і твердо утримували її ще 13 років. З 2009 р. більшість місць у парламенті належить соціал-ліберальній демократичній партії. Японія має декілька територіальних конфліктів (з Росією, Китаєм і Південною Кореєю). Головним стратегічним партнером Японії впродовж усіх повоєнних років залишалися США.\nЗ Україною відносини почали встановлюватися в середині 1990-х рр. У березні 1995 р. відбувся перший офіційний візит президента України до Японії, відтоді такі візити тривають.\nПід час зустрічей з вищими керівниками Японії, представниками ділових кіл особлива увага приділяється питанням економічного співробітництва. Японці виявляють зацікавленість у співробітництві в таких галузях, як зв’язок, харчова промисловість, фармакологія.\nТравень 1947 р. - набрання чинності конституцією Японії\n7 вересня 1951 р. - підписання Сан-Франциської мирної угоди\nХронологічну. Скільки років минуло між прийняттям першої конституції Японії в XIX ст. і повоєнною конституцією?\nПросторову. Розкажіть про плюси і мінуси географічного розташування Японії.\nІнформаційну. Використавши додаткові джерела, складіть розповідь про трагедію на атомній станції Фукусіма за таким планом: 1) причини; 2) що відбулося; 3) яких збитків було завдано; 4) як поводилася влада і пересічні громадяни; 5) які наслідки трагедії.\nЛогічну. 1. Яке значення мали післявоєнні реформи для розвитку Японії? 2. Яку роль в історії Японії відіграв імператор Хірохіто? 3. Як змінилася державна влада в Японії за конституцією 1947 р.? 4. Чому Японії довелося змінити економічну стратегію в 1970-1980-х рр.? 5. Яка держава і чому є головним стратегічним партнером Японії?\nАксіологічну. Як ви ставитесь до японського менталітету? Які риси національного характеру допомогли японцям досягти сучасного рівня країни?\nМовленнєву. У парах обговоріть твердження: «У 1960-х рр. Японія була майстернею світу а в 1980-ті перетворилася на конструкторське бюро світу».


Ігрові автомати Fugaso – огляд софта провідної компанії гемблінг-індустрії. Кращі ігрові автомати ви\nКомпанія Fugaso: ігрові рішення майбутнього\nSlotsCity Провайдери fugaso\nFugaso або Future Gaming Solutions (в пер. З англ. «Ігрові рішення майбутнього») – компанія-виробник азартних ігор, яка використовує в своїй роботі інноваційні рішення. Вона надає свої послуги з 2016 року і має представництва в Росії, Ізраїлі і на Кіпрі. Розробник займається випуском ігрових автоматів і працює над створенням власної платформи для віртуального казино. Успішні проекти компанії відзначають як гравці, так і професійні спільноти. У 2019 виробник був кілька разів номінований на отримання нагород (премій Login Casino Awards і AskGamblers Awards).\nЧим займаються фахівці компанії Fugaso?\nФахівці компанії Fugaso пропонують грати в ігри різних жанрів власного виробництва. Розробник дотримується принципів White Label (співпраця декількох компаній), допомагаючи операторам в питаннях, які пов'язані з інтеграцією софту. Ігрові автомати Fugaso вбудовуються в платформи різних виробників. Вони сумісні з програмним забезпеченням NetEnt, Microgaming, ELK Studios, Novomatic та інших компаній.\nСлоти Фугасо доступні користувачам мобільних пристроїв. Вони запускаються на планшетах та смартфонах під управлінням Windows, Android і iOS. Софт виробника ліцензований відомим регуляторами гемблинга (Quinel). Це робить його доступним мешканцям різних країн, де участь в азартних іграх не порушує чинних законів.\nКращі ігри виробника: який слот обрати для ставок?\nФахівці компанії Fugaso онлайн-гравцям пропонують слоти з великим вибором тематик і оригінальними ігровими можливостями. В іграх виробника передбачені Скаттер, Вайлд, фріспіни і Респін, а також символи, які здатні займати декілька ячейок на барабані. У більшості продуктів є ігри по рівним шансам і додаткові раунди. Апарати перекладені різними мовами, які можна змінювати в основному інтерфейсі. Серед додаткових налаштувань – гучність звуку і розмір екрану.\nНевелика «вага» слотів дозволяє їх запускати на слабких комп'ютерах або при використанні інтернету низької швидкості. Всього розробник випустив близько 70 ігор, серед яких найпопулярнішими вважаються:\nMagic Spinners з 10 лініями виплат, респіном і ризик-грою;\nTramp It Deluxe – автомат на тему світової політики з серією фріспінів і розіграшем прогресивного джекпоту;\nKnockout – гра, присвячена бойовим єдиноборствам, з оригінальними бонусними опціями, фріспінами і джекпотом;\nCleopatra's Diary – слот з оригінальною механікою повторних обертань (10 фріспінів).\nЩе один популярний слот від Fugaso – автомат The Mummy 2018 оцінять шанувальники єгипетської тематики. У ньому використовується кластерна механіка складання символьних комбінацій. Цікаво реалізована в грі і серія безкоштовних обертань. Після початку фріспінів стає активною функція Symbol Drop. Вона збільшує ймовірність появи на полі високооплачуваних рядів.\nПредставлені в колекції виробника також рулетки і блекджек. Всі ігри запускаються в повноцінному демонстраційному режимі. А в слотах з джекпотами в версії демо на екрані відображається актуальний розмір накопиченого призового фонду.


Міжнародна організація праці прогнозує катастрофічне скорочення зайнятості за пандемії ⋆ Инсайдер\nКриза, пов’язаний з пандемією коронавіруса призведе до скорочення 6,7% робочих годин по всьому світу в другому кварталі 2020 року. Це еквівалентно 195 млн осіб, що працюють повний день, випливає з доповіді Міжнародної організації праці. Найбільш серйозно постраждають готельний і ресторанний бізнес, виробничий і роздрібний сектор, а також адміністративна сфера, наголошується в доповіді.\nІстотні скорочення очікуються в арабських державах (8,1%; еквівалентно 5 млн осіб, зайнятих повний робочий день), Європі (7,8%; еквівалентно 12 млн чоловік) і Азіатсько-Тихоокеанському регіоні (7,2%; еквівалентно 125 млн осіб).\nВеликі втрати очікуються в країнах з різним рівнем доходу, але особливо в країнах з рівнем доходу вище середнього. Наголошується, що це перевищує показник часів глобальної фінансової кризи 2008-2009 років.\nРаніше The Insider поцікавився у представників малого бізнесу, як вони збираються платити зарплати своїм співробітникам, якщо їхні підприємства не будуть працювати: Наказано не вижити. Як «путінські канікули» знищують малий бізнес.\nЧитайте також: Близько третини російських компаній змусили своїх співробітників піти в неоплачувану відпустку.\nУ перелік соціально значущих ресурсів Мінкомзв'язку включило сайт, що продає фальшиві дисертації\nПарижКонгрес СШАЄвропаПрезидентЦеркваПрокурорЕкономікаРосіяСиріяРубль27АдвокатУкраїна28Кремль39ПутінБілий дімСенат СШАМВСРежисерГубернаторІзраїльPoliticoМоскваОпозиція44Дональд ТрампЛітакПоліціяПрезидент України


Тижневий аналітичний звіт: 8 - 14 квітня 2013 року by Ukrainian Energy - issuu\nТижневий аналітичний звіт 8 – 14 квітня 2013 року 1. Європейські інституції посилюють вплив на рішення країн ЄС щодо оптимального енергобалансу. Експерти Єврокомісії почнуть розслідування в енергетиці Болгарії, тоді як сама країна шукає шляхів скорочення цін на електроенергію. Уряд Польщі, який планує скоротити субсидії для відновлюваної енергетики через зростання бюджетного дефіциту, схвалив законопроект на підтримку галузі, щоб уникнути накладеного Єврокомісією штрафу. Водночас, об’єднання електроенергетичних операторів ENTSO-E закликало розвивати вугільні та газові електростанції, щоб збалансувати зростаючу генерацію з відновлюваних джерел. 2. Продовжується оформлення перспективного ресурсного регіону, де країнипретенденти на звання енергетичного хабу намагаються вибудувати співпрацю. Азербайджан планує надалі розширювати видобуток з морських родовищ – зокрема, на основі домовленостей з норвезькою Statoil, а Туреччина пропонує шукати запаси нафти і газу на її території. Зважаючи, що потенційний обсяг газу для експорту з Азербайджану збільшиться, в Туреччині вже заявляють, що потрібними будуть обидва газопроводиконкуренти (Nabucco West та TAP). Тим часом, TAP продовжує нарощувати підтримку: міжурядову угоду ратифікувала Греція, а в Албанії проект отримав екологічний дозвіл. 3. Пропозицією про будівництво "Ямал-Європа-2" Росія намагається одночасно зрушити переговори щодо української ГТС та схилити європейців до підтримки своїх трубопровідних проектів. Посол Росії в Україні М.Зурабов звинуватив неефективну Верховну Раду в зниженні інтенсивності переговорів. Проте, у Міненерговугіллі наголосили, що консультації щодо газотранспортного консорціуму тривають. Як заявив віце-прем’єр Польщі Я.Пєхочинський, "Газпром" мотивує відновлення проекту "Ямал-Європа-2" проблемами з транзитом через Україну. На європейському "фронті" росіяни зіткнулися зі значним спротивом: комісар ЄС з енергетики Г.Еттінгер висловився за скорочення залежності від російського газу, а перехідний уряд Болгарії хоче перевірити "Південний потік" на предмет відповідності правилам ЄС. В уряді Росії стурбовані планами Єврокомісії переглянути міжурядові угоди з країнами-учасницями проекту, а "Газпром" заявив про достроковий старт будівництва сербської ділянки газопроводу. Тим часом, уряд Польщі шукає винних у підписанні меморандуму між EuRoPol Gaz і "Газпромом", зокрема не виключається покарання причетних осіб. У відповідь на критику опозиції було заявлено про необов’язковий характер угод. За словами президента Б.Коморовського та віце-прем’єра Я.Пєхочинського, Польща буде враховувати інтереси України під час прийняття рішення щодо проектів з РФ. У свою чергу, Єврокомісія наполягає на потребі відповідності енергетичному законодавству ЄС, а в українському уряді впевнені, що проект "Ямал-Європа-2" буде заблоковано Брюсселем, оскільки той не принесе диверсифікації. DiXi Group, 2013 Енергетична інформація ● Аналітика ● Консалтинг www.ua-energy.org author@dixigroup.org\n4. Неврегульоване питання щодо цін на газ продовжує впливати на макроекономічну ситуацію в державі. Незважаючи на скорочення споживання газу на 6%, ціна на газ залишається проблемою для платіжного балансу. За даними Держмитслужби, за три місяці року Україна імпортувала газу на 3,1 млрд. дол. З початку квітня закупівля російського газу не проводиться, при цьому запаси газу в сховищах становлять 6,8 млрд. кубометрів. В 2012 році НАК "Нафтогаз України" отримав 10,27 млрд. грн. збитків, і в поточному році становище компанії не змінилося з огляду на скорочення транзиту газу на 17%. З метою врегулювання боргів, у 2013 році Мінфін випустив ОВДП на 8 млрд. грн., а сама НАК подала в суд на власну дочірню компанію. За твердженням міністра енергетики Е.Ставицького, Кабмін затвердить беззбитковий фінансовий план "Нафтогазу". У переговорах з МВФ, який очікує від України підвищення тарифів на газ, Міненерго підняло питання оптимізації "Нафтогазу". Окрім того, було заявлено про завершення лібералізації газового ринку до кінця 2014 року. 5. Амбітні плани уряду з розробки нетрадиційного газу повинні бути скориговані для уникнення потенційних ризиків. До оптимізму підштовхують оцінки запасів сланцевого газу в США, а також схвальне ставлення науковців при Єврокомісії. За оцінкою міністра О.Проскурякова, угода про розподіл продукції з компанією Сhevron буде підписана до 1 червня. Також в уряді очікують на платіж компанії Shell за підписану УРП. Більше того, міністр енергетики Е.Ставицький заявив про плани підписання ще мінімум чотирьох угод та експорту газу до Європи. З практичних кроків варто відмітити відновлення Міжвідомчої комісії з організації укладення та виконання УРП. Попри те, що у Європі позитивно оцінюють зусилля України щодо створення умов для роботи інвесторів, Енергетичне Співтовариство порадило зважати на ризики видобутку сланцевого газу. В Україні, уряд готовий провести міжнародну перевірку безпеки видобутку, однак опозиційні політики вказують на загрози, які продукує закритість угоди з Shell. 6. Зростання попиту на нафту продовжує перекроювати світові споживчі ринки. І ОПЕК, і МЕА скоригували річний прогноз попиту в бік зростання. При цьому, розподіл споживання по-різному впливає на ціни: тоді як у США бензин дешевшає, в більшості країн ЄС пальне трохи подорожчало. Водночас, за даними Азійського банку розвитку, до 2035 року Азія значно збільшить енергоспоживання. Саме з цих міркувань виходили китайська CNPC та казахська "КазМунайГаз", які підписали угоду про розширення нафтопроводу. В Україні, де ціни на пальне є стабільними, готуються до подорожчання нафтопродуктів. За повідомленнями ЗМІ, уряд хоче підвищити акцизи на нафтопродукти до середньоєвропейського рівня, що викличе різке зростання цін. Міністерство інфраструктури заявило, що не розробляло механізмів зміни ставок акцизного збору, однак у майбутньому акцизи ростимуть поступово і лише на дизпаливо. Водночас, Міністерство фінансів пропонує проіндексувати акцизи на 7,4%. На думку експертів, уряду варто спершу ліквідувати контрабанду пального, а у парламенті зареєстровано законопроект про повернення кримінальної відповідальності за це. Тривають дискусії щодо диверсифікації постачання: Україна декларує готовність до реалізації проекту "Одеса-Броди-Плоцьк", Азербайджан також зацікавлений у збуті нафти, тоді як у Польщі аналітики висловлюють скепсис щодо перспектив нафтопроводу. DiXi Group, 2013 Енергетична інформація ● Аналітика ● Консалтинг www.ua-energy.org author@dixigroup.org\n7. Масштабна реалізація інвестиційних проектів в рамках Кіотського протоколу потребує більшої прозорості. За словами міністра екології О.Проскурякова, до вересня Міністерство внутрішніх справ України отримає 1120 гібридних авто, закупівля яких обійшлася у 380 млн. грн. Загалом, завдяки продажу Японії вуглецевих одиниць Україна впроваджує проектів на 3,8 млрд. грн. Окрім цього, 30 млн. євро на проекти з розвитку альтернативної енергетики перерахувала Іспанія. Тим часом, опозиція пообіцяла дослідити реалізацію "зелених інвестицій", а країни Митного союзу вирішили вказати ООН на порушення в ході голосування щодо другого періоду Кіотського протоколу. 8. Завершення опалювального сезону стає приводом для заяв про оновлення систем теплопостачання. Мінрегіонбуд планує, що опалювальний сезон завершиться найближчим часом, зокрема у Києві – до 15 квітня. За повідомленням прес-служби віце-прем’єра О.Вілкула, лічильниками забезпечено 92,1% підприємств теплової енергетики. Водночас, міністр ЖКГ Г.Темник повідомив про наміри залучити 3 млрд. грн. позикових коштів на модернізацію системи теплопостачання. На думку експертів, грамотна термомодернізація дозволяє на 60% заощадити на комунальних платежах. Також, про встановлення приладів обліку повідомили в Міноборони. 9. Директивні методи, до яких вдається влада, не вирішують проблеми вугільної галузі, а загострюють їх. Президент В.Янукович підписав закон, яким до 2015 року забороняється банкрутство гірничих підприємств. Однак, за повідомленнями ЗМІ, банкрутом було визнано "Луганську вугільну компанію" - з метою уникнення стягнень за борги, аналогічну процедуру розпочато щодо "Луганськвугілля". За даними Міненерговугілля, в першому кварталі державні вугільні шахти збільшили збитки на 52%, які були покриті з бюджету. ЗМІ пояснюють це використанням вугілля з "копанок". Наступними за актуальністю після фінансових стоять безпекові питання: на шахті ДП "Первомайськвугілля" загинув гірник, сталися пожежі на шахті "Степова" у Дніпропетровській області та шахті "Лісова" на Донбасі. На цьому фоні ЗМІ пишуть про вивчення досвіду покійної М.Тетчер з реструктуризації вугільної промисловості. Однак, уряд не поспішає з реформами, затвердивши лише порядок проведення аукціонів та конкурсів з продажу шахт. 10. Надзвичайні ситуації, що повторюються, нагадують про потребу розвитку та втілення кращих технологій безпеки в ядерній енергетиці. Так, на японській АЕС "Фукусіма-1" двічі фіксували витоки радіоактивної води, а поблизу іранської АЕС "Бушер" стався землетрус, який не завдав станції пошкоджень. Разом із тим, країни не лише не відмовляються від використання ядерної енергетики, але й розширюють сировинну базу і потужності. Туреччина планує вже другу АЕС і дуже сподівається на участь США в проекті. В Україні говорять про необхідність розробки програми для майбутнього Чорнобильської АЕС.\nТижневий аналітичний звіт: 8 - 14 квітня 2013 року


Скачать бесплатно реферат, курсовую, диплом, диссертацию: Акцизний збір\nОбмежуючий вплив акцизів на обсяги виробництва (і як наслідок – на обсяги споживання) застосовується, як правило, щодо “соціально небезпечних” товарів, головним серед яких є алкоголь. Механізм обмежувального регулювання за допомогою акцизу можна описати наступним чином. Вилучаючи у підприємства частину виручки, акциз негативно впливає на фінансовий результат діяльності підприємства, зменшуючи його зацікавленість у виробництві підакцизної продукції. Скорочення виробництва (а, отже і ринкової пропозиції) підакцизної продукції у відповідності з теорією попиту і пропозиції стимулює зростання цін і при інших рівних умовах – падіння попиту. Однак ефективність даного напрямку регулюючого впливу акцизу суттєво залежить від того, наскільки ефективно здійснюється державний контроль за сферою обігу підакцизної продукції, наскільки міцні перешкоди для її проникнення на ринок без оподаткування акцизом.\nВплив через акциз на рентабельність виробництва окремих товарів дає змогу певним чином знизити інтерес виробників до входження у такі сфери бізнесу, як виробництво алкоголю, тютюну, добуток мінеральної сировини. Ці виробництва об’єктивно володіють значною рентабельністю через низькі витрати і високу ринкову ціну готової продукції. Акциз вилучає в бюджет частину понаднормативного прибутку, з однієї сторони, і перешкоджає “перегріву” економіки у даних виробничих сферах – з іншої.\nАкцизний збір дозволяє через цінові механізми непрямо впливати на обсяги виробництва та реалізації окремих підакцизних товарів як на митній території України так і в сфері зовнішньоекономічної діяльності.\nСправляння акцизного збору передбачає рішення фінансових проблем держави за рахунок забезпечених верств населення. Воно пом’якшує регресивність податків на споживання в цілому.\nМитне оподаткування – один із напрямків митної політики держави, спосіб митного регулювання. Становлення і розвиток митної справи в Україні здійснюється в напрямку уніфікації із загальноприйнятими в міжнародній практиці нормами і стандартами.