ХУДОЖНІ ТЕКСТИ ДЛЯ ЧИТАННЯ РОДИННО-ПОБУТОВІ ПІСНІ\nі о матінка рідна;\nДівчинка привела жінку, що була матір'ю їй і врятованому хлопчикові. Ця жінка взяла хлопчика і виховувала його при фараоновому дворі, аж доки той підріс. Потім хлопчика віддали фараоновій доньці, а вона прийняла його за свого сина, назвала Мойсей, тобто «вийнятий із води», і послала в науку до наймудріших учителів, у котрих він навчився корисних речей.\n4. Пам'ятай день суботній (пізніше недільний), щоб святити його!\nНаступного дня вранці Мойсей приніс жертву Господові Богу, а кров'ю тієї жертви окропив весь народ. Це було знаком того, що ізраїльтяни зобов'язалися вірно служити Богові, а сам Бог уклав з ними Заповіт, тобто умову.\nУ старого чоловіка було двоє синів. Якось молодший сказав: «Дай мені, батьку, належну частину маєтку!». Батько поділив майно між синами й дав частину молодшому. Той пішов у далекі краї, жив там марнотратно і скоро втратив усе майно. У тім краї настав великий голод, а оскільки юнак не мав що їсти, то найнявся служити в чужого господаря. Пан наказав йому пасти свиней, залишав у голоді й холоді. Блудний син радий був утамувати свій голод бодай тим, що їли свині. Тепер він зрозумів, що зле вчинив, і подумав: «Скільки в батька мого наймитів мають хліба аж надмір, а я отут з голоду гину! Устану й піду я до батька свого та й скажу йому: «Прогрішив я, отче, проти неба та супроти тебе... Недостойний я вже зватися сином твоїм; прийми ж мене, як одного із наймитів своїх»».\nСтарший брат працював у полі. Повертаючись, він запитав слугу, що означає це свято. Слуга розповів, що повернувся молодший брат, а батько підготував йому таку зустріч. Старший брат розгнівався, не хотів іти до хати, а коли вийшов батько, сказав: «Ото, стільки років служу я тобі й ніколи наказу твого не порушив - ти ж ніколи мені й козеняти не дав, щоб я з приятелями своїми потішився... Коли ж повернувся син твій оцей, що проїв твій маєток із блудницями, - ти для нього звелів заколоти теля відгодоване». Батько йому на це відповів: «Ти завжди зі мною, дитино, і все моє - то твоє! Веселитись і тішитися треба було, бо цей брат твій був мертвий - і ожив, був пропав - і знайшовся».\nНедостойний, дідом своїм Ярославом Мудрим і батьком своїм і матір'ю своєю з роду Мономахів був наречений руським іменем Володимир. Сидячи на санях, тобто збираючись уже помирати, звертаюсь до вас із цим словом. Діти мої або хто інший, слухаючи мою грамотицю, не посмійтесь над нею, а прийміть її до свого серця, і не лінуйтеся, а щиро трудіться. Що таке людина, як подумаєш про це? Велика розумом людина, та не може осягнути вона всіх чудес землі. Дивіться, як все мудро влаштовано на світі: як небо влаштовано, або як сонце, або як місяць, або як зірки, і тьма, і світло, і земля як на водах покладена, Господи, завдяки волі твоїй! А звірі, а птиці різні, а риби всілякі! І цьому диву подивуємося, як створено людину і які різні та багатоликі людські обличчя; якби і всіх людей зібрати, то кожен має свій вид і образ обличчя. І тому подивуємося, як птиці небесні із раю-вирію летять, і перш за все до нашого дому, але не поселяються в одній країні, а сильні й слабі розлітаються по всіх землях, щоб наповнилися щебетом ліси й поля. Все це дано людям на користь, на їжу і на радість їм. І знов скажемо: великі блага послані нам, грішним людям. Ті ж птиці небесні: коли їм звелено, то заспівають і звеселяють людей, а коли ні - то, маючи і мову свою, оніміють. Прочитавши отсі слова, діти мої, похваліть Творця всього земного й небесного, а все, що далі, - то мого слабого розуму повчання. Перш за все не забувайте убогих, а яко можете, по силі годуйте їх і подавайте сиротам. І вдову захистіть, не дайте сильним губити людину. Хто б то не був, правий чи винний перед вами, не вбивайте і не веліть убивати його; якщо і завинив хто в смерті, не губіть християнської душі. Якщо ж вам доведеться цілувати хрест перед братами своїми або перед будь-ким, то перше спитайте свого серця, на чому ви зможете стояти твердо, і тільки тоді цілуйте, а поклявшись, не переступайте клятви, бо загубите душу свою. Ніколи не майте гордощів у своєму серці і в розумі, а скажіть: сьогодні живий, а завтра помру; смертні ми. Старих шануйте, як батька, а молодих, яко братів.\nПам'ятайте, як учив мудрий Василь, зібравши круг себе юнаків: при старших годиться мовчати, премудрих слухати, старшим підкорятися, з рівними і молодими мати згоду і бесіду вести без лукавства, а щонайбільше розумом вбирати. Не лютувати словом, не ганьбити нікого в розмові, не сміятися багато. Очі тримати донизу, а душу вгору.\nЩо вмієте, того не забувайте, а чого не вмієте, того навчайтесь, - як батько мій, дома сидячи, знав п'ять мов, через те й честь йому була в інших країнах. Лінощі - це мати всьому дурному: хто що й знав, те забуде, а чого не вміє, того не навчиться. Добро своєю рукою сіючи, не лінуйтеся ні на що хороше, і хай не застане вас сонце в постелі. Так робив мій батько покійний і всі добрі мужі. На світанні, побачивши сонце, з радістю прославте день новий і скажіть: «Господи, додай мені літа до літа, щоб я честю й добром виправдав життя своє». Так я кажу, коли сідаю думати з дружиною, або збираюся чинити суд людям, або їхати на полювання, або збирати данину, або лягти спочивати. Спочинок у полудень людям дається за труди: після трудів спочиває і звір, і птиця, і люди.\nЧоловіколюбець Бог на всі часи і літа провидить [долю] роду людського та користь дарує творінням Своїм згідно зі Своїм бажанням. Чекаючи нашого покаяння, наводить на нас: іноді - голод, іноді ж війни - за неуправство нинішнього властителя. Цим-бо навертає Владика наше людське недбальство на добродійство, [змушує] пам'ятати справи негідні, бо хто робить погані й негідні справи - задля наших гріхів віддані будуть поганим та немилостивим властителям. Але й ті не уникнуть суду: суд-бо без милості [належить] немилостивому.\nУ ті дні прийшов якийсь чоловік зі Смоленська до ігумена Іоана, бажаючи стати монахом, якого і постриг [ігумен], Прохором його назвавши. Цей же, ставши чорноризцем, віддав себе в послух і воздержання безмірне, так, що й хліб у себе відібрав. Збирав лободу і, своїми руками розтираючи, хліб собі робив. І цим харчувався. І такого [харчу] готував на рік, і наступного літа теж заготовляв, так, що достатньо йому було [і] без хліба протягом усього життя свого. І, бачачи терпіння його та велике воздержання, Господь перетворив йому гіркоту ту в солодощі, і по печалі була йому радість, за сказаним: «Увечері буде плач, а ранком - радість». І задля того прозваний був Лободником, бо ніколи хліба не попробував, крім проскури, ні овочів ніяких, ні напоїв, але тільки лободу та воду, як про те й вище сказано. Цей же не печалився ніколи, але завжди радісно служив Господові. І не боявся ніколи наближення війни, оскільки було житіє його, як одного із птахів - не набув-бо ні маєтків, ні житниць, де зберігав добро своє. Цей [уже] не скаже, як багатий: «Душе, маєш багато доброго, що лежить на багато літ: їж, пий, веселися!». Іншого-бо не мав, крім лободи, але й це готував тільки на наступний рік, кажучи до себе: «Чоловіче! Цієї ночі душу твою заберуть від тебе янголи, а заготовлена лобода кому буде?». І цей на ділі виконував Господом речене слово: «Погляньте на птахів небесних, що ні сіють, ні жнуть, ні до житниці збирають, але Отець Ваш Небесний харчує їх». Це ревно роблячи, сей преподобний Прохор легко обходив місця, де росла лобода, та звідтіля на своїх плечах, як на крилах, [її] в монастир приносячи, собі на їжу готував: на незораній землі несіяний харч був для нього.\nГолод же великий настав, і голодна смерть чигала на всіх людей, блаженний же страви своєї дотримувався, збираючи лободу. Його побачив якийсь чоловік, як збирав лободу, [і] почав і той збирати лободу: для себе і своїх домашніх, аби тим прохарчуватися в голодний час. Цей же блаженний більше помножив [збирання] лободи на харч і більшу працю собі творив у ті дні, збираючи таке зілля, як же і раніше казав, і, своїми руками розтираючи, робив хліб та роздавав бідним і тим, що від голоду знемагали. Багато тоді до нього приходили в голодний час - він же всім роздавав, і всім солодким здавався [той хліб], ніби з медом був, і дехто не так хотів хліба, як від рук цього блаженного сотворений з дивовижного зілля скуштувати. Кому-бо дав з благословенням, то світлим і чистим здавався, і солодким був той хліб; коли ж хто брав потай, відчував, що хліб - як полин. Один-бо з братів таємно вкрав хліба, [аби] без того повеління з'їсти, і не міг їсти, оскільки став у руках його, як полин, і гірким здавався у надміру. І так ставалося багато разів. Соромився ж, [і] від сорому не міг повідати блаженному про свій гріх. Голодним же бувши і не мігши терпіти потреби природної, бачачи смерть перед очима своїми, прийшов до Іоана-ігумена, оповідаючи те, що сталося, [і] пробачення просячи за свій гріх. Ігумен же, не повіривши сказаному, повелів іншому братові це сотворити: потай хліба взяти, аби достеменно зрозуміти, чи справді так є. І принесений був хліб, і вийшло так само, як і оповідав брат, який украв. І не міг ніхто скуштувати його через гіркоту. Коли ж цей [хліб] ще був у руках його, послав ігумен попросити хліба. «Та з його рук, - каже, - візьміть, а йдучи від нього, і другий хліб украдіть». Ці ж принесли. Вкрадений хліб перед ними змінився і був, немов земля, гіркий, як і перший; а хліб, взятий із рук його, - був світлим і ніби мед. І, як відбулося це чудо, прославився цей муж повсюди, і багатьох прогодував голодних, і багатьом на користь був.\nБ'ють дзвони в Києві, у Новгороді сурми\nБув смутний час. Насіяв князь\nОлег Чимало лиха, й виросли роздори,\n1 нині встали Рюрикові стяги,\n«Славутичу! Крізь гори кам'яні\nІ в'ється аж до Києва за море.\nЯ ж у полоні нав ' язливих дум :\nВесь мір состоит из двух натур: одна - видимая, другая - невидимая. Видимая натура называется тварь, а невидимая - Бог. Сія невидимая натура, или Бог, всю тварь проницает и содержит; везде всегда был, есть и будет. Например, тело человеческое видно, но проницающій и содержащій оное ум не виден. По сей причине у древних Бог назывался ум всемірньїй. Ему ж у них были разныя имена, например: натура, бьітіе вещей, вечность, время, судьба, необходимость, фортуна и проч...\nА у христіян знатнейшія ему имена следующія: Дух, Господь, Царь, Отец, Ум, Истина. (.).\nI куди очі почухрав.\nI грілася все в казанах,\nI на огні пеклись, горіли,\nI ставили їх за скотів.\nI не боялося сих мук.\nI ратмани, і бургомистри,\nI одбирали хабарі.\nI всі розумні филозопи,\nI тілько знай, що їх хвалили,\nI всею силою бажали,\nI на аршинець на підборний\nI ті, що фиги-миги возять,\nI розпинали на бику.\nI восьму заповідь забувши,\nI далі трохи одійшов,\nI били сот по п'ять поклон,\nI головами все хитали;\nI гірше дещо в темноті.\nI що їх не страшив і піст;\nI скалили біленькі зуби,\nI дуже волочили хвіст.\nI сі тут мусили кипіть,\nI мишаком їх поморили,\nI з парубками поводитись,\nНа св і т і весело нажитись\nI не голодним умирать. (...).\nI всіх шептух і ворожок,\nI без витушки на клубок;\nI щоб дощу не продавали,\nI о бідах їх пожурившись,\nI за гріхи їм носа втруть.\nI думати, і мізковати -\nI що не вспів і погулять. (...).\n- Ловіться, рибочки, великі і маленькі!\nЩо рибка смик - то серце тьох!..\nСумує він, - аж ось реве,\n(...). - Ну, що тепер ми будемо робити? - сказав Тарас, дивлячись йому просто в вічі.\n- Стій же й не ворушись! Я тебе породив, я тебе і вб'ю! - промовив Тарас і, відступивши крок назад, зняв з плеча мушкета. Білий, як полотно, стояв Андрій: видко було, як тихо ворушилися уста його і як він вимовив чиєсь ім'я; але не було то ім'я вітчизни, чи матері, чи брата - то було ймення красуні-польки. Тарас вистрілив.\n- А ви, хлопці? - звернувся він до своїх козаків. - Хто з вас хоче вмерти своєю смертю, не по-баб'ячому в запічку або на лежанці, не п'яним під тином біля шинку, як те стерво, а чесною козацькою смертю, усім на одній постелі, як молодий з молодою? Чи, може, хочете вернутися додому та поробитися недовірками, та возити на своїй спині польських ксьондзів?\n(...).Шість днів тікали козаки путівцями від ляхів; ледве витримували коні небувалу гонитву й рятували козаків. Але Потоцький цього разу впорався добре з дорученням. Він, не спочиваючи, гнався за ними й догнав їх коло Дністра, де Бульба зупинився на відпочинок, розташувавшись у зруйнованій фортеці.\nI нахилився старий отаман, і почав шукати в траві люльку з тютюном - свою вірну подругу на морі й на землі, в походах і дома. А тим часом налетіла ватага ляхів і вхопила його під могутні плечі. Струснув він усім своїм дужим тілом, але не посипалися вже, як колись, на землю, мов груші, гайдуки, що держали його.\n- Гей, панове товариство! Пан чи пропав! - сказали вони всі разом, на мить зупинилися, підняли нагайки, свиснули - і татарські коні їхні, відірвавшись від землі і розпростершись у повітрі, як змії, перелетіли через провалля й шубовсьнули просто в Дністер. Двоє тільки не досягли до ріки, грянули з високості на каміння і пропали там навіки з кіньми, не встигнувши навіть голос подати. А козаки вже пливли з кіньми річкою й одв'язували човни. Зупинилися ляхи над проваллям, дивуючися нечуваній козацькій сміливості, і думали: скакати їм чи ні. Один молодий полковник, живої, гарячої крові, рідний брат красуні-польки, що причарувала бідолашного Андрія, не роздумуючи, кинувся згарячу за козаками. Перевернувся він тричі в повітрі з конем своїм і гримнувся просто на гострі скелі. На шмаття подерло його гостре каміння, і пропав він на дні провалля, мозком і кров'ю оббризкавши кущі, що росли по нерівних стінах прірви.\n- Прощайте, товариство! - гукав він їм згори. - Згадуйте мене і на ту весну знову сюди прибувайте та гарненько погуляйте!.. А що, взяли, чортові ляхи? Думаєте, є що- небудь на світі, чого б злякався козак!..\nІ в слав'янофіли Так і претесь...\nІ всі мови Слав'янського люду -\nТілько ж не надовго підіймали українці під їх корогвами похилу голову. Ляхи держались міцно за руки з недоляшками, гасили хутко полом'я і знов по-свойому обертали Україну. Аж ось піднявсь страшенний, невгасимий пожар із Запорожжя - піднявсь на ляхів і на всіх недругів отчизни батько Хмельницький. Чого вже не робили тії старости і комісари з городовими козаками, тії консистенти-ротмістри з своїми жовнірами, да й наші перевертні-недоляшки з надвірною сторожею. Як уже не вмудрялись, щоб погасити теє полом'я! Як уже не перегороджували степові дороги свої ми заставами, щоб не пустити нікого з України на Запорожжє, так де ж? Кидає пахар на полі плуг із волами, кидає пивовар казани в броварні, кидають шевці, кравці і ковалі свою роботу, батьки покидають маленьких дітей, сини - немощних батьків і матірок, і всяке манівцем да ночами, степами, тернами да байраками чимчикує на Запорожжє до Хмельницького. І отоді-то вже «розлилась козацька слава по всій Україні...».\n- Браттє моє миле! - рече тоді полковник Шрам. - Тяжко моєму серцю! Не здолаю більш од вас таїтись! Їду я не в Київ, а в Переяслав, до Сомка-гетьмана (...). Я думав, що Сомко вже твердо сів на гетьманстві,- а в нього душа щира, козацька, - так міркував я, що якраз підійму його з усіма полками на Тетерю, да й привернем усю Україну до одної булави. Гіркої підніс ти моєму серцю, божий чоловіче, да ще, може, як-небудь діло на лад повернеться, їдьмо за мною на той бік: тебе казаки поважають, твоєї ради послухають.\n- Ні, панотче, - перебив його кобзар, - не слід мені встрявати до тії заверюхи. Не нам те знати, не нам про те, за те раховати: наше діло богові молитись, Спасителю\nхреститись. А більш, - каже, - мені не по нутру ота мізерная пиха, що розвелась усюди по Гетьманщині. Почали значні козаки жити на лядський кшталт із великої розкоші. І вже байдуже їм тепер старосвітськії співи, що й людям у подобу, і богу не противні: держать коло себе хлопців із бандурками, що тілько й знають різати до танців. Дух мій не терпить сього!.. І наша темна старчота, ради тієї ледащиці-горілки, бринчить їм на кобзах усячину. Забули й страх божий. Уже ж ти не бачиш нічого, уже тебе наче взято із сього світу: так чого ж тобі вертатись до гріхів людських? Умудрив господь твою сліпоту, то співай же добрим людям, не прогнівляючи господа; так співай, щоб чоловік на добре, а не на зле почувся!\n- Не знать, що ти провадиш, свате! - дав йому одвіт Шрам. - Тепер чесному чоловікові стид мішатись між сі розбишаки. Перевернулись тепер уже кат знає на що запорожці. Поки ляхи да недоляшки душили Україну, туди втікав щонайкращий люд з городів; а тепер хто йде на Запорожжє? Або гольтяпака, або злодюга, що боїться шибениці, або дармоїд, що не звик заробляти собі насущного хліба. Сидять там окаяннії в Січі да тілько п'янствують, а очортіє горілку пити, так і ще в городи да тут і величається, як порося на орчику. Цур їм із їх скоками! Поїдьмо боржій у Печерський, а то не застанем на службу.\n- Та постривайте, постривайте, папи кармазини, - гукнув один товстопикий синьо- каптанник, - швидко ми вам хвоста вкрутимо! Не довго гордуватимете нами! Налетять зозулі, що нас не забули. (...).\nУсі посли, по-московському звичаю, з бородами, у парчевих соболевих турських шубах; на ногах у князя гаптовані золотом, виложені жемчугом сап'янці. Поклонились обом гетьманам і козацтву на всі чотири сторони. Усі втихли, що чутно було, як бряжчали в бояр шаблюки на золотих ланцюгах коло пояса. Перехрестивсь князь великим хрестом, од лисини аж за пояс, потряс головою, щоб порівнялись сивії патли, підняв грамоту високо - два дяки йому руки піддержували - і почав вичитовати царське ім'я. Як ось, позад брюховців, сільська голота, не чуючи нічого, що читають, почала гукати:\n- Діти! - крикне на своїх старий Шрам. - Так отеє ми потерпимо таку наругу! Спихайте Іванця к нечистій матері!\n(...). Іще ж і се ми думаємо, що як постигне кого-небудь біда і нещастя, що похова кого із своєї сім'ї або і родичів, то буцімто сеє чоловікові приходить за його гріхи й неправди прежнії. Ні, не так сеє! (...). Не гріх нам буде і таке примінити: от зберуться діти на вулицю грати, та будуть промеж ними щасливіші, та усе б то їм, замість іграшки, битись та лаятись, а меж ними буде дитина плохенька, смирна, покірна, і що усяк її може забідити. Адже правда, що батько тієї дитини, щоб вона не перейняла худа від своєвольників, жалкуючи об ній, кликне з вулиці до себе і, щоб воно за товариством не скучало, посадить біля себе та й приголубить, і поніжить, і, чого вона забажа, усього їй дасть. Пожалуй, хлопці, що на вулиці зостались, не знаючи, яке добро тій дитині у батька, будуть жалкувати, що узят від них товариш. Дарма, нехай жалкують, а йому у отца дуже-дуже добре! (...). Усякий, усякий отець старається навчити дітей усьому доброму; а неслухняних по-батьківськи повчить та по-батьківськи пожалує. Недурно сказано: ледача та дитина, которої батько не вчив! (...).\nТак робив Наум Дрот. (...). Бог милосердний... наградив його жінкою доброю, роботящою, хазяйкою слухняною; і що було Наум ні забажа, що ні задума, Настя (так її звали) ночі не поспить, старається, б'ється і вже зробить і достане, чого мужикові хотілось. (...). Дав їм бог і дочечку. (...). Сорочка на ній біленька, тоненька, сама пряла і пишнії рукава сама вишивала червоними нитками. (...). І яких-то цвітів, там не було? Батечку мій та й годі! Запаска шовкова, морева; каламайковий пояс, та як підпережеться, так так рукою і обхватиш, - ще ж то не дуже і стягнеться. Хусточка у пояса мережована і з вишитими орлами, і ляхівка з-під плахти тож вимережована й з китичками; панчішки сині, суконці, і червоні черевички. От така як вийде, то що і твоя панночка! Іде, як павичка, не дуже по усім усюдам розгляда, а тільки дивиться під ноги. Коли з старшим себе зострілась, зараз низенько вклонилась та й каже: «Здрастуйте, дядюшка!» або: «Здорові, тітусю!». (...). Раз, на клечальній неділі, була Маруся у своєї подруги у дружках на весіллі і сиділа за столом. Проти дружечок, звичайно, сиділи бояри. Старшим боярином був з города парубок, свитник Василь. Хлопець гарний, русявий, чисто підголений; чуб чепурний, уси козацькі, очі веселенькі, як зірочки; на виду рум'яний, моторний, звичайний; жупан на ньому синій і китаєва юпка, поясом з аглицької каламайки підперезаний, у тяжинових штанях, чоботи добрі, шкапові, з підковами. (...). Сидить, мов у лісі, сам собі один: ні до кого не заговорить і нікуди не гляне, тільки на Марусю; тільки вона йому і бачиться, тільки об ній і дума; неначе увесь світ пропав, а тільки він з Марусею і зостався: ні до чого і ні до кого нема йому ніякого діла.\nЩо ж Маруся? I вона, сердешна, щось ізмінилась: то була, як і завсегда, невесела, а тут вже притьмом хоч додому йти. Чогось-то їй стало млосно і нудно, і, як подивиться на Василя, так так їй його жаль стане! (...).\nТільки, що став так Василь говорити, то Маруся і не стямилась; серденько в неї так і б'ється, а сама, як у лихоманці, так і труситься; боїться і сама не зна чого; коли б земля розступилася, так би вона і кинулась туди та й... Василя потягнула б за собою; коли б їй крила, полетіла б на край світу... та не сама, а усе б таки з Василем. (...).\n- Мовчи, племіннику; ти розкажеш опісля. Такую-то дитину нам бог милосердний дав; хоч я і батько її, а не можу проти правди казати. Що ж ми називаємося за родителі, щоб не думати об щасті свого дитяти? Я ж кажу: коли б вже і сяка і така, ну так би й бить. А за її добрість, за її смирноту, покірність треба їй такого мужика, щоб їй був як отець; щоб він її кохав, жалував, щоб - не дай бог! - коли і трапилось якеє худо, чи ділом, чи думкою, так він би її відводив, вчив би її на усе добре, не давав би її кому зря зобіжати; а покірну та смирну, як вона, хто\nзахоче, той і зобідить. Чим нас бог благословив у сім світі, чи худобинкою, чи скотинкою, усе тут би зосталося зятеві затим, що я хочу зятя, коли бог благословить, узять до себе у прийми. Так се вже не чиє, як моє діло, глядіти дуже пильно, щоб він був хазяїн добрий, щоб хоть би вже не розтратив і не розтеряв, що від нас прийме, і щоб і її не довів ні до якої нужди; а коли бог благословить діточками, так щоб і їх до пуття через науку довести, і дещо і їм зоставить. Тепер скажи мені, Василю, не правду я кажу?\n- У ченці? - сказали вп'ять обоє та й стали богу молитись і дякувати, що довів його до спасенного пуття.\n- Він у Печорському монастирі і вже дияконом (...). А як розпитав мене, що я з сих міст і вас знаю, так закликав до себе і казав: «Кланяйся їм, я їх, - каже, - як отця і матір почитую і щодня, як служу, то і їх, і вмершу дочку їх на божій службі поминаю». (...). Як вмерла Маруся, то я (...) біля неї заклявся самому собі смерть подіять, і як поховали Марусю, я тихенько від них, щоб мене не спинили, пішов світ за очима, узявши тільки у жменю землі з Марусиного гроба, щоб хоч з одною землею, - що її покрива, укупі лежати. Як я ішов і куди ішов через цілісінький день і ніч і вп'ять день, - я нічого не тямлю. Схаменувся вже над річкою: стою на кручі, а якіїсь два ченці мене схрещують і святою водою обкроплюють та говорять мені премудрії речі. Довго того було, поки я у розум, - каже Василь, - прийшов, а затим ті ченці привели мене у Київ, у Печорський монастир. (...). Кланяйся, - каже, - моїм родителям: от їм і проскура свята, і нехай до мене прибудуть, коли ще проживу на світі, бо тільки моєї і думки, тільки й помишленія, щоб швидше бути укупі з Марусею.\nСидимо, було, день при дні у дівочій та робимо. А тихо коло тебе, як зачаровано. Тільки пані заоха або хто з дівчат на ухо за чим озветься, котора зітхне з нуду. Докучає, було, та робота, докучає, - аж пече; та що врадиш? Спасибі хоч за те, що не б'ють десять раз на день, як от по інших чуємо. (...).\n(...) Перхнуло до нас гостей, - як на погориджу. Одні з двора, а другі у двір. Нема нам ні сну, ні спочивку: бігаємо, вслугуємо, клопочемось з ранку до вечора. Часом така юрма їх ужене, що дивуємось, яких-то вже між ними панів нема! Все теє регочеться, танцює, їсть, п'є; все теє гуляще, дак таке випещене! Інша добродійка у двері не втовпиться. А паничів що то в нас перевернулось! Аж роєм коло нашої панночки звиваються, - так, як ті джмелі, гудуть. Обійшла либонь вона їх усіх, - кого словами, а кого бровами: одного на здоров'я любенько питає; другому жалиться, що без його чогось їй смутно та дивно; которого коло себе садовить, скажи, начеб свого посім'янина. Бідахи розкохались, аж зовсім подуріли, з лиця спали, схнуть. День у день наїздять до нас, одно одного попереджаючи (...).\nПотроху та помалу усе панночка на свій лад перевернула, - життя і господарство (...).\nСпізнався з панночкою полковий лікар та й почав щодня вчащати. Такий він був тихий, звичайний, до кожного привітний, - і на панича не походив!.. А як з нею спізнався? Вже давненько панночки приїжджі переносили, що який-то вже там лікар полковий хороший: і брови йому чорні, і уста рум'яні, і станом високий, - така вже краса, що й не сказати! Тільки що гордий дуже, - на жодну не погляне, не заговорить, хоч там як до його не заходь...\nСтара пані тільки що головою в мур не б'ється, та нічого не врадить: «Як ви мені, бабуню, на перешкоді станете - умру!.. І не гомоніть! Не одмовляйте! Змилуйтеся!».\nБуло, скоро сонечко вийметься, лікар і котить удвуконь. Панночка вже дожидає коло вікна, гарна та убрана, і рум'яніє, як червона маківка. (...).\n- Тепер я вже не боюсь вас! - одказала Катря. - Хоч мене живцем із'їжте тепер! (...).


США озвучили умови для організації розмови Зеленського і Байдена - ZAXID.NET\nСША озвучили умови для організації розмови Зеленського і Байдена\nДля організації розмови між Байденом і Зеленським Україна має продовжувати реформи\nСуспільство — Юрій Братюк, 11:16, 25 березня 2021 0 4\nКурт Волкер спрогнозував подальшу політику США щодо України ZAXID.NET\nОрганізація розмови між президентами США та України має бути підкріплена діями, зокрема продовженням реформ. Про це заявив заступник держсекретаря США Джордж Кент, який є відповідальним за політику щодо України, пише «Голос Америки».\nЗокрема, Кент наголосив на важливості реформи судового сектору та виходу з конституційної кризи. Цим самим від підтвердив припущення американських ЗМІ, які заявляли, що Байден відкладає розмову з президентом України Володимиром Зеленським, щоб спонукати його до низки реформ.\n«США є тут, щоб підтримати як партнер. Але якщо бути чітким, то будь-який закон, який ставить під загрозу незалежність організацій, чи то НАБУ, чи Національний банк, не допомагає Україні. І міжнародним партнерам – чи то МВФ, чи США, буде складно продовжувати підтримку, якщо ці зусилля не ведуть до необхідних Україні реформ та змін», – зазначив Кент.\nЗа його словами, Байден, перебуваючи на посаді віце-президентом, досягнув чудових результатів, намагаючись збудувати цю довіру з українськими колегами.\n«Очевидно, довіра є двосторонньою, і я очікую, що найближчим часом між нашими лідерами відбудеться розмова. Важливо розуміти: дзвінок, враховуючи його символічність, має бути підкріплено діями, про які я згадав. Це питання, які стоять на порядку денному США та України. Ми хочемо, щоб Україна досягла успіху. Це означає, що ми хочемо, щоб уряд і президент Зеленський досягли успіху. Але для цього успіху повинні бути правильні дії та правильні реформи», – зазначив він.\nЗа словами Кента, найголовніше – це те, щоб президент Зеленський виконував пріоритети та свої обіцянки, які він дав українському народу - бо саме вони його обрали.\n«Чого хочуть США, зрозуміло. Ми готові підтримати Україну в обороні від агресії з-за кордону з боку Росії, а також у подоланні викликів зсередини, і тут йдеться про реформи, про які ви згадали. Ця адміністрація надає пріоритет боротьбі з корупцією та допомагає демократіям процвітати», – підсумував заступник держсекретаря США.


Романтичне життя Мер'єм Узерлі - Останні новини серіалу Величне Століття\nРомантичне життя Мер'єм Узерлі\nМер'єм Узерлі зі своєю половинкою Джаном Атеш на відпочинку, який проведений в Бодрумі, вийшли в море і прогулялися босоніж по вулицях міста. Актриса Мер'єм Узерлі, що приїхала в Бодрум провести вихідні зі своїм коханим Джаном Атеш, вийшли в море на 17-ти метровій двощогловий дерев'яної яхті «Орса 2». Побувавши у відокремленій бухті Акваріум, на пляжі Бітез, на острові Орак, Мер'єм Узерлі перебувала у відмінному настрої. Не вислизнуло від погляду і веселий стан коханих, які цокалися келихами на панорамі фортеці Бодрума. Джан Атеш багато фотографував Мер'єм на мобільний телефон.Пришвартувавшись в порту на узбережжі Кюмбахче, Мер'єм, сівши в човен і прикривши голову червоною шаллю, з Джаном і друзями зійшла на вулиці Ільхан Берк. Узерлі і Атеш, зійшовши з човна, взяли взуття в руки і якийсь час ходили босоніж по вулицях Бодрума. Побачивши перед собою журналістів, пара була в замішанні. Узерлі не відповіла на запитання преси і відхилила прохання шанувальників на спільне фото. Джан Атеш ж сказав: «Друзі, якщо дозволите, ми хотіли б спокійно погуляти». Узерлі та її коханий зайшли в віллу на узбережжі Кюмбахче, приналежну їх друзям. Стало відомо, що у вихідні вони відправляться на човнову прогулянку в затоку Гекова.мУзерлі, на своїй сторінці в соціальній мережі, виклала спільне фото з Джаном Атеш, зроблене в Бодрумі, і написала: «Ніч, повна любові. Час йде, але любов не вмирає в нашому всесвіті. Дякую, Аллах, за час, проведений тут. Спасибі, Джан ».


Радехівський район, новобудови, кредит, Купити квартиру\nПродаж квартир, Радехівський район, новобудови, кредит\nКупити квартиру, Радехівський район, новобудови, кредит\nЯкщо Ви вирішили купити квартиру, Радехівський район, новобудови, кредит, то наш сайт зробить пошук квартир максимально простим. Ми реалізували сучасний пошук квартири за допомогою мапи. Ви маєте можливість переглядати оголошення про продаж квартир рухаючи мапу і в результатх пошуку буде відображено пропозиції саме на цій ділянці мапи. Також до Ваших послуг розвинений фільтр, який надає можливість як спрощеного пошуку оголошень за допомогою посилань так і більш складна версія, де Ви можете ввести потрібні Вам памраметри ціни, площі, тип будівлі.\nЯкщо Ви не знайшли потрібний варіант, то Ви маєте змогу зберегти пошук і періодично переглядати нові квартири, Радехівський район, новобудови, кредит не витрачаючи час на налаштування фільтра. Також ми відправимо Вам повідомлення, якщо з'являться нові квартири, які будуть підходити під збережені параметри пошуку.


Борг Януковича Україна РФ не вертатиме » Слово і Діло\nКиїв виграв апеляцію щодо «боргу Януковича»\nУкраїна виграла апеляцію в суді Лондона щодо боргу на три мільярди доларів перед Росією (так званий борг Януковича).\nЯк пише «Слово і Діло», про це в п'ятницю, 14 вересня, повідомило агентство Bloomberg.\nЕксперт пояснив, чому Україні краще виплатити «борг Януковича» РФКонсультант з економічних питань Центру Разумкова оцінив ризики виплати країні-агресору «боргу Януковича». 18 січня 2017, 08:30\n«Рішення апеляційної інстанції полягає в наступному - з чотирьох аргументів української сторони не підтримано три. Щодо одного з них Апеляційний суд Англії прийняв рішення про проведення більш глибокого, детального вивчення питання. Йдеться про надання кредиту Україні нібито під впливом російської сторони», - пояснив перший віце-прем'єр.\nНагадаємо, у 2013 році Москва викупила українські євробонди на три мільярди доларів на неринкових умовах. До кінця 2015 року Київ справно обслуговував борг, проте потім допустив дефолт за цими облігаціями.


Снов-Десна 05.2018 (Сновськ-Остер) «Водний туризм України».\nРічка Снов виявилася для нас справжнім сюрпризом. Своєю красою і чистотою вона вразила навіть досвідчених туристів. Таку прозору воду ми бачитли тільки у верхівя'х Прип'яті, а такі охайні і доглянуті береги та місця відпочинку - тільки за кордоном. Як і після похода по Стоходу в голову почала приходити думка, що доволі часто, невиправдано і недоцільно українські водники сплавляються закордонними річками, так і не побачивши неповторну природу "у себе під носом". Єдиним недоліком була відсутність риби.\n1. Салют-3: Сафонова Олена (кухар, матрос), Калитюк Юрій (капітан);\n2. Таймень-3: Приходько Наталія (кухар, завгосп), Середяк Євгеній (штурман, відео), Приходько Віталій (керівництво, фото-відео);\n3. Таймень-2: Вінніченко Наталія (кухар, матрос), Поєзднік Сергій (звітність);\nРайон — Європа; Україна (північ), східна частина Поліської низовини; Чернігівська обл.\nМаршрут — Київ - Сновськ (мікроавтобус) - річка Снов (сплав) - річка Десна до м. Остер (сплав) - Київ (мікроавтобус).\nЗасоби сплаву — байдарки (3 шт.)\nЧас походу — з 28.04 по 08.05.2018.\nТривалість походу — 11 днів, у т. ч.:\n- закидання та викидання - 1 день;\n- активна частина - 9 днів;\n- днювання — 1 день.\nПротяжність маршруту — 216 км.\nРівень води в річці - високий.\nКількість учасників походу - 7 (у т. ч. жінок - 3, дітей - 0, собак - 0).\nКористування картами - 1 : 200 000 (1см-2км), 2006 р.\nПоліська низовина — низовина на півдні Білорусі та півночі України. Обмежена на півночі горбистими рівнинами центральної частини Білорусі, на півдні Придніпровською та Волинською височинами, на заході Прибузькою рівниною, на сході — Придніпровською низовиною. Площа близько 270 тисяч кв.км. Переважні висоти 150—200 м, максимальна — 316 м (у межах Словечансько-Овруцького кряжу). Поверхня низовини має загальний похил до річок Прип'яті та Дніпра. Рельєф переважно рівнинний і слабохвилястий, виділяються окремі денудіровані моренні пасма і височини дніпровського віку (Словечансько-Овруцький кряж, Білокоровицький кряж, Озерянський кряж). Характерні поліські дюни. Вододіл річок плоский, заболочений. Ліси займають близько 33 % території, в окремих районах до 60 %. У найхолодніших частинах низовини з майже плоским рельєфом розміщуються болота (найбільші масиви Піддубичі, Великий Ліс, Вигонощанське болото, Гричин, Загальський масив). Частина боліт меліорована. (Див. також Прип'ятські болота). У Білорусі низовина простягається з заходу на схід уздовж річки Прип'ять більш ніж на 500 км, з півночі на південь — на 200 км; переважають абсолютні висоти 130—150 м над рівнем моря. На території низовини в межах Білорусі виділяється Білоруське Полісся, в Україні — Волинське, Рівненське, Житомирське, Київське Полісся (у деяких джерелах до Поліської низовини відносять також північну частину Лівобережжя України в межах Чернігівської та Сумської областей). Частинами Поліської низовини є також Турійська рівнина, Клесівська рівнина, Костопільська рівнина, Словечансько-Овруцький кряж. Природоохоронні території: Поліський природний заповідник, Шацький національний природний парк, національний парк «Прип'ятський», ландшафтний заказник «Середня Прип'ять», Поліський державний радіаційно-екологічний заповідник; є також чимало заказників та пам'яток природи. Джерела - Географічна енциклопедія України; Туристская энциклопедия Беларуси. Мінськ. «Білоруська Енциклопедія», 2007.\n2.2. Увага! Маршрут пролягає територією, яка забруднена кліщами. Не можна лягати та сидіти на траві, особливо оголеним, класти одежу на траву та кущі. Бажано постійно носити штани, заправлені в чоботи або шкарпетки. Туристкам, які ходять "до вітру", треба руками притримувати одежу (особливо білизну) так, щоб вона не торкалася трави та кущів. Кліщ не падає з дерев, а місяцями чекає жертву на кінчиках травинок. Він, перед тим, як присмоктатися, повинен доповзати до оголеного місця на тілі людини. Якщо таким місцем залишаються шия та голова, то від "зараження" до укусу проходить декілька годин. Кожен вечір треба ретельно проводити огляд намету та тіла (пахв, волосся, паху). При виявленні кліща на тілі треба обережно "викрутити" його затягнутою петлею з простої нитки. Не варто панікувати - укусів мільйони, а хворих від них - одиниці. Бажано, якщо кліщ вже напився крові (вкусив), зберегти його живим і протягом доби звернутися до лікаря. Докладніше про кліщів в Україні, хвороби від їх укусів та симптоми цих хвороб можна прочитати, наприклад на сторінці (https://healthday.in.ua/korisno-znati/simptomi-pislya-ukusu-klishcha-u-lyudini)\nТуристична характеристика району. Туристичні можливості в районі півночи Чернігівської області обмежені кордонами з РФ і Білоруссю. Однак, всі річки Поліської низовини Чернігівщини - є чудовими водними туристичними маршрутами. Закидатися до початку маршрутів зручно і по залізниці і автотранспортом. Справжньою родзинкою для туристів може бути відвідування міст Седнів, Чернігів, Батурін, Новгород-сіверський та інші.\n28.04.18. Виїхали з Києва в 11-00 на мікроавтобусі та доїхали до мосту через річку Снов в Сновську в 15-00 того ж дня.\nСнов («сна» — омивати, купатись)\nРічка Снов повесні має безмежну повідь, яка мов море покриває заплаву, але головне річище зазвичай має течію. Береги заплави - луги та ліси, а береги річища - луги, ліси, заливні або заболочені луговини. Річище, яке часто знаходиться під водою повені, звивисте, середня глибина – до 5 м, вода дуже чиста (питна), прозора до 1 м, має коричневий відтінок, дно - піщане, течія - видима, гарних стоянок малувато і майже всі вони розташовані там, де річище підходить до лісу, але на луговинах завжди можно знайти рівну ділянку під вербами. Є стоянки і на острівцях серед безмежного водопілля. Головне річище - завширшки до 200 м. Багато птахів. По берегах - верба, вільха, осокор (чорна тополя), біла (срібляста) тополя, береза, зрідка сосна та дуб.\nЗа авто мостом в заплаві ПБ стоянки є, але вони не дуже привабливі (рибалки), далі річка минає залізничний міст (за яким на ЛБ - міський пляж з колодязем) і починає повертати праворуч. Правило - йти треба тільки по течії, яку видно по водоростям і по сліду за рослинами, які стирчать з води.\nПершу стоянку знайшли через пару км від мосту - на лугу ЛБ. Орієнтир - річку перетинає ЛЕП (лінія електропередачі) 10 кв, стіл з лавками під деревом.\n29.04.18. Після стоянки через годину ходу (6-7 км) на ЛБ побачили чудову стоянку з навісом над столом з лавами, мангалом і навіть пісочницею для дітлахів. Взагалі береги мальовничі, луги, багато лавок і столів. Річка меандрує, течія видима, річище завширшки 100-200 м. Розливи дуже великі. В с. Займище набрали холодної води з колодязя біля церкви, яка стоїть в 60 м від берега на ЛБ. Далі поступово луги зникають і починаються чагарники верболозу - річище звивається між рядами кущів, які в свою чергу стирчать з води. Лужки починаються поблизу с.Нові Млини, напроти якого ми і заночували. Орієнтир - стіл з лавами і жердиною для навісу на вузькій луговині. За дровами прийшлося пливти через повінь до засохлого дерева.\n30.05.18. Вранці забрали з собою залишки дров, що пізніше виявилось дуже доцільним. Через 50 хвилин ходу на ЛБ - чудовий сосновий ліс на невеличкій кручі, а ще через 10 хвилин - чудова стоянка на лісовій галявині. Далі стоянок нема аж до соснового лісу на ПБ між селами Смяч і Конотоп, але поки що річище звивається між залитих водою кущів серед повені, схожій на море. Іноді течія зникає і треба йти по водоростях, які дуже добре вказують напрям. Через деякий час посеред "моря" з'являється міст з альтанкою, столом і лавами. Всі три дерев'яні споруди виглядали дуже екзотично і ми не втримались - зупинились на перекус, де і знадобилися залишки дров.\nЧерез 1.5 км після дивного мосту, який, до речі, є на карті, на ПБ - сосновий ліс со стоянкою, а ще далі (через 1 км) - розкішна стоянка (в тому самому лісі) ПБ з чотирма (!) столами, лавками, галявиною (мабуть пляж с.Конотоп). Далі річка потроху виходить на луги і дуже мальовниче меандрує по заплаві. В якійсь момент ми втратили річище і знову рухались по водоростям. Треба сказати, що в нас була можливість по повені підійти до західного узлісся соснового лісу, через який йде дорога між селами Н.Млини і Малий Дерчин, але ми пішли далі і це була помилка, бо до с.Макішин - стоянок нема! Більш того, річка в районі мосту між селами Малий і Великий Дерчин "входить в береги", які стають непривабливими аж до розливів і понтонного мосту в районі Макішина. Понтон обходимо ліворуч по залитому лугу і через пару поворотів на ЛБ здалека бачимо довгоочікувану піщану кручу-пляж з чудовим сосновим бором наверху. Люду – нема. Тут ми і заночували - на самій кращій стоянці за весь похід, серед величезних сосен. В цей день ми пройшли 35 км і дуже втомилися.\n01.05.18. Денка. Обстежили ліс і виявили ще дві стоянки, до яких підходить річище. Вони мали столи, цегляне каре (вогнище) і навіть волейбольну ділянку.\n02.05.18. Після сніданку сіли в байди, повернулися по плесу в річище і обійшли наш ліс вже праворуч. Ще раз побачили стоянки, але з води. Біля Мокшина повінь затопила ще один міст - навкруги вода, але потроху річка входить в береги (завширшки - 100 м). Минули розкішну стоянку на ПБ зі столом та піщаним пляжем.\nВишки над деревами селища Седнів видно здалека, але незабаром перед очима постає і саме місто, яке розташовано на високому ПБ. Ми одразу пристали на дитячому пляжі, бо побачили церкву з золотими куполами, але це була помилка - треба йти вздовж берега далі до міського пляжу (на траві), де можна набрати джерельної води з металевої труби. В цьому місці самого міста не видно, воно розташовано на високій кручі, порослій лісом, але з пляжу наверх повз джерело йде лісом гарна стежка, яка виводить до пам'яток архітектури - Воскресенської церкви ХХVII століття і самої старої камяної будівлі лівобережжя - Кам'яниці Лизогубів, 1690 р. (перебудована у ХІХ ст.). Седнів має яскраву історію і вперше у літописних джерелах згадується як давньоруське місто-фортеця Сновськ. Поблизу нього у 1068 р. князь Святослав з трьома тисячами воїнів розбив 12-тисячне військо половців.\nПід час Визвольної війни Богдана Хмельницького 1648-1654 років і до 1781 — Седнів був сотенним містечком Чернігівського полку, наприкінці XVII ст. - маєтністю козацько-старшинської родини полковників Лизогубів.\nУ Седніві варто відвідати: Садибу Лизогубів, засновану чернігівським полковником Яковом Лизогубом, яка створювалася з кінця XVII до початку XX ст., Воскресенську діючу церкву 1690 р. (родова усипальня Лизогубів), дерев'яну церкву святого Юра (де знімався фільм "Вій"), збудовану не пізніше 1747 року (за переказами — ще у XVII ст.), Кам'яницю Лизогубів, 1690 р. (яку малював Т.Г.Шевченко і яка перебудована у ХІХ ст.), альтанку Глібова (1-а половина ХІХ ст.). Всі споруди були відреставровані відповідно Указу Президента України 2009 року Віктора Ющенко.\nВ кінці Седніва - ГЕС (яка в травні річку не перекриває) і розібраний (зірваний повіннью) понтонний міст, за котрим на берегах для ночівлі можна знайти мальовничі лужки під грушами, але дров мало. Ми ризикнули і пішли далі. А далі почалися мальовничі розливи і "нескінченне" село Клочків на ПБ. Річка потроху звузилася до 150 м і нарешті через дві години ходу від плотини ми побачили на ЛБ довгоочікуваний гайок з молодих дубків, про який нам розповів відомий воднік Микола Корочкін. Місце дійсно дуже цікаве - розташоване на двометровій кручі між двох старих річищ, одне з котрих має течію. Орієнтир - єдиний на маршруті дубовий гай (дубки в діаметрі не більше 30 см) з чотирма нарізаними величезними пеньками білого кольору в якості столу і стільців. В цей день ми пройшли біля 26 км.\n03.05.18. Далі ми бачили ще пару непоганих лужків для стоянки, але після них річка розширюється до 200 м і стоянок нема аж до дитячого табору на ЛБ перед с. Снов'янка, де скупатися можна тільки біля металевого оглядового майданчику. Далі річка входить в зону автотуристів, автівки котрих стоять за табором де тільки можна, а на ЛБ нескінчені столики рибалок. Ріка розширюється до 200 м. В районі з/б автомобільного мосту за с. Кобилянка річка взагалі не має берегів - по боках, як завжди, геть затоплений ліс і складається враження, що проєктанти навмисно вибирали самі витратні варіанти мостів. За с.Брусилів на ПБ - розкішна стоянка з навісом на лугу під деревами. Далі Снов розширюється до 300 м і впадає в Десну, яка ще ширше - 400 м і яку видно по стрімкій течії.\nРічка Десна повесні, незважаючи на повідь, все одно має шалену швидкість течії, яка постійно несе по річищу дерева, сміття і навіть залишки житла. Береги річища - затоплені дерева, кущі, луги та ліси. Річище вже далеко не таке звивисте, як у малих річок, середня глибина – до 10 м, вода мутна, має глинистий відтінок, дно - піщане, гарних стоянок малувато і майже всі вони розташовані там, де річище підходить до круч, але під намет завжди можна знайти рівну ділянку. Головне річище - завширшки до 500 м. Багато рибалок, браконьєрів і їхніх неводів. По берегах - верба, вільха, осокори (чорна тополя), біла (срібляста) тополя, береза, сосна, дуб.\nЧерез 4-5 км після гирла Снову на ПБ Десни в осокоровому лісі - перше місце для стоянки, де ми і заночували. Одразу побачили малька і почули сплески риби. В цей день ми пройшли 17 км.\n04.05.18. До Чернігова, який славиться пам'ятками часів Київської Русі, Чернігівського князівства, а також Гетьманщини і козацького Чернігівського полку, дійшли за три години (26 км). По всьому шляху береги - не цікаві (залиті кущі та дерева), перед містом є т. з. "апендицит" (4 км туди і 4 км поворітьма), який доцільно скоротити, перетаскав по повіді байди, але ми цього не зробили, бо "не знали броду". Цей "апендицит" - гарне місце для стоянки, але ми пішли далі встали на поганенькій ділянці бувшого яхт-клубу в затоці за численними майданчиками розваг на ПБ. Вдягли парадну одежу і пішли дивитися на Чернігівський дитинець - дивовижний парк "12 гармат", де розташовані памятки давнини - Спасо-Преображенський (Спаській) собор (перший мурований храм Чернігова й один з перших у Київській Русі. Будівництво храму розпочав Чернігівський князь (брат Ярослава Мудрого) Мстислав Володимирович, де він у 1036 році і був похований), Храм Бориса та Гліба, будинок Мазепи, Чернігівський колегіум, Чернігівський обласний музей, чавунні бастіонні гармати — 12 штук, відлиті у XVIII ст., будинок архієпископа, пам'ятник Олександру Пушкіну 1900 р (на жаль вкрадений), пам'ятник Тарасові Шевченку, пам'ятник гетьману Івану Мазепі, пам'ятний камінь «Борцям за волю України» (1992 р.)\nТреба окремо сказати про ще один дивний, на мій погляд, пам'ятник - князеві Ігорю Ольговичу, який був сином Олега Святославовича (князя Чернігівського) і його другої жони - дочки половецького хана Осулука. Ігор був невинно вбитий озвірілою юрбою киян через рік після вступу (у 1146 році) на київський престол. Ігор був хоробрий і дуже розумний на той час, "... священиків мало поважав і постів не додержував, через що його в народі мало любили". Згодом кияни опам'яталися і гірко спокутували те, що скоїли, а при гробі Ігоря почалися чудеса. Ігоря дуже швидко почали шанувати як святого та як мученика і тому він був канонізований. В 1150 році мощі святого Ігоря перевезли до Чернігова та покладено у Спасо-Преображенському соборі. Ікона, перед якою завжди молився Ігор, стала однією з видатних святинь Києво-Печерської Лаври (і лавра, і собор в Чернігові належать московському патріархату, а пам'ятник Ігорю Ольговичу створювався і встановлювався росіянами).\nПовернулися до байдарок і попливли далі. Пройшли пішохідний міст, якого на нашій мапі не було і за яким можно було встати на міському пляжі та скупнутися, по ЛБ почалися пансіонати. Береги - не цікаві. Пройшли авто міст і залізничний міст. Річка дуже широка - 400 м, за с.Жавінка обидва береги - залиті водою, але за дачками ПБ на високому (1-2 м) ЛБ починається листвяний ліс і лісова дорога с галявинами, на однієї з котрих ми і встали на ночівлю. Самая гарна галявина - зі столом та каркасом для навісу. В цей день пройшли біля 30 км.\n05.05.18. Вранці повернувся назад «жигуль», який ввечері проїхав мимо нас далі по течії. Інші рибалки на надувному човнику мовчки перевірили невід, який поставили до нас і біля нас. Автівки стояли і на ПБ.\nМи пішли далі - майже одразу річка починає повільно повертати ліворуч на 180 градусів і тече на південний схід. Тут стоянку можна знайти тільки на ПБ (лісова дорога). Потроху Десна повертає праворуч і підходить до авто траси М-01 (в місто Славутич), яку з води не видно за деревами, але завдяки їй на ПБ багато автотуристів з наметами. Далі до з/б авто мосту – «болота» з обох боків річки і тільки через 1 км після мосту на невеличкій кручі ЛБ можна знайти непогану стоянку (лісова дорога). Луги тут за лісом дуже мальовничі.\nДалі Десна 4 км тече майже прямо, береги – не цікаві, за S-образним поворотом – автівки на ЛБ (с. Золотинка), далі річка робить в лісі повільний поворот ліворуч і на кручі ПБ починають зустрічатися стаціонарні стоянки рибалок з навісами, столами і навіть сходами до води (с. Друцке). Звідси попереду на відстані 3 км проглядається піщаний пляж з сосняком на ЛБ.\nВ районі с. Ладинка на ЛБ починаються бази відпочинку (вода з крана – погана, але пити можна), які тягнуться 8 км вздовж річки. Стоянку ми знайшли за базами на кручі ЛБ. Орієнтир – середина S-образної ділянки, узлісся, лужок з дубками, вільхою, тополями, лісовою дорогою, столом і льохом. В цей день пройшли 36 км.\n06.05.18. Вранці (після 8-денної спеки) було дуже холодно, навіть прийшлося вдягати гірськолижні штанці, але ми мужньо, незважаючи на потужній північний лобовий вітер і баранчики на воді, дійшли до повороту на 180 градусів і вже з комфортом - до бувшої пристані с. Смолін. Виявилося, що ця «пристань» перетворилася на маленьке село. Річка і краєвиди тут мальовничі, можна знайти непогану стоянку на лужках, але більшість берегів все одно затоплені, річище вихляє мов красуня задом, в районі Копачова бачили автівки на ЛБ, а в с. Надинівка набрали смачної води з колодязя садиби. За селом на ЛБ – похилена альтанка біля гаю.\nСтрімка течія Десни допомагає долати км і ми доперлися аж до с. Максим. Одразу за селом на ЛБ під тополями – чудова стоянка зі столом і лавками, багато дров. З цього місця попереду видно першу велику піщану кручу ПБ. В цей день пройшли близько 32 км.\n07.05.18. На кручі – сосновий ліс, далі перед правим поворотом – чудова стоянка в сосняку з піщаним пляжиком (орієнтир – заплава на ЛБ). Далі до другої великої піщаної кручі селища Моровськ береги не дуже цікаві – пройшли с. Соколівка на невеличкій кручі ПБ, Моровськ, якого за лісом ПБ практично не видно з води (селище колись залишилося на старому річище), мальовничу кручу ПБ (орієнтир – ЛЕП через річку). За кручею встати можна, але всі місця були зайняті рибалками.\nГарну стоянку для перекусу знайшли перед третьою великою піщаною кручею ПБ в районі с. Рудня – пляжики між кущами, наверху на узліссі сосняку - «шведський» стіл (без лав). В глибині лісу – дерев’яні домівки бази відпочинку, позначеної на мапі, як садові ділянки.\nДалі швидкість течії і наш ентузіазм змушували байдарки рухатися по 8 км за годину. По берегах всюди де є сосняк – гарні місця для відпочинку зі столиками і рибалками. Автівок теж вистачає, незважаючи на повінь. Бази відпочинку біля с. Набильське, куди можна було б визвати наш бусік – не помітили.\nПройшли Остер і встали на ПБ перед автомобільним мостом через Десну. Це була наша остання стоянка і тому розвідка показала, що на автівці можна проїхати сюди по лугах, більш того – тільки сюди, бо лівий берег і до, і після мосту – повністю затоплений на сотні метрів (ліс стоїть у воді), а ПБ після мосту хоч і непоганий для стоянки (осокоровий бір), але з того боку дорога далеко від берега, а там де близько і під мостом – великі калюжі і рибалки з автівками. Можливо далі по течії на ПБ і є гарні місця для антистапеля (дорога туди йде), але ми туди не дійшли. В цей день ми пройшли біля 39 км.\n08.05.1. Автівка прийшла в 14-30 і ми через Козелець швидко доїхали до Києва.\nПеред подорожжю всю провізію закупили по розкладці (см. Меню одного дня похода - пам’ятка на www.poezdnik.kiev.ua)\n5. Бюджет походу: 755+200 (харчі) + 930 (мікробус). Всього - 1885 грн/людину (в поході минулого року - 1027,5 грн/людину). Курс - 26.0 (у минулому році - 26.4) грн/дол.\nНе лінуватися і якісно пропрацювати маршрут з плануванням ночівель (з запасними варіантами).\nНе забути купити і докуповувати в селах сметану для зелених борщів, які ми постійно варили в поході з щавлю, зібраному на лугах.\nДовідка: всі (шість шт.) комерційні групи "водників", яких ми бачили на Снові закінчили маршрут до Десни. Одна самостійна - в Чернігові\nЗвіт викладений 14.05.2018 р. Автор - Поєзднік Сергій, e-mail: poezd@i.com.ua, сайт: www.poezdnik.kiev.ua - «Водний туризм України»


Воронін врятував нічию для "Динамо" - Футбол 24\nВоронін врятував нічию для "Динамо"\n8 травня 2011 516\nУкраїнський форвард московського “Динамо” із кожним матчем демонструє все кращу форму.\nВ московському дербі із ЦСКА в рамках 8 туру біло-блакитні пропустили вже на 4-й хвилині зустрічі - Ігнашевіч безстрашно протаранив сітку воріт ударом головою. На перерву ж команди пішли за нічийного рахунку - Воронін видав шедевр - не роздумуючи ні секунди форвард “Динамо” пробив зльоту після скидки Кураньї.\nЗнову відігруватись динамівці були змушені після того як на 80-й хвилині Думбія зробив рахунок 2:1.\nПішов вже доданий арбітром час і здавалось “Динамо” не врятується від поразки, але Воронін рук не опускав - вишуканий пас на Самєдова - і Акінфєєву доводиться демонструвати увесь свій клас Воронін йде подавати кутовий - знову у грі Акінффєв.\nДо іншого кутового прапорця українець не побіг і правильно зробив - з лінії штрафного Воронін в падінні головою віддає результативний пас на Ломіча 2:2.\nЗбірна України — 12:111461 Україна зберегла місце у топ-25 оновленого рейтингу ФІФА\nІталія — 10:243806 "Мессі в Інтері – це реальність": аргентинський телеканал інтригує інсайдом та анонсує угоду століття\nЄвро-2020 — 11:021269 УЄФА може зменшити кількість міст-господарів Євро-2020\nУкраїна — 10:113042 Мораєс хоче повернутися в Бразилію\nІнтерв’ю — 13:301042 "У 90-х зарплату гравцям виплачували кабанчиками, бензином": економічна криза, кримінальні авторитети і трансфер у Зеніт\nІспанія — 12:35532 Велика дилема Барселони – топ-форвард проти колишнього лідера та роль Мессі у трансферній політиці в умовах кризи\nІнтерв’ю — 13:30 1042\nІспанія — 12:35 532\nУкраїна зберегла місце у топ-25 оновленого рейтингу ФІФА\nЗбірна України — 12:11 1461\nЄвро-2020 — 11:02 1269\nІталія — 10:24 3806\nІспанія — 8 квіт 7133\nСвіт — 8 квіт 6334\nУкраїна — 8 квіт 5800\nУкраїна — 06:30 5571\nУкраїна — 8 квіт 5022


Прокуратура планує у Черкасах стягнути із «Любави» на користь міської скарбниці понад 10 млн.грн. - Новини Канос, слідами твого міста\nПрокуратура планує у Черкасах стягнути із «Любави» на користь міської скарбниці понад 10 млн.грн.\n18.08.2021, 15:48 0 1 416\nРобота зі стягнення значних коштів пайового внеску на розвиток міста Черкас у зв’язку з будівництвом торгового центру триває.\nЗа повідомленням засобів масової інформації господарським судом Черкаської області відмовлено у задоволенні позову прокурора про стягнення з ТОВ «Любава Сіті» на користь міського бюджету понад 10 млн грн та понесені у зв’язку з цим бюджетом втрати.\nСлід зазначити, що постановлене судом першої інстанції рішення у вказаному спорі на цей час не набрало законної сили та не підлягає до виконання.\nНе погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відстоюючи свою принципову позицію, обласною прокуратурою на вказане судове рішення до Північного апеляційного господарського суду скеровано апеляційну скаргу.\nСправа вже вдруге спрямовується для розгляду до судів вищих інстанцій. Першого разу господарський суд Черкаської області взагалі не вбачав підстав для втручання в спір органів прокуратури. За апеляційною скаргою прокурора таке судове рішення було скасовано апеляційним судом, з позицією якого погодився й Верховний Суд.\nОбласна прокуратура сподівається на постановлення законного та обґрунтованого судового рішення судами вищих інстанцій у вказаному не простому спорі за бюджетні кошти.\nІноземні студенти під час мистецького заходу у Каневі провели майстер-класи (...\nУ Каневі створять пост водолазно-рятувальної служби\nТеги: ЛюбаваПрокуратураторгівельний центр


про конкурс на заміщення посади директора комунального закладу „Центр кіномистецтва та культури „Кіно-Поділля”\nВінницька обласна Рада оголошує конкурс на заміщення посади директора комунального закладу „Центр кіномистецтва та культури „Кіно-Поділля”.\n1. Строк приймання документів на участь у конкурсі: документи на участь у конкурсі приймаються з 06 травня 2019 року по 04 червня 2019 року включно.\n2. Дата початку формування конкурсної комісії: з 06 травня 2019 року.\n- є близькими особами або членом сім’ї керівників Вінницької обласної Ради.\nЗазначені документи надсилаються на поштову та електронну адресу Вінницької обласної Ради: вул. Соборна, 70, м. Вінниця, 21050, кімната 314, контактний телефон (0432) 61-44-47 електрона адреса: obl@vinrada.gov.ua з позначкою „документи на конкурс „ комунального закладу „Центр кіномистецтва та культури „Кіно-Поділля”.\n4. Строки проведення конкурсу: конкурсний добір починається 06 травня 2019 року та закінчується не пізніше 05 липня 2019 року.\n6. Інформація, що стосується умов праці, відомості про матеріально-технічну базу, фінансову звітність за попередній бюджетний період закладу культури розміщується на веб-сайті обласної Ради.


У нашій статті «Приготування косметичних масок і кремів в домашніх умовах» ми розповімо, як приготувати крему в домашніх умовах. Така тема, як приготування кремів досить широка і не проста. Вам доведеться витратити достатню кількість часу, для того щоб підібрати необхідні пропорції та інгредієнти. Домашні крему мають багато переваг, адже це натуральні крему не містять отруйних речовин і шкідливих консервантів. Та й результат від використання цих кремів набагато краще, ніж від магазинної косметики, в тому випадку, якщо ви придбали відповідний для себе склад. Вони не містять гормони, не викликають звикання, цього не можна сказати про ефективні і дорогих косметологічних препаратах. _ Натуральні крему, тим не менш, мають свої недоліки, багато хто вважає, що домашні крему обходяться дешевше, ніж, якщо купити готові крему, і з цим можна посперечатися. Може бути й таке, що склад інгредієнтів підходить до вашої шкіри, він є в наявності, і ціна недорога. А що потрібно робити, якщо приготовлений крем не підходить до вашої шкіри? Хтось проведе кілька експериментів, в неї не вийде готувати крему і маски, і він перестане цим займатися. А хтось не зупиниться, і буде намагатися підбирати для себе все нові компоненти. І, врешті-решт, його спроби увінчаються успіхом, і він придумає чудовий крем для обличчя. Звичайно поки це станеться, його очікують фінансові витрати, які за вартістю можуть перевищувати магазинні косметичні крему. Але якщо ви зможете підібрати натуральний крем для свого обличчя, ваше обличчя вам буде тільки вдячно.\nДо недоліків кремів, зроблених в домашніх умовах можна віднести їх невеликий термін зберігання. Домашні крему зберігають не більше місяця, іноді кілька днів, не більше тижня. Але такий недолік переходить плавним чином у їх гідність, так як до складу крему входять натуральні інгредієнти.\nОстаннім недоліком є процес приготування кремів. Комусь він здасться цікавим, творчим, а для інших він буде втомливим і нудним. Основними інгредієнтами для приготування натуральних кремів будуть відвари з трав, ефірні масла, бджолиний віск, ланолін, гліцерин та інші. Всі інгредієнти можна без особливих зусиль придбати в будь-якій аптеці. Бджолиний віск можна придбати в магазинах бджільництва, в інтернет магазинах.\n— Невеликий кухлик з окропом,\n— 2 скляних миски, діаметр їх повинен бути трохи ширше діаметра ковшика,\n— Невеликий міксер, для збивання молока,\n— Велика миска, наповнена холодною водою з льодом,\n— Розтопимо віск і тверді масла.\n— Подогреем рідкі масла з розтопленими твердими маслами.\n— Додамо воду.\n— Додамо ефіри.\n1. Поставимо на помірний вогонь кухлик з окропом, зверху встановимо маленьку миску. Таким чином, миска гріється на водяній бані.\n2. У миску викладемо віск, якщо будемо його використовувати, коли розтопиться віск до рідкого стану, покладемо тверді масла.\n3. У розтоплені тверді масла і віск додамо рідкі масла. Добре перемішаємо ложкою, через дві хвилини знімемо з вогню.\n4. Водна фаза повинна мати температуру, таку ж, як температура підігрітих масел. Цього можна досягти, додаючи в олії заварений гарячий чай.\n5. Знімемо мисочку з маслами з ковшика, і додаємо з них водну фазу по одній краплі, можна використовувати піпетку, постійно помішувати при цьому. Спочатку заважаємо вимкненим міксером, велика швидкість призведе до розшарування.\n6. Коли водна фаза введена в масло, заважаємо з невеликими перервами. Для того щоб прискорити охолодження помістимо мисочку велику миску з холодною водою. Дочекаємося, поки теплий крем стане холодним.\n7. Потім в крем додамо ефіри, переллємо в щільно закривається баночку, зберігаємо крем в холодильнику. Робимо невелику кількість крему і використовуємо його протягом 5 або 7 днів.\n— Спочатку краще створити жирний крем, там відсоток води невеликий, основу складають масла.\n— Починати потрібно з 3 або 4 інгредієнтів і тоді буде краще зрозуміти, де здійснений промах.\n— Не лінуйтеся і збивайте суміш до повного охолодження.\n— Дотримуйтесь температурні режими.\n— Замість води можна використовувати відвари ромашки, заварений чай каркаде, зелений чай.\nВізьмемо 3 столові ложки какао-масла, 2 столові ложки апельсинового чаю, 120мл масла авокадо, 3 або 4 крапельки ефірних масел троянди і герані.\nВізьмемо 2 столові ложки какао-масла, 90 мл ріпакової або мигдального масла, 4 столові ложки чаю з базиліка або розмарину, 3 крапельки ефірної олії лаванди.\nТвердий крем Галена\nВізьмемо 40 грам мигдального масла, 40 грам бджолиного воску, 40 мл рожевої води, 10 крапель ефірного масла троянди.\nКрем для сухої і нормальної шкіри з хурми\nРозітремо столову ложку кашки плодів хурми і столову ложку вершкового масла, додамо жовток і чайну ложку меду до отримання однорідної маси. Нанесемо на обличчя крем на півгодини, надлишок знімемо паперовою серветкою.\nГоробиновий крем для старіючої шкіри\nРозітремо 2 столові ложки кашки з плодів горобини звичайної з 2 столовими ложками розтопленого кісткового мозку, жовтком, з однією чайною ложкою і з чайною ложкою рослинного масла. Безперервно розтираємо суміш, додаючи в суміш по крапельці столову ложку камфорного спирту.\nЯкщо шкіра, старіюча і суха, горобину краще замінимо м’якоттю айви, взятої в такій же кількості. Все інше, робимо і додаємо, як у попередньому рецепті.\nВін призначений для профілактики утворення зморшок і старіння шкіри. Візьмемо столову ложку льняного масла, 3 жовтки, 2 лимона, 200 мл вершків, столову ложку меду, 150 мл камфорного спирту, 250 мл кип’яченої води. Жовтки розітріть з маслом, додамо вершки. Окремо вичавимо сік з лимонів, а нарізані лимонні кірки складемо в скляну банку, заллємо гарячою водою, накриємо кришкою і залишимо на 1 або 2 години. Настій процідити, змішаємо з медом і з лимонним соком. До суміші вершків і жовтків, безперервно помішувати, додамо настій і вольем дуже повільно камфорний спирт. Всі перемішаємо, виллємо в пляшку, збовтаємо і доведемо обсяг вмісту до 500 мл. Зберігаємо в темному, прохолодному місці, перед вживанням збовтаємо.\nВізьмемо жовток, дві столові ложки сиру, додамо оливкова олія, отримаємо густу масу. Нанесемо на обличчя на 20 хвилин, потім змиємо теплою кип’яченою водою. Робимо маски 2 або 3 рази на тиждень.\nЗваримо в невеликій кількості води шматочок гарбуза, розімніть і розітріть масу з чайною ложкою свіжої сметани. Нанесемо маску на 20 хвилин, і змиємо кип’яченою теплою водою.\nМаска для зміцнення шкіри, яка підтягує шкіру\nПодрібнимо м’якоть хурми, додамо столову ложку рослинної олії і сметани, трохи крохмалю чи борошна, щоб маска стала густа. Всі перемішаємо і нанесемо на шию і на обличчя тонким шаром на тридцять хвилин. Змиємо теплою водою, обполосніть холодною водою, після нанесемо будь крем.\nТепер ми знаємо, що таке приготування косметичних масок і кремів в домашніх умовах. Знаємо, які крему, і які маски можна зробити в домашніх умовах. Маски і крему допоможуть зробити вашу шкіру привабливою і молодою.


Катерина Чернуха » Student Model of Congress 2018 » studcongress.org\nВ ім'я закону на благо народу!\nМене звати Катерина Чернуха. Я народилась на Київщині у 2000 році. Зараз навчаюся в Інституті філології КНУ. ім. Т. Шевченка за спеціальністю "Італійська філологія". Втім, я завжди в собі відзначала потужний інтерес до політики, міжнародних відносин, історії. Мрію про дипломатичну освіту, а згодом і кар'єру у політичній сфері. Вважаю, що такі риси характеру як відповідальність, розсудливість, чесність, цілеспрямованість допоможуть мені в цьому. Зараз хотіла б більше дізнатися про політичну науку задля отримання неоціненного досвіду, тому була б рада взяти участь у Студентській Моделі Конгресу.\n1. Розвиток малого та середнього бізнесу. Податкові канікули на перші два роки діяльності.\n2. Розвиток агропромислового комплексу. Україна здавна славиться своїм чорноземом. Наші працьовиті люди і родюча земля здатні прогодувати не одну країну. На мою думку, цим варто користуватися в повну силу. Залучення інвестицій з-за кордону сприятиме розбудуванню АПК та створенню значної кількості робочих місць для громадян.\n1. Запровадження судів присяжних. Як показує час, така форма здійснення судової влади є найбільш об'єктивною і справедливою.\n2. Зменшення заробітної плати суддів Конституційного Суду та їх пенсійного утримання. Наразі зарплата судді КС становить захмарні 120 тис. Це тоді, коли мінімальна зарплата в країні є нижчою у понад 30 разів! Окрім того, держава забезпечує пожиттєве утримання суддів з виплатою їм половини зарплатні. Вважаю, що дані виплати треба суттєво зменшити відповідно до рівня життя народу, в ім'я якого Конституційний Суд і працює!\nНа мою думку, 450 депутатів з ненаситним апетитом до збагачення і пасивністю до роботи на благо українському народові варто замінити на 250 нових облич, кваліфікованих спеціалістів, освічених, енергійних, законослухняних людей, готових змінювати державу на краще. Як результат отримаємо якісні зміни в роботі парламенту, що не може не бути запорукою розвитку України як готової до реформ держави. Крім того, пропоную встановити заробітну платам депутатам у відповідності до рівня життя населення. Чим старанніше і мудріше вони виконують свої обов'язки, тим швидше росте рівень життя населення, відповідно, і зарплати депутатів ростимуть. Чим не стимул працювати?\nАрмія повинна бути контрактною, щоб обидві сторони - і солдат, і держава - отримували вигоду. Я виступаю за кількісне зменшення Збройних сил України і за їх якісне збагачення. Готуючись до війни або ж беручи в ній безпосередню участь, варто вкладатися не у людські ресурси, а в обладнання, зброю, підготовку кадрів. Наберемо менше солдатів, але дамо їм новітню зброю і захист, і такий вояка "коштуватиме" як три тих, на яких звикли економити бюджетні кошти.\nЛегалізації канабісу - так! Людина вільна розпоряджатися своїм життям і здоров'ям так, щоб це не шкодило іншим. З кожним роком дедалі більше країн відкривають доступ до канабісу. Продукт, який матиме оподатковавутися, приноситиме в казну чимало грошей. Крім того, це позитивно вплине на туризм в Україні.\nПоступовій легалізації проституції - так! Сексуальні стосунки не є злочином, це мають усвідомити консерватори з застарілими поглядами на життя. За "торгівлею тілом" стоять сотні тисяч гривень, які фігурують у тіневій економіці. Легалізуємо проституцію - виведемо ці суми до держбюджету.\nЕ-декларування священиків. І я зараз не про скромних сільських церковників, а тих служителів, які їздять тонованими іномарками і мешкають у триповерхових вілах. Пожертви мають іти на благі діла, а не на дачу для панотця. До того ж виступаю за виплату церквою відсотку від продажу свічок, ікон, прикрас та ін. Годі ховати здобуте за ликом Христа!


Що подивитися у Вєтнамі? - Salfetki\nдодому Відпочинок Туризм та подорожі Що подивитися у Вєтнамі?\nВ останні роки туристи все частіше і частіше стали цікавитися таким напрямком, як В’єтнам. Втім, це неспроста – велика кількість пам’яток старовини, самобутня культура, унікальний національний колорит і високий рівень обслуговування в поєднанні з помірними цінами поступово перетворили цю чудову країну в улюблений туристичний маршрут. І якщо з пляжним відпочинком в цілому все зрозуміло, то з тим, які саме пам’ятки варто подивитися, можуть визначитися далеко не всі мандрівники. Що ж дійсно варто подивитися у В’єтнамі?\nЦей унікальний храмовий комплекс утворений збереженими залишками індуїстських храмів часів Імперії Чампа. До того, як тут вперше з’явилися вє, дані землі були заселені що перебралися сюди з далекого Борнео чамами. А починаючи з четвертого століття Мішон виконував роль столиці утвореного чамами держави. І це не могло не позначитися на архітектурі! Всі без винятку споруди, які можна побачити в цьому мальовничому містечку, дуже колоритні і вельми незвичайні!\nДалат – це унікальний в’єтнамський містечко, місто любові, квітів і пристрасті. І саме в цьому містечку розташовується всесвітньо відомий будинок «Ханг Нга», широко відомий під назвою «Crazy House», або «Божевільний будинок». Цей будинок унікальний тим, що він геть позбавлений якоїсь чіткості, а його конструкції настільки непередбачувані, що абсолютно неможливо передбачити, як він буде виглядати з інших ракурсів. В цьому спорудженні неможливо знайти жодного прямого кута, зате воно порадує розкішними висячими садами, а також великою кількістю незвичайних коридорів, кімнат і захоплюючих дух переходів. Дивовижна будівля густо населене фантастичними образами тварин, так і людей, і щороку сюди заглядає близько мільйона туристів! А спроектований цей архітектурний шедевр був затятою прихильницею Гауді і дочкою політика Данг Єт Нга!\nУ цьому музеї представлено воістину неймовірну кількість експонатів, що розповідають про всі жахи війни з США, яка почалася в 1965 році і закінчилася лише через вісім довгих років. Тут можна на власні очі побачити і знаряддя тортур, і фотографії знівечених хімічною зброєю в’єтнамських солдатів, і хроніку масового винищення місцевих жителів. Видовище, звичайно, не для слабонервних, однак все-таки це та частина історії, яку теж потрібно знати!\nДана цитадель являє собою величезний культурний комплекс, розкопки в якому ведуться і по сей день. Будівництво цієї монументальної споруди було розпочато в одинадцятому столітті, у часи правління вьетской династії. А протягом усіх наступних століть територія цитаделі неодноразово руйнувалася і відновлювалася, при цьому повноцінні археологічні розкопки вдалося почати лише з настанням двадцятого століття. І саме завдяки цим розкопкам світ побачила величезну кількість цінних старовинних експонатів!\nПобувати у В’єтнамі і не побачити цей видатний архітектурний пам’ятник часів правління Т’ямпа було б найбільшим злочином! Ці вежі, нерідко іменовані Чамскими вежами, являють собою розташовану на території міста Нячанг групу храмів. І, навіть незважаючи на те, що вік цих храмів уже перевалив за тисячолітню позначку, деякі з них діють і понині. А з розташованої тут же оглядового майданчика поглядам мандрівників відкривається чудова панорама Нячанга!\nПобудований в далекому 1601 році, цей семиярусний архітектурний шедевр є символом часу просвітлення Будди. В даний момент ця пагода по праву вважається найвищою пагодою в країні. До речі, в шістдесятих роках минулого століття неподалік від неї здійснив ритуальне самоспалення Тхить Куанг Дих – буддистський чернець, активно боровся проти утисків з боку правителя-католика.\nЦя незвичайна пагода знаходиться в Ханої і являє собою храм, зведений за часів Чи Тхань Тонга – вдячний імператор звів його в 1049 році в честь передбачивши йому уві сні народження спадкоємця богині Куан Ам. На жаль, в наші дні від колишньої величної споруди збереглися лише невелика пагода і статуя богині, однак і це споруда теж не може не вражати!\nІдеальне місце для всіляких оздоровчих процедур! І місцеві жителі, і туристи охоче купаються в заповнених гарячою мінеральною водою басейнах і приймають оздоровлюючі грязьові ванни. А ще в цих краях можна придбати відносно недорогу косметику, яка може похвалитися чудовою якістю! Не менш туристи охоче купують тут і пакетні пропозиції, які включають в себе великий комплекс різних SPA-процедур, чудові фруктові закуски і безліч інших приємних опцій.\nДля того, щоб вдосталь помилуватися цією красою, доведеться відправитися в околиці курорту Муйне. Озеро Лотосів – це збірна назва, що об’єднує серію невеликих і дивно красивих прісних озер, практично цілком заростаючих чудовими лотосами. Особливо красиво тут влітку, коли чудові квіти починають цвісти!\nПриголомшливо красивий водоспад, розташований неподалік від містечка Кобанг в оточенні бавовняних дерев, мангрово-пальмових гаїв і рисових полів. А зробити ландшафт ще колоритнішим йому допомагають гострі піки величних скель!\nЗа цією назвою ховається найяскравіша столична пам’ятка, яка була споруджена у 1070 році на честь Конфуція імператором Чи Тхань Тонгом. Через деякий час на базі цього закладу був відкритий університет, навчатися у якому могли собі дозволити лише діти високопоставлених державних осіб. А зараз туристи з неприхованим задоволенням оглядають тут такі тисячолітні раритети, як павільйон Гуе Ван, культовий зал і численні статуї.\nНа цьому список в’єтнамських пам’яток не закінчується, так як їх тут не просто багато, а дуже багато! Тому зовсім не виключено, що, приїхавши сюди одного разу, ви обов’язково захочете повернутися в цю гостинну сонячну країну! І таке бажання тільки вітається!\nпопередня статтяВсесвітній день здорового травлення\nнаступна статтяВолосся з снів 2 ч.


Закладання силосу — від вирощування кукурудзи до консервування маси — КУРКУЛЬ\n27 листопада 2020 685 0\nПорада: варто обирати гібрид, який забезпечить максимальний укіс зеленої маси. Крім того, він має бути стійким до хвороб. Необхідно намагатися сіяти декілька гібридів: починати з ранньостиглого гібрида, і поки він коситься, інший починає достигати\nНаразі існує два найбільш ефективні методи закладання силосу — в полімерних рукавах і в капітальних траншеях. Вибір технології залежить від необхідної кількості силосної маси, що визначається виходячи із поголів'я худоби, а також від напрямку спеціалізації господарства. З досвідом силосування в полімерних рукавах ви можете ознайомитись за посиланням.\n2021-09-16 08:00:572021-05-12 09:00:072020-10-01 16:50:492020-08-28 11:30:032020-05-21 10:40:11


: Прийоми обробки зображення\nГоловна Реферати українською Інформатика, комп'ютери, програмування : Прийоми обробки зображення\nТема: Прийоми обробки зображення.\nМета: Вивчи основні прийоми обробки зображення.\n1.\tВідкрити графічний файл із зображенням і зробити його дублікат.\n2.\tДослідити динамічний діапазон та провести його корекцію. Порівняти оптимальне зображення із оригіналом.\n3.\tПровести гамма-корекцію зображення використовуючи модель кольору RGB. Порівняйте отримане зображення із оригіналом.\n4.\tВідкоригувати контраст і яскравість зображення по необхідності. Провести корекцію балансу кольорів.\nДинамічний діапазон — це розкид між максимальним і мінімальним контрастом та яскравістю зображення. Динамічний діапазон відображається у вигляді гістограми, яку можна відобразити за допомогою меню “Изображение” пункт “Настройки”—“гистограмма”. Для зміни динамічного діапазонна з метою покращення якості зображення необхідно в меню “Изображение” пункт “Настройки” — “динамической диапазон ” після чого з’явиться діалогове вікно з відображенням гістограми. Зміну динамічного діапазону можна зробити за допомогою кнопки авто або за дання коефіцієнта розподілу.\nЗа допомогою гамма – корекції можна регулювати інтенсивність складових компонент моделі кольору. Для моделі кольору RGB за допомогою гамма –корекції можна регулювати насиченість зображення червоним, зеленим та синім кольором. Для здійснення гамма – корекції потрібно вибрати меню “Изображение” пункт “Настройки”— “Уровни” після чого з’явиться діалогове вікно у вигляді прямої лінії. Для зміни інтенсивності кольору необхідно вказівником мишки потягнути вверх для зменшення інтенсивності, а вниз – збільшення.\nЩоб провести зміну контрасту та яскравості нам потрібно меню “Изображение” пункт “Настройки”— “Яркость и контраст” після чого з’явиться діалогове вікно в якому можна змінити яскравість та контраст. Ця операція нагадує настройку телевізійного зображення.\nВисновок: На цій лабораторній роботі я ознайомився із основними прийомами обробки зображення.\nРеферат на тему: : Прийоми обробки зображення


Що з Кім Чен Ином: Трамп прояснив ситуацію з хворобою лідера КНДР | Світ | OBOZREVATEL\nЩо з Кім Чен Ином: Трамп прояснив ситуацію з хворобою лідера КНДР\nПрезидент США Дональд Трамп заявив, що нічого не знає про важкий стан лідера Північної Кореї Кім Чен Ина, однак якщо це так – бажає йому якнайшвидшого одужання.\nГлава держави критично поставився на пресконференції у Білому домі у вівторок, 21 квітня, до повідомленням каналу CNN про те, що розвідка США взялася за розслідування (щоб подивитися відео, доскрольте новину до кінця).\n"Ніхто цього не підтвердив... Коли CNN виступає з повідомленнями, я не дуже їм вірю", – заявив Трамп.\n"Я бажаю йому успіху", – додав президент, згадавши, що його пов'язують гарні взаємини з лідером КНДР. Трамп також розповів, що, можливо, зв'яжеться з Кім Чен Ином.\n"Ну, можливо... Послухайте, я просто сподіваюся, що з ним все добре. У мене з Кім Чен Ином дуже гарні взаємини. І це йде на благо країні. Це добре, а не погано. І я хотів би, щоб із ним все було нормально", – відповів Трамп.\n"Знов-таки, я не знаю, чи відповідають дійсності нинішні повідомлення", – повторився він.\nПро передачу влади в КНДР Трамп нічого не знає: "Не хочу в нього таке питати. Не питав у нього таке. Сподіваюся, з ним усе добре".\nLIVE: Press Briefing with Coronavirus Task Force https: // t.\nLIVE: Press Briefing with Coronavirus Task Force https://t.co/IeIElzruLM\n– The White House (@WhiteHouse) April 21, 2020\nрозвідка США почала серйозну негласну перевірку інформації про те, що лідер КНДР Кім Чен Ин перебуває у важкому стані в реанімації після хірургічного втручання.\nПредставники уряду Північної Кореї 21 квітня заявили, що їм невідомо про жодні ознаки погіршення здоров'я диктатора КНДР Кім Чен Ина.\nЗМІ дізналися, що Кім Йо Чжон, молодша сестра диктатора КНДР Кім Чен Ина, може замінити брата в разі його смерті.\nУ мережі розігнали чутку про те, що лідер КНДР помер.\nСШАКім Чен ИнДональд Трамп


ЕКГ, ехо серця позняки, харківський, осокорки\nЕлектрокардіографія є дуже цінним, порівняно недорогим методом електрофізіологічної діагностики в області кардіології. Результат ЕКГ називається електрокардіограмою - це графічне зображення різниці потенціалів, які виникають в результаті роботи серця. На кардіограмі відбивається усереднення всіх векторів потенціалів дії, що виникають у певний момент роботи серця.\nЗапис ЕКГ проводиться з поверхні людського тіла. При цьому використовуються електроди, манжети і спеціальні присоски. Знімається ЕКГ протягом п'яти-десяти хвилин, причому реєстрація здійснюється на різній швидкості. Найчастіше швидкість руху паперу - 25 мм / сек, але іноді для детальної записи застосовується швидкість в 50 мм / сек або 100 мм / сек.\nЗняття ЕКГ виробляють лікарі з великим досвідом роботи на високоякісному обладнанні, тому звернувшись до клініки «Салюс» ви отримаєте професійну консультацію, вам буде призначений вірний діагноз і призначено правильне лікування.\nЗа допомогою електрокардіографії можна:\n- Виявити внесердечние захворювання;\n- Діагностувати удаленноострую кардиальную патологію.\nПідозра за захворювання серця. При цьому факторами ризику є: вік після сорока років (для чоловіків), вагітність, куріння, перенесені інфекції.\nВиникнення аритмії, розвиток або посилення задишки, поява болю в області серця.\nЗахворювання нервової системи, ендокринних залоз, внутрішніх органів, вуха, горла і носа, шкірні захворювання і т.д.\nПри поєднанні електрокардіографічного дослідження з функціональними пробами можна виявити порушення ритму, потайливу коронарну недостатність, а також діагностувати органічні та функціональні порушення. Тому на сьогоднішній день ЕКГ є незамінний методом діагностики в кардіології.


Працівники Google у всьому світі влаштували масштабну акцію протесту - Світ - TCH.ua\nПрацівники Google у всьому світі влаштували масштабну акцію протесту\nСвіт 1 листопада 2018, 10:11\nПрацівники залишають свої робочі місця, вимагаючи змінити ставлення до жінок.\nВ офісах компанії Google у всьому світі 1 листопада працівники влаштовують акції протесту та вимагають змінити ставлення до жінок у компанії.\nОб 11-й годині люди залишають свої робочі місця із запискою на столі: "Я не на місці, тому що разом із з іншими співробітниками Google беру участь в акції протесту проти сексуальних домагань, непристойної поведінки, непрозорої політики та культури поведінки на робочому місці, що не підходить для всіх".\nЧитайте також: У Росії хочуть оштрафувати Google на півмільйона рублів\nПрацівники вимагають змінити реакцію Google в разі звинувачень у сексуальних домаганнях. Зокрема співробітники протестують проти застосування примусового арбітражу, через що жертва не має можливості подати на кривдника до суду. Це положення передбачає, що будь-які суперечки слід вирішувати всередині компанії, а не через суд чи в інший спосіб.\nГоловний виконавчий директор корпорації Сундар Пічаї заявив, що підтримує право працівників на проведення таких акцій.\n"Я розумію злість та розчарування, які багато хто з вас відчуває. Я теж це відчуваю і цілком зацікавлений у тому, щоб досягти прогресу в питанні, що занадто давно існує в нашому суспільстві - так, і в Google також", - написав він в електронному листі для всіх колег.\nЧитайте також: Google вирішила закрити Google+ через масштабний витік даних\nКерівництво Google обіцяє дослухатися до пропозицій співробітників щодо покращення політики компанії, аби втілити їхні ідеї в життя.\nНагадаємо, нещодавно авторитетне американське видання Forbes опублікувало щорічний рейтинг 500 найкращих роботодавців світу. Перше місце, як і минулого року, посів конгломерат у галузі інформаційних технологій Alphabet, до якого також належить і Google.\nВідеоТрамп проти Google. Американський президент звинуватив пошуковик у маніпуляції\nТрамп проти Google. Американський президент звинуватив Інтернет-пошуковик у маніпуляції. На думку Дональда Трампа, Google показує 96-ть відсотків поганих новин про нього - та ще й розміщені вони на сайтах ліберальних ЗМІ. Тоді, як новини з консервативних сайтів пошуковик нібито не видає. Дональд Трамп пообіцяв "зайнятися ситуацією".\nТСН. 19:30 29 серпня 2018, 20:44


Рішення у справі «Далбан проти Румунії». Комюніке Секретаря Суду.\n(Judgment in the case of Dalban v. Romania)\nРІШЕННЯ У СПРАВІ «ДАЛБАН ПРОТИ РУМУНІЇ»\nУ рішенні, ухваленому в Страсбурзі 28 вересня 1999 року у справі «Далбан проти Румунії» (Dalban v. Romania), Європейський суд з прав людини одностайно постановив, що було порушення статті 10 (право на свободу вираження поглядів) Європейської конвенції з прав людини і що немає необхідності перевіряти справу на предмет її відповідності до пункту 1 статті 6 (право на справедливий судовий розгляд). Згідно зі статтею 41 Конвенції (справедлива сатисфакція), Суд присудив удові заявника 20 000 французьких франків як компенсацію за моральну шкоду.\nСправа стосувалася заяви, поданої до Європейського суду з прав людини паном Іонелом Далбаном (Ionel Dalban), громадянином Румунії, 1928 року народження, проживав у Румунії. Пан Далбан працював журналістом та очолював місцевий щотижневий журнал «Кроніка Ромаскана» (Сronica Romascana). Він помер 13 березня 1998 року.\nУ вересні 1992 року пан Далбан опублікував у своєму журналі статтю про низку шахрайських діянь, які, за його словами, вчинив пан Г. С. (G. S.), головний виконавчий директор румунської державної сільськогосподарської компанії «ФАСТРОМ» (Fastrom). Ця стаття та інша, яка вийшла пізніше, також кидають тінь підозри на сенатора Р. Т. (R. T.). Заявник стверджував, що в основу опублікованої інформації було покладено доповіді Групи боротьби з шахрайством. Румунські суди визнали пана Далбана винним у наклепі, який карається відповідно до кримінального законодавства, та засудили його до трьох місяців ув'язнення (умовно). Йому було також присуджено сплатити панові Г. С. та панові Р. Т. компенсацію у розмірі 300 000 румунських лей. Незважаючи на засудження, заявник продовжував публікувати інформацію із звинуваченнями у шахрайстві.\nУ квітні 1998 року генеральний прокурор звернувся до Верховного суду з клопотанням скасувати засудження заявника за наклеп через відсутність складу злочину. Своїм рішенням від 2 березня 1999 року Верховний суд задовольнив це клопотання. Щодо засудження заявника за вчинення наклепу стосовно Г. С., то пана Далбана було виправдано на тій підставі, що він діяв з добрих намірів. Щодо наклепу на Р. Т., суд скасував засудження, хоча наполягав, що заявника було засуджено правомірно, і постановив закрити справу у зв'язку з його смертю.\nЗаяву було подано до Європейської комісії з прав людини 20 квітня 1995 року. Визнавши заяву прийнятною, Комісія у своїй доповіді від 22 січня 1998 року висловила думку, що було порушення статті 10 (одноголосно) і що немає потреби перевіряти, чи було порушення пункту 1 статті 6 (тридцять один голос проти одного). Комісія передала справу до Суду 27 квітня 1998 року. 5 травня 1998 року вдова заявника також звернулася в Суд.\nЗгідно з перехідними положеннями Протоколу № 11 до Конвенції, справу було передано до Великої палати Європейського суду з прав людини після набрання Протоколом чинності 1 листопада 1998 року. Судове рішення було постановлене Великою палатою, до складу якої увійшло 17 суддів, а саме:\nРіца Тюрмен (RizaTürmen, Туреччина)\nРалука Бастеліу (Raluca Basteliu), суддя ad hoc,\nта Пол Махоуні (Paul Mahoney), заступник Секретаря Суду.\nЗаявник скаржився на порушення права на свободу вираження поглядів за статтею 10 Конвенції. Він також стверджував факт порушення права на справедливий судовий розгляд усупереч статті 6 Конвенції, а саме, що суди не вивчили матеріалів поліцейських документів, пов'язаних з його статтями.\nСпочатку Суд зазначив, що заявника було засуджено румунськими судами за наклеп у пресі. На думку Суду, вдова пана Далбана мала законне право отримати ухвалу про те, що засудження її чоловіка було порушенням його права на свободу вираження поглядів.\nЗгодом Суд визнав, що пані Далбан може виступати у справі замість заявника.\nСуд відхилив аргумент Уряду про те, що заявник перестав бути «потерпілою особою» після ухвали Верховного суду, яка, на думку Уряду, була прийнята на користь заявника.\nСуд нагадав, що ухвала або захід на користь заявника загалом був би достатньою підставою для позбавлення його статусу «потерпілої особи» — тільки якби органи державної влади прямо або по суті визнали наявність порушення Конвенції з подальшим наданням компенсації.\nТому Суд вважає, що вдова заявника могла стверджувати про статус «потерпілої особи» відповідно до цілей статті 34 Конвенції.\nУ Суді не заперечувалося, що засудження заявника було «втручанням органів державної влади» або що це було «передбачено законом» і відповідало законній меті («захист репутації… інших осіб»).\nСуд зазначив, що статті, які розглядаються, стосувалися справи загального інтересу: управління державними активами і того, як політики виконують вимоги свого мандата.\nУ таких справах, як ця, межі державної оцінки окреслюються інтересами демократичного суспільства у тому, щоб преса мала можливість виконувати свою роль «сторожового пса» та надавати інформацію, яка становить значний громадський інтерес. Неприпустимо позбавляти журналіста можливості висловлювати критичні судження, якщо він не може довести їх правдивість.\nУ даному випадку не було доведено, що описані події у статтях абсолютно не відповідали дійсності і були спрямовані на розгортання наклепницької кампанії проти Г. С. та сенатора Р. Т.\nУряд не спростовував висновків Комісії про те, що, навіть беручи до уваги обов'язки та відповідальність журналіста, який користується правом, викладеним у статті 10 Конвенції, засудження заявника не можна було вважати «необхідним у демократичному суспільстві».\nСуд врахував це і вирішив, що, відповідно до поставленої законної мети, обвинувачення пана Далбана у вчиненні кримінального правопорушення та засудження його до позбавлення волі було непропорційним втручанням у його свободу вираження поглядів як журналіста.\nОтже, було порушення статті 10.\nБеручи до уваги висновок, якого дійшла Комісія щодо скарги, поданої за статтею 10 Конвенції, Суд також не визнав за потрібне розглядати справу на відповідність її пунктові 1 статті 6.\nПані Далбан домагалася компенсації у розмірі 250 000 000 румунських лей за нематеріальну шкоду, а саме — втрату репутації внаслідок засудження її покійного чоловіка, та за матеріальні збитки, спричинених, як вона вважає, закриттям журналу «Кроніка Ромаскана».\nСуд не вбачає жодного причинного зв'язку між скаргами та матеріальною шкодою, якої начебто зазнали. Проте Суд визнав, що заявникові та його вдові було завдано нематеріальної шкоди і що самим визнанням факту порушення вона не може бути повністю компенсована. Зважаючи на високий рівень інфляції в Румунії, Суд встановив суму у французьких франках (FRF), яка має бути конвертована в румунські леї за курсом на день вирішення справи. Пані Далбан було присуджено 20 000 французьких франків.\nЗаявникові була надана правова допомога як Комісією, так і Судом, а його вдова не домагалася компенсації за будь-які додаткові витрати.


У США звільнили поліцейського, який дав безхатьку бутерброд з фекаліями - Світ - TCH.ua\nУ США звільнили поліцейського, який дав безхатьку бутерброд з фекаліями\nСвіт 7 листопада 2016, 01:36\nКолеги засудили поведінку офіцера.\nСпівробітник поліції американського Сан-Антоніо був звільнений після того, як внутрішнє розслідування довело, що він намагався дати безхатьку бутерброд з фекаліями.\nНачальник поліції Вільям МакМанус сказав заявив, що вже колишній офіцер Метью Лакхьорст заслуговує на те, щоб бути звільненим, передає CBS.\nЧитайте також: У Москві російську журналістку облили фекаліями\n"Це був бридкий і гидкий вчинок, який порушує наші головні принципи - ставитися до всіх зі співчуттям, справедливістю і повагою. Той факт, що його товариші по службі повідомили про його вчинок керівництву, показує, що цей тип поведінки у нас ніколи не буде допускатися", - сказав МакМанус.\nЦей випадок стався ще у травні. Метью Лакхьорст, який п'ять років працював у поліції Сан-Антоніо, вихвалявся перед своїми колегами, що взяв фекалії, поклав їх на хліб і помістив у пінопластовий контейнер, який поклав поруч із сплячим безпритульним.\nЧитайте також: Активіста, який облив фекаліями Мірошниченка, "покарали" усним попередженням\nІнший офіцер поліції сказав Лакхьорсту, щоб той забрав контейнер, але неясно, чи він це зробив. Після того двоє поліцейських повідомили про вчинок Лакхьорста своєму керівництву. Влада намагалася знайти безхатька, щоб вибачитися, але не змогла.


Послання Синоду Єпископів УГКЦ 2018 року «Боже Слово і катехизація» | Офіційні документи УГКЦ\nПісля свого славного триденного воскресіння наш Спаситель Ісус Христос передав своїм апостолам особливу місію: «Ідіть, отже, і зробіть учнями всі народи: хрестячи їх в ім’я Отця, і Сина, і Святого Духа; навчаючи їх берегти все, що я вам заповідав. Отож я з вами по всі дні аж до кінця віку» (Мт. 28, 19–20). Бути християнами означає бути учнями Ісуса Христа, єдиного Учителя, носіями Його Духа, вістунами Його Доброї Новини та свідками Істини, якою є Він сам. Як член Церкви Христової, кожен християнин покликаний зростати в Ісусовому учнівстві: Силою і діянням Святого Духа щоразу глибше пізнавати свого Божественного Учителя, який присутній у спільноті Церкви, та ділитися своїм досвідом із ближніми.\nЗдійснюючи своє запевнення — «Я з вами по всі дні аж до кінця віку», воскреслий Христос перебуває в Тілі своєї Церкви у Святих Таїнствах та Божому Слові. Щоразу, коли ми читаємо Святе Письмо, маємо нагоду слухати Слово нашого Вчителя, який нас навчає Своїм Духом Святим, виховує, провадить до всякого доброго діла. Святіший Отець Франциск у своєму Апостольському повчанні «Радість Євангелія» підкреслює нерозривний зв’язок між Божим Словом та навчанням і передаванням віри, тобто катехизацією: «Вивчення Святого Письма має бути дверима, відкритими для всіх віруючих. Основне, щоб об’явлене Слово глибоко збагатило катехизацію і всі зусилля з передавання віри. Євангелізація вимагає близькості зі Словом Божим, а це зобов’язує, щоб єпархії, парафії і всі католицькі організації забезпечували ґрунтовне і постійне вивчення Біблії, а також сприяли особистому і спільнотному молитовному читанню Слова Божого» (п. 175).\nЧитаючи Боже Слово, роздумуючи над ним і молячись ним, ми зустрічаємо Христа, пізнаємо і приймаємо Його. Саме це і є завданням катехитичного служіння — не тільки привести людину до зустрічі з Ісусом Христом, а досягти того, щоб вона, пізнавши Його, повірила в Нього, жила в єдності з Ним і, за словами апостола Павла, дозрівала до повноти Христа.\nДо апостолів, які, простуючи з Єрусалима до Емауса, розмовляли і сперечалися між собою про те, що сталося, Ісус наближається, супроводжує їх і пояснює їм Писання (пор. Лк. 24, 13–35). Cучасна людина також потребує такого супроводу віри протягом усієї своєї земної мандрівки за Христом. Церква здійснює цей супровід у різний спосіб, зокрема й за допомогою катехитичного служіння. «Метою катехизації — основного діяння Церкви — є навчати й виховувати у вірі християнина та провадити його до сопричастя з Ісусом Христом та церковною спільнотою» (Катехизм УГКЦ «Христос — наша Пасха», 54). Постійна та безперервна у віковому сенсі катехизація дітей, молоді, дорослих і літніх осіб — необхідна якість живої парафії як місця зустрічі з живим Христом.\nПрагнемо підкреслити, що бути учнем Христовим — це завдання всього нашого життя. Ось чому навчання і передавання віри (катехизація) — це не лише підготовка дітей до першої Святої Сповіді та урочистого Святого Причастя, а постійне і безперервне зростання у вірі всіх вірних Христової Церкви — дітей, молоді, дорослих.\nРозглянувши стан проголошення Слова Божого та катехитичного служіння, дякуємо Богові за все добро та рясні плоди, які приносить благовість Христового Євангелія в пастирському служінні нашої Церкви як в Україні, так і в різних країнах світу. Хочемо висловити визнання і вдячність священикам, богопосвяченим особам, катехитам, батькам — усім, хто щиро присвячує себе проголошенню Божого Слова та бере участь у навчанні і передаванні святої віри.\nСім’я — домашня Церква, батьки — перші вихователі віри\nВисловлюємо щиру вдячність батькам, бабусям і дідусям, хресним, які передають живий скарб віри з покоління в покоління. Ми пам’ятаємо, що впродовж важких десятиліть комуністичного режиму саме наші сім’ї були тим простором дії Святого Духа, не підвладним атеїстичній пропаганді, — простором, де плекали і зберігали віру в Бога та вірність Христовій Церкві.\nДорогі родини! «Ваша домівка є першою і найважливішою школою, де ваші діти мають навчитися любити Бога і людей. Якою буде та школа, таким буде й навчання», — казав праведний митрополит Андрей (Християнська родина, 13). По-християнськи виховуйте дітей, створюйте в сім’ї особливу атмосферу спільної молитви — моліться разом перед святими іконами, святкуйте неділі і свята, беручи участь зі своїми дітьми в парафіяльній Божественній Літургії. Святкуючи разом, плекайте християнські родинні звичаї та традиції, виховуйте в дітей християнські погляди на життя та розвивайте в них відчуття належності до церковної парафіяльної спільноти і свого народу.\nАпостол Павло в Посланні до римлян твердить, що «віра із слухання, а слухання через слово Христове» (10, 17). «Букварем», з якого вивчаємо мову віри, є Святе Письмо і Катехизм нашої Церкви. Тому заохочуємо, щоб Святе Письмо та Катехизм УГКЦ «Христос — наша Пасха» були настільними книгами в кожній родині.\nКатехити — «надійні помічники священиків у катехитичному служінні»\nЗвертаємося до вас, дорогі катехити — миряни й богопосвячені особи, і складаємо вам щиру подяку за віддане служіння в парафіях. Ви — надійні помічники для священиків у місії християнського навчання і виховання поколінь вірних нашої Церкви. Церква високо цінує ваше покликання і служіння.\nПізнавайте щоразу глибше Слово Боже, дозвольте йому змінювати вас. Читайте Катехизм УГКЦ «Христос — наша Пасха», щоб пізнавати правди віри та жити ними. Діліться радістю зустрічі з воскреслим Христом, беріть активну участь у спільнотному і молитовному житті парафії. Свідчіть свою віру прикладом життя в особистій, сімейній, професійній і суспільній сферах. Щодня живіть вірою, молитвою і ділами милосердя.\nПресвята Богородиця — Мати й Учениця Ісуса, яка почула Його Слово і повірила в Нього, прийняла і дарувала Його світові. Вона завжди є для нас прикладом того, як бути учнями Христа і вести до Нього інших, щоб завдяки нашому свідченню віри люди, які сьогодні взивають: «Хочемо бачити Ісуса» (Ів. 12, 21), — могли пізнавати, приймати Його і жити в єдності з Ним.\nКатехизація, Святе Письмо


п’ятниця, 18 жовтня 2019, 14:16\nПрезидент України Петро Порошенко у Торонто, у ході робочого візиту до Канади, зустрівся з Прем'єр-міністром країни Джастіном Трюдо.\nЯк повідомляє прес-служба Глави Української держави, на початку зустрічі Порошенко подякував за гостинність та чітку позицію в підтримці суверенітету, територіальної цілісності та незалежності нашої держави.\n«Друзі пізнаються в біді. І весь час ми відчуваємо плече Канади, в тому числі у безпековій та оборонній політиці», - зазначив Президент, нагадавши, що канадські інструктори та військові допомагають у тренуванні українських колег.\nУ свою чергу, Джастін Трюдо відзначив, що сьогоднішні переговори є хорошою можливістю обговорити ключові питання українсько-канадського співробітництва – економічну та безпекову ситуацію.\n«Канада робить внесок у військові тренувальні операції в Україні проти нелегального вторгнення Росії», - зауважив він.\nКанада Переговори Порошенко Трюдо


У Сумах чоловік серед ночі порізав собі шию лезом — Сумські Дебати\nУ Сумах чоловік серед ночі порізав собі шию лезом\n13:32 / 20 августа 2018\n18 серпня, близько 3-ї години ночі, екіпаж патрульної поліції отримав повідомлення про чоловіка, який на вулиці Юнаківській порізав собі шию.\nПоліцейські прибули на місце оперативно. Щойно зайшовши до будинку, інспектори побачили чоловіка та жінку, яка тримала закривавлений рушник біля його горла. Інспектори 4-ї роти батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Максим Рибальченко та Андрій Денисенко одразу стали надавати чоловікові допомогу, а в цей же час жінка почала викликати швидку.\n«43-річний сумчанин втратив дуже багато крові. Перебуваючи в шоковому стані, він намагався крутити головою, чим лише більше завдавав собі шкоди. Ми ж намагалися якомога швидше звести до мінімуму кровотечу та підтримувати контакт із ним, аби він не втратив свідомість» — розповідають патрульні.\nЛікарі «швидкої» поставили йому крапельницю та госпіталізували до медичного закладу.\nЗі слів його співмешканки, ймовірною причиною такої ситуації стала галюцинація, адже серед ночі він прокинувся та пішов до ванної кімнати. Коли вона зайшла туди, то побачила його закривавленого, він лезом порізав собі шию.\n← У Сумах починають будівництво біля Спасо-Преображенського собору\nПФК «Суми» виплатив 197,3 тисяч гривень боргів по зарплаті →