Сублимационные чернила проникают в поверхность материала Однако сублимационная технология печати применима не только к тканям, но и к твердым материалам. Вы можете напечатать изображение на Texart RT-640, а дальше переносите его куда угодно. Это выгодно и удобно. Кромка пвх лдсп\nсправочная вокзала смоленск Сублимационные чернила проникают в поверхность материала Однако сублимационная технология печати применима не только к тканям, но и к твердым материалам. Вы можете напечатать изображение на Texart RT-640, а дальше переносите его куда угодно. Это выгодно и удобно. -\n13 Стефані Майер\nВідчуваючи себе останньою боягузкою, я поїхала прямо до Анжеле, уникаючи його погляду, який, здавалося, був здатний пропалити дірку в моєму дзеркалі.\nВін переслідував мене до тих пір, поки я не припаркувалася перед будинком Веберів. Він не зупинився, і я не озирнулася, коли він проїхав мимо мене. Мені не хотілося бачити виразу його обличчя. Як тільки він сховався із виду, я побігла по доріжці до дверей Анжели. Бен відкрив мені відразу, як тільки я почала стукати, немов стояв прямо за дверима.\n– Привіт, Бела! – здивовано сказав він.\n– Привіт, Бен. Е-е, Анжела тут? – я подумала, що, вона могла забути про наші плани, і щулилася, уявивши, що доведеться йти додому раніше.\n– Звичайно, – сказав Бен, і в ту ж мить Анжела, що з'явилася на сходах, покликала:\nБен подивився через моє плече, коли ми обидва почули рев що під'їжджає машини, доноситься з боку дороги; звук не налякав мене – цей мотор, зупиняючись, затнувся, і далі послідував гучний вихлоп. Нічого схожого на бурчання «Вольво». Це, мабуть, був той, кого чекав Бен.\n– Остін приїхав, – сказав Бен Анжеле, що підійшла до нього.\nНа вулиці просигналили.\n– Побачимося пізнішими, – пообіцяв Бен. – Вже по тобі нудьгую.\nВін обвив рукою шию Анжели і притягав її обличчя до себе, щоб поцілувати. Через секунду Остін просигналив знову.\n– Поки, Анж! Люблю тебе! – прокричав він, проходячи мимо мене.\nАнжела погойдалася, її обличчя злегка порожевіло. Потім, опам'ятавшись, замахала йому услід рукою, поки Бен і Остін не сховалися із виду. Потім вона подивилася на мене і сумно посміхнулася.\n– Спасибі тобі за те, що ти робиш, Бела, – сказала вона. – Від щирого серця. Не тільки за те, що рятуєш мої руки від неминучих травм, ти ще і позбавила мене від двох довгих годинників проглядання безсюжетного, погано дубльованого бойовика. – Вона з полегшенням зітхнула.\n– Рада допомогти, – паніка помалу відступала, і я змогла, нарешті, дихати рівніше. Тут все було такий звичайно. Прості людські переживання Анжели були дивно заспокійливими. Так приємно було знати, що десь є нормальне життя.\nЯ пішла за Анжелой вгору, в її кімнату. Вона розштовхувала ногами, іграшки, що валяються на її шляху. Будинок був незвично тихий.\n– Де твоя сім'я?\n– Батьки забрали близнята на день народження в Порт – Анжелес. Я ніяк не можу повірити, що ти, дійсно, збираєшся мені з цим допомогти. Бен прикидається, що у нього тендініт* (запалення сухожиль), – вона скорчила гримасу.\n– Зовсім не заперечую, – сказала я, входивши в кімнату Анжели, і побачила купу чекаючих нас конвертів.\n– Про! – видихнула я.\nАнжела обернулася і подивилася на мене поглядом, що вибачається. Тепер зрозуміло, чому вона це відкладала, і чому Бен симулює.\n– Думала, ти перебільшуєш, – призналася я.\n– Хотілося б. Ти упевнена, що хочеш це робити?\n– Підключай мене до роботи. У мене весь день вільний.\nАнжела розділила купу навпіл, поклавши записник матері на стіл між нами. На якийсь час ми концентрувалися на роботі, і в кімнаті чувся лише звук ручок, що писали по паперу.\n– Що сьогодні увечері робить Едвард? – опісля декілька хвилин, запитала вона.\nМоя ручка втиснулася в підписуваний мною конверт.\n– Еммет залишився удома на вихідні. Вони, начебто, збираються в похід.\n– Ти говориш про це якось невпевнено.\n– Тобі повезло, що у Едварда є брати для всіх цих вилазок в гори і походів з ночівлями. Не знаю, що б я робила, якби у Бена не було Остіна для подібних хлоп'ячих забав.\n– Так, розваги на природі не для мене. Я б ні за що в світі не погодилася взяти в цьому участь.\n– Я теж вважаю за краще розважатися удома, – сказала вона і зосередилася на своїй кіпі конвертів.\nЯ підписала ще чотири конверти. З Анжелой ніколи не потрібно було базікати про всяку нісенітницю, аби заповнити виниклу в ході розмови паузу. Так само, як і Чарлі, вона цілком комфортно відчувала себе в тиші.\nАле, так само, як і Чарлі, вона іноді була дуже наглядовою.\n– Щось не так? – знизивши голос, запитала вона. – Ти, здається. нервуєш.\nЯ соромливо посміхнулася:\n– Це так помітно?\n– Ні, взагалі-то.\nШвидше за все, вона збрехала, щоб я відчула себе краще.\n– Ти можеш нічого не говорити, якщо не хочеш, – завірила мене вона. – Я вислухаю тебе, якщо ти вирішиш, що це допоможе.\nЯ хотіла сказати «спасибі», але не стала. Врешті-решт, були дуже багато секрети, які я зобов'язана була зберігати в таємниці. Я, дійсно, не могла обговорювати свої проблеми ні з ким з людей. Це було проти правил.\nІ тим часом, в якому – те дивному пориві, мені хотілося саме цього. Мені хотілося поговорити з нормальною подружкою-людиною. Так само, як і всім дівчатам мого віку, мені хотелась небагато поплакатися. Я хотіла, щоб мої проблеми були такими ж простими. Також було б непогано мати когось, що знаходиться в стороні від всіх цих вапрірсько-оборотневих колотнеч, хто допоміг би мені у всьому розібратися. Когось неупередженого.\n– Не сунутиму ніс в чужі справи, – посміхнувшись, пообіцяла Анжела, продовжуючи підписувати свій конверт.\n– Ні, – сказала я, – Ти маєш рацію. Я нервую. Це..це із-за Едварда.\nЗ Анжелой було так легко розмовляти. Коли вона от так ось ставила питання, я з упевненістю могла сказати, що вона не просто проявляє цікавість або шукає тему для пліток, як Джесіка. Її дійсно хвилювало, що я засмучена.\n– Про, він злий на мене.\n– В це важко повірити, – сказала Анжела. – Із-за чого ж він злиться?\n– Ти пам'ятаєш Джейкоба Блека?\n– Ох, – вимовила вона.\n– Він ревнує.\n– Ні, не ревнує. – мені слід було тримати мову за зубами. Не було ніякої можливості пояснити це правильно. Але мені все одно хотілося продовжити. Я і не уявляла, як зголодніла по людських розмовах. – Едвард вважає, що Джейкоб. погано на мене впливає. Ніби як. він для мене небезпечний. Ти ж знаєш, скільки у мене було проблем кілька місяців тому. Хоча, все це так безглуздо.\nЯ здивувалася, побачивши, що Анжела похитала головою.\n– Бела, я бачила, як Джейкоб Блек дивиться на тебе. Тримаю парі, що справжня причина в ревнощах.\n– З Джейкобом – це інше.\n– Для тебе – можливо. Але не для Джейкоба.\n– Джейкоб знає, що я відчуваю. Я все йому розповіла.\n– Едвард всього лише людина, Бела. Він реагує на це, як і будь-який інший хлопець.\nЯ скорчила гримасу. Мені нічого було на це сказати.\nВона узяла мою руку:\n– Він це переживе.\n– Я сподіваюся. Джейку зараз не легко. Я потрібна йому.\n– Ви з Джейкобом дуже близькі, чи не так?\n– Як рідні, – погодилася я.\n– І Едварду він не подобається.Мабуть, це складно. Цікаво, як би Бен повівся в подібній ситуації? – Вона задумалася.\nЯ злегка посміхнулася:\n– Напевно, як і будь-який інший хлопець.\n– Можливо, – усміхнулася вона.\nПотім вона змінила тему. Анжела ніколи не була цікавою, вона завжди знала, коли потрібно зупинитися, ось і зараз вона зрозуміла, що я більше нічого не зможу додати.\n– Вчора я отримала місце в гуртожитку. Природно, в найдальшій будівлі від основного корпусу.\n– Бен вже знає, де його поселять?\n– В самій ближній будівлі до кампусу. Йому завжди таланить. Як на рахунок тебе? Ти вирішила куди поїдеш?\nЯ втупилася вниз, концентрується на своїй корявій писанині. Декілька секунд я коливалася, збита з пантелику думками про Анжеле з Беном у Вашингтонському Університеті. Всього через декілька місяців вони будуть в Сієтлі. Чи буде там безпечне? Чи переїде дикий молодий вампір абикуди ще? Чи з'явиться на той час нове місце, якийсь інше місто, що здригається від заголовків газет в стилі фільмів жахів?\nЧи будуть ці заголовки з'являтися по моїй провині?\nЯ спробувала викинути це з голови і трохи запізнився відповіла на її питання:\n– Я думаю, на Аляску. Там, в Джуно, є університет.\nЯ почула здивування в її голосі:\n– Аляска? Правда?! Я маю на увазі, це здорово! Я просто думала, ти вибереш. тепліше місце.\nЯ злегка засміялася, все ще дивлячись на конверт:\n– Та вже, Форкс, дійсно, трохи змінив мої плани на майбутнє.\n– А Едвард?\nНе дивлячись на те, що від звуку його імені у мене засмоктало під грудьми, я подивилася на неї і посміхнулася:\n– Аляска і для нього не дуже холодне місце.\n– Звичайно, – потім вона зітхнула. – Це так далеко. Ти не дуже часто зможеш приїжджати додому. Я нудьгуватиму по тобі. Ти мені писатимеш на е-мейл?\nМене накрило хвилею легкого смутку. Може, це було помилкою, саме зараз так зближуватися з Анжелой. Але хіба мені не стало б ще сумніше, якби я упустила цей останній шанс? Женучи геть невеселі думки, я жартівливо відповіла:\n– Якщо після всього цього я зможу друкувати, – я мотнула головою у бік стопки вже підписаних мною конвертів.\nМи засміялися, і, доробляючи роботу, що залишилася, легко і весело базікали про школу і майбутнє студентство, – все, що мені було треба, це просто не думати про це. До того ж, сьогодні у мене були і інші складнощі, про які варто було б потурбуватися.\nЯ так само викликалася допомогти Анжеле наклеїти марки. Мені було страшно йти.\n– Як твоя рука? – запитала вона.\nЯ зігнула пальці.\n– Гадаю, коли-небудь її функції повністю відновляться.\nВнизу хлопнули двері, і ми обидві переглянулися.\n– Анж? – покликав Бен.\nЯ спробувала посміхнутися, але мої губи зрадницький затремтіли.\n– Гадаю, це натяк на те, що мені пора.\n– Тобі зовсім не обов'язково йти. Хоча, напевно, він збирається описувати мені весь фільм.в деталях.\n– Чарлі скоро почне цікавитися, де я.\n– Спасибі за допомогу.\n– Я добре провела час. Потрібно буде абияк це повторити. Було приємно провести час от так, удвох, «між нами дівчатками».\nУ двері легенький постукали.\n– Заходь, Бен, – сказала Анжела.\nЯ встала і потягнулася.\n– Ей, Бела, ти вижила, – пожартував Бен, перед тим, як зайняти моє місце поряд з Анжелой. Він окинув поглядом нашу роботу. – Відмінна робота. Шкода, що більше нічого не залишилося, я б. – він зробив паузу, вирішивши не продовжувати цю думку, і потім знову почав, – Анж, не можу повірити, що ти це пропустила! Це було незрівнянно. Остання сцена битви – постановка була неймовірною! Один хлопець – ну, тобі треба самою подивитися, тоді зрозумієш, про що я.\nАнжела поглянула на мене і закотила очі.\n– Побачимося в школі, – сказала я, нервово посміхнувшись.\nЯ нервувала, йдучи по дорозі до своєї вантажівки, але вулиця була порожня. Всю дорогу я нервово вдивлялася у всі свої дзеркала, але не було і натяку на сріблясту машину.\nЙого машини не було і перед будинком, правда, це ще ні про що не говорило.\n– Бела? – покликав Чарлі, коли я відкрила двері.\n– Привіт, тат.\nВін був у вітальні, перед телевізором.\n– Ну, як пройшов твій день?\n– Добре, – сказала я. Можна все йому розповісти – все одно він скоро все почує від Біллі. Крім того, його це порадує. – Виявилось, що на роботі моя допомога не потрібна, тому я поїхала в Ла Пуш.\nНа його обличчі не відбилося анінайменшого здивування. Біллі вже з ним розмовляв.\n– Як Джейкоб? – запитав Чарлі, старанно зображаючи байдужість.\n– Добре, – сказала я буденним тоном.\n– Ти від Веберів?\n– Ага. Ми відправили всі запрошувальні.\n– Легіні, – Чарлі широко посміхнувся. Як не дивно, але він був зосереджений на грі. – Я радий, що ти провела час з друзями.\n– Я теж рада.\nЯ відправилася на кухню, щоб зайняти себе якою-небудь роботою. До нещастя, Чарлі вже прибрав за собою після вечері. Я постояла там декілька хвилин, дивлячись на яскравий сонячний промінь на підлозі. Але я не могла стояти так вічно.\nПопередня сторінка 13 Наступна сторінка


«Ти людських найкращих почуттів злиття – пісня українська на усе життя!» - 22 Квітня 2019 - ДПТНЗ Шосткинське вище проф. училище\nСубота, 06.03.2021, 08:27\nГоловна » 2019 » Квітень » 22 » «Ти людських найкращих почуттів злиття – пісня українська на усе життя!»\n«Ти людських найкращих почуттів злиття – пісня українська на усе життя!»\nУчасть гуртківців у Відкритому конкурсі-фестивалі патріотичної пісні\nТалановита молодь Шосткинського ВПУ взяла участь у Відкритому Міжрегіональному конкурсі-фестивалі молодих виконавців патріотичної пісні «Від серця до серця», який відбувся у м. Конотоп. Мета заходу - відродження й популяризація патріотичної пісні в Україні та за її межами, об’єднання зусиль педагогічних колективів навчальних закладів, державних і громадських організацій у справі патріотичного виховання юних громадян України, розкриття їх творчих здібностей та виконавської майстерності, збереження славних мистецьких традицій нашого регіону, розвитку й зміцнення дружніх стосунків між навчальними закладами.\nНа заході зібралися кращі вокалісти багатьох навчальних закладів. У пісенному мистецтві учні Шосткинського ВПУ змагалися з Вінницьким технічним коледжем, Конотопською музичною школою, Конотопською школою мистецтв, Конотопським Центром дитячої творчості, Недригайлівським вищим професійним училищем, Шосткинським хіміко-технологічним коледжем ім. І.Кожедуба ШІ СумДУ, Конотопським медичним училищем, Шосткинським інститутом СумДУ, Путивльським педагогічним коледжем ім. Руднєва, ЗОШ та НВК регіону.\nРівень конкурсантів фестивалю був високий, визначення переможців відбувалося за такими критеріями: рівень виконавської майстерності, реалізація художнього задуму твору, творчий підхід та індивідуальність виконавців, артистизм та сценічна культура.\nМи пишаємося тим, що наші учні виступили гідно і посіли призові місця:\nКотлова Альона у номінації «Соло» посіла І місце,\nІльєнко Олександра і Семениста Анна у номінації «Дует» - ІІ місце.\nЦя перемога - результат занять у вокальному гуртку «Мелодія» (художній керівник - спеціаліст вокального мистецтва Дячок Наталія Іванівна).\nБажаємо переможцям подальших злетів, творчого натхнення, підкорення нових висот!\nПрес-центр Шосткинського ВПУ


Товарно-транспортна накладна: як зміни в законодавстві вплинуть на логістичні процеси? - Станіслав Дерчук / ЛІГА.Блоги - LIGA\nКлієнт вимагає новий бланк ТТН, однак її форму ще не затвердили?\nЗмінилися вимоги законодавства щодо її змісту: як тепер бути?\nНе секрет, що практично кожне підприємство в процесі здійснення своєї господарської діяльності стикається з необхідністю використання автомобільного транспорту.\nБухгалтерський і податковий облік автотранспортних перевезень, як і проведення будь-якої іншої господарської операції, вимагає повного та своєчасного оформлення первинної документації.\nНещодавно Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» було внесено зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт»\nМені вдалося проаналізувати ключові новели цього закону, тож розповідаю, як тепер узгоджуються законодавчі норми та на що варто звернути увагу в процесі логістичних операцій.\nТоварно-транспортна накладна: що про неї говорить законодавство?\nТоварно-транспортна накладна — це єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу власним коштом та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.\nЗазначений документ може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається в паперовій та/або електронній формі та містить обов'язкові реквізити.\nЯкі реквізити необхідно зазначити в ТТН?\nПри оформленні ТТН вантажовідправник повинен зазначити такі обов'язкові реквізити:\n— дата й місце складання;\n— відомості про вантажовідправника (повне найменування, код платника податків, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта;\n— інформація про автомобільного перевізника (повне найменування, код платника податків або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта;\n— дані про вантажоодержувача (повне найменування, код платника податків або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта;\n— загальна інформація про транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;пункти завантаження й розвантаження.\nПро обов’язки вантажовідправника: що має бути вказано в ТТН?\nВідтак, відповідно до вимог чинного законодавства, вантажовідправник зобов'язаний:\n— вносити до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж відомості про масу або габарити вантажу;\n— вказати повне найменування вантажоодержувача та автомобільного перевізника: ПІБ, код платника податків або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серію та номер паспорта, номер посвідчення водія, а також інші відомості, визначені законодавством.\nУ чому особливість ТТН?\n1) ТТН – це єдиний документ, що підтверджує:\n— Облік переміщення товарно-матеріальних цінностей;\n— Облік виконаної роботи.\n2) ТТН використовується для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку.\nТобто ТТН є документом, який підтверджує проведення господарської операції з переміщення товарно-матеріальних цінностей. Закон не ставить його виконання в залежність від нормативного затвердження форми ТТН. Таким чином, вимоги до ТТН є дійсними й підлягають виконанню.\nЯк же бути в такому випадку? Я рекомендую:\n1) Створити ТТН, яка відповідає вимогам чинного законодавства\n2) Або ж доповнити наявну у вас форму відповідними відомостями, яких вимагають оновлені норми закону.\nТеги: ттн, логістичні процеси, юрист


Закриття ПП – справа непроста\nГоловна Новини бізнесу Закриття ПП – справа непроста https://gc.ua/uk/business-news/zakrittya-pp-sprava-neprosta/\nЗакрити ФОП часто набагато важче, ніж його відкрити. Однак якщо добре знати всі етапи ліквідації, які довідки і звіти вимагаються від підприємця, то цю процедуру можна дещо полегшити і прискорити.\nОтже, ви прийняли рішення закрити ФОП (ПП)? Тоді вам варто ознайомитися з основними етапами цієї процедури.\nЛіквідація ФОП починається у держреєстратора\nНа першому етапі необхідно звернутися до держреєстратора за місцем проживання. Тут потрібно написати заяву про припинення підприємницької діяльності. Після цього реєстратор дає оголошення про припинення діяльності в спеціалізовану газету.\nДругим кроком буде звільнення співробітників і закриття рахунків у банку. Якщо ваша діяльність підлягала ліцензуванню і малися ліцензії, їх необхідно анулювати. Вартість закриття рахунків визначає банк, в якому вони були відкриті. У банку ви отримаєте довідку про те, що рахунки закриті, а також виписку за весь період діяльності, яку доведеться надати під час податкової перевірки.\nЙдемо в податкову\nПісля цього необхідно звернутися в податкову службу для зняття ФОП з обліку. Тут підприємець пише заяву, після чого податкова повинна буде провести документальну перевірку ФОП, що закривається. До заяви необхідно додати копію опису з реєстраційної палати, довідку 4-ОПП, яка видавалася під час відкриття.\nНа цьому етапі проходить документальна податкова перевірка ФОП, що закривається. У податковій службі повинні озвучити список бухгалтерської документації, яку необхідно надати для проведення такої перевірки. При виявленні порушень виписується акт і штрафи, які необхідно сплатити. Якщо порушень немає, видається довідка № 22-ОПП про відсутність заборгованостей.\nЙдемо в пенсійний фонд\nУ пенсійному фонді підприємця теж повинні зняти з обліку. Для цього при собі він повинен мати копію акту перевірки з податкової служби, заповнений звіт до ПФУ за формою 5 і копію опису з реєстраційної палати. При відсутності заборгованостей і порушень підприємця знімають з обліку.\nНазад до держреєстратора\nКоли всі довідки з податкової і ПФУ будуть на руках, підприємець звертається знову до держреєстратора для завершення процедури закриття ПП. На даному етапі реєстратор закриває ваше ФОП і видає повідомлення про його закриття.\nНа цьому процедура ліквідації підприємця закінчується, але триватиме вона може в деяких випадках навіть більше року. У кожного підприємця індивідуальна ситуація. Тому щоб процес закриття ФОП не був таким обтяжливим і тривалим, ви завжди можете звернутися за професійною допомогою юристів, які все зроблять швидко і законно. А ви позбавитеся від проблемного бізнесу.


Ознаки місячних, ознаки місячних у дівчаток - missfit.com.ua\nГоловна / Жіноче здоров'я / Ознаки місячних\nОзнаки місячних відомі, мабуть, усім жінкам, а от милим зовсім юним дівчатам, принаймні, деяким з них, ця інформація буде корисна.\nБагато жінок перед початком місячних починають вередувати і стають дуже дратівливими. Цей стан настільки вводить в ступор всіх оточуючих, особливо чоловіків, що в деяких західних країнах під час ПМС, абсолютно без сорому, деякі офісні працівники (точніше працівниці) ставлять табличку на стіл з красномовним виразом: «Не турбувати. У мене ПМС». І всім все стає ясно, навряд чи хтось ризикне наблизитися до фрази типу: «Дорогенька, як ти провела вчорашній вечір?»\nЗайва слізливість, повне розчарування в собі, у житті й у всіх оточуючих - явна ознака того, що у вас починаються місячні. Не переплутайте, якщо ви постійно відчуваєте себе в темряві, то це ознаки зовсім іншого стану вашого організму, яке потрібно лікувати. Крім того, що ви всіх ненавидите, ви можете відчувати біль, тягнучий неприємну біль в області живота або попереку, деякі відзначають набухання грудей і можливі в неї неприємні відчуття.\nМожуть виявлятися перші ознаки місячних в зовсім несподіваних симптомах, як, наприклад, в... ненаситності. Так, так, ви можете відчувати почуття голоду, особливо хочеться солоденького. Багато пані просто їдять солодощі в такі дні у величезних кількостях. Нудота - одна з ознак «очікуваних» днів, однак... не забувайте, що це ознака і зовсім іншого стану. Щоб для вас це «раптом» не стало сюрпризом, стежте за своїм станом, поведінкою, та й взагалі, життям. Як би іронічно це не звучало, але будьте пильні. Тому що іноді місячні стають, прямо скажемо, довгоочікуваною подією.\nВисипання на шкірі, підвищена сальність волосся і набряклість ніг і талії теж не прикрашають жінку, але цей стан виникає не менше одного разу на місяць. Просто треба це розуміти і не засмучуватися, це лише показує, що ви знаходитеся в прекрасному дітородному віці.\nОзнаки затримки місячних можуть бути як приємною подією, довгоочікуваним, так і не дуже. Цей стан може супроводжується надмірною пітливістю, набряком, сонливістю, зниженням працездатності і млявістю. Ви можете відчувати коливання тиску, загальне зниження температури тіла або уповільнене серцебиття. Причин маса, їх ви можете визначити з допомогою лікаря, не займайтеся діагностуванням самостійно. Подібні симптоми можуть бути спровоковані депресією, клімаксом, психічним захворюванням або патологією жіночих органів, а можливо... ви вагітні!\nТрохи інші ознаки місячних у дівчаток підлітків. Перед менархе вони помічають збільшення молочних залоз, ріст волосся на окремих ділянках тіла, збільшення маси всього тіла. Всі ці процеси природні, вони показують і доводять статеве дозрівання майбутньої жінки. Потрібно лише поставитися до цих симптомів з розумінням, делікатністю і допомогою, якщо у дівчинки виникає дискомфорт або питань більше, ніж відповідей.


ТЕХНОЛОГІЯ СТИКОВОГО ЗВАРЮВАННЯ МЕТАЛІВ\nМета роботи: Ознайомитись з технологією і параметрами режиму стикового зварювання металів опором і оплавленням.\nІснує два способи стикового зварювання: стикове зварювання опором і стикове зварювання оплавленням. Підготовка деталей до стикового зварювання полягає у приданні їх торцям визначеної форми і ретельній очистці їх поверхонь. Торцеві поверхні обробляють механічним різанням за допомогою ножиців, пилок, гарячим та холодним висадженням на пресах, на металорізальних верстатах, а також газовим чи плазмовим різанням з наступним очищенням деталі від шлаку або хімічним травленням. Струмопідвідні поверхні на торці заготовок можуть оброблятися також дробострумінними або піскострумінними приладами і апаратами.\nЗ метою рівномірного нагріву й однакового пластичного деформування під час осадження торці деталі спеціально обробляють. Форму та розміри перерізу заготовок після обробки бажано мати однаковими. Діаметри деталей в місці зварювання не повинні відрізнятися більш, між на 15 %, а товщини — відповідно 10%.\nЗварювання опором проводять для деталей з поперечним перерізом до 100 мм2. Робочими параметрами режиму стикового зварювання опором є зусилля нагрівання або програма зміни зусилля під час зварювання, щільність струму або струм зварювання, тривалість нагрівання, установча довжина і зусилля затиску деталей у губках-електродах зварювальної машини. Кінці деталей випрямляють перед установленням у губках-електродах. Мінімальна установча довжина деталей компактного перерізу та припуску на осадку, а також зварювальний струм або його щільність, визначають з урахуванням площі поперечного перерізу і властивостей металу, що зварюють (таблиця 2.1).\nТаблиця 2.1 Орієнтовні режими зварювання опором заготовок з круглим та квадратним перерізом із маловуглецевих сталей\nПлоща перерізу, мм2\nУстановча довжина , мм\nПрипуски на осадження, мм\nПри стиковому зварюванні різнорідних металів з метою забезпечення рівномірного нагрівання установча довжина кожної деталі є відмінною . Для деталей із металу з більшою теплопровідністю установча довжина повинна бути більша.\nЗусилля (тиск) осаджування визначає величину припуску на осадку – величину пластичного деформування деталей, а також якість очищення стиків від оксидів. Зусилля затискування деталей у губках зварювальної машини, щоб запобігти проковзуванню, повинно бути у 2-3 рази більшим зусилля осаджування.\nЗварювання оплавленням застосовують для деталей з великим поперечним перерізом (вуглецеві і леговані сталі) та для тонкостінних деталей з розвитим перерізом (сталь з міддю, мідь з алюмінієм і т. ін.). При зварюванні оплавленням до підготовки торців деталей особливих вимог не ставлять. На зварювання деталі поступають безпосередньо після рубки чи газотермічного різання з окалиною.\nДо параметрів режиму стикового зварювання оплавленням, крім параметрів, характерних для зварювання опором відносяться швидкість оплавлення та швидкість осадки (таблиця 2.2)\nТаблиця 2.2 – Орієнтовані режими зварювання оплавленням заготовок із вуглецевої сталі\nдовжина в долях від діаметра заготовки\nШвидкість оплавлення мм/с\nпри зварюванні, мм\nЗварювання відбувається за наступною схемою. Деталі спочатку затискують у електродах-губках, потім на них подається напруга від зварювального трансформатора і тільки після цього повільно переміщують одну з деталей назустріч іншій з потрібною швидкістю до їх торкання. В момент виникнення первісного контакту в окремих точках торців крізь нього (при незначному зусиллі стиснення) приходить струм високої густини. В результаті цього метал контактів-перемичок миттєво розігрівається до температури кипіння та випаровування і відбувається його вибухоподібне руйнування. Під час вибуху частина металу перемичок витісняється із стику у вигляді іскр та бризок. Процес виникнення рідких перемичок та їх руйнування проходить безперервно до виникнення на торцевих поверхнях деталей рівномірного шару розплавленого металу.\nМетал деталей нагрівається поступово за рахунок передачі тепла від іскрового зазору. Після прогріву деталей на потрібну глибину при оплавленні і при наявності шару рідкого металу на всій площині торців деталей їх стискують з підвищеною швидкістю осадження зусиллям осадки. Рідкий метал при осадженні разом із оксидами і іншими забрудненнями витискуються із стику у ґрат. Металеві зв'язки у з'єднання таким чином починають формуватися у рідкій фазі, а закінчуються у твердій фазі.\nВнаслідок використання відносно жорстких режимів зварювання якісні з'єднання виникають при відношенні кінцевої площі перерізу стику (Sк) до площі деталей до зварювання (Sп) Sк/Sп<2, при якому обновлення поверхонь торців наближується майже до 100 %.\nЗ'єднання деталей більших перерізів, коли виявляються недостатніми електрична та механічна потужності обладнання, здійснюється зварюванням оплавленням з попереднім підігрівом.\nКінці деталей при цьому способі спочатку підігрівають аналогічно зварюванню опором — їх періодично стискують невеликим осьовим зусиллям вмикають струм, що викликає виділення тепла у контакті деталь-деталь, та розмикають і розводять. Після підігрівання стиків до потрібної температури виконується з'єднання за схемою зварювання безперервним оплавленням. Закінчується процес осадженням. Осадка потрібна для витиснення із стику розплавленого та перегрітого твердого металу, що є забрудненим оксидами та для виникнення металевих зв'язків між деталями. При осадженні деформація металу допомагає реалізуватися процесу рекристалізації.\nДля зварювання деталей з великим перерізом в ІЕЗ ім. Є.О. Патона розроблено два способи, що роблять більш ефективним підігрів під час оплавлення: зварювання з імпульсним оплавленням і з програмним керуванням напруги зварювання під час оплавлення.\nПри імпульсному оплавленні на головне поступове переміщення рухомої плити зварювальної машини накладаються додаткові механічні коливання з частотою 3—45 Гц і амплітудою 0,1—0,8 мм. Імпульсне оплавлення локалізує нагрів, розширює зону високих температур в деталях, запобігає швидку кристалізацію рідкого металу, зменшує потужність, що споживається під час зварювання, припуск на оплавлення та підвищує швидкість оплавлення.\nЗварювання з програмуванням напруги (при незмінній швидкості оплавлений) потребує підвищеної початкової напруги для збудження оплавлення. Після виникнення стійкого оплавлення напругу зменшують до мінімально можливих значень, які здібні забезпечити стійке оплавлення. В фіналі оплавлення перед осадкою напругу холостого ходу зварювального трансформатора знову короткочасно підвищують для збільшення локальної стійкості процесу. При програмному регулюванні напруги у 3—5 разів знижується потужність зварювання та в 1,5—2 рази час зварювання.


Глибшою причиною душевної кризи ліричного героя збірки є доведена до логічного кінця однобічність романтично-просвітницького образу "борця". Його аскетична напруженість і штучність, що проглядала в окремих рядках раніших поетичних творів Грабовського, прийшла у невідповідність із глибинною течією життя — як особистого, так і соціального. Душа героя стає, образно кажучи, полем погрому його власного світогляду. Герой іще чинить опір самому факту могутнього живого почуття, знемагає в запеклій, подекуди фанатичній вірі в утопічний кодекс "борця", формально навіть перемагає свій розпачливий стан новою інтерпретацією давніх гасел, — та все ж, очевидно, болючий злам його переконань відбувається. Сліди цього в самих "Сумних співах" іще мало помітні, проте пережита історія стає невіддільною часткою внутрішнього досвіду поета, озивається в подальшій творчій еволюції.\nЛогіка розвитку образу ліричного героя привела його до необхідності вмістити всю повноту інтересів зрілої особистості. Принцип "боротьба", "праця" ціною нехтування й заперечення життєво повновагих потреб людини втрачає правомірність в ідейно-художньому світі поета. Підсвідомим же світоглядним чинником болісних переживань виступило, очевидно, те, що поет сумнівався й дедалі глибше розчаровувався в самому змісті тих політичних гасел, у жертву яким — поряд із безсумнівними для нього ідеями — віддано роки життя. Вірші цієї частини збірки становили необхідну антитезу, яку мусив сприйняти й духовно витримати ліричний герой на шляху глибшого й більш реалістичного осягнення дійсності.\nКращі поетичні твори в цій збірці Грабовського — переважно не ті, що сповнені розмаїтих скарг і нарікань, як і не ті, що повертають поетичну думку на заклинання душі до терпеливого несення "хреста" чи зречення особистих почуттів ("Власні втіхи не навіки, Рух ідей немручим є!"), а твори, в яких розкрито, бодай фрагментарно, протиборство духовної невмолимості ідеї (хай навіть ця ідея може зовні видаватись ущербною чи фальшивою) і впертої непоступливості реальності, живого, природного первня, — з їхніми аргументами, контраргументами, запереченнями ("Легко сказати: не плач, не журись. Смерті не клич за години, Духом не падай, а жваво борись За визволення людини... Легко сказати; та замість того Звернемось краще до себе, Щоб запитатись у серця свого: Як ряту-ватись від тебе?"). Художні здобутки Грабовського — й у тих (щоправда, нечисленних) творах повістувального й зображального плану, де поет дає деталізований малюнок ("Собаки брешуть; я прочнувся...", "Стома"), і в тих публіцистичного звучання віршах, у яких знайомі для себе теми поет трактує з прикметною емоційністю й безкомпромісністю, підносить їх до ширших узагальнень.\nНе рахуючи четвертого випуску альманаху "Складка" (Спб., 1897), де вміщено кілька віршів Грабовського, з творчістю поета (в її легальному вигляді) читач Наддніпрянської України вперше познайомився у збірні "Кобза", виданій у Чернігові 1898 р. з підзаголовком "Співи і переспіви П. Граба". Збірка становила щось на зразок вибраних творів поета, куди ввійшли оригінальні й перекладні вірші з попередніх збірок із доданням нових, написаних для цього видання.\nГотуючи книгу до друку на підросійській Україні, Грабовський змушений був зважати на суворі цензурні обмеження, що могли стати на заваді публікації творів політичного засланця. Зрозуміло, тут не могли бути вміщені твори виразно революційного звучання; навіть у дібраних віршах Грабовський робив певні зміни чи скорочення. "Вірші я пильненько вистругував, та не знаю, чи догодив тим вистругуванням цензурі; з того самого погляду помістив і вірші зовсім нікчемні — про кохання та поцілунки, може, ці "праведники" спасуть весь збірник" [1, 273], — писав поет Б. Грінченку.\nОднак жодних втручань цензури у текст збірки не було. Найсуворішим "цензором" щодо свого поетичного доробку виявився сам поет, для якого в цей час, очевидно, постала проблема нових орієнтирів творчості. Перед читачем, котрий знав героя лірики Грабовського як послідовного пропагандиста революційної ідеї, безкомпромісного "борця", цей герой, за задумом автора, мав постати тепер у дещо іншому образі. Його погляди на світ поміркованіші, головне — глибші, тісніше й чутливіше пов'язані з перебігом індивідуального переживання. По-своєму розширювати цей образ покликані були й ті "нікчемні вірші", загальну проблематику яких поет (а заодно літературний критик і перекладач) не міг не цінувати. Всупереч (чи завдяки) такому способу "вистругування" віршів і додання тематично нейтральних книга набула цілісного вигляду. Загалом збірка "Кобза" є помітним явищем української поезії кінця XIX ст. Вона предста-вила Грабовського як проникливого лірика, майстра віршової форми, виявила нову грань творчості поета останнього періоду.\nВірші збірки пройняті легким елегійним настроєм; у них переважають напівтони як у вираженні почуття, так і в змалюванні пластичних картин, меланхолійний роздум, сумна та ясна усмішка. Дещо несподіваним, хоча по суті підготовленим поезією попередніх років, постає тяжіння автора до "антологічної" лірики, творів описового, повістувального характеру, із художнім конфліктом, підсилюваним суб'єктивним сприйняттям ("Дніпр"). У цьому вірші, як і в деяких інших ("Соловейко", "Розлука", "Без шляху", "Я сам під липою сижу...", "Між горами промінь гасне...", "Засяло сонце з ласкою..."), одні з яких є власними "співами", інші — переспівами, переважає спокійне, філософічне осмислення життя. Поет намагається поєднати протилежності, визнаючи правомірність, неоднаковість індивідуальних прикмет, різнохарактерність світу. Поза збіркою залишаються скарги на своє знівечене життя, характерні для "Сумних співів". Ліричний герой уже схильний прийняти свою долю такою, як вона склалася: "Схаменись та поглянь кругом себе І безглуздих байок не плети!". Саме цей стан душі видається одним із найпереконливіших наслідків тієї світоглядної кризи, яку пережив герой "Сумних співів".\nДля сюжетних творів властива більша розмитість ліричним настроєм ("На селі"). Прикметною рисою тут є певна незавершеність дії ("Нетяга", "Вийшла з хати стара мати..."). Віршам збірки притаманна тематична й значною мірою стильова єдність. Це стосується як оригінальних, так і перекладних творів, про які Грабовський писав при впорядкуванні збірки: "В переклади та переробки я стільки вкладав свого власного, що можна їх вважати напів за самостійні, ось чому я не вагаюся їх видавати за своїм підписом" [1, 272].\nЗ погляду творчої манери до віршів збірки "Кобза" прилягають останні вірші Грабовського, за життя поета не друковані. їх герой не відмовляється від натхненних ідеалів боротьби, але воліє про це не говорити й, тим менше — переконувати в своїй правоті читача. "Ні почуттям, ні марінням високим Вже не злетіть ніколи догори",— із сумом констатує автор, а в іншому вірші зазначає: "Дітські мрії — ото й всього щастя було, А тепер і тих мрій вже немає...". Та "щаслива пора", про яку він мріяв, — "вона іде; її побачать люди, Що, може, ще і на світ не зросли". Сам же поет, а з ним і його герой, підбиває підсумки (ще не здогадуючись, що вони останні) за прикрих обставин, визнаючи, що сферою боротьби, де людина утверджує свою особистість, є також і повсякденне життя. Драматизм його ситуації в тому, що, борючись протягом довгих років за високі ідеї, жертвуючи собою, підставляючи своє плече для різних підбурювальних політичних акцій (за якими зрештою виявилося не так уже багато смислу), свідомо нехтуючи найближчими, звичайними людськими прагненнями, він опиняється тепер у невпорядкованому, розбитому, незатишному особистому світі, в духовно чужому середовищі, примушений "до піклувань щоденних про шматок".\nНе смерть страшна, не довгий час неволі, —\nНе важко буть героєм проти них;\nА страшно жить, запрягшись мимо волі\nВ ярмо дурниць та клопотів дрібних.\nУсім годить, на примхи потурати,\nА ті святі та щирі почуття,\nЩо вік не вмруть, подальше вглиб ховати, —\nХіба ж сього бажав я від життя?\nГрабовським — поетом синтезовано в творчості й цей гіркий досвід Грабовського — людини, політичного діяча, засланця. Вірші останньої пори, як і попередні, ще раз потверджують сутнісне, онтологічне значення художнього слова в його житті, внутрішньому світі. Поезія стала для Грабовського не тільки засобом виповідання своїх почуттів, піднесених, а частіше — прикрих станів, сумнівів, невдач і скрух, які переслідували поета, а й сферою духовного опору останнім, спробою бодай мистецьким способом піднятися над своєю долею.\nПрикметною позицією поета як героя цих творів є те, що, фактично уже відмовившись від специфічно революційної ідеології (не суспільних ідеалів!), розчарувавшись у програмах і тактиці політичних організацій, він жодним словом не оскаржує своєї участі в революційному русі, не зводить рахунків із минулим, не кидає жодного докору тому страдницькому шляхові, який намарне пройшов.\nЗ новою силою прокидається в творчості поета останніх літ туга за Україною ("Зворушив я в серці муку...", "Та вже ж мені, миле братство...", "Розгубив я свої думи...", "Під небом дальньої чужини..."), підсилена відчуттям, що йому не повернутися вже в рідний край ("...Серце нудить білим світом, Проситься додому, Не цвіте рожевим цвітом На степу чужому").\nХворий, душевно стомлений, але збагачений духовним досвідом, поет схиляється переважно до світлої, тихої споглядальності, що виливається в чудових зразках, переважно невеликого обсягу, ліричних віршів. Уява поета фіксує плинні зміни природи, перебіг своїх відчуттів і спогадів ("Божий світ, оповитий красою...", "Темна ніч; вітрець тихесенький...", "Плаче небо, вкрите хмарами...", "Чорна ніч темніш стає...", "Знов повіяло вдушу весною..." та ін.). У цих творах ускладнюється метафорична образність, зокрема персоніфікуються часово-просторові поняття ("гук, що вмер луною, пронизавши млу", "хтось незримо сльози ллє в Божому просторі", "бо журби тієї криниця ще не мала в світі дна"). В останньому зі внесених у рукопис віршів (твори, що готувалися Грабовським до видання) у новий для лірики поета спосіб пов'язані враження від картин природи й незгасне бажання діяльності:\nЗнятись — погуляти.\nДо життя живого\nШлях широкий втерти, —\nРад би я для того\nПрацювати і вмерти.\nВірші Грабовського останніх років виразно засвідчують, що поет у цей період виходив на нові обрії творчості. Він шукав нові варіації уже випробуваних тем і мотивів, розробляв власну оновлену поетику, прагнув до тоншого психологічного відтворення душевного стану, наближався до імпресіоністичної філігранності в переданні сприйняття й враження. Його герой цього часу, видається, повертається обличчям "до життя живого", але дні поета вже було злічено...\nОригінальні поетичні твори Грабовського є найвагомішим його внеском в українську літературу. Проте ними не обмежувалася діяльна участь поета в літературному процесі 90-х років. У галицьких виданнях друкувалися його нариси, статті, замітки, поетичні переклади.\nУпродовж усього життя Грабовський здійснював величезну роботу з перекладу творів світової поезії. У книжках "З чужого поля", "Доля", "З півночі" (розділ "Переклади"), "Кобза", в підготовленій, але не виданій збірці "Хвиля" вмішено переклади поетичних творів із двадцяти п'яти літератур світу.\nПереклади Грабовського (сам автор часто називав їх "переспівами") мають різний рівень відповідності оригіналам. У передмові до однієї з своїх книг перекладів поет зазначав: "У декотрих поетів я брав тільки мотив, переймався настроєм, а переспівував цілком по- своєму" [3, 459]. Широким задумам перекладача стояли на заваді скрутні умови його побуту. Не всі твори міг він перекладати з мови оригіналу, "бувало й так, що англійські вірші я перекладав з німецького, грузинські з польського і пр." [1, 296]. Неусталеність перекладацьких принципів, недостатність першоджерел позначилися на створеній Грабовським "антології світової поезії", але це не применшує її значення, особливо для свого часу. Своєрідністю перекладацької діяльності Грабовського є й те, що поет здебільшого щедро наснажував переклад пафосом та ідеями власної творчості. Стосується це творів із домінуванням як громадянського, так і індивідуально-особистісного первня, зокрема переспівів із Й. Ейхендорфа ("Прокид"), Л. Уланда ("Смієшся ти, але спитатись треба..."), Ф. Прешерна ("Тиняючись колись понад Дунаєм..."), Ф. Фрейліграта ("Честь тому, хто в землю чорну..."), М. Щербини ("Невеликі літа...") та ін. Посилену увагу приділив Грабовський творчості Дж. Байрона, Р. Бернса, М. Конопніцької, Ш. Петефі. Серед художніх здобутків поета — його переклади з В. Шекспіра (канонічної форми сонет), Е. По ("Крук", "Аннабель-Jli"), окремі вірші А. Майкова, А. Фета, П. Верлена, Г. А. Беккера, Ф. Мажуранича та ін.\nЦікавим явищем є створення збірника "Песни Украйны" (за життя поета не був надрукований; перша публікація частини — 1959 р.) — спроба по-пуляризації російською мовою крайніх поетичних творів українських поетів XIX ст.\nГрабовський — упорядник цього збірника й перекладач значної частини вміщених тут творів — дбав про широкий добір імен, виявив добрий художній смак. Збірник засвідчує ґрунтовну обізнаність поета з різноманітними явищами українського літературного процесу. Як це притаманне для практики Грабовського-перекладача, одні твори перекладено тут з більшою точністю, інші — досить вільно.\nБагатогранна літературна діяльність Грабовського була вагомою складовою частиною українського літературного руху наприкінці XIX ст. Свій художній талант та унікальний життєвий досвід поет реалізував у розбудові своєрідної концепції ліричного героя — людини активної громадянської дії й думки, яка почуттями й помислами виходить далеко за межі партійно-групових програм і регламентів. Попри тяжкі матеріальні і духовні обставини (ув'язнення, заслання, відірваність від рідного краю тощо), сумніви й розчарування, цей герой зберігає власну гідність, розширює свої погляди, прагне до вияву повноти свого внутрішнього світу. Творчість Грабовського загалом засвідчує домінування багатоосяжного художнього чуття над доктринальною запрограмованістю, до якої поета зобов'язувала сповідувана ним ідеологічна віра. Потреба виразити світоглядні роздуми, гостроту морально-етичного конфлікту, психологічну складність переживання настійно вела автора до широких художніх пошуків, реалізованих у багатьох поетичних творах. Поетичною творчістю й перекладацькою діяльністю Грабовський уводив українську поезію в річище світового літературного розвитку.\nХудожнє самоусвідомлення й політичне забарвлення тієї чи тієї історичної епохи вносили свої корективи в рецепцію творчості поета. Після виправданого інтересу наприкінці 90-х — на початку 900-х років (твори поета вміщують антології, альманахи, збірники "Степові квіти", "Вік", "Акорди", "Дубове листя", "З-над хмар і долин", "Розвага", "Досвітні огні", "Квіточка", "Українська муза" та ін.) творчість Грабовського з певних причин майже на три десятиліття практично випадає з поля зору дослідників літератури. Аж у середині 30-х років XX ст. Грабовський був заново "відкритий" — уже в однобічній, ідеологічно кодифікованій ролі "поета — революціонера". Проте й цей факт об'єктивно сприяв розширенню зацікавленості його життям і творчістю, введенню до хрестоматій тих чи тих зразків його поезії, появі досліджень, що поступово поглиблювали уявлення про образ поета. Сьогодні місце Грабовського в історії української літератури мусить визначатися не його політичною біографією, ідейними переконаннями і поглядами, а передусім художнім набутком. Його творчість — з колом власних оригінальних художніх ідей, жанрових модифікацій, стильових рішень, образів, мотивів, тем і проблем, на трактуванні яких позначився непересічний талант митця, — ставить Грабовського в ряд помітних постатей літератури.


Яким був Олександр Бухтатий | Газета «День»\nЯким був Олександр Бухтатий\n«Це професіонал своєї справи, який користувався глибокою повагою в журналістських колах»\n15 березня, 2019 - 20:30\n«Смерть чиновника ...», - так повідомив один з національних каналів. Але так не можна говорити про Олександра Євгеновича Бухтатого. Він був не просто чиновник – це був нерв інформаційної політики країни. І висока оцінка діяльності Президентом України: «Це професіонал своєї справи, який користувався глибокою повагою в журналістських колах», - це частина щоденної роботи.\nСАМЕ ЦЕЙ СПІВРОБІТНИК АДМІНІСТРАЦІЇ РОЗМІРКОВУВАВ ДУЖЕ ВІДВЕРТО І РІЗКО\nІдея створення Комісії для взаємодії належала Ігорю Федоровичу Лубченку. Він вважав, що необхідно системно координувати силовиків і виводити на принципово інший рівень взаємодії. Журналісти повинні відчувати турботу і допомогу силових відомств, а не «тупе» протистояння.\nВперше мені довелося взаємодіяти з Комісією при Президентові України влітку 2013 року, коли в Миколаївській області у Врадіївці повсталі люди розгромили суд і РВВС, після того, як відпустили гвалтівників-міліціонерів. Вперше через соціальні мережі звичайні прості люди з глибинки написали правду про те, що відбувається. І національні телевізійні канали вперше підхопили цю новину. Злі язики тоді говорили про конфлікт Льовочкіна і Захарченка. Але в результаті країна і Миколаївська область отримала щеплення від неправедних насильницьких методів роботи і життя міліціонерів. У глибинці з часів Сталіна-Берії це була нормальна практика. Людина в «синьому мундирі» могла дозволити собі все. І адже нема кому навіть поскаржитися. Міліціонера ж і вважали представником влади. Відсутність вільних медіа, незалежних журналістів, а значить і противага всевладдю була відсутня.\nЗ відходом партійного контролю в глибинці знову повернулося «ментовське беззаконня». І раптом провідні національні канали захистили добре ім'я дівчини, яку було зґвалтовано і яку мали вбити, але... Вона вижила. І розповіла про свою трагедію. Однак, місцева влада на рівні області вирішила цей факт приховати. І міліціонерів – ґвалтівників вигородити. Вкотре все пройшло б тихо по «рабській ментальності». І «вы, мундиры голубые, и ты, им преданный народ».\nСоціальна мережа рознесла заклик про допомогу з Врадіївки на весь світ. А в цей час простий звичайний народ вже йшов на штурм районного відділу міліції. І люди в формі не могли спокійно показатися в повсталому містечку. Спалили відділ міліції, - про це навіть писали в американській пресі. З часу війни це сталося вперше. Різні політичні лідери намагалися перехопити ініціативу. Я бачив редактора Інтернет-видання, який перший написав про повстання у Врадіївці, він бачив бунти на зонах і вважав, що бачив повстання страшніше. Люди піднялися. Наш канал розповідав про цю трагедію. Жодна обласна газета і тим паче районна, не розказала і не запобігла насильству. Фактично, дівчинку вдалося врятувати лише завдяки національному галасу.\nНа Комісію я приїхав з підшивкою Врадіївської районної газети. І наводив приклад, що постійний автор – начальник нещасливого РВВС. За тиждень до повстання і спалення РВВС в цьому населеному пункті був начальник обласного УМВС і проводив день відкритих дверей. На першій шпальті всі учасники трагічних подій. Всі усміхаються, сміються, всі щасливі. А сьогодні ллються сльози і трагедія кількох звичайних сімей.\nТоді Бухтатий вперше показав себе не звичайним чиновником. Він не лише уважно слухав на засіданні Комісії, але й підійшов і продовжив обговорення після. Ми разом розглядали підшивку. І тоді, вийшовши із засідання комісії, а воно проходило в Укрінформі, ми зустріли патруль, який спокійно рухався в бік Хрещатика: «А ось у Врадіївці людина в формі так спокійно вже не може пройти, за квартал збираються натовпи чоловіків і жінок і ганяють їх по селу!», - проілюстрував я Бухтатому. Він насупився і прошепотів: «Я то все розумію, а ось як їм це пояснити?!» і підняв руку вгору.\nМи тоді довго згадували історію з Оксаною Макар. І як підхопили цю історію – зґвалтування мажорами і зухвала за формою спроба вбивства. Бухтатий з цікавістю вислуховував деталі. Так ми дійшли до того, що вже наприкінці тижня ця тема була на Першому каналі РФ. Перед цим тиждень супутникова ПТС була в лікарні постійно, розповідаючи про стан «бідної дівчини». Її, жертву насильства мажорів, жаліла і Україна, і Росія. А це викликало здивування. Невже відпрацьовується технологія? Інформаційна війна? Диверсія? Провокація? Ми тоді ще не знали таких слів. Ми просто обговорювали, що тиждень такої «групи» міг схвалити лише Ернст особисто. А ось причина? Не зрозуміло.\nДивно, але саме цей співробітник Адміністрації розмірковував і обговорював дуже відверто і різко. Так тоді було не прийнято навіть в пресі. Напевно, це те, що називають критичне мислення. Але у нас це було не прийнято... Тоді, до Революції гідності, це справжній «майстер-клас». Потім зійшлися на тому, що так мав думати редактор районної газети. І якби він відверто розповів про проблеми в газеті, то сьогодні країну не здимало б від повстання. Тоді влітку ми ще не могли уявити собі, що країну через кілька місяців підніме на недосяжну висоту повстання і Революції.\nВЕСЬ ЧАС БУХТАТИЙ БУВ НА ЗВ'ЯЗКУ\nНаступний дзвінок був у листопаді 2013 року. Національна спілка журналістів України готувала разом з МФЖ вступ в ЄФЖ в рамках наших євроінтеграційних процесів. Спілка за кілька місяців до підписання договору про асоціацію вступала до Європейської спілки журналістів. Символічно? Так. Сміливо? Так. На це міг зважитися лише Олег Наливайко. Але його точно підтримував Олександр Бухтатий. Який тоді, як секретар НСЖУ, змушував скрипіти старі механізми.\nІ яким же було здивування, коли 17 листопада на Хрещатик вийшли наші колеги з усієї Європи на підтримку журналістів, проти яких було скоєно злочини. І тоді вперше за довгі роки після Майдану 2004 року народ побачив, що журналісти можуть вийти на вулицю. Це була пробна куля, яку покотили журналісти. І вже ввечері цього дня Мустафа Найєм закликав прогулятися на Майдані і взяти парасольки і бутерброди. Так починалася Революція. Увечері, перебуваючи в Польщі і розглядаючи фотографії, в перших рядах я побачив наших Секретарів НСЖУ, які вийшли підтримати і прикрити молодь. Серед них був і Олександр Бухтатий, для нього, тоді співробітника АП – це був подвиг.\nНа рівні подвигу був і ще один крок, коли 17 лютого ми намагалися посадити за «круглий стіл» повсталих і тоді ще владу. У нас в НСЖУ збиралася Рада Майдану. У ці ж дні київська організація НСЖУ виключила Захарченка зі своїх лав, тому «сир-бор» був великий. І це справило ефект вибуху бомби.\nДемпфер знову Бухтатий. І знову аргументи, знову позиції.\nІ раптом вихід на розуміння, що треба постаратися посадити повсталих і владу за круглий стіл. Так, як це було в Польщі за часів «Солідарності». Я побіг говорити з представниками Ради. А Бухтатий пішов умовляти «власть імущих». Він умовив. А ось у мене результати були плачевними.\n18 лютого всі сподівалися відновити справедливість. Подейкували про військового диктатора Гриценка і майбутній арешт Парламенту. Чомусь в минуле пішов досить войовничий настрій вже в той час. Ніхто не думав, що 18-19 буде силовий варіант проти мирних мітингувальників. Припускався силовий варіант з боку мітингувальників.\nМи вийшли з Бухтатим зі Спілки вже близько 12. Завтра очікувався дуже складний день. Ніхто не думав, що він буде таким кривавим. Але я точно знаю, що цьому можна було запобігти. Важливо було сісти просто за стіл переговорів. Сторонам, що не говорили більше 3 місяців одна з одною.\nІ треба віддати належне – Саша зробив все, щоб не пролилася кров... Однак, яструби з усіх боків перемогли. І це страшно.\n20 лютого я пробився до Миколаєва. І нам 21 лютого вдалося посадити за круглий Телевізійний стіл в прямому ефірі тоді владу і опозицію. Ми назвали це «Діалог замість крові». Просто був телеканал ТАК TV, якому довіряли, і довіряли мені, як ведучому. Під мої особисті гарантії зібралися всі фракції облради і вели переговори про передачу влади.\nВесь цей час Бухтатий був на зв'язку. Він дуже цікавився, як у нас все пройде і вийде.\nУ нас вийшло! І дало можливість через кілька годин почати боротьбу за Південь.\nНам вдалося уникнути провокацій і не пролилася кров. А сили у тієї влади були ще не обмежені. А опозиція нечисленна.\nБухтатий був на постійному контакті.\nПам'ятаю знесення пам'ятника Леніна в Миколаєві. Ніхто не віддавав команди. Діяли провокатори і намагалися зіштовхнути народ. Фактично, вдалося уникнути зіткнень лише завдяки висвітленню всіх сторін конфлікту на каналі ТАК TV.\nАле саме в цей час всі пішли з АП: «Мені здається, що всі пішли з будівлі», - у мене досі стоять його слова в вухах. «Там, де вже місяцями стояв Беркут, нікого немає. У будівлі теж нікого немає. Що робити?».\nМіркували ми разом. Тут у нас Ленінопад і спроби зіштовхнути лобами. З одного боку тітушки (в чорному, в спортивних костюмах, шапочках, похмурі) і радісна молодь з жовто-блакитними стрічками. Милі, добрі, романтичні. Тоді все було вчасно. Вчасно впав пам'ятник, вчасно наша знімальна група опинилася в гущі подій, вчасно міліціонер відсік одних від інших і не дав на площі пролитися крові. Він вчасно пустив газ, бо у мера не було додаткової міліції. У міліції не було резервів – вони всі були ще в Києві. Вірніше від АП, за словами Бухтатого, вже пішли, але ще не повернулися в розташування. Це вже хаос Революції. Він залишився і допоміг увійти в курс справи новій команді. Команді, яка боролася за майбутнє нашої країни. І не фігурально, а реально. Кожен крок, який я спостерігав, заслуговує на високі урядові нагороди.\nБОРОТЬБА ЗА ТЕЛЕВЕЖІ НА ПІВДНІ\nТільки ми обговорили з Бухтатим, що в Криму ніхто не захистив навіть вежі, які захопили на 7 день. Ні у кого не було досвіду, що і як треба захищати. Раптом в розмові з директором Миколаївської вежі дізнаюся, що в рамках оптимізації витрат скорочено витрати зокрема і на охорону. І в той тривожний березень – вежу охороняли 2 дідки пенсіонери. Через кілька хвилин я вже розповідав про проблему Бухтатому.\nЯк? Ким прикрити вежі?\nПросто очевидне рішення – УГО не працює, бо тоді вони могли лише виставити прайси на платну послугу. Ми настільки розвалили систему безпеки країни, що ніхто навіть і не збирався захищати!\nГоловна функція Олександра Бухтатого була в тому, щоб нагадувати про необхідність служити і виконувати свій обов'язок перед народом України. Він був справжнім патріотом.\nМіліція відмовляється. Її просто немає. Тоді знаходить Олександр Євгенович підрозділ, який прикриває Оборонний завод. Що важливіше? Точаться суперечки і обговорення. Ухвалюється рішення частину підрозділу призначити під вежею. Це на найближчі тижні напрямок основного удару підривних груп. Ось тільки умова – організувати харчування. Командири дбали про ситий шлунок. Це завжди розумів і Олександр Євгенович. Тому обіцяє нагодувати. І видихаємо лише тоді, коли починає скаржитися новий керівник обласної телекомпанії, що до нього увійшли озброєні до зубів... і запитують, а де вони харчуватимуться!?\nВсе чудово. За зразком прикрив Олександр Євгенович і в Херсоні, і в Одесі. Без пафосу і помпи. Лише одна ця операція врятувала тисячі життів і мільйони біженців і з цього регіону!\nАле щоб досказати історію. То об'єктивності задля...\nПокрили вежі, сидимо задоволені. А тут раптом директор Миколаївської дирекції скаржиться, що у нього в Лучі теж дідусі пенсіонери. А Луч – це секретний в Радянські часи об'єкт дальнього радіозв'язку. Він може повідомляти до Латинської Америки. І до Криму рукою подати від нього. А всі просто забули, що в Миколаївській області такий є ще об'єкт. А хто і зовсім не цікавився! І знову: Бухтатий, берешся за справу?\nТочно. На тлі бариг, які розпливлися, з різних відомств слово «борг» Олександр Євгенович завжди ставив на перше місце. Тому не просто чиновник, а скромний герой-чиновник. Думаю, що в багатьох відомствах такі чиновники були. Без пафосу і гучних слів захищали країну.\nЯ ніколи не чув від Олександра слів нудьги. Він завжди намагався бути взірцем для оточуючих. О 7.00 в країні можна було дзвонити йому, бо о 7.30 йому вже потрібно було бути на Банковій. Я його перехоплював на зупинці тролейбуса на Майдані і по дорозі вирішували всі «виробничі» питання.\nМиколаївську область утримали всі колективними зусиллями. І якщо за оборону Миколаївської області та Півдня треба нагороджувати медалями та орденами, то перша має бути у «скромного чиновника Олександра Бухтатого».\nБо крім фронту внутрішньої боротьби він вирішив освоювати і зовнішню політику. У березні 2014 року в складі делегації НСЖУ під керівництвом Олега Наливайка ми їдемо до Ради Європи і активно беремо участь в обговоренні всіх проблем. Найменше завдання – це обговорення низки перших і наступних санкцій для Росії.\nАле попутно була і ще одна зустріч. Ми в аеропорту зустріли прем'єра Арсенія Яценюка. Він разом з Дещицею, тоді міністром закордонних справ, летів в ООН, але через Франкфурт, а ми в Страсбург через Франкфурт.\nЯ ще, думаючи про поїздку, неодноразово звертався до Бухтатого з проханням подумати і підстрахувати Миколаївську область. Бо її деякі «товариші» просто намагалися здати. Втягти в пожежу війни. А у мене мама просила, щоб не бачило більше наше мирне місто згарищ війни. І ось тут з Бухтатим і думали, як ще посилити оборону. Зустріч з прем'єром була важливою, бо його люди з Народного фронту залишалися за старшого. Тому, побачивши Яценюка, вирішили дійсно підстрахувати. Треба поговорити з прем'єром, вважав Бухтатий. Він і команду своїм дасть, і допомоги за кордоном попросить.\nПерші слова прем'єра підтвердили найгірші сценарії. Вони точно не бачили варіантів утримати місто і регіон. У них були відомості про дуже мізерні можливості для оборони. А ось настрої простих миколаївців, які щодня збиралися в ефірі нашого ТАК TV, не враховувалися. Ніхто з політиків не очікував, що звичайні підприємці, лікарі, вчителі об'єднаються для захисту міста. Тоді з усієї делегації до прем'єра зважилися підійти лише ми з Бухтатим і Валерієм Горобцем. Він, херсонець, просив за Миколаїв. Ми представили план дій, зв'язалися з його представником: «Тут до мене підійшли дядьки і кажуть, що можна утримати Миколаїв і зберегти південь. Знаю твою позицію, що не збережемо. Але чим ми ризикуємо – вислухаймо їх!».\nКожен з тих героїв заслуговує на нагороди. Але ж завжди нагороджують за воєнну операцію або посмертний подвиг. А тут нагороджувати треба за «не війну»! За «не загиблих»!\nЙОГО РОЛЬ У РЕФОРМУВАННІ ЗМІ ВЕЛИЧЕЗНА\nОсь зараз Бухтатий загинув. І ціною свого життя знову змусив задуматися.\nСпасибі! Ти завжди домагався нагород для інших, а сам завжди залишався скромно осторонь. Тому я вперше звертаюся і знаю, що ти був би проти, до Президента. Важливо зараз підтримати високоморальних чиновників в особі Бухтатого. І нагородити найвищою нагородою!\nБо його роль в реформуванні ЗМІ величезна. У розробці законопроекту, в збиранні голосів, винесенні закону, його прийнятті. У впроваджуванні. Він не просто приходив на роботу. Він разом з Олегом Наливайком вистояв проти шквалу обурення на всіх рівнях про неможливість реформування держ ЗМІ. Але 520 реформованих ЗМІ – це найкращий пам'ятник. Кожен він знав і думав, як складеться його доля. Думаю, що шукав подальшу концепцію реалізації реформи. Ми не встигли обговорити наші пропозиції. Вже не обговоримо!\nОлександр Бухтатий завжди знаходив час і для юнкорів. Неодноразово приїжджав і виступав перед майбутніми журналістами – переможцями Конкурсу шкільних медіа. Багато чого зробив, щоб конкурс ставав міжнародним! І щиро завжди цікавився статистикою подачі заявок на конкурс. Йому було завжди до всього діло. Він знаходив час для всіх. Як це, коли у більшості чиновників - «заходьте завтра». А тут миттєва реакція і швидкість реагування реактивна.\nТаких людей втрачати просто так не можна.\nЦя розповідь поліції про затримання громадян іншої країни. Дуже вже важливий для нашої країни цей «чиновник». Тому прохання, пане Президенте, дайте доручення СБУ перевірити, а Генеральній прокуратурі оцінити те, що сталося.\nВчора стався теракт дуже високої руйнівної сили. Ми втратили ще й унікального вченого. Ми разом працювали над монографією «Україна медійна: на порозі інформаційної Революції», яка отримала державну премію ім. Івана Франка в інформаційній діяльності. Наразі працювали над другим доповненим і допрацьованим виданням.\nЄ люди, які мають бути завжди, а тут раптом збираються собі і йдуть. А тут ще страшніше, - зухвале вбивство. Дуже не вірю в випадкову побутову версію.\nПросто зробімо все, щоб сказати спасибі таким безіменним Героям.\n«День» глибоко співчуває рідним і близьким загиблого


Андрій Терехов - Біографія, фото, новини, інформація, вік | Наука\nДень народження: 03.09.1949 року\nАндрій Миколайович Терехов (народився 3 вересня 1949) — доктор фізико-математичних наук, професор, завідувач кафедри системного програмування Санкт-Петербурзького державного університету. Російський вчений і ІТ-підприємець. Засновник і генеральний директор кількох російських ІТ-компаній. Член Ради правління асоціації компаній-розробників програмного забезпечення «Руссофт».\nАндрій Миколайович Терехов народився 3 вересня 1949 року.\nУ 1971 році з відзнакою закінчив математико-механічний факультет Ленінградського Державного Університету за спеціальністю «математичне забезпечення ЕОМ».\nУ 1978 році захистив кандидатську дисертацію «Методи синтезу ефективної робочої програми».\nУ 1991 році захистив докторську дисертацію «Технологія програмування вбудованих систем реального часу».\nУ тому ж 1991 році створив і очолив ДП «ТЕРКОМ».\nУ 1996 році організував і очолив кафедру системного програмування Санкт-Петербурзького державного університету.\nУ 1998 році заснував і очолив ЗАТ «ЛАНІТ-ТЕРКОМ».\nУ 2002 році був призначений директором новоствореного НДІ інформаційних технологій Спбду.\nУ вересні 2004 року обраний головою правління асоціації розробників програмного забезпечення, створеної на базі консорціуму ФОРТ-РОСС і асоціації «Руссофт» (у даний момент — член Ради Правління).\nУ 1970-х роках наукова діяльність Андрія Миколайовича була в основному пов’язана з розробкою новыхметодов компіляції мов програмування. Прикладним результатом цих досліджень стала реалізація трансляторів і крос-трансляторів мов зі статичним контролем типів (Алгол 68, Пекла, Паскаль, Оберон тощо) для цілого ряду різних платформ. Зокрема, в рамках цих робіт колективів розробників ЛДУ під керівництвом Андрія Миколайовича був реалізований транслятор Algol’у 68, одного з найбільш складних мов програмування, що існували на той момент, для найбільш масової платформи тих років, ЄС ЕОМ. Згодом цей транслятор був перенесений на ряд інших платформ, в тому числі, IBM PC.\nУ 1980-х роках Андрій Миколайович Терехов почав працювати над промисловими проектами в області телекомунікацій. У зв’язку з цим у сферу наукових інтересів Андрія Миколайовича увійшли питання технології програмування і реалізації систем реального часу, в тому числі, вбудованих систем.\nПочинаючи з середини 1990-х років, Андрій Миколайович займається дослідженнями в області реінжинірингу програмного забезпечення, а також питаннями викладання інформаційних технологій.\nУ 2002 році нагороджений Міністерством освіти Российсой Федерації медаллю «Почесний працівник вищої професійної освіти»\nУ 2005 році указом Президента Російської Федерації Андрій Миколайович Терехов нагороджений орденом «За заслуги перед Вітчизною» II ступеня «за заслуги в науковій і педагогічній діяльності і великий внесок у підготовку висококваліфікованих фахівців».


22 Вересня 2021 Середа 14:51\nГлавная » Суспільство » На балковому мосту в Запоріжжі монтують другу секцію\nУ Службі автомобільних доріг Запорізької області зазначають, що будівництво мостів просувається активними темпами. Так, наразі на балковому мосту будівельники завершили другий етап поздовжнього насування секції на опори мосту.\nТакож почали збирати секції №3 прогонової будови споруди.\nУ Автодорі розповіли, що представники генпідрядної та субпідрядних організацій виконують роботи водночас на дев’яти спорудах флагману президентської програми “Велике будівництво”.\nЯк писав раніше Inform.zp.ua, під час курсуванню по Дніпру плавкран «Захарій» отримав пробоїну у дні. Це сталося на дистанції від річпорту в Дубовій Рощі до будівельного майданчика вантового мосту. Плавкран зупинили, аби усунути пошкодження.\nТакож вже відомо, як будуть виглядати нові запорізькі мости.


В Запоріжжі чоловік травмувався через дітей, які розібрали бруківку - Forpost\nДіти розібрали бруківку в парку, а чоловік у темряві цього не помітив.\nНадзвичайна подія сталася вчора 25 серпня в парку на вулиці Лахтинській, що в Хортицькому районі Запоріжжя. Про це стало відомо з публікації в групі «Портал Бабурка«.\nТак, в групі повідомляють, що по парку їхав молодий чоловік на велосипеді. На ділянці, яка не освічувалася, чоловік не помітив бруків, яку діти розібрали з доріжки й склали з неї «піраміду». Він наїхав на перепону й перекинувся. Чоловікові викликали швидку, яка й забрала його з травмами до лікарні.\nЩе одна прикрість: «швидка» не могла під’їхати близько до постраждалого, бо на шляху їй став високий бордюр.\nУ людей питання до районної адміністрації — коли вже в парку наведуть лад та дороблять його?\nЧитайте також: Хлопчик, якого привезли до Запоріжжя з дитячого табору з іншої області, пішов з життя


Читати казку «Піп і його слуга» :: ДОБРА КАЗКА\nГоловна › Українські казки › Піп і його слуга\nБуло де не було, жив собі один піп. Та жоден слуга не міг у нього служити — піп був дуже злий. І не один слуга пішов від попа з обдертим хребтом. Такий був договір: коли піп розсердиться, йому з хребта — ремінь, коли розсердиться слуга — ремінь з хребта слуги. Та як було не розізлитися слузі, коли піп був вимуштрований на всяке зле діло, й пішла далеко недобра чутка про попа.\nРаз тим селом ішов Іван. Зайшов собі до корчми. Думає, яку-таку новину тут почую, а може, й ґазда трапиться, на службу стану. Сидить Іван між людьми, слухає бесіди, а потім і каже:\n— Чи не треба комусь слугу?\n— Треба нашому попові. Та дуже він злий!\n— Не біда, якось буде! — каже Іван.\nПрийшов Іван до попа.\n— Добрий вечір, пане превелебний!\n— Доброго здоров’я! Що ти глядаєш?\n— Та хотів би я на службу стати. Чув, що вам потрібен слуга…\n— Слуга мені потрібен. Але чи ти знаєш мою умову? Ти не смієш розсердитися! Бо коли розсердишся — здеру з хребта ремінь!\n— Я не дбаю, най буде і ремінь з хребта. Та прошу вас: коли ви на мене розсердитеся — ремінь з хребта вам!\nСлужить Іван день, тиждень, місяць. Не може піп розсердити Івана, бо слуга терплячий, працьовитий, звик до всякого негаразду.\nОдного разу каже піп Іванові:\n— Я йду на всеношну. Коли буду вертатися з церкви, подай таке світло, щоб я міг мак збирати. А дорогу дай мені під одну ногу тверду, під другу — м'яку.\nНаказ є наказ. Коли Іван зміркував, що піп уже має виходити з церкви, запалив на його садибі шість оборогів сіна. Були у попа вівці й кози. Порізав Іван усі вівці й кози й вистелив ними попові дорогу. Для правої ноги клав кози хребтом уверх, для лівої ноги клав вівці хребтом до землі. Крім того, мав зварити попові курку. Наказав піп Іванові, щоб до горщика кинув петрушку. А у попа був песик Петрушка. Іван кинув у горщик до курки і собачатко.\nПрийшов піп із церкви і бачить: обороги згоріли, вівці та кози порізані. Петрушка вариться.\nДуже не полюбилося попові.\n— Може, ви, пане превелебний, сердитеся?\nТепер уже не знав піп, як позбутися Івана, й каже:\n— Коли ти, Іване, такий вчений та мудрий, то укради від мене кобилу.\nНайняв піп сторожів вартувати кобилу. Одного посадив на хребет кобилі коло самої голови, другому — дав тримати хвоста, третього — поставив на дверях.\nЧують уночі сторожі, як тягне з ясел горілкою. Дивляться, а в яслах велика пляшище горілки.\n— Ой, як мені холодно! — каже один сторож.\n— І мені не тепло! — каже другий.\n— Погріймося, коли є при чому! — підхопив третій.\nВипили сторожі горілки, сп’яніли й поснули.\nПрийшов Іван до хліва, відв’язав кобилу, замість неї втягнув у хлів терлицю. Кинув на терлицю вуздечку, прив’язав до ясел, одного п’яного посадив наверх, другому — дав до рук жмуток повісма, третього — поставив коло дверей і дав йому віника. А кобилу повів до циганів і добре продав, бо кобила була красна.\nЛіг спати й не журиться.\nЗайшов ранком піп до хліва й бачить: замість кобили перед яслами стоїть терлиця, той, що його посадив верхи на кобилу, сидить на терлиці, той, що тримав за хвіст, тримає жмуток повісма, той, що вартував коло дверей, стоїть з віником у руках.\n— Ай, ай, може, ви, пане превелебний, сердитеся? — спитав Іван попа, коли той зайшов до хати пополотнілий.\nЗовсім не знає піп, як збутися Івана, і каже попаді:\n— Слухай, жоно! Треба нам самим тікати…\nРадилися й дорадилися, що зберуть святі книжки і втечуть. Книжки вже були в мішку, і піп спитав Івана:\n— Де ти, Йване, будеш ночувати?\n— У сінях, на печі.\nУночі піп думав, що Іван твердо спить, устав, підпалив хату, а мішок — на горба і пішов з попадею. Та Іван і собі був недурний. Звечора книжки з мішка висипав, сам до мішка заліз.\nПрийшли піп і попадя до води. Зібралися тут ночувати. Та думають так: ліпше буде за водою, щоб якісь злодії не настигли та святі книжки не покрали. Коли піп ішов бродом, мішок сягав води. Іванові ноги почали мокнути.\n— Слухай, панотче! Піднімай вище — книжки мокнуть!— велить попадя, бо їй так почулося, ніби книжки скаржаться.\nПерейшли вони річку, Іван вибрався з мішка.\n— Ти тут, Іване?\n— Я тут, пане! Може, ви сердитеся?\n— Я — ні!\nІ дорадився піп із попадею, що вночі він ляже спати так, аби Іван лежав до води.\nТа Іван був собі неглупий. Він зрозумів, що хочуть з ним вчинити піп та попадя. Коли поснули превелебний та його пані, Іван устав, сам ліг на місце попаді, а попадю посунув на своє лежало.\nСхопився піп по півночі — й тільки булькнула попадя у воду.\n— Я тут, пане превелебний!— озвався Іван, коли попадя була вже далеко.\nСхопився піп і вовчими очима дивиться на слугу.\n— А який чорт не сердився б?\nВидер Іван ремінь попові з хребта і пішов собі…


Доступні ліки: що що зміниться у 2018 році | Комунальний заклад охорони здоров'я Інформаційно-аналітичний центр медичної статистики Донецької області\nГоловна › Новини › Доступні ліки: що що зміниться у 2018 році\nДоступні ліки: що що зміниться у 2018 році\nНаступного року безоплатних препаратів у програмі “Доступні ліки” стане більше.\nПрограма покриватиме дві додаткові діючі речовини для лікування серцево-судинних захворювань та діабету ІІ типу — Лозартан та Глібенкламід. А ще більше ліків, які вже є у програмі, стануть на 100% безоплатними.\nУ компаній, які працюють у медичній сфері, та Міністерства охорони здоров’я є спільна мета – робити здорове життя доступним для людей. Тому ми будуємо співпрацю з фармиробниками за принципом win-win: кращі умови для виробників та аптек – більше доступних ліків для пацієнтів.\nМи помітили, що люди набагато частіше звертаються за 100% безоплатними ліками програми, аніж за тими, де потрібно доплатити невелику суму. Тож вирішили надати фармкомпаніям можливості знизити свої цінові пропозиції до рівня, який повністю відшкодовує держава.\nЗ наступного року для виробників запрацює новий механізм ціноутворення препаратів: після встановлення граничних цін на лікарські засоби, вони матимуть додатково 5 днів, щоб знизити свої цінові пропозиції.\nМи очікуємо, що це дозволить зробити абсолютно безкоштовними для пацієнта щонайменше 10 препаратів з “Доступних ліків”.\nПочинаємо перемагати бюрократію. У 2018 році почне працювати електронна звітність для аптек і закладів охорони здоров’я, тож ми зможемо докладніше оцінювати перебіг програми та виправляти недоліки.\nТакож надано можливість реалізовувати залишки лікарських засобів за цінами попереднього періоду протягом 30 днів.\nІ останнє, але не менш важливе – нарешті почнемо використовувати електронний рецепт! Навесні розпочинаємо пілотний проект у 4-5 областях та місті Бахмут.\nБільше про зміни у програмі читайте на нашому сайті https://goo.gl/xwqrWX\nЯкщо не розібралися в “Доступних ліках” – почитайте тут і обов’язково розкажіть близьким:\nhttps://goo.gl/pA2r4V та http://liky.gov.ua\nЗнайти аптеку, що бере участь у програмі, можна знайти на карті: https://goo.gl/dCEMCw


ᐈ Дзеркала правого скло на Чері М 11 M11-BJ8202026-Chery потрібно купити? Низька ціна 535 грн в магазині CHERY.NET.UA\nДзеркала правого скло Чері М 11 M11-BJ8202026-Chery\n✔ Відправимо запчастини на Чері М 11 вже СЬОГОДНІ в будь-яку точку України, при замовлені — до 16-00 с ПН — ПТ, СБ — до 14-00. Все, що потрібно для китайських авто Chery M11 ви можете придбати в одному магазині! Дзеркала правого скло M11-BJ8202026 — Надається 14 днів гарантії на обмін або повернення.\nДзеркала правого скло . Артикул: M11-BJ8202026\nДзеркала правого скло на М 11\nM11-BJ8202026 • Дзеркала правого скло • Chery M11 вибирають:\nОтзывы о товаре дзеркала правого скло Чері М 11\nПлюси: замовив, вже відправили, дякую


"Укргідрометцентр" дав прогноз погоди на цьогорічний червень - 7 ДНІВ УКРАЇНА\nПерший літній місяць в Україні буде теплішим за норму, а кількість дощів – у межах середніх багаторічних значень для цього місяця.\nТакий прогноз погоди на червень 2020 року дав “Укргідрометцентр“.\n“Середня місячна температура передбачається 18-22° тепла (в горах 14-15° тепла), що на 1,0-1,5° вище середніх багаторічних значень. Місячна кількість опадів очікується 43-90 мм, в Карпатах та місцями на Прикарпатті 105-156 мм, що в межах середніх багаторічних значень”, – прогнозує на червень “Укргідрометцентр”.\nТам нагадали, що червень в Україні зазвичай буває дощовим.\n“У червні збільшується у порівнянні з травнем грозова діяльність, спостерігаються град, шквали, сильні дощі та зливи”, – йдеться в повідомленні.\nЗа кліматичною ж характеристико червня в Україні середня місячна температура повітря складає в цьому місяці 16-21° тепла, в гірських районах 9-15° тепла, а середня місячна кількість опадів - 44-95 мм, на півдні країни - місцями 33-42 мм, в Карпатах та на Прикарпатті - до 100-187 мм.\nPrevious Previous post: “Крута кава у Хмельницькому! – через зустріч з президентом містяни порушили карантин (Відео)\nNext Next post: Кількість нових випадків коронавірусу у світі продовжує зростати


FastStone Image Viewer v.2.9 Final (download) | ЕasyСode\nВийшла нова версія FastStone Image Viewer, безкоштовної утиліти для перегляду, конвертації і редагування графічних зображень із простим і зручними інтерфейсом. Програма має велику кількість корисних можливостей, таких як зміна розмірів, перейменування, видалення непотрібних фрагментів, підгонка і зміна квітів, установка водяних знаків і т.д. Крім того, є можливість створювати слайдшоу з більш ніж 150 перехідними ефектами, присутня реконструкція JPEG без втрати якості, різні графіескіе ефекти, підтримка роботи зі сканером і т.д. Підтримуються всі основні формати графічних файлів (BMP, JPEG, JPEG 2000, GIF, PNG, PCX, TIFF, WMF, ICO і TGA).\nУ новій версії поліпшена робота Enhanced Draw Board, покращена робота з картами пам'яті, виправлені помилки.


В Україні посилюють контроль за грошовими переказами - чим це загрожує?\nДельтаФінанс » Новини » В Україні посилюють контроль за грошовими переказами – чим це загрожує?\nВ Україні посилюють контроль за грошовими переказами – чим це загрожує?\nПочинаючи з 28 квітня 2020 року в Україні зміняться правила переказу грошових коштів. В силу вступає Закон України “Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдженню зброї масового знищення”, прийнятий на початку грудня минулого року.\nВідтепер, якщо ви хочете відправити комусь більше 5 тис. грн, обов’язково доведеться підтверджувати свою особу. У банківських відділеннях при переказі грошей через касу знадобиться паспорт або водійські права. А при використанні терміналу необхідно буде підтвердити свою особу за допомогою платіжної банківської картки. Раніше аналогічні вимоги стосувались операцій, що перевищують 15 тис. грн.\nНюанси оплати через термінали і на пошті\nВи зможете вільно переводити кошти в межах 5 тис. грн через банківські термінали без використання картки. Якщо ж вам необхідно перевести велику суму, то слід вставити картку в термінал. У випадку з небанківськими платіжними терміналами (iBox, EasyPay тощо) вносити можна буде суму виключно до 5 тис. грн.\nЗа словами президента Асоціації «Дніпровський банківський союз» Володимира Косюги, без проблем можна буде переказувати гроші з картки на картку.\n“Перерахування понад 5 тис. грн проводяться або через касу банку, або з карти на карту. Тому що в такому випадку ви проходите верифікацію, зайшовши в свій Інтернет-банкінг або в свій аккаунт у терміналі. В будь-якому випадку ви проводите гроші персонально. Проведення ж через термінали без верифікації платіжною карткою проводяться в межах 5 тис. грн. Але незрозуміло, наскільки це буде врегульовано, якщо робити перекази кількома сумами з різних терміналів на одну картку. Я не уявляю, яким чином це можна проконтролювати”, – розповів експерт.\nАналогічні обмеження почнуть діяти щодо грошових переказів через такі системи, як Western Union, і під час оплати післяплатою за посилку від інтернет-магазинів. Тобто, при отриманні посилки вартістю понад 5 тис. грн. доведеться сплачувати за неї або банківською карткою або готівкою, але з обов’язковим пред’явленням паспорту.\nМета – вивести доходи з тіні\nЗниженням суми, яка підпадає під фінмоніторинг, в три рази, держава бореться з тіньовими доходами і так званими “зарплатами в конвертах”. У період карантину, коли багато хто перейшов на віддалений режим роботи, отримання зарплати готівкою стає проблематичним питанням. А посилення правил переводів із 28 квітня робить процес ще більш складним.\n“Якщо з людиною хочуть розрахуватися офіційно, ніяких проблем не буде. Якщо ж ні, то це так званий “чорний нал”, і такі речі будуть контролюватися і припинятися. Ці обмеження вводяться, щоб знизити кількість нелегальних оборотів грошей на ринку. На сьогоднішній день у нас населення практично перестало платити податки. Будь-яка зарплата – це нарахування. На будь-яку суму нараховуються ЄСВ, ПДФО (податок з доходів фізичних осіб в розмірі 18% – Ред.) і військовий збір (1,5%). Багато хто йде в готівкові розрахунки, тому що не хоче платити податки, і з цим борються технічними засобами”, – пояснив Володимир Косюга.\nЯк розповів експерт, дані про всі грошові переводи акумулюються в базі банків. Це не означає, що, якщо ви переводите суму більше 5 тис. грн, то відомості про цю транзакцію одразу ж направляють в податкову інспекцію. Але всі відомості зберігаються, і за спеціальним запитом їх можуть розкрити представникам податкової, прокуратури та інших правоохоронних органів. І це робиться в рамках проведення слідчих дій з питань діяльності конкретної людини.\n“Потрібно бути готовим до того, щоб довести, звідки у людини з’являються грошові знаки. Питання не в тому, що ви не зможете перевести гроші. А в тому, що, якщо раніше була проблема, як отримати готівку, то зараз буде проблема – яким чином готівку легально перевести в безготівкові рахунки”, – розповів Володимир Косюга.\nВін також поділився своїм прогнозом щодо того, що на тлі більш жорстких правил грошових переказів в Україні відбудеться черговий сплеск реєстрацій ПП. Якщо людина планує отримувати відносно невеликі суми, то може зареєструватися приватним підприємцем 2-й або 3-ї групи. І тоді буде оплачувати по 5% від обороту. Володимир Косюга уточнив, що в безготівковій формі приватний підприємець може отримувати перекази від юросіб, а при отриманні готівкою у нього обов’язково повинен бути РРО (реєстратор розрахункових операцій).\nЄ декілька винятків\nУ свою чергу в Національному банку України уточнили, що нові вимоги не поширюються на кілька сфер. Так, незалежно від суми можна оплачувати без верифікації особистості платежі за житлово-комунальні послуги, різні податки і штрафи. В НБУ наголосили, що оплата компослуг вважається операцією з низьким ризиком. Тому такі операції слід проводити з використанням спрощених методів ідентифікації і верифікації платника і одержувача.\nЩе до виключень потрапила оплата кредитів, але з урахуванням, що сума не повинна перевищувати 30 тис. грн. Крім того, в НБУ окремо акцентували увагу на тому, що нові вимоги не поширюються на зняття грошей з особового рахунку.\nАвтокредитування в Україні Послаблення на період карантину: що з ЄСВ і кредитами? Гривня стабілізувалася, та чи надовго?


Ви тут: Вікна Фенікс Продукція Комплектація Відливи\nВідливи встановлюються для відведення дощової води з зовнішньої сторони вікна, вони не дають волозі проникати в приміщення.\nКозирок - це теж відлив, який встановлюється із зовнішнього боку у верхній частині, тобто над вікном.\nОцинкована сталь і алюміній використовуються при виробництві козирків і відливів. На смугу оцинкованої сталі наноситься захисний лак на основі поліестеру.\nВідлив для вікон від салону вікон "Фенікс"\nВікна краще замовляти відразу разом з комплектацією в одному салоні, щоб бути впевненим у тому, що відливи підійдуть.\nЕстетичний зовнішній вигляд і якість, це те про що ми дбаємо, насамперед, продаючи вам відлив. Щоб відливи прослужили багато років, вони повинні бути стійкі до атмосферних впливів, і ви в цьому можете бути впевнені, купуючи або замовляючи відливи в салонах вікон "Фенікс"\nЄ стандартні форми відливів, а також індивідуальні форми відливів або козирків, встановлюючи які вікна у вашому будинку будуть мати бездоганний вигляд. Колірна гамма представлена в білому і коричневому кольорах, для ламінованих вікон під колір дерева.\nУ салонах вікон «Фенікс» вам допоможуть вибрати конфігурацію і колір, а майстри з монтажу правильно встановлять.