SAMK-kirjaston blogi: 2012\nKohti osuvampaa IL-opetusta\nIL-opetuksen vaikuttavuutta pohdittiin koko päivän seminaarissa Tieteiden talolla 29.11.2012. Ensimmäiseksi Vesa Huotari Poliisiammattikorkeakoulusta johdatti Don Quijoten maailmaan ja metsäpalon tunnelmiin. Puheenvuoro herätteli tutkailemaan kirjastoammattilaisen identiteettiä. Olemmeko eräänlaisia metsänvartijoita, jotka opastavat retkeilijää tiedon avarassa maailmassa? Luontoretkelle on hyvä ottaa mukaan joitakin työkaluja, mutta olemmeko kirjastotyössä jo liiankin työkalukeskeisiä?\nAntti Virrankoski Helsingin yliopiston kirjastosta painotti, että kirjaston parasta markkinointia on se, kun tietoasiantuntijat saavat tehdä yhteistyötä muiden asiantuntijoiden kanssa. Yhteistyössä kukin saa näyttää oman osaamisensa. Virrankosken mielestä IL-opetuksen vaikuttavuus näkyy siten, että valmistuu hyvät akateemiset taidot omaavia asiantuntijoita.\nTampereen Hervannan kirjaston tietotorilta Perttu Rasi muistutti, että oppijan ohjaamisessa yksi ulottuvuus on vapaa havainnointi. Tietoammattilaisen vapaaseen havainnointiin kuuluu sekä oppijoiden että asiakaspalvelutyön havainnointi, median seuraaminen ja työn ulkopuolinen elämä. Hänen mielestään kaikki nämä yhdessä antavat virikkeitä osuvampaan opetukseen.\nPäivän päätteeksi pohdittiin kaikkien seminaarilaisten voimin kumpaa termiä käyttää kirjaston opetuksesta - informaatiotaidot vai informaatiolukutaidot? Puheenvuoroja esitettiin puolesta ja vastaan. Keskustelu tästä ja IL-suosituksesta jatkuu yhä.\nPerjantaiaamuna suunnistimme kulkumme kohti Helsingin yliopiston pääkirjasto Kaisaa. Kirjaston uudet tilat olivat hulppeat. Väritykseltään pääkirjasto oli valkoinen ja lämpöä sinne antoivat tammiset puupinnat. Vanha Pukevan kiinteistö oli remontoitu uuteen kuosiin, nyt ostoskoriin voi valita muotivaatteiden sijasta vaikkapa tieteellisen tutkielman antiikin kulttuurihistoriasta. Kolmannen kerroksen nahkaiset Kukkapuron nojatuolit ison pyöreän maisemaikkunan äärellä kutsuivat houkuttelevasti luokseen.\nLumimyräkässä matkamme jatkui kohti Diakonia-ammattikorkea-koulun kirjastoa. Heidän tilansa oli uusittu muutama vuosi sitten. Arkkitehti Juha Leiviskän käsiala näkyi tiloissa valkoisena värimaailmana sekä tunnelmallisena valaistuksena. Tila- ja RFID-esittelyn ohella saimme tuhdin tietopaketin kirjaston IL-opetuksesta. Yhteisten asioitten parissa ystävällisten emäntien/isäntien johdolla aika vierähti sukkelaan. Toivotimme kirjastoväen lämpimästi tervetulleiksi vastavierailulle Satakuntaan.\nSusanna Ruohomäki, Elina Laineenoja ja\nLähettänyt sussa klo 12.45 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nHälsningar från Åbo!\nRadio Novan aamulähetyksessä muisteltiin 1. marraskuuta vanhoja sanontoja, kuten ”yrittänyttä ei laiteta” ja ”ei mitään uutta auringon alla”. Informaatiotutkimuksen päivät järjestettiin 01.-02.11.2012 Turussa. Kai Halttunen piti heti seminaarin alussa kaksi mielenkiintoista esitystä informaatiolukutaitojen integroidusta ohjaamisesta tutkielmaseminaarissa ja ohjauksellisesta tiedonhankintahaastattelusta. Ehkä auringon alta löytyy sittenkin jotain uutta. Tampereen yliopistossa on kuluvan vuoden elokuussa käynnistetty projekti, jossa kasvatustieteen laitoksen aineopettajan ohella myös informaatikko on mukana ohjaamassa pro gradu-töitä. Kyseessä on pilottiryhmä ja Halttunen on itse kokopäiväisesti mukana projektissa.\nOhjaukselliseen tiedonhankintahaastatteluun liittyy opiskelijoiden laatima informaatiohorisontti, johon he hahmottavat käyttämiään tiedonlähteitä. Kirjaston rooli poikkeaa perinteisestä toimintamallista, jossa opiskelijoille kerrotaan kirjastossa tarjolla olevista aineistoista. Mallissa opiskelijat kertovat itse omista tiedonlähteistä ja toimintatavan avulla pyritäänkin herättämään opiskelijoiden mielenkiintoa tiedonlähteisiin eri lähtökohdasta kuin perinteisen tiedonhankinnan opetuksen avulla. Pro gradu-töiden ohjauksessa opiskelijoille ei tarjota valmiita ratkaisuja ja neuvoja, vaan kiinnostusta tiedonhakuun herätellään oikealla kysymyksenasettelulla. Kysymysten tarkoituksena on stimuloida tiedonhaun prosessia ja opiskelijan oma aktiivisuus on avainasemassa.\nAiheeseen liittyvää materiaalia ja lisätietoa aiheesta löytyy projektin kotisivuilta:\nAamupäivän ohjelma jatkui Jannica Heinströmin esityksellä lukiolaisten kirjallisiin tehtäviin liittyvästä tiedonkeruusta. Heinströmin ja Eero Sormusen tutkimus painottuu plagioinnin tutkimiseen ja julkaisussa on haluttu selvittää painetun ja sähköisen aineiston käytön mahdollisia eroja lähdeviittausten merkitsemisessä. Lukiolaiset olivat kohteena myös Carita Kiilin, Leena Laurisen ja Miika Marttusen internetlukemista koskevassa tutkimuksessa, jossa selvitetään miten yksilöllinen ja yhteisöllinen lukeminen eroavat toisistaan.\nIltapäivällä työryhmä jakautui kahteen osaan ja informaatiolukutaidon lisäksi aiheena oli sosiaalinen media. Viidestä luennosta kolme esitettiin på svenska, joten Yle Fem-kanavan aamulähetysten seuraaminen ei ole ollut hukkaan heitettyä aikaa!\nMaria Kronqvist-Berg Åbo Akademista on tutkinut vuosina 2010-2011 Varsinais-Suomen yleisten kirjastojen Facebook-sivuja. Kirjastot hyödyntävät sosiaalista mediaa erityisesti tiedottamiseen ja tiedon välitykseen. Toiminnot voidaan jakaa vielä tarkemmin kuuteen ryhmään: tiedottaminen, tiedon jakaminen, tiedon hankinta ja etsiminen, kommunikointi ja avustaminen.\nEeva-Liisa Eskola kertoi Turun AMK:n Tukipalveluista tehoa -projektista, jossa neuvonta- ja ohjauspalvelut ovat hyödyntäneet Second Life virtuaalimaailmaa opiskelijapalveluissa. Mm. tiedonhakuun saa opastusta Turun AMK:n saaren lummepolulla. Mainittakoon vielä, että ammattikorkeakoulut hyödyntävät yliopistoja huomattavasti aktiivisemmin SL-ympäristöä opetuksessa.\nVaskin musiikkikirjastojen Musasto-blogi on hieno esimerkki kirjaston henkilökunnan ja asiakkaiden välisestä vuorovaikutuksesta ja tiedon jakamisesta. Antti Impivaara Turun kaupunginkirjastosta kertoi kirjaston onnistuneen hyvin sosiaalisen median hyödyntämisessä – kirjastolaisten lisäksi myös monet muut tykkäävät heidän Facebook-sivuistaan ja seuraavat ahkerasti musiikkikirjaston blogia.\nAnnette Böling Åbo Akademin kirjastosta on tutkinut yliopisto-opiskelijoiden sosiaalisen median käyttöä. Suosituimmat kanavat ovat ehkä odotetustikin Facebook ja Youtube. Opiskelijat hyödyntävät sosiaalista mediaa pääsääntöisesti ystävien kanssa kommunikointiin, päivitysten lukemiseen ja profiilien tarkasteluun. Eva Costiander-Huldénin esityksessä sivuttiin samoja teemoja. Åbo Akademissa toteutetussa mielipidekyselyssä opiskelijoilta on kerätty tietoa siitä, miten kirjasto on onnistunut sosiaalisen median käytössä ja millä uusilla tavoilla somea voitaisiin hyödyntää kirjaston palveluissa.\nSeminaarin mielenkiintoiset esitykset jatkuivat perjantaina. Lisätietoa seminaarista ja työryhmien esitysten tiivistelmät molempien päivien annista löytyvät Informaatiotutkimuksen sivuilta.\nLähettänyt Tarja klo 9.33 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nKansalliskirjasto järjestää vuosittain jo perinteeksi muodostuneet Kijrastoverkkopäivät lokakuun lopussa. Perinnettä tuntuu olevan myös se, että päivät pidetään satakuntalaisittain huonoon aikaan eli syyslomaviikolla. Näin ollen meidän lapsekkaiden ihmisten osallistuminen rajoittuu verkon kautta tapahtuvaksi, tosin sehän se vasta nykyaikaa onkin.\nEnsimmäisen päivän asialistalla oli paljon puhetta verkkokirjoista. Tuntuu että meillä amk-kirjastoissa ja yleisissä kirjastoissa on tällä saralla yksi yhteinen tekijä, nimittäin kaipaamme kovasti kotimaista aineistoa verkkoon. Toivotaan menossa olevien projektien tuovan sopivia ratkaisuja asiaan, mutta hiukan hankalalta näyttää täkäläisen kustannuspuolen pitäytyminen perinteisessä julkaisemisessa. Onhan tuossa yksi näkökanta myös se, että nykyisin valtio (OKM ehkä näkee asian toisin, mutta...) ei isommin edistä sähköisen julkaisemisen edistämistä - pikemminkin päinvastoin: sähköisten ALV on 23 % ja painetulla aineistolla 9 %, eihän tuo ole nykyaikaa ja monessa (edistyksellisemmässä?) maassa on tehty toisenlaisiakin veroratkaisuja.\nUlkomaisten verkkokirjojen tarjontaa sen sijaan riittää yllin kyllin, niin että kateeksi käy englanninkielisiä maita. Enemmänkin ongelmaksi onkin tullut eri hankintakanavien runsaus ja aineistojen hallintajärjestelmät (ERM). Pienet kirjastot eivät kykene hankkimaan isoja ERMejä, kaikkea ei viitsisi tehdä itse (vaikka toki jotain pientä on ollutkin pakko tehdä), Kansalliskirjasto ei ole tuottanut ratkaisua...\nMeilläkin hankintapaikkoja alkaa olla pilvin pimein, viime aikoina on selkeästi keskitytty niihin, joista saa hankittua kirjoja yksittäin. Tänä syksynä ollaan uusina paikkoina ottamassa käyttöön Ebook Librarya, jossa on tarjolla n. 300 000 verkkokirjaa. EBL tarjoaisi myös mahdollisuuden asiakaslähtöiseen hankintaan eli voisimme laittaa näkyville tietyn määrän kirjoja + etukäteen määrätyn budjetin ja käytön mukaan ne hankittaisiin kokoelmiimme. Voidaan tuotakin kokeilla, mutta toisaalta koko kataloogi voisi olla esim. henkilökunnan selattavissa ja sisällysluettelot käytettävissä eli aika hyvän kuvan saa sitäkin kautta. Toistaiseksi salasana vaaditaan selaamiseen, siihen löytyy linkki INFOtelakka testaa -sivulta.\nHankintojen tekemistä voisi ehkä helpottaa SwetsWisen kaltaisilla palveluilla. Näissähän ideana on tehdä tilaukset yhdestä paikasta, riippumatta siitä kuka kustantaja/palveluntuottaja varsinaisen verkkokirjan tuottaakaan. Tuohon en vielä ole ehtinyt tutustua kuin pintapuolisesti, eikä varmaan yhdellä tämänkaltaisella palvelulla kuitenkaan pärjätäkään, koska eihän sielläkään tietenkään kaikki verkkokirjat ole tilattavissa. Johonkin tuohon suuntaan ehkä kumminkin mennään.\nLähettänyt Unknown klo 9.02 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nOlenpa ollutkin pitkään hiljaa KDK/Finna-hankkeen tiimoilta, täytyy vaihteeksi palata estradille!\nPäällisin puolin hankkeessa on ollut hiljaista, mutta taustalla on kyllä tehty valtavasti työtä kevään jälkeen ja kehitystäkin on tapahtunut.Iso muutos tapahtui keväällä, kun siirryttiin avoimen lähdekoodin järjestelmään - sehän tarkoitti koko isolle hankkeelle suunnan muutosta. Aikataulun venyminen kyllä huolestuttaa, sillä meillä olisi ollut tänä vuonna todennäköisesti paljon enemmän resursseja käytössä liittymän rakentamiseen kuin 2013, mutta sen kanssa on vain elettävä. Onneksi ensimmäisenä KDK-kelkkaan hypänneet organisaatiot ratkaisevat paljon ongelmia puolestamme, samoin hienoa on ettei yritetäkään saada kaikkea etukäteen valmiiksi vaan tuotantoon pyritään menemään beta (rajoitetulla) -versiolla ja järjestelmää kehitetään jatkuvasti.\nAsiakasliittymä (Finna) on se asiakkaille/käyttäjille näkyvin osa tätä ja siinä VuFind näyttäisi olevan nappiin osunut valinta. Projektisuunnitelma näyttää hyvältä ja teknisiä ongelmia kuitataan ratkaistuiksi kohtalaista vauhtia. Näistä on alkanut kerääntyä jonkinlaista dokumentaatiotakin verkkoon.\nPaljon on tekemättäkin ennen liittymien julkistamista, mutta ainakin näin amk-näkökulmasta katsoen tuotantoon päästään jollain versiolla kohtuullisella työmäärällä (ensimmäisen KDK-aallon organisaatiot tuotantoon joulukuussa 2012?), fiksultahan tuo nykyinen Finna-testiversio jo alkaa näyttää. Vaihteeksi meidän Voyager-kirjastojärjestelmämme olevan rajapintojensa osalta hyvä ja mm. varaukset ja uusinnat saataneen toimimaan, joten vähintään Voaygerin nykyiset liittymät saadaan nopeasti korvattua. Verkkoaineistoja tulee hakuihin mukaan sen jälkeen, kun on saatu keskitetyn indeksin hankinta kilpailutettua. Isoimmat aukot jäävät tietenkin kotimaiseen verkkoaineistoon, niitä pitää sitten erikseen indeksoida mukaan. Nelli-haku jotakuinkin onkin jo integroitu liittymään.\nMuseoiden asiakasliittymä on tällä hetkellä ehkä kaikkein pisimmällä ja arkistopuolikin kirii hyvää vauhtia. Eniten haasteita löytyykin yleisten kirjastojen puolelta, siellä taitaa into ja usko KDK:n toimivuuteen olla koetuksella kun edistystä ei tunnu tapahtuvan. Loppuvuosi näyttää, mitä sillä rintamalla tapahtuu, sillä loputtomiin ei voida odotella toimivuuksia (isoimmat huolet taitavat olla kirjastojärjestelmän suunnalla, ei VuFindissa) - ennustajaksi en ryhdy, mutta...\nKaikkea yllättävää toki tulee vielä eteen ja onhan mm. hallintapaneeli (admin) pahasti kesken, epäilijä minussa pysyy siis vielä aktiivisena pitkään.\nNiin, ja KDK-hankkeen toinen puoli eli pitkäaikaissäilytys tuo lisää mielenkiintoisia yhtymäkohtia mm. Tutkimuksen tietoaineistot -ja Raketti-Tutki -hankkeille.\nLähettänyt Unknown klo 10.33 1 kommentti: Linkit tähän tekstiin\nLähettänyt Unknown klo 11.20 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nHerätys oppijat! Lilac 2012 -konferenssi, Glasgow\nMiten opettaa informaatiolukutaitoa niin, että oppijat pysyvät hereillä? Tähän kysymykseen etsittiin vastausta Lilac-konferenssissa Glasgow Caledonian yliopistossa 11.-13.4.2012. Lilac-lyhenne muodostuu sanoista Librarians’ Information Literacy Annual Conference. Tämän vuoden konferenssissa pohdittiin informaatiolukutaidon opetuksen kehittämistä oppijalähtöiseksi useissa eri työpajoissa.\nOppijalähtöisemmäksi opetusta saa uudistamalla luokan ergonomiseksi, muunneltavaksi ja korvaamalla tietokoneet iPadeilla. Tällaisen vinkin saimme Suzanne Julianilta Brigham Youngin yliopistosta Yhdysvalloista. Tilamuutosten ohella heillä otettiin käyttöön aktiivisen oppimisen pedagogiikka (active learning). Oppijat ovatkin 95 prosenttisesti tyytyväisiä uuteen luokkatilaan laitteineen, sen ergonomisiin työtuoleihin ja siellä tarjottuun opetukseen.\nIL kuin pitsa\nSamaan aikaan toisaalla pohdittiin, millainen esine informaatiolukutaito (IL) voisi olla. Ehdotuksia sateli aina norsusta väripalettiin. Brittiedustajan mielestä informaatiolukutaito on kuin pitsa, johon käyttäjä voi valita mieleisensä täytteet. Tietoa hakiessaan käyttäjä tekee valintoja, jotta hänen tiedontarpeensa tulisivat parhaiten tyydytetyiksi. Brittiyleisö kiinnostui myös meidän mielikuvastamme, jossa IL nähtiin väripalettina. Väripaletissa voit sekoittaa värejä monin eri tavoin. Joskus saat tulokseksi aurinkoisia sävyjä, toisinaan taas masentavia ruskean sävyjä, mutta älä huolestu - jatka vaan. Informaatiolukutaitoisen opettajan roolina onkin ohjata sinut oikeaan suuntaan.\nSamansuuntaisia ajatuksia IL-opettajan roolista oli myös Alan Carberyllä Waterford Institute of Technologystä Irlannista. Hän esitteli kehittelemäänsä PBL-menetelmään pohjautuvaa prosessisuuntautunutta ohjattua oppimista (POGIL Process oriented guided IL learning), jossa oppijat ratkovat tiedonhaun aiheita pienryhmissä. Opettajien tehtävänä on ohjata ryhmiä, jotka keräävät talteen oppimiskokemuksia ja välittävät niitä sitten muille ryhmille. Työskentely alkaa aina aivoriihellä. Carberyn mielestä ensimmäisen vuoden oppijoita vaivaa valitettavan usein IAKT-syndrooma (I already know that). Tästä selvitään, kun opettaja haastaa oppijan näyttämään taitonsa!\nKonferenssin osallistujat tulivat tänä vuonna suurimmaksi osaksi Brittein saarilta. Muutamia muitakin kansallisuuksia oli edustettuina, meidän suomalaisten lisäksi tapasimme ainakin amerikkalaisia, ruotsalaisia ja virolaisia. Konferenssin työpajoissa suosittiin twiittausta ja se tuntui olevan päivän sana niin suorissa tv-lähetyksissä kuin lehtien palstoillakin. Hotellistamme oli kävelymatka konferenssipaikalle Glasgow Caledonian yliopistoon. Satakunnasta katsoen yliopiston kirjaston tilat olivat huikeat. Siellä oli tilaa niin vuorovaikutukselle, hiljaista työrauhaa lukemiselle kuin myös aktiivista työskentelytilaa pienryhmille neljässä eri kerroksessa. Ensimmäisen kerroksen tilat oli suunniteltu tiedontarvitsijan ja tietoasiantuntijan kohtaamiselle.\nGlasgow School of Artin edustaja kertoi heidän InfosmART-palvelustaan. Palvelu on luotu nimenomaan visuaalisen taiteen oppijoille, sillä tekstipohjainen tiedon maailma on heille vieras. He mieluummin selaavat aineistoa kuin hakevat sitä tekstipohjaisista tietokannoista. Taideoppijan voi olla vaikea hahmottaa asioita lineaarisesti, joten visuaalisuus on se juttu. InfosmARTin sisällöstä noin 90 % onkin kuvia. Avatar-hahmo ilmestyy ja neuvoo oppijoita tarvittaessa tiedonhankinnassa. Tässä on ideaa myös meille muille tietopalvelujen kehittäjille.\nKonferenssin pääesiintyjäksi oli jo toistamiseen kutsuttu media-ja viestintätieteiden professori Tara Brabazon. Taraa voi kutsua staraksi. Esiintyjänä hän ottaa tilan haltuunsa ja flirttailee avoimesti yleisönsä kanssa. Viimeistään 80-luvun hittibiiseillä hän villitsi kohdeyleisönsä. Sanomaa esityksessä oli yllin kyllin. Tara oli huolissaan digitaaliajan opetuksesta ja oppimisesta. Puheenvuoro oli otsikoitu digitaaliseksi dieetiksi. Tara painotti, että dieettien avulla vähennämme valintojen määrää. Opetuksessakin vähemmän on enemmän. Käytettävien viestintäkanavien määrää tulisi vähentää opetuksessa, jotta voimme keskittyä oleelliseen. Opettajan tehtävänä on saattaa oppijat tietoiseksi kaikesta siitä mitä he eivät vielä tiedä. Tara muistutti, että keskeistä oppimisessa on edelleen lukeminen, kirjoittaminen ja kriittisen ajattelun kehittäminen.\nHuispaus vai iPad\nPitkien seminaaripäivien jälkeen ehdimme onneksi tutustua vilkkaaseen ostos- ja yliopistokaupunkiin. Suunnitelmissa oli poiketa peribrittiläiseen teehuoneeseen kello viiden teelle, mutta skotit sulkivatkin teehuoneensa tasan kello viisi. Uutukaiset lasipalatsit ja historialliset rakennukset seisoivat katukuvassa ylväästi rinnakkain. Poikkesimme Glasgowin modernin taiteen museoon, jonka yhteydestä löysimme yleisen kirjaston. Yliopistokaupungissa kirjastojakin on joka makuun. Aurinko paistoi, kirsikkapuut kukkivat ja Skotlannin sade yllätti meidät vain kerran. Paikallisten mukaan Skotlannissa voi kokea päivän aikana kaikki neljä vuodenaikaa. Toisinaan seikkailimme aivan Harry Potterin maisemissa. Huispauksen sijaan kaipasimme iPadia, jolla navigoida täältä sinne ja takaisin.\nArtikkeli julkaistu myös Tietoasiantuntija-lehden numerossa 2-3/2012\nLähettänyt sussa klo 16.05 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nJokos nämä nimet ovat tuttuja kirjastoväelle?\nMinulle ei ihan vielä, mutta KDK:n kautta taitavat tulla lähiaikoina tutuiksi. Noilla avoimen lähdekoodin ohjelmilla olisi tarkoitus nimittäin toteuttaa KDK-asiakasliittymä. Käytännössä tietenkin kirjastojen (ja myös museoiden ja arkistojen) asiakasliittymiä tekevät tulevat varmaan enimmäkseen käyttämään jonkinlaista hallintatyökalua, mutta erikoisempia omia virityksiä varten tarvittaneen ainakin jossain määrin noiden ohjelmien tuntemista. Muista en osaa sanoa mitään, mutta VuFindin (joka on siis se asiakkaille näkyvä osuus KDK:sta) taustalla näyttäisi olevan hyvinkin aktiivinen kehittäjäverkosto, niin että eiköhän sillä hyvä liittymä saada aikaiseksi! Toistaiseksi näytämme etenevän aikataulussa, keväällä 2013 lienee meilläkin näkymä viriteltynä ainakin jonkinlaisessa kuosissa niin että joitain nykyisiä käyttöliittymiä saadaan korvattua.\nTaustajärjestelmistä Voyager-tietokannat konvertoitiin huhtikuun alussa uusien sisällönkuvailun sääntöjen mukaisiksi. Konversio meni meidän osalta niin hyvin kuin se mennä voi, eli ei mitään valittamista. Onneksi Kansalliskirjasto harjoitteli yliopistojen tietokannoilla ensin ja toisaalta osasimme siivota tietokantaamme etukäteen kohtalaisen siistiin kuntoon, aika monta tuhatta korjausta tähänkin taas tarvittiin. Nyt sitten opetellaan luetteloinnissa uusia tapoja, ja sehän se onkin pitkällinen prosessi. Syksyllä/ensi talvena siirryttäneen Linda-luettelointiin ja opetellaan taas vähän eri tavoille - ja sitä ennen tietokannan tietueita siivoillaan taas uuteen kuosiin. Kummasti sääntöjen muuttuessa aina samat vanhat tietueet tuottavat ongelmia ja lisähommia, vaikka ne kuinka olisi aikanaan tehty taiteen sääntöjen mukaisesti (mitä tosin ei kaikilta osin meilläkään ole tapahtunut).\nVoyager myös päivitetään uuteen versioon (8.1.1) kesäkuussa. Toivon mukaan sen jälkeen saadaan myös joitakin parannuksia asiakasliittymän puolelle. Testaukset on menossa ja niissä selviää, jatkammeko asiakasliittymässä vanhalla vai päivitämmekö uuteen. Uudessa olisi iso virittäminen ja jos sen käyttöikä jää vain reiluun puoleen vuoteen, niin kuinka paljon kannattaa aikaa uhrata. Ylläpidon puolelle siis taas hommia, kun myös Oracle päivitetään tässä yhteydessä. Uusia ominaisuuksiakaan (mm. verkkomaksut) ei kannata virittää nyt tähän hätään, vaan odotellaan muiden kokemuksia ja uuden version omituisuuksia (ja uusia bugeja!).\nLähettänyt Unknown klo 17.34 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nSAMKin kirjaston vanhoista muistioista löytyi pilotti-viritelmiä Linda-yhteistietokantaan liittymisestä vuodelta 1998. Tuosta päätellen siis koko amkien olemassaolon ajan on ollut suunnitelmia ja kädenvääntöä AMK-kirjastojen liittymisestä tuohon alunperin yliopisto- ja erikoiskirjastojen yhteistietokantaan.\nAikojen kuluessa ja tekniikan kehittyessä Lindasta on muotoutumassa Melinda-metatietovaranto - nimitys lienee toisarvoinen tässä vaiheessa, Linda nyt kuitenkin on se toiminnassa oleva. Amkien liittymisestä Lindaan tehtiin päätöksiä joulukuussa 2011 ja lopullisesti rahoitus selvisi nyt maaliskuussa 2012, jotakuinkin samalla aikataululla on selvinnyt myös yleisten kirjastojen mahdollisuus tulla mukaan Lindaan. Kevään aikana AMK-kirjastoissa selvitellään nyt sitä, missä vaiheessa itse kukin pystyisi menemään mukaan Linda-Melindaan. Itse olin hiljattain sellaisessa kokouksessa, jossa alustavasti selviteltiin mukaan menemisen teknisiä edellytyksiä, lähinnä kyselemällä Kansalliskirjaston asiantuntijoilta. Toisaalla varmaankin luetteloijat selvittävät (tai ovat ehkä jo selvittäneet) sisällöllisiä kysymyksiä.\nNäistä taustatiedoista on paljon apua mietittäessä omaa aikatauluamme. Tekniset edellytykset ovat aika pitkälti kunnossa ja Voyagerissamme tehtäviin muutoksiin löytyy ohjeita ja vinkkejä, tai ainakin niitä on tulossa. Amkien osalta aineiston lataamisen prosessit ja replikoinnit ovat jotakuinkin olemassa, koska meillä on yliopistojen kanssa yhteinen taustajärjestelmä. Myös aineistomme on jotakuinkin tuttua Kansalliskirjastolle, onhan Lindassa jo mukana joitakin AMK-kirjastoja - lähinnä yhteiskirjastojen kautta tulleina. Kokonaisten Voyager-kantojen lataaminen Lindaan taitaa olla kohtalaisen uutta, mutta eiköhän tällaiset pienet kannat kumminkin suju aika kivasti.\nAikataulun osalta enemmän mietittävää tuo omien prosessiemme kuntoon laittaminen. Voimmeko jatkaa Linda-kaudella nykysysteemillä, jossa kaikissa kampuskirjastoissa on oma luetteloija vai pitäisikö tätä keskittää. Jos keskitetään, se vaikuttaa samalla myös koko kirjastohenkilöstön tehtäviin. Toisaalta tämä tarjoaa mahdollisuuden tehtäväkuvien järkeistämiseen ja omiin vahvuuksiin keskittymiseen, mutta pitää miettiä tarkoin kuinka se nykyisellä hajautetulla kampuskirjastorakenteella käytännössä parhaiten toimisi. Tietokantaamme ei myöskään nykyisellään voida ladata Lindaan, vaan kaikennäköistä siivousta on tietueissa tehtävä. Lindaan luettelointi on myös hieman tarkempaa ja standardisoidumpaa kuin nykyinen Tyrniin luettelointi, ja vaatinee siis enemmän perehtyneisyyttä ja asiaan vihkiytyneisyyttä. Täytyy myös päättää, mitä kokoelmia ja tietoja emme Tyrnistä lataa Lindaan. Ehkä me SAMKissa emme tällä kerralla säntää pilotoimaan vaan odotellaan syksyä ja katsotaan kuinka (tältä osin) edistyneemmissä AMK-kirjastoissa saadaan prosessit sujumaan.\nSamaan aikaan tietenkin on menossa monta muutakin isoa muutosta kirjastojärjestelmissämme: ISBD-konversio, KDK, UKJ (SAMKin organisaatiosta ja muista muutoksista puhumattakaan), niin että onhan tässä taas tiedossa mielenkiintoiset mutta kiireiset lähiajat.\nLähettänyt Unknown klo 11.01 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nSAMKin kirjasto järjesti tammikuussa slogankisan, jonka parhaimmisto on nyt valittu. Kisaan osallistui 75 ehdotusta. Valintaraati yllättyi iloisesti ehdotusten määrästä ja niiden monimuotoisuudesta. Iskulauseiden joukosta edukseen erottuivat seuraavat:\nIntelligent Way Forward!\nLisäksi valintaraati vaikuttui kirjastoaiheisesta runosta:\nKeinuu kanssani kirjojen kannet\nvälissään avaruudet autuaat\nsanojen suonissa sisimpäänsä sukeltaa.\nRaadin mielestä palkitut ehdotukset olivat tuoreita, omaperäisiä ja laajasti kirjastomaailmaa kuvaavia. Kiitos kaikille kisaan osallistuneille sekä Lämpimät Onnittelut voittajille! Voittajat on palkittu SAMKin tuotepaketein.\nSusanna Ruohomäki, informaatikko\nLähettänyt SAMK-kirjasto klo 13.58 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nVaihteeksi mietteitä Voyagerista\nVoyager-kirjastojärjestelmä otettiin ammattikorkeakouluissa käyttöön lähes kymmenen vuotta sitten, SAMKin Tyrni-kokoelmaluettelossakin elokuussa 2002. Vuodesta 2007 lähtien tietokantamme ovat pyörineet yhteisellä M9000-palvelimella yliopistojen kanssa. Tietotekniikan nopean vanhentumisen takia tuon palvelimenkin käyttöikä on alkanut askarruttaa, onhan se ehtinyt jo viiden vuoden ikäiseksi. Ilmeisesti hankintavaiheessa on oltu hyvinkin fiksuja, koskapa tämä palvelinmalli on vielä myynnissä, kaiketi vielä joitakin vuosia eteenpäinkin. Palvelin itsessään on toiminut moitteetta koko ajan, pikkuviat on korjattu ilman katkoksia. Kapasiteettia (muistia, tehoa) saadaan lisättyä tarpeen mukaan lisäpalikoita hankkimalla, niin että pärjäämme luultavasti aika kivasti tuolla laitteistolla seuraavat vuodet.\nTilaa palvelimella on vielä nykyiselläänkin ja pikemminkin Voyagerin vaatimat resurssit pienenevät: KDK-asiakasliittymän käyttöönotto vähentää webbipalvelujen tarvetta (VuFind pyörii CSC:llä ihan eri levyjärjestelmässä kuin Voyager). Tomcat-webbiliittymien käyttöönotto on vaatinut lisää tilaa, mutta muuten tarve ei ole kovasti kasvanut. Monet nykyliittymiä vaivaavat bugit korjautuisivat seuraavassa versiossa, mutta kuinka paljon kannattaa käyttää aikaa ja vaivaa jos VuFindilla saataisiin korvattua liittymä kohtuullisella viiveellä. No, toisaalta Tomcatia ei ole kaikilla käytössä eikä VuFind-liittymäkään joka amkissa ihan vielä 2013 alussa, niin että asiaa kannattaa miettiä ja olla kuulolla kevään testauksien ja KDK:n kehityksen suhteen.\nLinda-yhteisluettelon tai Melinda-metadatavarannon käytön laajeneminen amk- ja yleisiin kirjastoihin nytkähtää vauhtiin ihan lähiaikoina. Linda/Melinda pyörii tuolla samalla palvelimella kuin amkien ja yliopistojen Voyagerit sekä Nelli-portaalit, mikä vaikutus tällä laajentumisella tulee olemaan palvelimen kapasiteettiin. Lindan käyttöhän on enemmänkin luettelointia ja asiakasliikenne ohjautuu kirjastojen kokoelmaluetteloihin, joten eihän tuokaan mitään dramaattista välttämättä tarkoita - aika näyttää.\nLähettänyt Unknown klo 8.46 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nLähettänyt Unknown klo 19.13 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin


Arjen Iloja: 2018\nTee itse hauskat ja todella helpot valotontut! :)\nTontun vartalo on kertakäyttöinen kuohuviinilasi. Sen ympärille liimasin ohuen valkoisen silkkipaperin. Silkkipaperin päälle liimasin huovutusvillasta parran. Tonttulakki on tehty huovasta ja nenä on puuhelmi.\nTonttujen vartaloiden sisäosiin laitoin led-tuikkukynttilät. :)\nklo joulukuuta 11, 2018 7 kommenttia:\nklo maaliskuuta 09, 2018 7 kommenttia:


Panjoteam: syyskuuta 2015\nPitkästä aikaa kirjoittelen teille hieman heppakuulumisia kera uusien kuvien ja parien videoiden. Viikko sitten maanantaina mulla oli alla eräs symppis ruuna nimeltä Tyger. Herra oli aivan ihanan tuttavallinen karsinassa, sattui nuolemaan mun naamaakin... Tunnilla kuunteli tosi hyvin, meillä oli Anu sijaisena Johkun sijasta ja herra oli aika mahtava! Meni miten halusin ja Tygerillä oli myös tosi mukava ravi. Kuulemma on joskus "kuuro" ulkopohkeelle, mutta ei ainakaan silloin ollut lainkaan. Tehtiin pohkeenväistöjä, mitkä alussa tuottivat hieman ongelmaa, mutta paranivat loppuun. Tehtiin myös laukkavoltteja. Alla pieni klippi Tygeristä, lopussa on vielä laukkaa, joskin hyvin kaukaa kuvattuna.\nSunnuntaina olikin sitten kaksi tuntia mulla peräkkäin. Ensimmäisellä tunnilla olikin tämän näköinen herra, uusi taas minulle.\nMarco siis tosiaan luki listassa, kaikilta joilta kysyin oli herra kuulemma aika vauhdikas ja painava kädelle. Noh, en kuitenkaan ottanut Marcoa pahalla tai hyvällä, kun en ennen ollut sillä mennyt. Käynnissä toimi alussa ihan älyttömän hyvin. Oli tosi mukava ratsastaa. Ravissa sitten hieman innostui välillä ja ei meinannut millään pysähtyä. Ei se sillain mennyt kovaa tai ryntäillyt, muttei vain meinannut pysähtyä. Yhteistuumin päätettiin Anun kanssa, ettei mun tarvitse laukata, koska musta itsestä ei tuntunut siltä. Jatkoin sitten ravityöskentelyä muiden laukkailessa ja johan herra siitäkin innostui, mutta lopulta meni ihan hyvin.\nMentiin puomeja, meillä oli kolme puomia, muutama askel ravia, yksi puomi ja sitten päädyssä voltti. Koko alkutunti meni superhyvin tällä tehtävällä ja Marco toimi ihan superisti päätyvoltilla. Tuntui vaan tosi mukavalta alla ja olin ihan tyytyväinen omaan ratsastukseenikin. Nyt kun vertaa viime kevääseen niin tässä syksyssä olen omasta mielestä kehittynyt hirmuisesti. Lopputunnista Marco sitten hieman innostui, mutta ihan hyvä maku jäi suuhun tästä herrasta ja eiköhän me jo ensi kerralla laukata...\nSiitä suoraan sitten menin seuraavalle tunnille ja nappasin Sidin, joka minulle oli jaettu. Sid oli aivan mahtava koko tunnin läpi. Edellinen ratsastaja sanoi, että se oli ollut laiskaan, mutta eipäs ollut yhtään. Hyvin tsemppasi loppuun asti ja saikin sitten paljon rapsutuksia ja taputuksia... ja porkkanoita... Tehtiin vastalaukkoja, joita ennen Outi varoitti, että Sid vaihtaa helposti, mutta eipäs vaihtanut kertaakaan. Hirmuylpeä olin poitsusta! Kerran oviaukon kohdalla, kun en pitänyt pohkeita kiinni sai Sid sätkyn ja lähti ihan täysiä pukin kera laukkaamaan, mutta hyssyttelin vaan ja uudestaan ohi ja hyvin meni. Maanantaina menin sitten Pilkulla ja sekin oli tosi mukava, mutta siitä ei sen enempää, kun materiaalia ei ole...\n↳ ratsastus , ratsastusvideo\nARVONTA [Lemmikkimessut + lahjakortti]\nSaatiin Messukeskuksen kanssa yhteistyössä vähän arvottavaa teille. Tosiaan Hurttahuoneen kautta tarjoutui "tarjous" saaha bloggaajapassit meille, jotka on menossa Lemmikkimessuille ja minä olen siis menossa. Täytin sitten "hakemuksen" ja saan varmaan sitten Messukeskuksesta sisäänpääsyn kohdalla sen bloggaajapassin. Mutta tosiaan, sain parit liput tuonne Lemmikkimessuille messarilta arvottavaksi. Voitettiin kesällä myös mätsäristä 15€ lahjakortti Nimilaatat.com-palveluun, joten se tulee kolmanneksi arvonnaksi. Arvon siis kolme voittajaa, liput ja lahjakortti.\nTehdäänpäs tämä oikein simppeliksi. Ensimmäisen arvan saat kommentoimalla sähköpostiosoitteesi ja lempipostauksesi, toisen saat olemalla blogin lukija. Arvonta päättyy. 10.10.2015. Voittajat kerrotaan blogissa ja laittelen myös sitten viestiä heille. Kovasti arpaonnea kaikille ja kiitokset Messukeskukselle ja Hurttahuoneelle tästä! ps. Blogin ulkoasu on uudistumassa lähiaikoina...\nYhteinen MyDay Ninan kanssa 19.9.2015\nTadaa, pitkästä aikaa!\n↳ erikoispostaus , tallilla , video\nNemon kasvua kuvina\nAjattelin tehdä tälläisen postauksen teille, koska uusia kuvia ei ole ja kokeita taas tulossa, joten aikaakaan hirveästi kirjoitella ei ole. Mennään tänään Riitalle katsomaan pentuja, joten saattaa olla, että niistä tulee jotain kuvia blogiin mikäli ollaan ulkona tms. Tässä kuitenkin Nemon kasvukuvia!\n↳ erikoispostaus , kuvapostaus , pentukuvia\nViime päivien takaisin kelausta\nMulla on ollut ihan hirveästi koulukiireitä ja olen ollut myös nyt hieman kipeänä, joten en ole oikein ehtinyt postailemaan... Viime viime viikonlopusta voitaisiin alottaa, kun tuli eläinlääkärireissu pikkumiehen kanssa. Perjantaina meillä piti olla vepereenit, mutta koira vaikutti kovin apealta, joten jätettiin väliin. Se oli tosiaan ollut koko viikon hieman löysällä vattalla ja apeana, itse olin to-pe tukarikoulutuksessa Nuuksiossa.\nNooh, perjantaina piti olla lähtö Riitalle Vihtiin ja siitä flättimestaruuteen, mutta jäin sitten kotiin, kun ymmärsin miten myöhäiseksi menisi sitten lauantaina kotiin tulo ja ruskeatakin piti hoivata. Lauantaiaamuna havaitsin sitten miten hitsin turvonneet korvat Nemolla oli, ne oli siis ihan semmoiset pallot. Korvakäytävät puhtaat, mutta aristi hirveästi korvia ja heilutteli kokoajan. Lääkärin ohjeiden mukaan annettiin kyytabletti, joka ei sitten parissa tunnissa auttanut mitään. Lähdettiin siis kohti Munkkiniemen MeVettiä.\nMeitä ennen oli tutkimushuoneessa pari koiraa ja aulassa kolme odottamassa. Pari tuntia siinä vierähtikin odotellessa, kun akkukin kerkesi puhelimesta loppua... Nemoa tuli sitten tutkimaan käsitykseni mukaan joku eläintenhoitaja, joka sanoi heti, että kyseessä on verikorva. Alkoi kertomaan jo erilaisia toimenpiteitä korvan "tyhjentämiseksi". Pieni hetki sitten odotettiin ja mentiin lääkärin kanssa "toimenpidehuoneeseen". Siellä sitten sanoi, että ei ilmeisesti olekkaan verikorva ja saatiin kotiin tuomisiksi kortisoonia ja mahaa rauhoittavaa lääkettä. Lapussa luki "allerginen reaktio?". Turvotus sitten onneksi laski parissa päivässä ja Nemppa saatiin kuntoon...\nViikko meni pienellä liikutuksella, loppuviikosta käytiin pariin otteeseen tosin laumalenkillä. Priima on kasvanut ihan hirmuisesti ja jaksaa hyvin tulla lauman kanssa. Toisella lenkillä käytiin pidemmällä luontopolkulenkillä ja toisella mulla oli mukana vain Sniffe ja Priima sekä Nemo, Jerin ollessa reenaamassa. Perjantaina heitin vielä Nemon ja lauman ulos jonka jälkeen otin sitten Priiman meille. Pidettiin yhdelle mun kaverille "läksiäiset", kun hää muutta Italiaan ja kyllä kaikki ihastuivat Priimaan. Pikkuneiti pääsi sitten illemmalla kotiinsa vielä.\nLauantaina lähdettiin Nipan kanssa aamulla kohti Järvenpäätä ja Hurttahuoneen järjestämiä mätsäreitä. Nemo oli myös mukana, mutta tällä kertaa taustajoukoissa. Oltiin Ninan kanssa ilmopisteessä ja itse olin kehäsihteerinä myös. Sain mukavia palautteita ja päivä oli ihan huippu. Ei tullut mitään probleemoita missään yhteydessä ja ihmiset vaikuttivat oikein iloisilta. Oli kyllä mukava kuulla muiltakin, että kai olin ihan hyvin selvinnyt. Kotiin tuomisiksi saatiin väsynyt koira, uusia heijastintavaroita sekä paljon kuivanameja. Uusi mätsäri tulossa taas ensi vuonna! Järvenpäähän pääsi muuten kätevästi junilla.\nVantaalle ei tosiaan päästy näyttelyyn silloin viikko takaperin mikä harmittaa tosiaan, mutta seuraavana suunnitelmana olisi Kangasala rn marraskuussa. Tällä viikolla menin maanantaina ridauksessa uudella tuttavuudella, Bassella, minkä jälkeen oli jotenkin eriskummallisen paha olo. Mulla on ollut nyt aika kova nuha ja tässä olisi pienenä epäilynä otsalohkon tulehdus, mikä ei tosiaan oli mitenkään varmaa. Seuraillaan nyt tätä. Meidän vepen treenikausikin loppui, joten mitään treenejäkään ei ole tulossa. Palaillaan taas, kun on jotakin postattavaa!\n↳ eläinlääkäri , puhelinkuvia\nVoitettiin Lemmikkitarvikkeen arvonta elokuun lopussa, joten saatiin hieman shoppailla. Riitan pennuille (Oak Barrel'sille syntyi tosiaan yksi ruskea narttu ja yksi musta uros) ostin parit jutut ja Nemolle uuden vinkupallokettu-lelun, jonka me yhteistuumin nimettiin nimeltä Mr. Fox. Tässäpä siis kuvia, jotka ehdin käsitellä tänään Nempasta ja kettulelusta. ps. Pahoittelen postaustaukoa, mutta koulukiireitä on...\n↳ Canon 50D , Canon 50mm f/1.8 , ihana ilma , kuvapostaus , Tavarat , uiminen\n"On kulkusi kevyttä, jalkasi kantaa."\nMätsäri ja koirakavereita


ICT – Mahdollisuuksien maailma – Hämeen Sanomat\n26.11.2018 00:01 Päivitetty 29.11.2018 12:53\nMainos. Kaapelin asennus, robottikäsi tai itseohjautuva auto: Tavastian tieto- ja tietoliikennetekniikan perustutkinto on ovi vahvasti vetäville työmarkkinoille.\nTietoliikenteen- ja tekniikan määrä lisääntyy koko ajan ja nopeasti. Esineiden internet, itseohjautuva liikenne ja robotiikka ovat jo arjessa, eivätkä kasvun tai mahdollisuuksien rajat ole näkyvissä. Kuitua, reitittimiä ja muita laitteistoja asennetaan valtavia määriä ja it-tukipalvelut työllistävät osaajia jatkuvasti.\nTavastian tieto- ja tietoliikennetekniikan perustutkinto antaa hyvän pohjan ICT-asentajaksi, mutta avaa myös mahdollisten maailmojen kirjon työllistyä.\n– ICT on aina ollut ja tulee olemaan vaativa ala, ja juuri siksi myös monien mahdollisuuksien ja jatkuvan oppisen ala. Kun opiskelija löytää oman motivaation, niin opetuksessa ruokimme tätä intoa ja mahdollistamme laaja-alaisen pohjan työelämään tai jatko-opintoihin, alustaa Henri Sihvonen, tieto- ja tietoliikennetekniikan lehtori.\nHulluna heiluva auto\nKolmannen vuoden opiskelija Aleksi Reposella on hymy herkässä. Nuori mies viihtyy opinnoissa oikein hyvin, valmistuminen häämöttää ja jatko-opinnot Hämeen ammattikorkeakoulun insinööriopinnoissa alkavat joulun jälkeen.\n– Olen tykännyt todella paljon. Ensimmäinen vuosi oli mulle vaikea, kun piti opiskella paljon teoriaa, sähköoppia, matikkaa ja fysiikkaa. Se homma piti pohjaksi tehdä, ja toisen vuoden aikana päästiin käytäntöön, mikä on mun juttu.\n– Vedettiin kaapelia kattoa pitkin, ohjelmoitiin robottia ja rakennettiin itseohjautuva auto, joka saatiin toimimaan. Siisti juttua ja hauska, kun se välillä sekoili ihan hulluna, nauraa Aleksi.\nAleksi Reposta kiinnostaa tulevaisuudessa IOT, robotiikka ja automaatio. Tavastiasta hän jatkaa opintoja Hämeen ammattikorkeakoulussa.\nTästä juuri on kysymys Tavastian tieto- ja tietoliikennetekniikan perustutkinnossa: ICT-asentaja tutkinto antaa pohjan ja avaa ovet.\n– Todella laajasti on saanut oppia. Täältä valmistun keväällä, mutta saan tehdä Hamkissa viimeiset puoli vuotta ja jatkaa siellä insinööriopintoja. Hieno juttu! Tulevaisuudessa mua kiinnostaa automaatio ja robotiikka, Aleksi kertoo.\nLehtori Sihvonen kuuntelee tyytyväisenä oppilaansa tarinaa. Juuri tätä tavoitellaan, innostuneen opiskelijan ohjaamista löytämään oman tiensä.\n– Tutkinto täältä avaa opintopaikan Hämeen ammattikorkeakoulussa, mikä motivoi monia. Toisaalta annamme hyvän pohjan lähteä työelämään oppimaan osaavaksi ammattilaiseksi. Alan nykytilanne ja näkymät työllistymisen kannalta ovat erinomaiset sekä asentajille että moneen muuhun alan tehtävään, Sihvonen sanoo.\nOngelmien kautta opitaan\nTietotekniikkaan on sisään rakennettu ongelmien ja haasteiden ratkaisu. Kuka meistä ei olisi kysynyt apua tietoteknisiin ongelmiin? Lehtori Sihvonen on tehnyt pitkän uran alan suurten yritysten palveluksessa.\n– Esimerkiksi ohjelmointiin liittyvät perusasiat eivät ole muuttuneet, mutta toisaalta ala on jatkuvassa muutoksessa. Tämän päivän asioiden opettaminen vaatii opettajaltakin jatkuvaa päivitystä. Ongelmalähtöinen opetus on meillä luontaista. Opetellaan ratkaisemaan ongelma, se on hyvin motivoivaa, kuvailee Sihvonen.\nYmpäristöään tutkiva robotti, joka saa esteen edestä kääntyä oikeaan suuntaan: este on ongelma, ohjelmointi ja sensorit ratkaisu.\n– Nyt siihen menee meidän opiskelijoilta vain hetki, toista oli minun opiskeluaikoina, Sihvonen hymyilee.\nAsentajan ammattitaito ja ICT-alan muut mahdollisuudet kulkevat opetuksessa sujuvasti rinnakkain. Pelintekijöitä on töissä vähän, ICT-asentajia erittäin paljon.\n– Tietoliikennetekniikan asennukset ovat edelleen kasvava ja iso osa alan töitä. IOT (internet of things) myös. Innostaminen ja ajan hermolla oleva opetus, sitä täältä saa, lehtori Sihvonen viimeistelee.\nSeuraavan kerran Tieto- ja tietoliikennetekniikan perustutkintoon haetaan yhteishaussa 19.2. – 12.3.2019.\nKatso lisää linkistä: https://www.kktavastia.fi/ammattiopisto-tavastia/perustutkinnot/ict-asentaja/\nAsiasanatAmmattiopisto Tavastia ICT ICT-asentaja


Henna Peltola: Työntekijäkokemuksen äärellä - Taloustaito.fi\nHenna Peltola 27.03.2017\nElämme 4. teollista aikakautta jossa keskiöön on noussut teknologian kehittymisen myötä vahvasti asiakaskokemus. Asiakaskokemuksesta puhutaan, sillä on ymmärretty, että palkka tulee asiakkailta ja se maksetaan asiakaskokemuksen mukaan. Hyvän asiakaskokemuksen nimissä viitataan puolestaan mm. asioinnin helppouteen, joustavuuteen ja henkilökohtaisuuteen.\nTyöntekijäkokemuksesta voisi todeta, että ihmiset odottavat työnantajiltaan vastaavaa positiivista kokemusta. Useimmat meistä hakevat työltään merkityksellisyyttä, mielekkyyttä sekä yhteisöä, jossa on hyvä olla. Työntekijän näkökulmasta ei ole yhdentekevää, miten johtamisen rooli on yrityksessä määritelty. Tietotyössä viisaus ei asu asemassa vaan ihmisissä. Tästä lähtökohdasta lienee relevanttia miettiä, ulosmittautuvatko yrityksen strategiset asiakasarvot myös sisäisenä työntekijäarvona. Jos yritys haluaa olla asiakaskokemuksen termein vaikkapa ihmisläheinen, rohkea ja ketterä, pitäisi arvojen näyttäytyä sisäisesti johdon luottamuksena ihmisten päätöksentekokykyyn, yksilöiden vaikutusmahdollisuuksina, luovuuden edistämisenä sekä matalana hierarkiana. Sillä ilman sisältöä arvot jäävät tyhjiksi.\nTyön murros haastaa johtajuutta. Asiakkaiden odotukset ja tarpeet asiakaskohtaamiselle ovat erilaiset, niin myös työtekijöiden tarpeet suhteessa esimiestyöhön. Yksi ja sama malli ei sovi kaikille, kun persoonallisuudesta nousevat tarpeet ovat yksilöllisiä. Toinen haluaa esimiehensä kanssa kahden keskistä aikaa viikoittain, toiselle riittää kerran kuukaudessa. Yhtä motivoi titteli, toista palkka. Moni kokee kehityskeskustelut tarpeettomiksi. Tästä huolimatta yrityksissä istuu vahvana ajatus siitä, että johtamisen käytännöt, linjaukset ja prosessit ajetaan läpi samanlaisina ja tasapäistävinä.\nMuotoilemme asiakaskokemusta, joten miksi emme muotoilisi myös työntekijäkokemusta?


Vuonna 2007 lentää - Mobiili - Ilta-Sanomat\nEnnuste: Mobiiliarpu kasvaa vain panoksilla palveluihin\nJulkaistu: 26.11.2003 15:55\nJos mobiilioperaattorit tahtovat nostaa asiakaskohtaista liikevaihtoaan, niiden tulisi tosissaan panostaa uusiin sisältöihin ja palveluihin. Vain niin voidaan vuonna 2007 yltää Länsi-Euroopassa yli 40 miljardin dollarin arvoisiin mobiilidatamarkkinoihin, joiden osuus on lähes kolmannes koko mobiilimarkkinoista, Yankee Group ennustaa.\nTutkimuslaitoksen mukaan operaattorien tekstiviesteistä keräämä liikevaihto on myös hyytymässä ja perinteinen puhevaihto on laskenut jo vuosia. Sen vuoksi operaattorien on kiireesti investoitava uusiin datapalveluihin, Yankee kannustaa.Koko matkapuhelin-, sisältö- ja palveluteollisuuden tulisi kiireesti etsiä yhteistyömuotoja, avoimia ratkaisuja ja tehdä tarvittavia uusia investointeja. Vain näin toimien asiakakohtainen liikevaihto (arpu) saadaan terveelle pohjalle vuonna 2007, tutkimuslaitos arvioi.Kasvu mahdollistaJos operaattorit pystyvät löytämään yhteistyömuotoja, Länsi-Euroopan mobiilidatamarkkinat ovat 4-5 vuoden kuluttua kooltaan 40,3 miljardia dollaria ja niiden osuus koko mobiilipalveluiden markkinoista 31 prosenttia.Jos uusia sisältöpalveluita saadaan käyntiin, datapalveluiden osuus kuluttajien keskinäisestä tekstiviestiliikenteestä laskee 62 prosenttiin vuoden 2001 84 prosentista.Yankeen ennusteen mukaan vuonna 2007 68 prosenttia Länsi-Euroopan matkapuhelinkäyttäjistä eli yli 237 miljoonaa ihmistä käyttää mobiileja datapalveluja.Länsi-Euroopassa käyttäjäkohtainen liikevaihto kasvaisi tämän skenaarion mukaan 9,71 dollariin kuukaudessa, Yankee ennustaa.\nEspanjassa Euroopan kalleimmat tekstiviestit\nEuroopan kalleimmat tekstiviestit ovat Espanjassa, Iso-Britanniassa ja Ruotsissa, selviää Broad Groupin mobiilidatan hintatutkimuksessa. Tekstiviestit maksavat espanjalaisille ja brittiläisille melkein neljä kertaa enemmän kuin tanskalaisille tai Kyproksen asukkaille. Lue lisää ›\nTekstiviesti tuottaa tuhatkertaisesti\nYhden minuutin äänipuhelujen voidaan laskea tuottavan operaattorille dollarin jokaista verkkoresursseista käytettyä megabittiä kohti, laskee tutkimuslaitos Analysys tuoreessa raportissaan. Samat megabitin resurssit vaativat tekstiviestit sen sijaan tuovat operaattoreille tuhat dollaria, laskeskelee Analysys keskihintoja käyttäen. Lue lisää ›\nTukiasemamarkkinat puolittuvat vuoteen 2007\nMatkapuhelinoperaattoreiden viime vuosi on ollut kova ja se on heijastunut teletoimittajiin. Tutkimuslaitos In-Stat/MDR povaa kovien aikojen jatkuvan tuoreessa viisivuotisennusteessaan. Sen mukaan tukiasemamarkkinat lähes puolittuvat viime vuoden 31 miljardista dollarista vuoteen 2007. Lue lisää ›


28.08.2014 OKV/13/50/2013 - Valtioneuvoston oikeuskanslerin tietokanta - FINLEX ®\nOlet tässä: Finlex › Viranomaiset › Valtioneuvoston oikeuskansleri › 2014 › 28.08.2014 OKV/13/50/2013\nEduskunnan kirjelmän esittelyn viivästyminen\nYmpäristöministeriöstä esiteltiin valtioneuvoston yleisistunnossa eduskunnan kirjelmä tarkastusvaliokunnan mietinnöstä Rakennusten kosteus- ja homeongelmat (EK 5/2013 vp). Kirjelmä oli saapunut ympäristöministeriöön yli seitsemän kuukautta aikaisemmin.\nEduskunnan kirjelmät käsitellään valtioneuvoston ohjesäännön 3 §:n mukaan valtioneuvoston yleisistunnossa. Käsittelyn määräajasta ei ole säännöksiä tai ohjeita. Vakiintuneen käytännön mukaan kirjelmät on kuitenkin esiteltävä ilman aiheetonta viivytystä.\nOikeuskansleri katsoi eduskunnan kirjelmän esittelyn viivästyneen kohtuulliseksi katsottavasta ajasta ja kiinnitti ympäristöministeriön huomiota huolellisuuteen ja joutuisuuteen kirjelmien esittelyssä.


Leenan käsityöt: lokakuuta 2014\nParatiisin puutarha -tunikamekko\nOnnistuin viimein saamaan palan Verson puodin harmaata Paratiisin puutarha -trikoota. Pitihän siitä nyt sitten ommella tunika ;-) Vähän tuli huonossa valossa kellertävät kuvat, mutta kun en jaksa odottaa viikonloppua päivänvalon toivossa.\nTästä tunikasta kuoriutui tällainen piippukaulustunika. Mallina - yllätys, yllätys - Onion 2035 lievästi muunneltuna: kaulus, taskut ja lisää pituutta. Vähän on tuo harmaa vaalea tämänhetkiseen värimakuuni, mutta tuo sopii kyllä hyvin mustan ja tummanharmaan pariksi, miksei punaisenkin kanssa. Täytyy katsoa, jos saisi tilattua jossain välissä muutakin väriä tuosta kuosista, sillä kuosi on tosi kiva. Näkyy vain koko ajan olevan kankaat tilapäisesti loppu ...\nToivottavasti taannoin tilaamani uudet käsityömerkit tulevat pian, sillä nuo edelliset alkaa loppumaan. Noista huomaa ompelusten määrän: tilasin kesällä 100 merkkiä ja ajattelin niiden riittävän kauan. No, nyt on ehkä kymmenen vielä jäljellä. On siis tullut oikeasti surauteltua lukuisia ompeluksia ...\nLähettänyt LeenaH klo 23.51 4 kommenttia:\nHyvän työreissun mitta\nStand up -koomikko Mikko Vaismaa totesi kerran erään koulutustilaisuuden alussa, että hyvän koulutuspäivän mittari on se, kuinka monet villasukat tai lapaset saa päivän aikana neulottua. No, tällä mittarilla tämä etelän lämpöön suuntautunut työreissu on ollut ihan hyvä: kahdet villasukat valmiina ja matkaa on vielä puolet jäljellä ;-)\nAloitin isompien villasukkien neulomisen esikoiselle (koko 42) koneessa matkalla Helsinkiin. Novitan 7 veljeksen viidakkolangasta neulotut sukat valmistui tänään aamulla. Lankaa oli kerässä juuri sen verran jäljellä, että siitä tuli myös perheen pikkumiehelle villasukat kokoa 23. Vähän on veljesten jalan koossa eroa ;-D Malli on mukaeltu junasukka.\nNyt on matkan neulekiintö täynnä, kun lanka loppui. Onneksi kuitenkin varasin mukaan myös toisen työn: isoäidin neliöitä vilttiä varten. Näin ollen huomenna jatketaan virkkauspuuhissa ... Harmi, kun en löytänyt riittävän pientä puista virkkuukoukkua, niin tätä työtä ei voi ottaa mukaan paluulennolle ...\nLähettänyt LeenaH klo 0.19 2 kommenttia:\nTunnisteet: lapsille, neulomukset, virkkaukset\nInnostuin nyt sitten hyvällä tekosyyllä eli työreissulle ompelemaan lisää tunikoita.\nTämä Pikku piltin Sweet Candy -joustocollecesta ommeltu tunikamekko on varmasti liian lämmin Espanjan lämpöön, mutta kun lähtiessä on -10 astetta pakkasta, niin ei oikein voi kesämekkoja päälle laittaa. Onneksi olen myöhään illalla perillä Madridissa, niin on viileää ja ei ennätä hikeä pukata tässä omasta mielestäni onnistuneessa Onion 2035 sovellutuksessa. Tuota jättikaulusta mietin laitanko napit tai nepparit, mutta jätin vielä täysin auki ja halutessa voi laittaa tuohon vaikka rintaneulan ;-)\nToisen tunikamekon tein Marimekon ihanan laskeutuvasta ja ohuesta trikoosta. Tuo käy värinsäkin puolesta kesämekosta, mutta tein silti tähän piippukauluksen. Työreissu tulee pääasiassa vietettyä ilmastoidussa konferenssihotellissa, joten ulkona paahtavasta mahdollisesta helteestä ei pääse nauttimaan. Tosin loppuviikoksi ennustettiin "vain" +23 astetta, joten ei näissä mekoissa ihan hiki tule.\nOn muuten mielettömän vaikeaa pakata kesävaatteita matkaan, kun täällä talvi ja pakkanen tekee tuloaan. No, laukku on pakattu ja matka etelän lämpöön alkaa. On siellä kassissa hihattomia kesätunikoitakin ;-D\nJälkikirjoitus: Ilmastoidussa hotellissa on muuten kylmä; ei ole yhtään liikaa nämä 3/4-hihaiset tunikat. En ole vielä hakenut neuletakkia päälle, mutta mielessä on sekin käynyt ;-)\nLähettänyt LeenaH klo 9.41 4 kommenttia:\nKuulin perjantaina, että pitäisi lähteä ensi keskiviikkona äkkilähdöllä Espanjan reissulle tuuraamaan kollegaa, joka sairastui eikä pääse itse lähtemään. Eipä tarvinnut kauaa meikäläistä houkutella viiden päivän reissulle etelän lämpöön ja aurinkoon. No, mitä meikäläinen sitten tekee ... no ompelee reissuvaatteiksi uusia tunikamekkoja ;-D Vähän on haasteellista näistä keleistä orientoitua Espanjan säähän. Niinpä päädyin tekemään pari uutta ohutta trikootunikaa; varsinkin kun löysin Linnean hyvän ohjeen jättikauluksen tekemiseen.\nTässä kankaana Bellapuulta tilaamani ruskeapohjainen Lovely apples -trikoo sekä yksivärinen Eurokankaan suklaanruskea joustocollece. Taskuissa on Jyväskylän kangaskaupan valkoista joustocollegea sekä ruskeaa resoria. Kauluksessa on lisäksi pitsivetoketju, jolla kauluksen saa suljettua piippukaulukseksi. Tästä saattoi tulla minun uusi lempitunika ;-)\nToisena tein tällaisen insinöörimäisen turkoosi-ruskean tunikamekon. Kuviokangas on Hanhelilta tilattua Lillestoffin Zahnrad-trikoota ja raidallinen Kangastukusta. Molemmista kankaista irtosi yllättävän paljon väriä. Yritin ensin kutistaa kankaat silittämällä, mutta höyry levitti värit todella pahasti. Missään muissa kankaissa ei ole vielä noin irtonaisia värejä tullut vastaan. Tein tähän toiseenkin tunikamekkoon jättikauluksen, tosin nepparikiinnityksellä.\nMolemmissa on kaavana hieman muokattuna Onion 2035.\nLähettänyt LeenaH klo 23.47 4 kommenttia:\nOmpelin jo aiemmin yhden uuden yökäri ja koska siitä tuli niin hyvä, niin piti ommella toinen.\nKankaat ostin vasiten tähän Jyväskylän kangaskaupasta. Jos ei tuossa paidassa näe makeita unia, niin ei sitten missään ;-) Mallina on edelleen Ottobren trikoopaita (2/2006) lyhyillä hihoilla sekä Clara-housut (5/2010) täyspitkillä lahkeilla.\nLähettänyt LeenaH klo 23.38 Ei kommentteja:\nTunnisteet: college, ompelut, trikoo\nFacebookin keskustelupalstoilla tuli jälleen puhetta itse tehdyistä joulukalentereista. Tämä meidän puinen joulukalenteri on tehty jo kymmenen vuotta sitten, mutta on edelleen ollut perheen juniorilla käytössä. En tiedä joko joutaa tänä vuonna perheen pikkumiehelle ;-)\nRunko on tehty kuusen muotoon leikatusta ja vihreäksi maalatusta kahdesta vaneripalasta, jotka on lovettu niin, että ne lukkiutuvat tiiviisti ristikon muotoon. Näin kuusi pysyy hyvin pystyssä. Numeroidut pussit on ommeltu jouluisesta puuvillakankaasta. Pussien koko on noin 10 cm * 15 cm. Pussien suulle on ommeltu nauha, jolla pussin suun saa sidottua kiinni. Nauha on kiinni pussissa, jottei se katoa pussia aukaistessa. Pussien kiinnikkeet on punaisiksi maalattuja puisia pyykkipoikia eli kynttilöitä, joiden päähän liimattiin puinen pyöreä kiekko ja siihen maalattin kynttilän liekki. Latvassa on puinen tähti. Kuusen korkeus on noin 70 cm.\nIsommille pojille ompelin aiemmin punaiselle puuvillakankaalle vihreän kuusen huopakankaasta ja siihen kiinnitysnauhat pusseja varten. Jo avattujen pussien narut voi solmia rusetille "kuusenkoristeiksi". Taustakankaan kulmissa on nepparilla varustetut kiinnitysremmit, jolloin joulukalenterin saa kiinni vaikka parvisängyn laitaan. Tällaisen kankaisen kalenterin koko on noin 60 cm * 80 cm. Tästä ei valitettavasti ole kuvaa tähän hätään; lisään myöhemmin kunhan kaivan kalenterit taas esille ;-)\nNoita irroitettavia pusseja voi myöhemmin käyttää vaikka nauhassa, jos kuusi alkaa tuntua liian lapselliselta; kuten meidän kahdella vanhimmalla jo viime jouluna.\nPitääkin alkaa miettimään jo sopivia ylläreitä kalenteripusseihin ...\nLähettänyt LeenaH klo 23.10 2 kommenttia:\nTunnisteet: joulu, lapsille, nikkarointi\nIhastuin edelliseen joustofroteiseen liivimekkooni niin kovin, että piti tehdä toinen.\nTilasin taannoin Royal-tuotteelta tätä mustapohjaista Kuura-joustofroteeta ja nyt sitten viimein keksin sille käyttötarkoituksen. Tällaiset liivimekot on aivan ihania kotivaatteita tällaiselle minunlaiselle mekko- ja tunikafriikille ;-) Kaavana tässäkin on Onion 2035 ilman poikkisaumaa. Kavensin tässä versiossa hieman etu- ja takakappaleita kainaloiden alta, niin asettuu kädentien resori paremmin ilman hihoja.\nKiva pitovaate t-paidan ja leggareiden kanssa ...\nJälkikirjoitus: Pakko lisätä tähän vielä, että mustien sukkisten ja mustan paidan kanssa tämä menee ihan pikkumustastakin. Tykkään ;-)\nLähettänyt LeenaH klo 18.32 Ei kommentteja:\nTunnisteet: frotee, ompelut, Onion 2035, tunikat\nPitihän sitä vielä ommella pari pöytäliinaa verhokankaan jämistä ;-)\nSivupöydälle ompelin tuollasen 35 cm kanttiinsa olevan pikkuliinan, joka sopivasti pilkistää Pentikin ison tarjottimen alta. Pöytä on muuten vanha lasten pikkupöytä, joka on nyt uusioköytössä olohuoneen pikkupöytänä. Toki pikkumies käy välillä tuossakin touhuamassa. Tuo kirjalamppu on muuten itsetehty. Niin ja pikkumies on lähtökuopissa valmiina ruttaamaan liinan ja viskaamaan lattialle, sillä hänen mielestä meillä ei liinoja pöydillä tarvita ... Tämän ainoan kuvan ennätin ottamaan ja sitten liina lähti ... Äiti saa silittää liinan uudelleen ;-)\nToisena tein 30 cm leveän ja 130 cm pitkän kaitaliinan matalan kirjakaapin päälle. Kuvassa oleva lamppu sekä varjostin ovat myös itse tuunattu. Olen ihan hulluna paitsi lamppujen tuunaamiseen, niin myös noihin pyöreisiin lampunkupuihin. Nämä kaksi pientä (halkaisija noin 12 cm) ovat sisällä koristeena, mutta ulkoa terassilta löytyy lisää isompia valosarjoilla höystettynä.\nVieläköhän ompelisi ruokapöydälle pari kaitaliinaa? Jäi sopivasti pari suiroa vielä kangasta jäljelle verhon kuviokohdistusten jäljiltä. Ompelin muuten liinojen reunat siten, että huolittelin ensin reunat ympäriinsä saumurilla ja sitten ohut käänne reunaan sekä päällitikkaus. Helppoa kuin mikä!\nLähettänyt LeenaH klo 11.26 Ei kommentteja:\nNo niin, nyt se uusi verhokappa on sitten valmis. Pituutta tuli 7,5 metriä.\nEn malttanut olla ottamatta kuvaa heti, kun sain verhon ikkunaan, vaikka pimeää jo onkin. Kankaana siis Finlaysonin Fiilistellen, josta tein jo makupaloina kolme koristetyynyä eilen. Nyt on vuodenaikaan sopiva väritys ja liian kesäinen vanha kappa joutaa talviteloille ...\nVitsit, että mä olen ollut tänään ahkera ;-D\nLähettänyt LeenaH klo 20.25 2 kommenttia:\nTunnisteet: ompelut, verhot\nMies tyhjensi vaatekaapistaan pitämättömiä vaatteita viedäkseen ne vaatekeräykseen. Huomasin joukossa kolme villapaitaa, joille ajattelin loihtia uuden elämän. Ensimmäinen oli tällainen kauluksellinen neule, joka oli kuulemma liian leveä miehelle - ei kuulemma kannata kaventaa, kysyin sitäkin.\nNo, tällainen siitä sitten tuli: villahousut ja -paita pikkumiehelle. Kaavana paidassa Ottobren Strawberry or Vanilla -vetoketjutakki (3/2014) lievästi soveltaen; meinasin ensin tehdä vetoketjullisen takin, mutta päädyin villapaitaan; ja housuissa yhdistelmä Ottobren Kuperkeikka (6/2010) ja Straight stripes (4/2014) -kaavoja; haarakappaleet ensimmäisestä ja lahkeen leveys jälkimmäisestä.\nJa kuten sovituskuvasta näkyy, niin sopivat tuli. Hyödynsin paidan helmassa, hihansuissa ja lahkeensuissa alkuperäisessä villapaidassa olleita resoreita. Etu- ja takakappaleen leikkasin alkuperäisen paidan sivusaumaa hyödyntäen; toinen sivusauma tuli siis valmiina. Hihat leikkasin lopusta paidanhelmasta. Housunlahkeet leikkasin alkuperäisen paidan hihoista. Paidan pääntielle ja housujen vyötärölle ompelin puuvillaresorit; housuihin tuli myös leveä vyötärökuminauha resorin väliin.\nNyt voi talvi tulla, perheen pikkumies ei ainakaan palellu ;-D\nLähettänyt LeenaH klo 19.44 6 kommenttia:\nOstin taannoin Metsolalta puna-valkoista sienikuvioista joustofroteeta. Aikani kangasta pyöriteltyäni päätin tehdä siitä liivimekon. Hihalliseen mekkoon kangas ei olisi riittänyt, kun oli sen verran kapeata.\nKaula-aukon, kädentiet ja taskunsuut kanttasin valkoisella Kestovaippakaupan resorilla. Pituutta mekolle tuli metri, eli polviin saakka. Lopputuloksesta tuli ihan kiva oloasu t-paidan ja legginssien kanssa. Kaavana taas Onion 2035 ;-)\nLähettänyt LeenaH klo 11.08 4 kommenttia:\nOstin jo kesällä Finlaysonin Fiilistellen-kangasta ajatuksena ommella siitä uusi ruokailuerkkerin kappaverho. Verho on jo puolivalmiina odottamassa sitä, että ennättäisin ostamaan ripustusnauhaa. Tuota odotellessa ompelin loppukankaasta pari koristetyynyä.\nKankaan kohdistus verhossa oli vähän haasteellinen, mutta onnistui lopulta ihan hyvin. Tyynyissä ei onneksi tuota ongelmaa ollut ;-) Oman haasteensa toi se, että käytin tyynyissä ensi kertaa metrivetoketjua, joten piti vähän pohtia, miten lukko laitetaan vetoketjuun. Onnistuihan tuo ihan hyvin.\nTyynyjen koko on 45 cm kanttiinsa. Jokohan tänään ennättäisi ostamaan verhoihin sopivaa kiinnitysnauhaa ... Alkoi näiden tyynyjen myötä kutkuttamaan entistä enemmän valmiin verhon näkeminen ikkunassa ...\nLähettänyt LeenaH klo 7.34 Ei kommentteja:\nTunnisteet: koristetyynyt, ompelut\nJuniorin turkoosista käännettävästä tähtipiposta tuli niin hieno, että pitihän sellainen tehdä itsellekin.\nTilkkulaatikosta löytyi sopiva pala punaista tähtitrikoota, jonka taisin ostaa Kärkkäiseltä; punaista Eurokankaan yksiväristä trikoota sekä pala valkoista Kestovaippakaupasta ostettua joustocollegea. Näistä syntyi käännettävä tähtipipo itselle. Pituutta on riittävästi, jotta koko hiuspehkokin mahtuu pipon alle. Valkoisen tähden aplikoin punaisen puolen otsalle ennen pipon kokoamista. Kerrosten välissä on vielä reilun kymmenen sentin levyinen kaistale Eurokankaan fleeceä, jotta korvat tarkenee ja pipo pitää vähän paremmin tuultakin.\nPipo pääsee tositoimiin heti huomenna, kun lähdemme juniorin kanssa viikonlopuksi partioleirille ;-)\nLähettänyt LeenaH klo 20.19 Ei kommentteja:\nTunnisteet: fleece, ompelut, trikoo\nJälkikasvulta tuli viikonloppuna uhkavaatimus, että nyt on saatava heti pipoja tai heidän päät paleltuu. No, tämä äiti tarttui saksiin ja leikkeli pari uutta pipoa sekä puffan.\nEnsimmäisenä syntyi juniorille turkoosi kääntöpipo. Toinen puoli on turkoosia tähtikuosia toinen puoli yksivärinen. Välissä on lämmikkeenä ja vähän tuulensuojanakin fleeceä. Juniori halusi tuollaisen lörppäpipon, joten fleeceä ei ole koko pipon matkalta. Kaavana sovelsin Noshin lippapipon kaavaa koossa XL lisäten korkeutta noin 8 cm lisää.\nToisena ompelin perheen teinille tuollaisen kääntöreunapipon. Tässä päälypuoli ja vuori on mustaa Kestovaippakaupan joustofroteeta ja välissä on tässäkin fleeceä. Kaavana sovelsin edelleen Noshin lippapipon kaavaa koossa XL+ eli reiluilla saumavaroilla ja käänteen verran korkeampana. Tässäkään pipossa fleece ei tule tuonne päälaelle saakka.\nPuffan ompelin kaksinkertaisena tuosta ensimmäisessä pipossa käytetystä tähtitrikoosta. Kuvaa en tuosta puffasta enää ennättänyt tähän saamaan, kun se lähti jo käyttöön pihalle.\nVielä pitäisi ommella perheen pikkumiehelle uusi pipo, kun edelliset kokeilut eivät ole olleet oikein toimivia.\nLähettänyt LeenaH klo 23.59 Ei kommentteja:\nTunnisteet: fleece, frotee, lapsille, trikoo\nTunikoita pukkaa ;-)\nMä en vaan voi lopettaa noiden tunikoiden ompelua. Aina vain löytyy toinen toistaan ihanempia kuoseja, joista vain on pakko ommella tunika. Toisaalta pidän noita tunikoita sekä töissä että kotona, joten ei noita vielä ole edes riittävästi ;-D Tai no, voisinhan minä tietysti pestä pyykkiä vieläkin useammin ja kierrättää muutamaa tunikaa heti pesusta päälle, mutta eiköhän tuo kaksi koneellista pyykkiä päivässä ole ihan riittävä määrä, joten ihan vielä samana iltana ei oma pyykki pyörähdä koneessa, kun on viiden muunkin pyykit pestävänä.\nNo, tällaisia Onion 2035 tunikoita syntyi viikonloppuna ...\nEnsimmäisenä Kestovaippakaupasta (tai siis Jyväskylän kangaskaupasta) ostamani kukkakuosinen ja turkoosipohjainen joustocollege Kukat. Pähkäilin tuohon pitkään sopivaa resorin väriä, kun tuo limevihreä ei oikein ole ollut minun väri, mutta kun ei ollut muutakaan sopivampaa, niin kanttasin kauluksen ja taskunsuut tuolla Mussukoilta tilatulla resorilla. Ihan kiva tuosta tuli, kun ei tuota limevirheää ole enempää. Etu- ja takakappaleen leikkasin ilman poikkisaumaa, mutta ompelin etukappaleeseen kuitenkin Framilonia poikkisauman tilalle.\nToisena muuntui Noshin okrankeltainen Click-kuosi tunikamekoksi. Käytin lisänä yksiväristä ruskeaa trikoota, jolla kanttasin myös kauluksen ja taskunsuut. Tuo ruskea trikoo taisi tarttua mukaan Kärkkäiseltä. Mä olen tykästynyt myös taskuihin, kun minulla on ollut aiemmin aina sellaisia vaatteita, joissa ei ole ollut taskuja. Nyt teen taskut kaikkiin tunikoihin, kun tuo on niin helppoa.\nKolmantena tykästyin tähän hakaneulakuosiin. Taitaa olla oikein passeli kuosi tällaiselle ompelioosin vallassa hääräävälle :-D En vaan nyt millään muista, mistä tätä ostin (muistinpas, Mussukoiltahan tätä löytyi)... Hihat ja taskut ompelin yksivärisestä mustasta, Kangastukusta tilatusta trikoosta ja kanttaukset tein mustalla resorilla. Tähän versioon en muuten ommellut Framilonia tuohon etusauman kohtaan. Täytyy vähän makustella, miten tuo asettuu päälle.\nNäillä tunikoilla on hyvä startata uuteen työviikkoon. Minkähän näistä laittaisi päälle työpaikan valokuvaukseen? Tosin kuvaajalta tuli ohje, että ei mustaa ...\nTunnisteet: joustocollege, ompelut, Onion 2035, tunikat\nHypistelin jo useamman kerran Kestovaippakaupassa käydessäni heidän Laululintu-trikoota. Tällä viikolla tuota kangasta tarttui sitten mukaan ja tänään siitä syntyi itselle uusi yökäri.\nOmpelulistalla on jo pidempään ollut itselle uusi yökäri; saisi tosin tehdä vaikka useammankin. Tänään viimein tartuin tuumasta toimeen, kun ei ollut enää mitään tekosyytä lykätä projektia. Paita on lyhythihainen Ottobren trikoopaita (2/2006) ja housut on tehty yhdellä suosikkikaavoistani eli Ottobren Claralla. Tein samalla kaavalla jo kesällä shortseja itselle ja kaverille sekä caprit. Nyt siis täyspitkät yökärihousut. Malli toimii tässäkin. Lahkeen sisäpituus on 80 cm.\nPaidan trikoo on siis Kestovaippakaupasta ostettua Laululintu-trikoota. Myös kauluksen joustopitsi on Kestovaippakaupasta. Housujen tummanharmaa trikoo taisi tulla myös samasta kaupasta. Tuota kaulusta jäin vielä miettimään, kun saisi ehkä olla hieman avonaisempi. Jälkeenpäin harmittelin myös sitä, että olisi voinut kantata kauluksen tuolla housujen trikoolla, niin olisi housut ja paita vielä selkeämmin samaa paria. No täytyy koenukkua yökäri ja katsoa sitten, muokkaanko kaulusta vielä.\nLähettänyt LeenaH klo 23.49 2 kommenttia:\nTunnisteet: ompelut, trikoo\nMä olen oikeasti RAKASTUNUT tunikoihin ja tunikamekkoihin. Mä en voi olla tekemättä niitä lisää ;-D Tällä kertaa hyödynsin pikkumiehen paitatehtailusta jäljelle jääneet kankaat kahteen Onion 2035 -tunikaan.\nEnsimmäisenä valmistui polvimittainen massikkatunikamekko; tai oikeasti tämä kai olisi Valtra-tunika, kun tehostevärinä on valkoinen ;-) Tilasin Metsolalta tätä traktorikuosista joustocollegea pikkumiehen paitaan ja enhän minä osannut tilata kangasta vähempää kuin metrin. No pikkumiehen massikkapaidan jälkeen kankaasta jäi vielä omaan tunikaan etukappaleen ja takakappaleen alaosan verran.\nTakakappaleen yläosa ja hihat tein Kestovaippakaupan valkoisesta joustocollegesta. Pääntien kanttasin valkoisella Eurokankaasta ostetulla resorilla ja samaa laitoin hihansuihin, kun säästelin valkoista kangasta ja tein hihat pitkittäin metrisen kankaan reunasta, joten hihansuuhun ei jäänyt saumavaroja ;-) Etukappaleen tein ilman saumaa; ompelin vain Framilonia sauman tilalle.\nToisena valmistui fillaritunika. Nyt meillä on puolella perheellä samistelupaidat ;-) Tämän Metsolalta tilatun kankaan tarina on hieman tavallisuudesta poikkeava: tilasin alunperin kuosia pikkumiehen paitaan, mutta myös perheen juniori halusi samanlaisen paidan. Jäljelle jäi siis vain pieni pala. Tilatessani myöhemmin lisää kankaista Metsolalta eräs toinen kangas oli päässyt loppumaan ja piti pikaisesti puhelimessa tilata jotain tilalle. Niinpä pilasin tätä ja sain 80 cm palan. Aikani kangasta pyöriteltyäni tein palasta itselleni myös fillaritunikan. Tunikan pituus on tuon 80 cm. Aiemmasta palasta riitti juuri ja juuri toiseen hihaan, joten kangaspala riitti kuin riittikin normimittaiseen tunikaan. Tehostevärinä tässä on Metsolan vihreä resori ja taskuissa pystyraitainen vihreä Metsolan trikoo.\nMolemmissa tunikoissa kaava siis Onion 2035.\nLähettänyt LeenaH klo 20.22 Ei kommentteja:\nTunnisteet: college, framilon, ompelut, Onion 2035, tunikat


Grand Theft Auto V: Premium Edition - Microsoft Xbox One - Toiminta/Seikkailu\n28,92 € Ilman arvonlisäveroa\nValmistaja: Rockstar Games\nTuotekuvaus Grand Theft Auto V - Microsoft Xbox One\nLaji Seikkailu, third-person shooter\nAlusta Microsoft Xbox One\nESRB luokittelu Kypsä (17+)\nRockstar Gamesin ylistetty avoimen maailman peli, Grand Theft Auto V, on saatavilla nyt PlayStation®4:lle ja Xbox Onelle.\nPlayStation®4:n ja Xbox Onen Grand Theft Auto V sisältää merkittäviä graafisia parannuksia ja teknisiä päivityksiä, mitkä tekevät Los Santosista ja Blaine Countystä entistäkin syvällisemmän. Pidemmän piirtoetäisyyden ja 30 FPS:n 1080p-resoluution lisäksi pelaajat saavat erilaisia lisäyksiä ja parannuksia, kuten:\nPlayStation®4:n ja Xbox Onen Grand Theft Auto V sisältää upouuden 1. persoonan tilan, joka antaa pelaajille tilaisuuden tutkia Los Santosin ja Blaine Countyn uskomattoman yksityiskohtaista maailmaa täysin uudella tavalla sekä tarina- että Grand Theft Auto Online -tilassa.\nPalkitaksemme uskollisia Grand Theft Auto V -faneja Los Santosin ja Blaine Countyn uudempaan ja yksityiskohtaisempaan versioon palaamisesta Rockstar Gamesilla on kokoelma erityisesti näille pelaajille rajoitettuja esineitä - niistä jokainen on yhdistetty tapaan kokea pelin massiivinen maailma uusilla ja jännittävillä tavoilla.\nPlaystation®4:n ja Xbox Onen Grand Theft Auto V sisältää myös parannettua radiotarjontaa, yli 150 uutta lisäkappaletta ja tuttujen DJ:den miksausta, läpi pelin 17 radiokanavan.\nGrand Theft Auto Online -tilan parannukset sisältävät suuremman pelaajamäärän, sillä PlayStation®4:n ja Xbox Onen verkkopelissä voi olla nyt jopa 30 pelaajaa. Kaikki Grand Theft Auto Online -tilan lanseerauksen jälkeen julkaistut päivitykset ja Rockstarin luoma sisältö on saatavilla myös PlayStation®4:lle ja Xbox Onelle, ja lisää on tulossa.\nNykyisen pelaajat voivat siirtää Grand Theft Auto Online -hahmonsa ja edistymisensä joko PlayStation 3:lta tai Xbox 360:ltä valintansa mukaan joko PlayStation®4:lle tai Xbox Onelle. Lisää tietoa palaaville pelaajille rajoitetun sisällön hankkimisesta löytyy osoitteesta rockstargames.com/V/bonuscontent.


Ärrä (HH´s Helter-Skelter) ja Jussi -apina\nStaffi on alunperin taistelukoira, ja vaikka niitä onkin jalostettu jo kymmeniä vuosia pelkästään seurakoiriksi, niin vuosisatojen kehityksen tulos on vieläkin nähtävissä toisissa yksilöissä. Varsinkin uros saattaa olla vieraita koiria kohtaan hyvin epäluuloinen, eikä yleensä siedä omassa laumassaankaan muita uroksia.\n"Hintula" eli HH´s In a Jiffy Hinrika\nIhmisiä, ja varsinkin lapsia kohtaan staffi on aina ylitsevuotavan ystävällinen, ja näyttää jopa nauttivan lasten kovakouraisesta käsittelystä. Se tulee hyvin toimeen myös perheen muiden lemmikkieläinten kanssa, kunhan vaan saa tottua niihin jo pentuna. "Auktoriteettiongelmia" ei staffin kanssa yleensä tule sen ihmisystävällisyyden takia, mutta tapakasvatusta annettaessa kannattaa olla tiukkana, koska staffi on usein hyvin vilkas ja omapäinen koira, joka rauhoittuu vasta todella vanhana, jos silloinkaan. Ilman minkäännäköistä kuria kasvanut staffi saattaa olla rasittava elinkumppani kiipeillessään pöydillä ja kirjahyllyillä.\nJos se ei saa purkaa tarmoaan tarpeeksi, voivat kotona huonekalut joutua koetukselle. Se ei välttämättä tarvitse joka päivä superpitkiä kävelylenkkejä, mutta kaipaa muunlaisia virikkeitä; keppien/pallojen perässä juoksemista, "aivotyöskentelyä", repimisleikkejä jne. Erilaisia virikkeitä on staffille helppo tarjota, jos on mahdollisuus pitää sitä paljon perheen mukana.\nVonne ja lehmä\nStaffi nauttii kyläilystä, autoilusta ja vieraista ihmisistä...vaikkakaan tunne ei aina ole molemminpuolinen, koska staffi osoittaa rakkautensa todella rajulla tavalla: ponkaisemalla syliin ja jakelemalla märkiä pusuja koko kielellään.\nStaffi on erittäin älykäs, kuten taistelukoirat yleensäkin, ja tottelevaisuuskoulutuskin onnistuu, vaikkakin staffi saattaa kieltäytyä esim. menemästä maahan jos maa on märkä. Staffi ei siis sokeasti tottele omistajaansa, vaan käyttää omiakin aivojaan.\nHH´s Skiping Ham (Vanja)\nStaffi on iloinen ja erittäin persoonallinen koira, jonka kanssa aika ei koskaan tule pitkäksi. Staffi sopii ihmisille, joille kodin siisteys ei ole maailman tärkein asia, ja jotka nauttivat koiran läheisyydestä ja siitä, että se nukkuu yöt kainalossa peiton alla. Staffia ei missään tapauksessa saa eristää omasta ihmislaumastaan, sitä sen luonne ei kestä, eli se ei ole mikään tarhakoira. Onnellisin staffi on silloin, kun se saa olla rakastamiensa ihmisten kanssa mukana kaikessa ja kaikkialla!\nStaffi on englantilainen rotu, joka on alunperin jalostettu taistelukoiraksi. Vuonna 1835, kun koirien ja härkien väliset taistelut kiellettiin Englannissa, alkoivat taisteluissa käyttettyjen bulldoggien omistajat järjestää uudenlaisia taisteluita. Niissä tappelutettiin koiraa toista koiraa vastaan. Tämän lajin keskuksiksi tulivat Lontoon Wesminster Pit ja monet eteläisen Staffordshiren alueet. Tämän lajin harrastajat kuitenkin huomasivat pian, että vaikka bulldoggi olikin erinomainen vastustaja härkiä kohtaan, niin koirien välisiin taisteluihin se oli liian hidas ja raskas.\nBulldoggeja risteytettiin erilaisten metsästysterrierien kanssa, ja näin saatiin aikaan koira, jota kutsuttiin Bull-and-terrieriksi. Ne olivat eteviä koiratappeluissa, koska ne olivat vahvoja, ketteriä ja sitkeitä; muihin ominaisuuksiin ei tuohon aikaan juurikaan kiinnitetty huomiota. Koiran hyvä menestys tappeluissa teki omistajastaan arvostetun ja kunnioitetun, sillä koiratappelut olivat tuohon aikaan hyvin suosittua huvia.\n1900-luvun alussa, kun koiratappelut lopulta kiellettiin, koirien omistajat alkoivat tarkastella luomaansa eläintä eri valossa; huomattiin koiran muut ominaisuudet, joihin ei tähän mennessä oltu pahemmin perehdytty. Huomattiin, että saadessaan tilaisuuden olla ihmisten parissa koira on lempeä, oppivainen ja miellyttämisenhaluinen. Bull-and-terrier -rodulle oli alkamassa aivan uudenlainen elämä. Rodulle päätettiin antaa nimeksi Staffordshirenbullterrieri sen alkuaikojen kasvatuspaikan mukaan.\nHH´s Knuckleduster & HH´s Thermodynamics\nToukokuussa 1935 Iso-Britanniassa perustettiin Staffordshire Bull Terrier Club ja samana vuonna rekisteröitiin 174 staffia. Toisen maailmansodan jälkeen rodun suosio kasvoi suunnattomasti, ja vuosittain rekisteröityjä koiria oli jo n. 1000 kpl.\nSuomeen ensimmäinen staffi tuotiin huhtikuussa 1964. Nykyään vuosittainen rekisteröinti maassamme on noin 100-150 koiraa.\nNita, Lukkari, Ilona & Kärppä\nBrittiläinen rotu Hyväksytty FCI 24.6.1987, käännös SKL 8.3.1989\nYLEISVAIKUTELMA: Sileäkarvainen, sopusuhtainen, kokoisekseen hyvin voimakas. Lihaksikas, toimelias ja ketterä\nOMINAISPIIRTEET: Lannistumattoman rohkea ja sitkeä. Erittäin älykäs, pitää ihmisistä ja erityisesti lapsista\nLUONNE: Rohkea, peloton ja ehdottoman luotettava\nPÄÄ: Kallo lyhyt, syvä ja leveä. Hyvin korostuneet poskilihakset. Jyrkkä otsapenger, lyhyt kuono-osa, musta kirsu\nSILMÄT: Tummat silmät toivottavat, mutta saattavat vivahtaa turkin väriin. Pyöreät, keskikokoiset; katse suuntautuu suoraan eteenpäin. Silmänympärykset tummat.\nKORVAT: Ruusukorvat tai puolipystyt, eivät suuret eivätkä raskaat. Täysin luppa- tai pystykorvat erittäin epätoivottavat\nSUU: Huulet tiiviit ja kuivat. Leuat vahvat, hampaat isot. Täydellinen ja tasainen leikkaava purenta, ts. alaleuan etuhampaat koskettavat kevyesti yläleuan etuhampaiden takapintaa\nKAULA: Lihaksikas, melko lyhyt, kuiva ja lapoja kohden tasaisesti levenevä\nETURAAJAT: Suorat ja vahvaluiset, melko kaukana toisistaan. Ranne vahva, käpälät hieman ulospäin kääntyneet. Lavat hyvin kulmautuneet, kyynärpäät tiiviit\nRUNKO: Lyhyt, lihaksikas ja hyvin muodostunut; selkälinja suora, etuosa leveä, rintakehä syvä, kylkiluut hyvin kaareutuneet\nTAKARAAJAT: Hyvin lihaksikkaat, takaa katsottuna yhdensuuntaiset. Kinner matala, polvikulma selvä\nKÄPÄLÄT: Päkiät voimakkaat, käpälät vahvat ja keskikokoiset. Kynnet mustat yksivärisillä koirilla\nHÄNTÄ: Keskipitkä, matalalle kiinnittynyt, kapenee kärkeä kohti; koira kantaa sitä melko matalalla. Ei saa kiertyä paljon. Muistuttaa vanhanaikaista vesipumpun kahvaa\nLIIKKEET: Vapaat, voimakkaat, ketterät ja vaivattomat. Raajat liikkuvat yhdensuuntaisesti sekä takaa että edestä katsottuna. Takaraajojen työntö selvä\nKARVAPEITE: Sileä, lyhyt ja rungonmyötäinen\nVÄRI: Punainen, vaalean ruskeankeltainen (fawn), valkoinen, musta tai sininen tai mikä hyvänsä näistä väreistä valkoisen kanssa. Mikä tahansa juovikas (brindle) tai juovikas valkoisen kanssa. Musta punaisin merkein (black and tan) ja maksanväri ovat erittäin epätoivottavia\nKOKO: Paino uroksilla 12,7-17,2 kg, nartuilla 10,9-15,4 kg. Säkäkorkeus 36-41 cm, suhteessa painoon\nHoppingham´s Chocolate Kiss "Hilma"


Julkaistu: 30.12.2010 14:34\nPalvelinten kuormittuminen ja virhe Windows-ohjelmistossa aiheutti viime viikon Skype-reistailut, kertoo ilmaisia nettipuheluita tarjoava Skype. Yhteydet katkesivat ennen joulua miljoonilta käyttäjiltä. Yhtiön viestintäjohtaja Lars Rabbe selvittää Skypen blogissahttp://blogs.skype.com/en/2010/12/cio_update.html, että tapahtumaketju lähti liikkeelle 22. joulukuuta. Ongelmat alkoivat, kun pikaviestejä käsittelevät palvelimet kuormittuivat. Kuormituksen takia vastausviestit palvelimeen yhteydessä oleviin Windows-tietokoneisiin viivästyivät. Yhdessä Windowsin Skype-versiossa oli ohjelmistovika ja tämä aiheutti Skype-yhteyksien katkeamisen. Rabben mukaan tämä virheellinen Windows-versio toimii noin puolella Skype-käyttäjistä. Järjestelmän kaatuminen johtui Rabben mukaan Skypen verkon rakenteesta. Verkko muodostuu monesta tietokoneesta ja näitä yhdistävistä solmukohdista. Jos vikoja on joissakin koneissa, muihin yhteyksiin tulee liikaa kuormitusta.Rabben mukaan yhteydet olivat poikki monelta Skype-käyttäjältä noin 24 tuntia. Skype oppi Rabben mukaan tapahtumasta muun muassa sen, että yhtiön pitää kasvattaa ydinjärjestelmien kapasiteettia.


Suomen historia: Eduskunta syksystä 1970 kevääseen 1971\nMaaliskuussa 1970 valitun nuorentuneen eduskunnan on ollut ilmeisen vaikeaa päästä edeltäjiensä vertaiseen työtahtiin. Eduskunta joutui olemaan ilman parlamentaarista hallitusta aina 15.7.1970 saakka, jolloin Ahti Karjalaisen viiden puolueen hallitus syntyi. Jarruna ovat senkin jälkeen olleet erinäiset hallitusryhmien talouspoliittiset erimielisyydet, jotka maaliskuussa 1971 johtivat hallituskriisiin ja kansandemokraattien jättäytymiseen oppositioon. Eduskunnan merkittävimmät päätökset liittyivät UKK-sopimuksen ja maksutaseen parantamisohjelmaan.\nHallituksen budjettiesityksessä vuodelle 1971 ei ollut mainittavia yllätyksiä, vaan kehitys oli pysytetty taloudellisen kasvun, noin 6,5 %:n puitteissa. Valtionvarainministeri C.O.Tallgren saattoi pitää budjettinsa veroperusteet ennallaan. Likipitäen muuttumattomina säilyivät tulojen kertymisperusteet, mutta nestemäisten polttoaineiden verotusta ja rautatietariffeja hallitus ehdotti korotettavaksi, samoin ehdotettiin työnantajien sosiaaliturvamaksun nostamista 0,5 prosenttiyksiköllä. Hallitus ilmoitti budjetillaan pyrkivänsä luomaan pohjan tasaiselle taloudelliselle kasvulle vuodeksi 1971. Tavoitteena oli myös luoda edellytykset työmarkkinajärjestöjen tulopoliittiselle ratkaisuille, jotka siten syntyivät vasta joulukuussa tasavallan presidentin välitysesityksen ansiosta (UKK-sopimus).\nSosiaalipaketti sisälsi kansaneläkkeiden tukiosien ja lapsilisien sekä äitiysavustusten korottamisen. Ylimääräisiä sotaeläkkeitä varten hallitus ehdotti 20 mmk sekä lupasi saattaa voimaan lakisääteiden rintamieseläkejärjestelmän 1971, niin kuin sitten tapahtuikin. Kasvaneet sosiaalimenot rahoitettiin työantajain sosiaaliturvamaksun korotuksella sekä alentamalla valtion osuutta sosiaaliturvavaroista.\nBudjetin uutuuksia oli kehitysaluerahasto, johon valtio päätti osallistua 30 mmk:lla. Aluepolitiikkaa varten käytettävät varat kasvoivat yli 50 %:lla, minkä jälkeen ne nousivat 80 mmk:aan. Työttömien ammatti- ja uudelleen koulutuskursseja lisättiin samalla kun toteutettiin erinäisiä toimenpiteitä, joilla helpotettiin työttömien liikkuvuutta. Tätä varten suurennettiin perhe- ja muuttoavustuksia sekä ryhdyttiin toimiin asuntokysymyksen hyväksi.\nPoliittinen jännity nousi joulukuun puolivälissä. UKK-sopimus, jota kommunistit vastustivat, oli silloin jo syntynyt, ja budjetin yhteydessä oli päätettävä hallituksen ehdottomasta polttoaineveron korottamisesta. Muut hallituspuolueet olivat hyväksyneet veronkorotuksiin erinäisiä lievennyksiä, mutta ne eivät tyydyttäneet kansandemokraatteja. Heidän vetäytymisensä hallituksesta näytti jo väistämättömältä, mutta kriisi vältettiin muiden hallituspuolueiden suostuttua myöntämään kansandemokraateille oikeuden äänestää täysistunnossa tulopoliittiseen kokonaisratkaisuun liittyviä eräitä lakeja vastaan ilman poliittisia seuraamuksia. UKK-sopimukseen kuului myös meijerivoin vähittäishintojen alentaminen 60 pennillä, mitä koskeneen valtioneuvoston päätöksen eduskunta hyväksyi.\nVihdoin 17.3.1971 kansandemokraatit siirtyivät oppositioon sen jälkeen, kun heidän ja muiden hallituspuolueiden kesken oli kauan ollut erimielisyyksiä hintakysymyksistä. SKDL äänesti eduskunnassa sitä hallituksen päätöstä vastaan, jolla 15 hintaa ja maksua oli vuoden alussa vapautettu hintasäännöstelystä. Tämän vuoksi pääministeri Karjalainen katsoi kansandemokraattien katkaisseen hallitusyhteistyön. Pääministeri jätti heti koko hallituksen eronpyynnön tasavallan presidentille, mutta kriisi päätyi melko nopeasti, kun eronneiden kolmen ministerin sijaan nimitettiin sosiaalidemokraattiset ministerit 26.3. Karjalaisen toisen hallituksen toinen painos jatkoi työtään epävirallisena nimikkeenään Karjalainen II b.\nSuomen ja Neuvostoliiton välillä 6.4.1948 tehdyn ystävyys-, yhteistyö- ja avunantosopimuksen voimassaoloajan pidentämistä 20 vuodella merkitsevä pöytäkirja hyväksyttiin eduskunnassa yksimielisesti 6.10.1970.


Reilaamista 50-luvulla sekä ripaus perhe-elämää - Kuopion kaupunginkirjasto\nReilaamista 50-luvulla sekä ripaus perhe-elämää\nKlikkaa jättääksesi arvostelun SADEPILVI.\nKaikki entiset ja nykyiset junamatkaajat, lukekaa Satu Waltarin Sadepilvi!\nSatu Waltari kertoo kirjassaan, miten matkasi 1950-luvulla Euroopassa poikaystävänsä Eeliksen kanssa milloin junalla, milloin liftaten. Kirjan loppuosassa asettaudutaan Suomeen ja perheeseen tulee lisäystä: siamilaiskissa Zaza sekä tytär nimeltä Susi.\nKuvaukset loputtoman pitkistä junamatkoista, nuorisoyömajoista outoine sääntöineen, hikisistä liftauspätkistä sekä matkalaisten keskinäisestä mykkäkoulusta palauttavat mieleen oman nuoruuden ulkomaanreissut. Satu Waltarin paikoin hyvinkin lakoninen tyyli on riemastuttavaa. Suosittelen!


Kuninkaanlinna - Sveriges Kungahus\nTukholman kuninkaanlinna on Euroopan suurimpia ja elävimpiä linnoja.\nSen historialliset miljööt heijastelevat niin eurooppalaista kuin ruotsalaista taidetta ja kulttuuria keskiajalta aina nykypäivään. Italialaista barokkityyliä edustava linna valmistui 1754.\nTukholman vanhimman - nyt hävinneen - kuninkaanlinnan syntyhistoria on varsin pitkä. Tätä »Tre Kronor« -nimistä linnaa alettiin rakentaa 1100-luvun loppupuolelta tai 1200-luvun alkupuolelta peräisin olleen keskustornin ympärille.\nKustaa Vaasa, Ruotsin kansallisvaltion perustaja, vahvisti vanhan linnan muureja sen puolustusta silmällä pitäen. Hänen poikansa, Juhana III, oli enemmän kiinnostunut rakennustaiteen esteettisestä puolesta ja antoi tälle keskiaikaiselle rakennukselle komean renessanssiasun.\n1600-luvulla linnaa laajennettiin mm. Ruotsin suurvaltakauden kasvavan hallinnon tarpeita varten.\nUusi linna rekennetaan\nKun nykyistä kuninkaanlinnaa alettiin rakentaa, aloitettiin rakennustyöt uusimalla vanhan linnan pohjoinen osa kokonaan. Kaarle XI antoi arkkitehti Nicodemus Tessin nuoremman tehtäväksi suunnitella nämä työt. Tessin halusi luoda mahtavan palatsin, joka olisi Ruotsin yksinvaltaisen hallitsijan arvon mukainen.\nLinnan uusi osa rakennettiin vuosina 1692-1695. Myös ylimmän kerroksen - nykyisen juhlahuoneiston - sisustustyöt aloitettiin samanaikaisesti. Toukokuun 7. päivänä 1697 syttyi kuitenkin tuhoisa tulipalo, joka hävitti vanhan linnan kokonaan. Vain uusittu pohjoinen rakennus voitiin pelastaa.\nTessin otti sen lähtökohdaksi laatiessaan ehdotuksen uudeksi kuninkaalliseksi 13 linnaksi. Ensimmäiset pohjapiirustukset vahvistettiin jo kesäkuun 21. päivänä samana vuonna.\nTessinin tehtäväksi tuli myös johtaa linnan uudistustöitä, jotka välittömästi pantiin alkuun. Rakennustoiminta\noli aluksi erittäin intensiivistä mutta hidastui sitten varo jen puut teessa. Kaarle XII:n sodankäynti nieli nopeasti\nkaikki i nieli kaikki käytettävissä olevat varat. Työt oli keskeytettävä kokonaan noin v. 1710.\nTessin ennätti kuitenkin juuri ennen kuolemaansa v. 1728 todeta, että rakennustyöt jälleen lähtivät alkuun. Tämän mahdollisti valtakunnan säätyjen päätös erityisen veron perimisestä tarkoitusta varten.\nNicodemus Tessinin tehtävät linnanraken nustoiminnan taiteellisena ja hallinnollisena johtajana siirtyivät hänen\npojalleen Carl Gustaf Tessinille. Töiden varsinaisena joh tajana toimi kuitenkin arkkitehti Carl Hårleman, joka varsin tarkkaan seurasi alku peräisiä rakennussunnitelmia. Ennen kaikkea hän antoi oman aikansa tyylin, rokokoon, kuvastua linnan asuinhuoneistojen sisustuksesta.\nVasta v. 1754 silloinen kuningaspari Aadolf Fredrik ja Lovisa Ulrika saattoi jättää tilapäisen residenssinsä Ritariholmalla ja muuttaa uuteen linnaan asumaan, alempaan linnan molemmista suurista huoneistoista, nykyiseen Bernadotte-huoneistoon. Heidän poikansa Kustaa (III), Kaarle (XIII) ja Fredrik Adolf saivat myös vähitellen omat huoneistot itäisestä ja läntisestä linnansiivestä. Linnan sisustus valmistui noin v. 1770.\nTukholman lin nassa kävijöille tarjoutuu lukuisia mahdollisuuksia tutustua Ruotsin taide- ja kulttuurihistoriaan.\nLinnanmuse ossa, joka sijaitsee pohjoisen linnanosan kellarikerroksessa, on linnan vanhinta keskiaikaista historiaa valaisevia muistoja.\nSuur val takauden pyrkimykset kuvastuvat sen sijaan linnan komean edustavista julkisivuista ja portaikoista, samoin myös muutamista juhlahuoneiston paraatihuoneista. Rokokoon värikylläinen eleganssi ja kustavilaisen kauden klassisismi ovat dominoivasti vaikuttaneet linnan muiden sisustusten suunnitteluun. Myös 1800-luvulle tyypil lisistä sisustusideoista on säilynyt hyviä esimerkkejä.\nTukholman linna toimii vielä nytkin Ruotsin kuninkaan residenssinä ja kuninkaallisten edustustilaisuuksien ympäristönä. Linnan suuria huoneistoja käytetään valtiovierailuihin ja audiensseihin sekä virallisia\nvastaanottoja ja juhlia varten. Nämä suuret juhlavat huoneistot ovat miltei ympäri vuoden myös yleisön nähtävissä.\nLinnan eteläisen ja itäisen osan kauniissa kellariholveissa sijaitsevat Aarrekammio ja Kuninkaallinen varuskamari. Ne kuvastavat mielenkiintoisella tavalla Ruotsin kuningasvallan historiaa. Aarrekammiossa säilytetään valtakunnan regaaleja ja arvokkaimpia arvomerkkejä. Varuskamarissa on erittäin suuri Ruotsin kuninkaiden poliittista asemaa ja edustustehtäviä kuvastava esinekokoelma - Kustaa Vaasasta Bernadotten kuningassukuun asti.\nSekä Aarrekammion että Varuskamarin kokoelmat ja näiden kokoelmien esittelytapa ovat kansainvälisestikin vertaillen erittäin korkeatasoisia.\nLinnan koillisessa siivessä on vielä yksi huomattava nähtävyys: Kustaa III:n antiikkimuseo, joka perustettiin v. 1792 ja avattiin kaksi vuotta myöhemmin. Se kuuluu siis Euroopan vanhimpiin julkisiin museoihin.\nTukholman linna on samalla sekä elävä kuninkaallinen edustushuoneisto että kulttuurihistoriallinen nähtävyys, johon yleisöllä on tilaisuus tutustua. Tämä antaa Tuk holman linnalle ainutlaatuisen aseman Euroopan kuninkaallisten linnojen joukossa.\nThe Museum of Antiquities is open for the season\nDrottningholm Palace open daily\nThe Riddarholmen Church open during Autumn holiday\nTullgarn Palace is open for the season


Mielenkiintoinen juttu Sonerasta. | Matkapuhelinfoorumi - Suosituin matkapuhelinpalsta\nMielenkiintoinen juttu Sonerasta.\nKeskustelu osiossa 'Operaattorit', aloittaja gol, 21/5/03.\nSoneralaisena todellekin tiedät enemmän.\nAika uskomatonta jos tuo tieto siitä että viestintäministeriöstä on pyydetty vähän henk. koht. tietoja ja Sonera niitä jakaa.\nEttei vaan olisi kansliapäällikön sukulaisia sonella johtajina? Tuolla samalla sukunimellä varustettu kaveri siellä ainakin joskus kohelsi.\nSe että veli auttaa veljeä ei ole uskomatonta vaan sitä on ollut aina ja tulee olemaan. Missä tahansa maassa suhteilla saa ja hevosella pääsee kuten sanotaan. Ei pidä olla sinisilmäinen. Eikä kukaan olisi saanut tietää mitään ilman Sonerajuttua.\nNäin on (valitettavasti). Justiinhan liuta poliiseja sai varoituksen siitä, kun olivat kuikuilleet väestötietojärjestelmästä (vaimistäseoli) Myyrmannin pommimiehen tietoja, vaikkeivat tutkimukset juuri heille olisi kuuluneetkaan. Samaten voin vannoa, että jatkuvasti esim. osa sairaalahenkilökunnasta katselee potilastietoja, jotka heille eivät kuulu (vaikkapa julkkisten). Ihmisen luonto vain on sellainen, valitettavasti.\nToki tällaisista asioista kiinni jäänyttä täytyy rangaista.\nYlemmällä tasolla kyselyjä tehdessä jää isoon (esim. Sonera) järjestelmään aina jälkiä ja tekijät saadaan selville. Tämä johtuu yksinkertaisesti siitä, että herrat joutuvat käyttämään välikäsiä jne. Alempi taso (kenttätyöntekijät, eivät kaikki mutta riittävät valtuudet omaavia löytyy kyllä) sensijaan käsittelevät esim. teletietoja päivittäin työssään ja voivat näin selvittää mitä vain ilman että kukaan saa koskaan tietää mitään.\nAlempi taso (kenttätyöntekijät, eivät kaikki mutta riittävät valtuudet omaavia löytyy kyllä) sensijaan käsittelevät esim. teletietoja päivittäin työssään ja voivat näin selvittää mitä vain ilman että kukaan saa koskaan tietää mitään.\nMutta näin sen toki pitäisikin olla, jotta erilaiset asiat / palvelut toimisivat mahdollisimman jouhevasti; on olemassa ammatteja joissa käsitellään arkaluontoista tietoa ja vaikkakin työntekijän duuni on "alemmalla" tasolla, on hänellä silti vastuu tietojen oikeanlaisesta käsittelystä. On ihan hyvä ja varmasti osaltaan "tervehdyttävä" juttu, että välillä tulee tämmöisiä tapauksia ilmi.\nKyllähän alemmalla tasolla pääsee helposti teletietoihin käsiksi. Teleoperaattorit käyttävät vuokratyövoimaa, joten ilmoittautuminen Eilakaislaan ja sieltä operaattorin palvelukseen.\nKyllähän alemmalla tasolla pääsee helposti teletietoihin käsiksi.\nNo riippuu vähän mitä tietoja tarkoitat, ja ei nyt ihan kuka vaan. Vuokratyövoima ei muuta asiaa, ja ei sovi verratta kauppojen/baarien vuokratuovoimaan.\nJa kyse on kuitenkin siitä että kaikesta pitäisi jäädä merkintä logiin, oikeastaan jopa IT/Tietokan ihmisten toimista, ja lähinnä tuollatasolla tuohuavat voisivat tutkia tietoja ilman suurempia jälkiä. Tätäporukkaa on vähemmän Eilakaislalta vaikka vuokra ihmisinä saattavat monella operaatorilla olla.\nMuuten laskutietoja tarkempaan tutkimiseen oikeutta ei kovin helpolla saa (nykyään kai joudu)\nei nyt ihan kuka vaan\nEi todellakaan kuka vaan mutta tietyissä työpisteissä homma onnistuu tietyillä salasanoilla kunhan on ensin selvinnyt ovista sisään Eli hommaan tarvitaan Soneran työntekijä sopivilla valtuuksilla mutta en nyt viitsi ammattinimikettä tänne laittaa. Itselläni ei ole ollut tarvetta käyttää "palveluksia" mutta tämä homma selvisi mulle kerran eräässä toisessa yhteydessä, utelias kun olen niin hieman tenttasin aiheesta ja siellä oli päätteellä esillä "mielenkiintoisia" asioita.\nEi todellakaan kuka vaan mutta tietyissä työpisteissä homma onnistuu\nNäin tosiaan on. Toisaalta kyllä isommissa taloissa yleensa pyritään pitämään huolta siitä, että jokainen lattiatason työntekijä varmasti tiedostaa lain sisällön ja ne seuraukset, joita mahdollisesta tietovuodosta voi aiheutua (firman maineen, työsuhteen menetys).\nKun aiheessa ollaan, mihin katosi se Radiolinjan sisäinen tieto jonka joku oli vuotanut tänne pari päivää sitten? Se ketju, missä epäiltiin kirjoittajan olevan YT-neuvotteluista käärmeissään ja siksi laittoi viestin. Onko Radiolinjalta soitettu Esalle ja pyydetty poistamaan viesti? Mielenkiintoinen juttu.. siis jos noin haukkana ehtivät vahtia mitä täällä kirjoitellaan\nOlisiko kyseessä ollut joku jälleenmyyjille tarkoitettu, jolloin se on voitu poistaa myös kirjoittajan pyynnöstä... Äkkiseltään en tuota topikkia muista ollenkaan, jos ulkomuistista osaat vetää, niin tokihan me tahdomme kuulla lisää... =)\nJoillakin operaattoreilla on sellanen järjestelmä, jossa kuka tahansa sen käyttäjä pääsee katselemaan puhelutietoja. Pointti on siinä kun vuokratyövoima ei ole operaattorin omaa porukkaa eli eivät ole sitoutuneita operaattoriin eivätkä lyhyessä työsuhteessaan ehdi opetella kaikkia sääntöjä. Esimerkiksi Telialla on kuuleman mukaan ollut työntekijöitä, jotka ovat seuranneet julkkisten puhelutietoja. Eri asia ketä kiinnostaa pitkät numerolistaukset, mutta joillekin tilaisuus tekee varkaan.\nEsimerkiksi Telialla on ainakin ollut työntekijöitä, jotka ovat seuranneet julkkis-idoliensa soittamia puhelinnumeroita. Radiolinjan työntekijät ovat kertoneet samoista asioista, sielläkin pystyy seuraamaan huomaamatta kavereiden puheluita jos vain homma kiinnostaa.\nJotenkin kyllä tuntuu aika hauskalta, että ihmisiä oikeasti kiinnostaa kuka kenellekin soittaa.. Toki jos on äärimmäisen mustasukkainen tms, niin jotenkin tuon ymmärtää sillä, että se on lähinnä pakkomielle, mutta ei jaksaisi itseäni kiinnostaa.\nEihän sitä tiedä, jos joku kavereista on siellä nytkin töissä ja penkomassa minun tietojani... Antaa mennä jos niin kiinnostunut on.. =)\nJoillakin operaattoreilla on sellanen järjestelmä, että kuka tahansa sen käyttäjä pääsee katselemaan puhelutietoja. Vuokratyövoimaa on esimerkiksi tallentajana toimivat, jotka syöttävät järjestelmään tietoja Asiakaslehdissä olevista osoitteenmuutoslapuista ja matkapuhelinmyyjien faksilla lähettämiä tilauksia.\nNäillä ei pitäisi olla mitään asiaa sen syvällisempiin tietohin kuin ko toimenpide vaatii tai siis lähinnä sellaisia tietoja mitä asiakaskin saa.\nTällaisia ihmisiä tulee ja menee vuokrafirmojen kautta, osa käy vain kääntymässä ja osa on pidempään ja jokaisella heistä on mahdollisuus päästä teletunnisteisiin käsiksi ilman merkintää lokiin.\nMistä tiedät ettei jää merkintää logiin, kaikissa vähänkään fiksummissa järjestelmissä toimet menee logiin jo ihan muistakin syistä. Se onko työntekijät vuokraväkeä ei pitäisi olla merkitystä.\neivätkä lyhyessä työsuhteessaan ehdi opetella kaikkia sääntöjä.\nOn varmaan varsin totta, eikä sinänsä ole mikään puolustus.\nNyt kiinnostaa minkä tasoista dataa, ja koska tälläinen käytäntö.\nTotta että enen Sonera kohua eräiltä operaattoreilla toiminta oli varsin leväperäistä, ja oli halutessaan varsin helppo pyyttää melkein mitä tietoa tahansa. Nykyisin tilanne pitäisi olla aivan toinen. Samoin kyseinen kohu on pistänyt miettiin varsinkin julkisella sektorilla näitä asioita.\nMies tapaa naisen baarissa.\nNainen antaa miehelle salaisen puhelinnumeronsa.\nMiehen kaveri on teleoperaattorilla töissä.\nPian mies tietää naisesta enemmän.\nNämä onneksi harvinaisuuksia, mutta tällaista tapahtuu.\nMyönnän olevani joskus utelias, mutta ei nyt sentään noin utelias... =)\nEihän noista puh.tiedoista edes saa oikein muuta selville kuin minne soittaa. Toki ikä ja osoite löytyy, mutta luultavasti ne selviävät myös kysymällä henk.koht...\nNiinpä! Työn kannalta ei ole mitään tarvetta päästä ihan joka paikkaan.\nTämä on nyt hiukan off-topic, mutta kun aikoinaan jenkeissä O J Simpson ajeli kaverinsa kyydissä pitkin valtateitä sen sijaan, että olisi antautunut poliisille, niin uutishelikopterit saivat tiedon autosta ja sen sijainnista nimenomaan naiselta, joka oli puhelinfirmassa töissä. Simpson kun käytti kännykkäänsä ja puhui mm. poliisin kanssa. Kun asia selvisi, kyseinen nainen ja myös hänen miehensä, joka oli samassa firmassa töissä, saivat heti potkut.\nJoo, poliisien kanssa ei kannata puhua puhelimessa, jos ei halua jäädä kiinni\nKatsoo jäsenen Juho93 kauppiasprofiilia\nKatsoo jäsenen Andersen kauppiasprofiilia


Prahan keväässä: Myyrän kevät\nLähettänyt Johanna klo 4.4.11\ntapio.gronfors 5. huhtikuuta 2011 klo 3.54\nHienoja kuvia Myyrästä, joka on mainio hahmo erityisesti animaatioina. Rautakaupat ovat muuttuneet Suomessa Speden ajoista. Nyt kesämökin rakentaneena/rakennuttaneena on huomannut, että tilanne on melkein päinvastoin. Myyjät saa bonukset ja provikat ja soittelevat helposti perään jos ei myyntiä ala tulla. Ehkä hyvä kuitenkin niin ...\nJohanna 5. huhtikuuta 2011 klo 10.57\nMyyrä on tosiaan ihan ykkönen!\nEhkä minäkin ennemmin otan sitä vähän liian tehokasta palvelua kuin ei palvelua ollenkaan. Sama kuvio muuten myyjien kanssa silloinkin, kun ostin usb-tikun. 3 miestä seisoo tiskin takana ja näkee, että minä etsin jotakin. Lopulta yksi laahustaa paikalle, mutta katuu liikettään saman tien, kun huomaa, että olen ulkomaalainen. :D\nKyllähan täällä pärjäillään, tai ainakin parjailla...


Avainsana: sukurasite | Kirjavinkit\nrakkaus · ystävyys · alkoholismi\nBillie on omasta mielestään sivistymätön moukka jo pelkän syntyperänsä takia. Franck on hyvin toimeentulevan perheen älykäs poika, mutta pähkinä perheelleen homoseksuaalisuutensa takia. Sattuman oikusta Billie ja Franck päätyvät yhteen koulutehtävän takia. Samalla he ystävystyvät ja omalla tavallaan rakastuvat. Lempi ei ole leikin asia osoittaa ku... Lue koko vinkki »


Jussi Aho ja Asko Tanhuanpää ovat äänessä uudessa podcastissa.\nMitä tapahtuu länsirannikon kiekkoilussa? Missä vireessä on Ässät ja miten laukoo Lukko? Satakunnan Viikon toimittaja Asko Tanhuanpää Raumalta ja lehden urheiluanalyytikko Jussi Aho Porista haastavat toisiaan Etuhöyry-urheilupodcastissa.\nEtuhöyry on Satakunnan Viikon tuore podcast-sarja, jonka ensijakso ilmestyy keskiviikkona 21.11. Joukkueilleen uskollisen toimittajaparin kohdatessa äänitysstudiossa, ei tiukaltakaan mielipiteenvaihdolta voi välttyä.\n– Luvassa on vauhtia ja vaarattomia tilanteita, enemmän tiukkaa haastoa ja dialogia kuin synkkää yksinpuhelua, tiivistää Asko Tanhuanpää.\nUusi jakso ilmestyy joka toinen keskiviikko. Ensimmäinen jakso julkaistaan paikalliskamppailun alla, sillä Ässät suuntaavat Raumalle haastamaan Lukon perjantai-iltana.\n– Ensimmäisessä jaksossa käydään läpi Lukon ja Ässien tilannetta ja koko alkukautta, tulevaa ottelua sekä Ässien ja hieman myös Lukon valmentajatilannetta. Pohdimme myös koko liigan alkukautta, sen yllätyksiä ja pettymyksiä, lupaa Tanhuanpää.\nEtuhöyry-podcast on kuunneltavissa osoitteessa satakunnanviikko.fi sekä Soundcloudissa. Soundcloud-käyttäjät voivat tilata uudet jaksot suoraan omalle kuuntelulistalle osoitteessa https://soundcloud.com/etuhoyry


Commission Européenne - COMMUNIQUES DE PRESSE - Communiqué de presse - Euroopan komissio ehdottaa, että EU kannattaa kansainvälisen tonnikalakaupan kieltämistä\nBryssel 22. helmikuuta 2010\nEuroopan komissio ehdottaa, että EU kannattaa kansainvälisen tonnikalakaupan kieltämistä\nEuroopan komissio ehdotti tänään, että Euroopan unioni ajaisi kansainvälisen tonnikalakaupan kieltämistä tulevan vuoden sisällä. Komissio on hyvin huolissaan pääosin kansainvälisestä kaupasta johtuvasta tonnikalan liikakalastuksesta, joka heikentää lajin kantaa huomattavasti. Ehdotuksesta keskustellaan jäsenvaltioiden kanssa EU:n yhteisen kannan laatimiseksi seuraavaan uhanalaisten villieläin- ja kasvilajien kansainvälistä kauppaa koskevasta yleissopimuksesta (CITES) Qatarin Dohassa 13.–25. maaliskuuta 2010 järjestettävään kokoukseen.\nYmpäristöasioista vastaavan komissaarin Janez Potočnikin mukaan " olemme vastuussa tuleville sukupolville siitä, että toimimme määrätietoisesti tilanteessa, jossa jokin laji on todennäköisessä vaarassa hävitä kokonaan. Luonnonpääomien säilyttäminen on meidän vastuullamme. Koska on olemassa suuri riski, että tonnikalakanta katoaa pian kokonaan, emme voi muuta kuin toimia välittömästi ja ehdottaa kansainvälisen kaupan kieltämistä."\nMeri- ja kalastusasioista vastaava komissaari Maria Damanaki puolestaan totesi: "Tavoitteenamme on varmistaa kalastuselinkeinon tulevaisuus. Se edellyttää tervettä tonnikalakantaa, ja kaikki ymmärtävät, ettei tähän päästä liikakalastuksella. Merkittävän osan ratkaisua muodostaa tänään ehdottamamme erityisjärjestely pienimuotoista kalastusta harjoittaville aluksille ."\nKomissio on sitä mieltä, että tonnikalan suojelutilanne on hyvin huolestuttava ja kysyntä epäilemättä johtuu pääasiassa kansainvälisestä kaupasta.\nVaikka Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) onkin pyrkinyt parantamaan tilannetta vuodesta 2006 alkaen, komissio katsoo viimeisimpien tieteellisten tietojen valossa, että tonnikala olisi lisättävä CITES-yleissopimuksen liitteeseen I.\nLiitteeseen I on kerätty lajit, joita uhkaa kuoleminen sukupuuttoon ja joiden kansainvälisen kaupan on sen vuoksi oltava tiukasti säänneltyä ja sallittua ainoastaan poikkeusolosuhteissa. Tonnikalan sisällyttäminen liitteeseen I tarkoittaisi sen kansainvälisen kaupan kieltämistä.\nKomissio kuitenkin ehdottaa, ettei tonnikalan sisällyttäminen liitteeseen tulisi voimaan heti, vaan Dohassa kokoontuvassa CITES-kokouksessa todettaisiin, että voimaantulosta päätetään CITES-yleissopimuksen pysyvässä komiteassa 12 kuukauden kuluessa. Pysyvän komitean olisi tehtävä päätöksensä tonnikalakannan tilasta käytettävissä olevien viimeisimpien tieteellisten tietojen perusteella ja arvioitava ICCAT:n mahdollisesti käyttöön ottamien toimenpiteiden riittävyys marraskuun 2010 kokouksessaan.\nJos kielto tulee voimaan, komissio varmistaa, että pienimuotoista kalastusta harjoittavat kalastusyritykset voivat toimittaa tonnikalaa EU:n markkino ille jäsenvaltioiden kotivesiltä saaduista saaliista.