Kauniston kokoelman helmiä Ateneumissa | mediapiikki\nEsittelen seuraavassa 12 Nanny ja Yrjö Kauniston kokoelman helmeä eli Helene Schjerfbeckin maalausta. Teoksiin voi tutustua joko museossa tai museon internet-sivuilla. Ateneumin Schjerfbeck-näyttelyn luettelossa 1992 ovat muut teokset kuvattuina paitsi Lehmuksen alla II, 1911 ja Sirkustyttö 1916.\nLEHMUKSEN ALLA II, 1911\nTässä maalauksessa kiinnittää huomiota ennen kaikkea tyttölapsi, tämän erikoinen hymy ja velttona roikkuva käsivarsi. Mallina ollut Iita oli taiteilijan mukaan lyhyt ja uskomattoman lihava, mutta Helene kertoi tyytyväisenä saaneensa "taulun näyttämään täydeltä". Koska lihavat mallit ovat Schjerfbeckillä harvinaisia ja maalaus on valmistunut Ahtelan teosluettelon mukaan vuoden 1911 lopulla, päättelen virikkeen tulleen Tyko Sallisen taholta. Sallinen aiheutti kohua samana vuonna sekä hymyilevillä pyykkäreillään että vaimonsa "Mirrin" korostetun pyöreillä ja typertyneen ilmeen kasvoilla. En tiedä, olisiko niihin puolestaan tullut vaikutetta Matissen maalauksesta Mustalainen 1906, joka oli näytteillä Pariisissa 1906 ja 1910-11.\nHenkilöiden hymy ei tuohon aikaan ollut tavallinen ainakaan valokuvissa, sillä ne vaativat pitkän valotuksen takia mallien oloa sekä paikallaan että ilmeiltään vakavina. Ei kai uskottu että henkilöt jaksaisivat pitää hymynsä kauan samanlaisena tai sitten tavalliset ihmiset pitivät arvokkaampana esiintymistä ilmeettöminä. Taiteilijat sen sijaan saattoivat ottaa erivapauksia ja kuvata poikkeavia yksilöitä. Poikkeavuudesta voi kertoa mallin käden hervoton asento.\nSchjerfbeck teki teoksestaan kaksi versiota, sekä tämän öljymaalauksen että vesivärityön. Ne muistuttavat niin paljon toisiaan, että pidän jälkimmäistä jäljennöksenä öljymaalauksesta. Kumpikaan ei ole ollut paljon näyttelyissä, mutta tämä ei missään tapauksessa ole johtunut niiden heikosta taiteellisesta tasosta. Öljymaalaus loistaa teknisellä taidollaan ja myös vesivärityö on varmoin vedoin tehty.\nLehmuksella on varmasti joku symbolinen merkitys, koska Schjerfbeck on käyttänyt sitä teoksen nimessä. Helene piti tästä puusta ja muisti mainita sen tulevan lehteen varhain. Hänen kotipihallaan sijaitsi lehmus ja kirjeissään hän puhui puusta usein. Puun alla oli hyvä lukea, koska se varjosti kesän kuumuudessa tarpeeksi. Mutta ei mitään niin hyvää, ettei joskus jotain pahaakin. Kerran Helene valitti sitä, että lehmuksessa istui joka päivä vaakkumassa suuri harmaa varis. Se ennusti onnettomuutta (Ahtelan Schjerfbeck-kirja 1951, s. 212).\nAhtela kertoo kirjassaan (s. 336) mallina olleen nuoren "karjakkotyypin" ja että taiteilija kuvasi tätä ulkosalla ranskalaisten impressionistien tapaan ja tahtoen ahtaa kehyksien sisäpuolelle kaiken keväisen luonnon vehmauden ja värien herkullisuuden sinfonisesti. Minä en puhuisi tässä vaiheessa enää Schjerfbeckin kohdalla impressionismista, sillä teos edustaa hyvin omaa aikaansa. Vertauskohdaksi teokselle ottaisin Matissen öljymaalauksen Marguerite nahkahatussa 1914. Se kuvaa samanlaista keväistä haaveellisuutta (Matisse-museo, Le Cateau-Cambrésis, Ranska).\nSchjerfbeck antoi harvoin keltaiselle värille niin näkyvää osaa kuin tässä maalauksessa, joka on täynnä valoa ja iloisuutta. Ehkä siksi on muodostunut väärä kuva, että hän kuvasi vain vakavia ihmishahmoja ja oli omimmillaan siinä. Mutta olen osoittanut esitelmässäni Schjerfbeck ja huumori, että Helenen luonteeseen kuului myös arvostus onnellisia hetkiä kohtaan. Schjerfbeck jopa väitti nauraneensa nuoruudessa enemmän kuin muut. Pariisissa hän maalasi Nauravan Colarossin, joka jaksoi istua tuntikausia mallina nauraen herkeämättä. Englannissa hän ikuisti hymyilevän St. Ivesin tytön 1890 ja samaa henkeä löytyy Hiihtäjättäressä 1890 puhumattakaan Hymyilevästä tytöstä 1921-22. Sen toinen versio valmistui taiteilijan viimeisen elinvuoden aikana 1945.\nTaidemaalauslehdessä 1/2009 taiteilija Marra Lampi kertoo keltaiseen väriin liittyneestä kielteisestä symboliikasta menneinä aikoina. Hänen mukaansa keltaiseen liitetään assosiaatiotutkimuksissa ahneus, kateus, egoismi ja valehtelu. Keltainen väri kuului halveksituille, niinpä prostituoidut ja aviottomat äidit joutuivat käyttämään keltaista liinaa ja juutalaiset keltaista hattua. Vararikon kärsineen ovi maalattiin usein keltaiseksi. Värien arvostuksen tutkimuksissa on todettu, että vain viitisen prosenttia vastaajista ilmoittaa keltaisen mielivärikseen. Schjerfbeck ei modernistina langennut ennakkoluuloihin keltaisen symboliikasta, vaan suhtautui väriin yhtä luonnollisesti kuin auringon valoon.\nSirkustyttö kuuluu Schjerfbeckin vähiten esillä olleisiin teoksiin, joten on onni että se on saatu Ateneumin kokoelmiin. Tietojeni mukaan se on ollut aikaisemmin näytteillä vain 1917 ja 1934 ja mahdollisesti 1946, mutta Suomessa vain ensin mainittuna vuonna. Schjerfbeck piti maalauksensa keltaisesta sävystä, jota kutsui rikinkeltaiseksi. Samaa sävyä hän muistaakseni käytti eräässä asetelmassakin, joka nyttemmin on kadonnut.\nTaiteilija mainitsee mallinsa Martan usein kirjeissään hellyttävästi. Minä ihmettelen, miksi hän sitten raaputti niin paljon väriä ja ihon tasaisuutta pois tämän kaulasta, samaan tapaan kuin noidaksi kutsumansa Mustapukuisen laulajattaren kaulasta! Ei sen puoleen, viimeisessä hymyilevässä maalauksessa vuodelta 1945 tytön kaulaosassa tai kauluksessa näkyy myös tekijälle tyypillistä väripinnan naarmutusta. Jos se ei ole vain maalaustapaa, vaan siihen sisältyy symboliikkaa, mitä se tarkoittaa? Maalauksen kulmia yhdistävät diagonaalit leikkaavat pisteessä, joka on juuri suun alapuolella. Schjerfbeck käsitteli ehkä kaulaa kontrastina suulle. Hän kuvasi sitä joskus myös yllättävän tummana kuten Sisaruksissa 1913 ja Kalifornialaisessa 1919. Omakuvissa tämä yksityiskohta näkyy normaalin värisenä ja sileäpintaisena ennen vuotta 1935.\nSeppä Juho Kustaa Sahrman (vuodesta 913 Mäkinen) oli tavallinen suomalainen mies, mutta hänen perheensä lapset olivat erityisen antoisia malleja taiteilijallemme. Heistä kertovat sekä Riitta Konttinen Schjerfbeck-elämänkerrassaan että Lea Bergstöm ja Sue Cedercreutz-Suhonen kirjassa Helene Schjerfbeck Malleja Modeller Models (2003).\nMUSTAPUKUINEN LAULAJATAR 1916-17\nMallina maalauksessa oli Helny Nykopp 1889-1963 Hyvinkäältä, musikaalinen tyttö, joka oli opiskellut Sibelius-Akatemiassa Helsingissä (ks. näyttelykirja Helene Schjerfbeck - Malleja - Modeller - Models). Teos on yksi Schjerfbeckin tunnetuimpia, ja olen sitä jo käsitellyt kirjassani taiteilijasta, joten tässä vain pari lisäystä.\nKasvojen ilme ja pään asento ei paljonkaan poikkea aiheen ensimmäisestä toteutuksesta Vihreäpukuisesta laulajattaresta 1916-17, mutta tällä kertaa kasvojen kohdalla Schjerfbeck on ensimmäisen kerran jättänyt karkean maalauspinnan näkyviin lisäten vain yksinkertaisin vedoin siihen kuviot merkitsemään silmiä, nenää ja suuta. Kun ottaa vielä huomioon tukan muodon tasaamisen ja pyöristämisen ja valoläikät kasvoilla, teos tulee melko lähelle Matissen tyyliä 10-luvun teoksissa. Tarkoitan etenkin muotokuvaa Sarah Steinistä, jonka Matisse maalasi syksyllä 1916. En kuitenkaan pidä kovin todennäköisenä, että Schjerfbeck olisi saanut tietoa tuosta mallin yksityisomistukseen kuuluneesta teoksesta, sillä se ei ollut vielä 10-luvulla näyttelyissä eikä kuvattuna taidekirjoissa. Ja Matissen asetelman, joka oli samalta ajalta, Schjerfbeck näki Stenmanin taidekaupassa vasta 1918.\nSchjerfbeck maalasi vielä 1917 kolmannen version samasta mallista, Keltahattuisen laulajattaren (jota jotkut hieman koomisesti kutsuvat Laulajattareksi keltaisessa hatussa). Vaatimattomasti hän sanoi maalanneensa kerta kerralta huonommin ja "opittuja fraaseja". Tätä ei tarvitse ottaa kirjaimellisesti todesta, mutta jos niin tekee, sen voinee tulkita tunnustukseksi Matisse-lainauksista. Kolmannesta pyynnöstä saada neiti Nykopp mallikseen on Lea Bergströmin ja Sue Cedercreutz-Suhosen alussa mainitussa kirjassa kopio kirjeestä, joka on kirjoitettu hyvin tasapainoisella käsialalla ja kohteliain sanankääntein. Muissa yhteyksissä Schjerfbeck kutsui kotinsa vastapäätä asuvaa naista "noidaksi", mutta ei tämä sellaiselta valokuvassa näytä.\nKukin maalaus vaati mallilta 5-6 istuntoa, mikä on pieni määrä, jos sitä vertaa esimerkiksi Cézannen vaatimustasoon, jonka tekemä Vollardin muotokuva vaati kuulemma lukemattomia istuntoa. Mustapukuiseen laulajattareen sisältyy taiteilijan keksimä sommittelutapa, joka yleensä muodostuu valoläikistä tai erivärisistä täplistä joko viuhkamaisessa muodossa tai diagonaalisessa linjassa. Kauniston kokoelmassa tätä sommittelutapaa esiintyy puheena olevan maalauksen lisäksi Eydtkuhnenin tytössä ja Sjundbyn kartanossa. Muiden kokoelmien maalauksissa sitä tapaa mielestäni selvimmin Päärynäpuussa 1905, Perhekorussa 1915-16, Autoilijassa 1929, Kurpitsoissa 1937 sekä Punatäpläisessä omakuvassa 1944.\nSommittelutapa voi olla merkittävä todiste Schjerfbeckin taiteen omaperäisistä puolista. Se voi omalta osaltaan myös selittää sen, miksi hän muita modernisteja pidempään pitäytyi usein ns. pyramidisommittelussa ja neutraalin taustan säilyttämisessä. Niiden avulla hän saattoi paremmin keskittää huomiota täplillä sommitteluunsa. Valopilkkujen ja väritäplien avulla hän alleviivasi keskeisten kohtien symboliikkaa. Metodin tärkeydestä kertoo sen liittyminen niin moneen Schjerfbeckin pääteokseen kiihkeimmissä luomisvaiheissa vuodesta 1905 alkaen, joka professori Riitta Konttisen mukaan merkitsi käännekohtaa taiteilijan tuotannossa.\nMustapukuisen laulajattaren symboliikka tarkoittaa tulkintani mukaan taiteilijan saamaa myrskyisää tai kylmää vastaanottoa. Se on joko suosionosoituksia kuten vihkiäisissä riisien tai muissa juhlissa paperinpalojen heittäminen, tai kuvaa kylmän suihkun kohtaamista yleisön taholta.\nKALIFORNIALAINEN I, 1919\nTämä maalaus kuuluu niihin (harvoihin) huumaavan onnellisuuden hetkiin, joita Helenellä oli noihin aikoihin. Vuoden 1918 tapahtumat olivat takana ja hän sai joksikin aikaa irtautua kotioloistaan, joita hallitsi äidin sairastelu. Äidin tilanne oli sellainen, että hän ei sietänyt mitään ääniä eikä edes tyttärensä liikkumista lähellään pienessä Hyvinkään huoneistossa. Äiti kuitenkin ymmärsi Helenen tarpeen saada olla omissa oloissaan ja antoi tälle luvan käydä Tammisaaressa.\nSchjerfbeckin saapuminen uuteen ympäristöön kesällä 1919 vaikutti elvyttävästi. Hän näki nyt kaiken kauniina, kuuset matkalla olivat kuin vihreään pujotettua kultaa ja maat valkeana niittyvillaa ja suopursua, hänen lempikukkaansa. Luonto oli kuin morsian ja jo tulopäivää seuraavana päivänä Helene sai kauniin mallin, sukulaistytön Ulla Baarmanin. Maalatessaan hän tunsi muotoilun ja värin iloa.\nKalifornialainen I on jatkoa sille naiskuvien sarjalle, joka alkoi maalauksissa Katkelma 1904-1905 ja Hiljaisuus 1907, mutta tässä on paljon voimakkaampi elämisen ja läsnäolon tunne. Edellisistä poiketen teos on päässyt hyvin esille näyttelyissä Pohjoismaiden ulkopuolella, se mm. kiersi Kanadassa ja Yhdysvalloissa 1949-52 ja oli Venetsian biennaalissa 1956 sekä mukana taiteilijan teosten suurella Euroopan kiertueella 2007-2008. Maalaus edustaa myös hyvin ajankohtansa henkeä taiteessa, sillä ensimmäisen maailmansodan jälkeen modernistit Picassoa myöten alkoivat kuvata elämää entistä tervehenkisemmin. Kalifornialainen I sai myös taidekirjallisuudessamme paljon huomiota 40- ja 50-luvulla, kun haluttiin päästä toisen maailmansodan jälkeen taas kiinni elämään. Ehkä tämä samanlainen historia jatkuu, kun nykyinen talouslama hellittää otettaan!\nMaalaus oli vielä ainakin 1965 Stenmanin perheen omistuksessa. Schjerfbeckin teosten kerääjänä ansioitunut Pentti Wähäjärvi kertoi minulle olleensa tilaisuudessa ostamaan se Bertha Stenmanilta ja kiinnostuneen asiasta, mutta hän piti pyydettyä hintaa liian korkeana. Tämä voi puhua sen puolesta, että Stenmanit eivät olleet erityisen halukkaita luopumaan teoksesta.\nSchjerfbeck sanoi Gauguinin maalaustavan vetäneen puoleensa, mutta totesi samalla, että Gauguinia teoksessa oli vain mallissa ja ehkä sen voimakkaassa muotojen "vetäisyssä", mutta ei muuten. Olen samaa mieltä, sillä voimakas maalaustapa ei suinkaan ollut Gauguinin yksinoikeus, vaan lähes kaikille modernisteille yhteinen pyrkimys. Olihan se tyypillistä mm. Munchille ja Schjerfbeckin esikuvista esimerkiksi Matisselle ja Roaultille.\nTeoksen moderneja elementtejä korostaa sen lähes neliömäinen muoto. Neliömuoto symbolisoi lujuutta kuten myös mallin voimakkaat hartialinjat. Monet merkkiteoksensa taiteilija signeerasi kokonaan kirjoitetulla sukunimellään, ja tämä tapa toistuu myös maalauksen myöhäisemmässä versiossa vuodelta 1934 tai 1935.\nVANHA PANIMO 1920\nTämä on niitä Schjerfbeckin maalauksia, joista tiedetään vähiten. Ennen Ateneumiin tuloa se oli näytteillä Helsingissä 1954 ja 1992, sitten näyttelykiertueella Hampurissa, Haagissa ja Pariisissa 2007-2008. Pariisin näyttelystä karsittiin pois eräitä teoksia, joihin liittyi liian selviä viittauksia ranskalaisiin taiteilijoihin. Tässä sellaisia ei ole, vaan maalaus on mitä itsenäisin teos, jonka voi katsoa ennakoivan italialaisen Giorgio Morandin selvästi myöhempiä maalauksia.\nTiedetään että Schjerfbeck katseli 1920 mm. kuvia Cézannen teoksista. Vuoden alussa hänellä oli hallussaan jokin kuvamappi, joulukuussa hänen seuraamansa ranskalainen lehti Amour de l'Art kertoi Cézannen maalaustekniikasta. Olen etsinyt tämän koko tuotantoa esittelevistä kirjoista mahdollisia esikuvia Vanhalle panimolle, mutta niitä ei ole löytynyt. Selitys on ymmärrettävä. Taiteilijamme kuvasi niin persoonallisia tuntoja, että niille on turha etsiä avaimia hänen kokemusmaailmansa ulkopuolelta.\nKesällä 1920 metsänhoitaja Einar Reuter eli taiteilijana ja kirjailijana nimimerkki H.Ahtela kihlautui yllättäen ruotsalaisen Thyra Arpin kanssa. Hän oli ollut Helenen suosittelemalla matkalla Norjassa, mutta poikkesi paluumatkalla Tukholmaan, josta löysi nuorikkonsa. Tapaus merkitsi jonkinasteista henkistä ja fyysillistäkin romahdusta Schjerfbeckille, joka oli elätellyt toiveita saada metsänhoitajasta läheinen elämänkumppani.\nHelene kertoi eräissä kirjeissään kihlauksen paljastumisen jälkeen, kuinka verrattoman kauniina hän piti mäntyjen tummia latvuksia ja kuinka tärkeä luonto hänelle oli. Se voi osittain olla asian kaunistelua, sillä aikaisemmin hän oli todennut metsän synkkyyden pelottavan. Ja kun hänelle nyt tulivat näkemistään puista mieleen Vincent van Goghin taide, aikaisemmin hän liitti tuon hollantilaisen taiteeseen ja luonteeseen arveluttavia tasapainottomuuden piirteitä.\nSchjerfbeckin kaksijakoisen luonteen tuntien voimme päätellä, että hän suhtautui luontoon sekä arkuutta tuntien että kunnioittavasti. Lonkkavaivaisena hän ei uskaltanut liikkua luonnossa kovin vapautuneesti, mutta symbolisesti luonto ja etenkin tietyt puut merkitsivät hänelle aina paljon. Puut edustivat hänelle mielikuvaa rauhallisesta paikoillaan pysymisestä ja myrskyjen kestämisestä. Niissä toteutui Raamatun vertaus pienestä sinapinsiemenestä kasvamisesta suureksi puuksi. Eikä Helene halunnut asua asunnossa, jonka pihalla häntä ei tervehtisi ulkoilmaan mennessä mieluinen puu, luonnosta tuttu tai puutarhassa kasvatettu.\nEYDTKUHNENIN tyttö II, 1926-1927\nAhtela ajoitti tämän maalauksen vuoteen 1926, mutta Ateneumin tutkijat katsoivat 1992 sen valmistuneen vuotta myöhemmin. Oli valmistumisvuosi kumpi tahansa, maalaus liittyy Art Decoon, joka herätti Pariisissa huomiota 1925. Helene seurasi Pariisin tapahtumia L'Amour de l'Art lehdestä, jonka toukokuun numerossa 1925 uutta suuntausta kommentoitiin. Mallin olemus kuvastaa 20-luvulla muodikkaaksi tullutta rinnatonta poikatyttöä suoralinjaisessa kotelomaisessa puvussaan.\nArt Decon johtavia naispuolisia edustajia oli venäläissyntyinen Sonia Delaunay, jonka taide oli tehnyt Heleneen vaikutuksen jo 1916, kun tällä oli näyttely Tukholmassa. 1926-28 Sonian mies Robert Delaunay maalasi 21 muotokuvaa muotiguru Jacquez Heimistä, joissa on hieman samaa henkeä kuin Schjerfbeckin maalauksessa, mutta tiedossani ei ole, näkikö suomalainen niistä jossain kuvaa. Ruudukkoja rakasti maalauksissaan jo ennen uutta muotivillitystä Marie Laurencin ja mm. hänen Nuori nainen ja koira vuodelta 1921 sisältää tämän kuvioinnin lisäksi diagonaalisuuden painotusta. Eniten yhtymäkohtia Schjerfbeckin teokseen on kuitenkin Matissen maalauksella Nainen ja huntu vuodelta 1927 (The Museum of Modern Art, New York), mutta siitä Helene tuskin tiesi.\nOlin 1992 New Yorkissa ja tilaisuudessa seuraamaan samaan aikaan kahta näyttelyä lähellä toisiaan: Schjerfbeckin ja Matissen. Tullessani Matissen alussa mainitun teoksen kohdalle, minun oli pakko huudahtaa hämmästyksestä. Teosten maalaustapa oli niin samanlainen ja yksityiskohdissakin näytti ensin löytyvän samaa henkeä. Myöhemmin minulla on ollut paljon aikaa hyvistä värikuvista vertailla niitä huolellisemmin. En enää ole sitä mieltä että ne olisivat kovin samanlaisia ainakaan perusolemukseltaan. Vaikka niitä pitäisi kaksosina, ne ovat epäidenttisiä sellaisia. Taiteilijoiden suhde Art Decoon oli myös erilainen, Matisse suhtautui siihen kriittisesti.\nTäytyy muistaa, että ajan yleinen henki suosi tällaisia henkilökuvia. Matisse saattoi saada samalla tavoin herätteitä Delaunayltä kuin Schjerfbeck ja moni muu, kuten Ruotsissa esimerkiksi Sigrid Hjertén maalaukseensa Harlekiini 1928 ja Suomessa Edwin Lyden teokseensa Golgata 1927. Jopa naispuoliset valokuvaajat kuvasivat toisia naisia tuhon aikaan ruudukkokuvioin kuten Madame Yevonde jo 1925. Ja taiteilijat saavat välillä ottaa toisistaan mallia. Esimerkiksi Matisse ja Picasso tekivät sitä niin usein, että heidän toisiltaan saamista vaikutteista on tehty näyttely ja kirja.\n1926 oli erikoisen hyvä vuosi Schjerfbeckille, mutta seuraavaa vuotta häiritsi koko ajan eräs riitaisa naapuri, joka halusi saada Helenen vuokraaman tilavan asunnon itselleen. Koska on mahdollista että Schjerfbeck maalasi ainakin alkuosan Eydtkuhnenin tytön toisesta versiosta 1926, en usko naapurin voineen vaikuttaa sen laatuun liiemmin. Tietysti joku epäilevä tuomas voi sanoa, että tytön kädet ovat jääneet kesken ja että taustaan vasemmassa alakulmassa on tullut jotain sotkua! Schjerfbeckille oli kuitenkin tyypillistä jättää kädet kokonaan pois kuvasta toisin kuin Matisselle, jolle niiden elekieli oli ensiarvoisen tärkeää. Lisäksi modernisteille oli melko tavallista jättää taulujen kulmiin joitakin tyhjältä vaikuttavia kohtia.\nEydtkuhnenin tytön valkaistut kasvot ovat piirre, joka toistuu Schjerfbeckillä usein, Kauniston kokoelman teoksissa tämän maalauksen lisäksi Saariston tytössä 1929 ja Opettajattaressa 1933, Ateneumin muissa Schjerfbeckeissä Kansakoulutytössä 1908, Hiihtäjättäressä 1909 ja Omakuvassa paletin kanssa I 1937. Vaaleus juontaa juurensa antiikin ihailusta (ajan vaalentamat marmoripatsaat), kristillisestä puhtaussymboliikasta sekä modernistien suosimista japanilaisittain valkaistuista naisten kasvoista.\nEydtkuhnenin tytön pään muoto (kapea leuka, pitkä nenä ja suuret silmät) juontanee juurensa erääseen Pariisissa 1884 nähtyyn Odilon Redonin teokseen, mutta varsinkin El Grecon vaikutus modernisteihin 1900-luvun alussa, Marie Laurencinin 1910-luvulla ja sittemmin Modiglianin esimerkki - jonka teoksia Schjerfbeck näki 1920-luvulta lähtien kuvissa - on tuon pään muodon yleistymisen takana. Laurencin maalasi varhaisissa omakuvissaankin nenänsä huomattavan pitkäksi ja hänen naishahmoilleen olivat tyypillisiä terävät leuat ja suuret tummat silmät. Se mikä Eydtkuhnenin tytössä on ominta Schjerfbeckin korostusta, lienee nenän voimakas varjostus sekä selvästi merkityt kulmakaaret. Laurencin jätti usein nenän joko ääriviivoiltaan heikosti merkityksi tai lähes näkymättömäksi, joten Schjerfbeck saattoi omalla maalaustavallaan korostaa omaa itsenäisyyttään esikuvien suhteen ilman erityistä symboliikkaa.\nEydtkuhnenin tyttö II:ssa selvästi näkyvät vaikutteet ranskalaisesta taiteesta ovat todennäköisesti jättäneet sen syrjään näyttelyistä muualla kuin Pohjoismaissa. Kuvia teoksesta ei julkaistu suomalaisessa taidekirjallisuudessa ennen vuotta 1992. Maalausta ei yksinkertaisesti ole tunnettu tarpeeksi ja siksi se on jäänyt kunnolla analysoimatta. Feministiset tutkijamme ovat liian herkästi hylkineet maalausta "miehen katseen luomana naiskuvana", mikä on vain osatotuus. Jos Schjerfbeck olisi saanut vaikutteita vain Laurencinin hempeän naisellisesta muotitaiteesta, kritiikki olisi oikeutetumpaa, mutta hänen luomuksensa on paljon kompleksisempi kuin ranskalaisen taiteilijan.\nTarvitsemme aika paljon teosvertailuja, jotta näemme Eydtkyhnenin tytön yksilöllisyyden. Laurencinistä Schjerfbeck poikkeaa edellä mainittujen ominaisuuksien lisäksi siinä, että hän ei käytä naisellisen romanttisia värejä, ei kietaise mallinsa kaulaan koristeellisia kaulahuiveja tai kaulanauhoja eikä lisää hänen pukuunsa tai tukkaansa kukkia. Tukka ei myöskään ole naisellisen pitkä ja käsien elekieli puuttuu. Laurencinin taiteeseen liittyy selviä lesbopiirteitä, mutta nähdäkseni Schjerfbeckin taide on hyvin kaukana sellaisista. Hän irtisanoutui Laurencinin taiteen ihailusta pitäen sitä liian yksipuolisena. Ranskalainen toisti elämänsä loppuun samaa kaavaa teoksissaan toisin kuin suomalainen jääden siksi ainakin taidemarkkinoilla vähemmän arvostetuksi kuin Schjerfbeck.\nTaiteilijamme ilmaisukielen kompleksisuus syntyy vastakkaisten ominaisuuksien yhdistelystä. Maalauksen tyttö näyttää olevan liikkeessä, mutta hänen käsiensä asento ei todista liikkumisen motoriikasta eikä muodikas puku ole luonteenomainen reippaalle lenkkeilylle luonnossa. Puvun sininen väri ja kuviointi ilmaisevat erilaisia asioita. Sininen on länsimaiden suosituin väri ja siten asusteissa joukkoon sulautumisen väri, mutta tytön vaatetus on kaikkea muuta kuin sovinnainen. Avokaulainen puku ja poikamainen tukka kertovat nekin vastakkaisista ominaisuuksista.\nMaalauksen taustan likaisen ruskea väritys hartioiden kohdalla poikkeaa selvästi Laurencinin hempeän pehmeästä kolorismista. Schjerfbeck saattoi olla hyvin ymmärtäväinen lesboja kohtaan (hänen hyvä ystävänsä Venny Soldan-Brofeldt oli ilmeisesti sellainen), mutta Eydtkuhnenin tyttö on yksin. Teoksen nimi voi silti viitata saksalaisen rajakaupungin erääseen runoilijattareen, joka kirjoitti Sapphomaisia runoja.\nMielenkiintoisen rinnastuksen vastakkaisten ominaisuuksien yhdistymiseen Schjerfbeckin taiteessa tarjoaa ruotsalaisen Sigrid Hjerténin Punainen varjostin 1916 (Moderna Museet, Tukholma). Se kuvaa alastonta naista, jota pikaisesti katsoen voisi pitää viettelevänä ja miehen katsetta miellyttävänä, mutta jonka epäseksuaalisuus näkyy lähemmässä tarkastelussa.\nMielestäni Schjerfbeck ei ole myötäillyt miehen katseen mukaista naista, kuten feministimme ovat erehtyneet luulemaan. Hän näkee naisen kuten Sonia Delaunay on tehnyt Tag Gronbergin tutkimuksen mukaan Caroline Arscottin ja Katie Scottin toimittamassa kirjassa Manifestations of Venus, Manchester University Press 2000, s. 142-155. Nainen on itsenäinen luova ihminen, joka pystyy samaan kuin miehensä, mutta toisella tavalla.\nMaalauksen historiasta on jäänyt pois tietoja Ateneumin 1992 luettelossa. Se oli mukana Stenmanin järjestämässä muistonäyttelyssä Tukholmassa ja oli kuvattuna näyttelyn luettelossa. Pentti Wähäjärven kertoman mukaan teos oli hänellä jonkin aikaa ja häntä ennen hänen tuttavallaan "Eikka" Kivistöllä.\nSJUNDBYN KARTANO 1927\nSjundbyn kartano 1927 on noin 50 vuotta kestäneen kehittelyn tulos. Sen varhaisimpia esimuotoja ovat pari piirrosta aiheesta vuodelta 1875. Näitä seurasi pari akvarellia, joista Fiesolen kukkuloita 1894 kuvasi rakennuksia ja puita Firenzen läheltä Italiasta, ja Sjundbyn kartano 1901, joka melko samaan henkeen kuvasi Schjerfbeckin lapsuuteen läheisesti liittynyttä näkymää. Kartano oli ollut hänen äitinsä siskon hallinnoima siirtyen sitten Helenen kummille Thomas Adlercreutzille. Teoksen lähin edustaja on kuitenkin öljymaalaus Vanha herraskartano vuodelta 1901. Tämä alaosastaan hieman pienemmäksi leikattu teos sai vuonna 1917 seuraajakseen akvarellin, jossa koko näkymä oli ennallaan, mutta väritystä oli modernisoitu. Nyt käsiteltävä maalaus palaa vuoden 1901 muotoon, mutta liittyy väritykseltään enemmän modernisoituun akvarelliin.\nEi voi olla epäilystäkään siitä, etteikö Sjundbyn kartanon 1927 lähtökohta olisi mitä omaperäisin, vaikka teos voidaan hyvin liittää 1800-luvun lopun ja uuden vuosisadan alun kartanoromantiikkaan. Ajankohta suosi tällaisia näkymiä, kuten osoittivat mm. Kitty Kiellandin, Alf Wallanderin ja Prinssi Eugenin teokset. Vuosisadan vaihteesta lähtien myös Munch teki teoksia, joita dominoi isohko rakennus vierellään suuri puu, etualalla vettä ja silta kulkijoineen.\nMonet tutkijat ulkomaita myöten ovat liittäneet Vanhan herraskartanon 1901 läheisesti Munchiin, mutta mielestäni tämä johtuu siitä, ettei ole tunnettu laajemmin Schjerfbeckin taidetta eikä hänen taipumustaan liittää omiin kokemuksiinsa viitteitä usean eri taiteilijan tuotantoon. Schjerfbeck tunsi Kitty Kiellandin ja Italiassa hän kävi maalaamassa ennen Prinssi Eugenin siellä tekemiä maalauksia. Wallanderin taidetta hän näki mitä ilmeisemmin Tukholmassa 1897 pidetyn suuren taide- ja teollisuusnäyttelyn luettelokuvissa käydessään kaupungissa samana vuonna.\nVasemmistolaisen Schjerfbeck-tutkija Pirjo Hämäläinen-Forslundin mukaan Schjerfbeck jätti hyvästit kartanoromantiikalle maalattuaan Vanhan herraskartanon 1901. Edellä esittämäni historiikin valossa tämä ei pidä paikkaansa kuten ei sekään professori Riitta Konttisen väite, että taiteilijamme samalla hylkäsi vanhat maalaustapansa. Mitään jyrkkää muutosta Schjerfbeckin taiteeseen ei tullut, vaikka niin voisi helposti olettaa, jos otaksumme hänen löytäneen uudeksi opastajakseen juuri Munchin. Ja jos norjalaisesta olisi tullut dominoiva tien näyttäjä suomalaiselle, varmasti hän olisi vaivautunut matkustamaan lyhyen matkan Hyvinkäältä Helsinkiin 1909, jolloin meillä oli nähtävissä Munchin taidetta. Varmasti löytäisimme myös enemmän kirjemainintoja Pohjoismaiden suurimmasta modernistista Helenen kirjeenvaihdosta, mutta Konttinenkaan ei niitä ole kummemmin löytänyt perusteellisista tutkimuksistaan huolimatta.\nSchjerfbeck suosi tiettyä tasaista jatkuvuutta sekä elämässään että taiteessaan. Tämän näkee hyvin kun vertaa toisiinsa hänen varhaista Fiesolen näkymäänsä ja vuoden 1927 teosta. Sellainenkin henkilö, joka ei tuntisi taiteilijamme tuotantoa, ymmärtäisi ne saman tekijän kädestä lähteneiksi. Halustaan toistaa samoja aiheita vain pienin muutoksin kertovat monet Helenen teokset ja etenkin ne uusluomukset, joita hän vuodesta 1926 lähtien alkoi tukijansa Gösta Stenmanin ehdotuksesta tehdä vanhoista teoksistaan.\nEn näe, että uudet versiot vanhoista teoksista olisivat välttämättä aina parempia. Ei näin ole ainakaan Varjo muurilla-versioiden kohdalla, vaikka ne olivat ainoat muunnelmat, jotka Helene teki täysin oman valintansa perusteella, ei vain tukijansa toivomuksesta. Mielestäni kuitenkin Sjundbyn kartano on tavallista ansiokkaampi uusluomus ilmavuutensa ja värinkäyttönsä ansiosta. Se otettiinkin mukaan Schjerfbeckin näyttelykiertueen 2007-2008 luetteloiden kuvitukseen yhdessä viiden muun uusluomuksen kanssa. Niihin lukeutui myös Nanny ja Yrjö Kauniston kokoelmaan kuuluva Ompelijatar 1927.\nSuomalaiset eivät ehkä koe Schjerfbeckin maalauksia synkiksi ja raskaiksi, mutta ulkomailla asia voidaan nähdä toisin. Käydessäni Yhdysvalloissa 1992 keskustelin usean näyttelyvieraan kanssa. Nämä tulivat uteliaina kysymään, miksi vertailin Schjerfbeckin teosten värejä värikirjaani. Jatkossa kävi ilmi, että paikalliset pitivät kyllä taiteilijamme teoksista, mutta useat niistä olivat heidän makuunsa väritykseltään liian tummia. Ja kun nyt vertailen Vanhaa herraskartanoa ja sen myöhempää versiota toisiinsa, minusta tuntuu, että taiteilija pyrki lisäämään vuoden 1927 teokseensa valoisuutta, ilmavuutta ja harmonisuutta. Hän jätti pois tummien ikkunoiden korostuksia ja synkän lehvistön massiivisuutta. Hän poisti myös valkoisen aidan korostusta niin paljon, että nyt ei erota onko sen kohdalla aita vai hiekkatie. Se lisää avaruutta, koska kulkuyhteyksiä estävä aita ei tule mieleen torjuvana elementtinä. Samasta syystä tuuhea pensaikko oikealla on niin häivytetty, että se vaikuttaa makasiinirakennuksen varjolta. Pehmeä väritys tehostaa myötämielistä harmonisuutta.\nEhkä vuosisadan alun maalaukseen vaikutti uhkaava poliittinen tilanne, toisaalta Munchin maalausten painostava symboliikka. Värien muuntelu todellisuudesta poikkeavaksi ei myöskään ollut uusi ilmiö Schjerfbeckin taiteessa, sitä hän teki jo 1880-luvun alkupuoliskolla.\nVUOKRAISÄNTÄ II, 1928\nSchjerfbeckin vuokraisäntä Tammisaaressa, Eskil Bäckman, oli hänen parhaita miesmallejaan Helenen veljen ja veljenpojan sekä Einar Reuterin ohella. Bäckman oli talonpojasta varallisuuteen noussut mies, yhdeksän vuotta Heleneä nuorempi omalaatuinen vanhapoika, omiin oloihinsa eristäytynyt. Hänen ja taiteilijan välille syntyi luottamussuhde, joka ilmeisesti merkitsi paljon kummallekin. Bäckmanilla oli aikaa ja kärsivällisyyttä istua Schjerfbeckin mallina, eikä tämän tarvinnut liiemmin arastella malliaan tai pelätä tämän arvostelua.\nLea Bergström ja Sue Cedercreutz-Suhonen ovat hauskasti kuvanneet Bäckmania kirjassaan Helene Schjerfbeck - Malleja Modeller Models (2003), samoin Riitta Konttinen Schjerfbeck-elämänkerrassa vuotta myöhemmin. Keskitynkin seuraavassa vain niihin asioihin, jotka heiltä ja itseltäni jäi käsittelemättä kirjoissamme.\nBäckmanin luonne oli monikerroksinen. Schjerfbeck saattoi nähdä hänessä sekä alkuihmistä, tavallista yksinkertaisiin oloihin sopeutunutta ihmistä että venäläistä ruhtinasta ja Don Quijoten kaltaista mielikuvituksellisten urotöiden tekijää. Don Quijoten hahmo oli tullut hänelle tärkeäksi sekä Cervantesin romaanista että Daumierin maalauksista. Riitta Konttinen on ensimmäisenä 2004 viitannut Vuokraisäntä II:n kohdalla Daumierin vaikutukseen.\nMinulla on tutkijana se etu puolellani, että olen kauan tutkinut Daumierin taidetta ja lisäksi minulla on siitä Erich von Klossowskin kirjan painos vuodelta 1923, sama kirja, jonka Schjerfbeck omisti ja jota hän piti eräänlaisena kuvaraamattunaan. Omistan myös heliografin Schjerfbeckin maalauksesta sekä lähikuvia alkuperäismaalauksesta. En tämän takia yritäkään kiistää vaikutteiden saamista ranskalaiselta, mutta korostan vaikutteiden koskevan vain mallia fyysisenä henkilönä. Maalaus taiteellisena toteutuksena on täysin omaperäistä Schjerfbeckiä ja vielä selvemmin kuin Kalifornialainen I:n tapauksessa, jossa heräte teoksen tekemiseen tuli myös toiselta taiteilijalta.\nMainittua von Klossowskin kirjaa ei ole Helsingin yliopiston kirjastossa kuten ei muissakaan pääkaupunkiseudun kirjastoissa eikä Konttinen mainitse sitä lähdekirjallisuudessaan. Kuva sivulla 48 esittää Don Quijoten päätä, ja sitä voi pitää lähimpänä yhteytenä Schjerfbeckin maalaukseen. Asiallisesti ottaen erot näiden kahden taiteilijan välillä ovat kuitenkin niin suuret, että niitä ei yhdistäisi spontaanisti toisiinsa. Onhan kummallakin mallilla viikset ja kohtalaisen suuri nenä ja korva näkyvissä, mutta ei juuri muuta yhteistä. Daumierin vaikutusta näkyy selvemmin eräissä muissa Schjerfbeckin teoksissa kuten Musiikissa vuodelta 1932 ja parissa 20-luvun maalauksessa.\nMaalaustekniikaltaan Daumierin ja Schjerfbeckin teokset ovat suhteellisen kaukana toisistaan. Edellinen on kaikesta päätellen syntynyt nopeasti ja ilman tarkkaan harkittua sommittelua. Siinä värikerroksen paksuus tuntuu vaihtelevan, mutta jälkimmäinen on työstänyt teostaan sen kangaspinnan tuntumassa hangaten, viiltäen ja tasoittaen maalipintaa ehkä pitkän ajan kuluessa. Sommittelu on mitä hienolaatuisinta. Siinä otetaan tarkkaan huomioon ääriviivat ja muodot sekä pensselinvedot ja muut työstämistavat suhteessa kokonaisuuteen. Tällainen luomus ei voi syntyä käden käänteessä, vaan siinä taiteilijan pitää jatkuvasti palata eri yksityiskohtien punnitsemiseen suhteessa lähiympäristöön ja teoksen symboliikkaan.\nTeos merkitsee jatkoa Eydtkuhnenin tytär II:lle. Vaikka edellinen edustaa tietyllä tavalla pohjoismaista Matisse-koulukunnan perinnettä, nyt Schjerfbeck löytää yhä enemmän myös henkilökuvauksen kohdalla oman tiensä. Hän oli saanut varsinkin ruotsalaisen Ord och Bild-lehden välityksellä seurata pohjoismaisten kollegoittensa toimia ja osaa siten välttää muiden perässä seuraamista, valita omat vahvimmat ratkaisunsa.\nOn yllättävää, kuinka samanlaisia pohjoismaiset modernistit ovat useissa perusratkaisuissaan. Niitä ovat mm. mustan käyttö ja harvojen värien (esimerkiksi vihreän ja punaisen) käyttö, sekä Cézannen ja van Goghin oppien soveltaminen matisselaisuuden lisäksi. Etualaa ja taustaa ei selvästi eroteta toisistaan, mutta Schjerfbeck kulkee omaa tietään tässä suhteessa. Eniten matisselaisuus tulee esiin Schjerfbeckillä siinä, että hän tehostaa ääriviivoja mustalla. Eikä vain ääriviivoja, sillä hän maalaa myös naisen silmät, suun ja nenän varjostuksen mustaksi.\nSuuren osan vuodesta pimeyden keskellä eläneet pohjoismaalaiset eivät voi vastustaa mustan tenhovoimaa. Tummat sävyt olivat Schjerfbeckille tyypillisiä jo hänen modernisminsa alussa 1880-luvulla eräissä rohkeimmissa luomuksissa. Ja tummia sävyjä löytyy runsaasti Schjerfbeckin teosten lisäksi Yrjö ja Nanny Kauniston kokoelmassa Marcus Collinin ja Alvar Cawenin tuotannossa.\nRuotsalainen Sigrid Hjerten kuvasi alter egonsa mustaksi (näyttelykirja Modernismin läpimurto, 1989, s. 133). Ehkä näin oli myös Schjerfbeckin kohdalla, kun ajattelee hänen kaksijakoista omakuvaansa 1913-26, puhumattakaan omakuvasta Vanha maalaritar 1945. Hänen kuuluisimmissa asetelmissaan tummat sävyt näkyvät myös tärkeässä osassa kuten Kurpitsa-asetelmassa 1937 ja Mustuvissa omenissa 1944.\nMustan kontrastina maalauksessa toimivat kasvojen ja puvun valkoisuus sekä tukan vaaleus. Jos nainen lasketaan blondiksi, siihen tuskin liittyy tyhmyyden symboliikkaa. Taidehistorian kuvastoissa vaaleatukkaisia naisia esiintyy enemmän kuin tilastollisesti todellisuudessa, jossa heitä on alle 1/20. Tavallisuudesta poikkeavuutensa johdosta vaaleatukkaisuuteen keskittyy paljon sekä positiivisiä että negatiivisiä merkityksiä, mutta Schjerfbeck ei tunnu kovin usein ottaneen blondeja malleikseen.\nOpettajan tehtävät muodostivat tärkeän osan Schjerfbeckin elämässä 1890-luvulla Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa Ateneumissa. Hänellä oli hyvät edellytykset tässä tehtävässään, sillä olihan hänen oma opettajansa Adolf von Becker yksi Euroopan parhaissa taideyhteisöissä kouliintuneita opettajia. Opettajan ammatissa toimi sittemmin hänen veljenpoikansa Måns.\nMeillä ei ole kunnolla tutkittu Schjerfbeckin taiteen suhdetta pohjoismaiseen modernismiin enkä osaa itsekään vielä paremmin selittää, kuinka Opettajatar poikkeaa edukseen yleisimmistä linjauksista. Ehkä teos on yksi parhaimpia esimerkkejä Schjerfbeckin irtautumisesta sekä El Grecon jäljissä kulkevien modernistien että Matissen koulukunnan edustajien kuvaustavasta. Sen voin kuitenkin varmuudella todeta, että en ole löytänyt sille mitään merkittävää esikuvaa muiden taiteilijoiden tuotannosta. Vaistoni sanoo siihen sisältyvän jotain syvästi persoonallista.\nTeoksen toinen versio (Ahtela 1953 no. 739) on maalattu vaakamuotoon ja sen väritys on voimakkaammin vihreä. Se oli myynnissä Helsingissä Arvohuutokaupassa 31.4.1990 ja taiteilijan antaman tiedon mukaan maalattu Tammisaaressa mallina neiti Boxström, joka toimi kansakouluopettajana Snappertunassa.\nVIHREITÄ OMENIA JA SAMPPANJALASI 1934\nAteneumin kokoelmiin on saatu kolme Schjerfbeckin parhaimmistoon kuuluvaa hedelmäasetelmaa, kaksi niistä (vuosilta 1915 ja 1934) Nanny ja Yrjö Kauniston kokoelmien ansiosta. Kun vielä neljäs on pääkaupunkiseudulla, Didrichsenin museossa, täkäläiset asetelmataiteen ystävät voivat olla tyytyväisiä, että heidän ei tarvitse tehdä pitkiä matkoja saadakseen silmäruokaa. Huipputeoksista vain Kurpitsat 1937 sijaitsee kauempana eli Porissa.\nNähtyään tämän vuoden 1934 asetelman Stenmanin järjestämässä näyttelyssä 1937 kriitikko Signe Tandefeltin mieleen tuli taiteilija Karl Isaksonin neuvo sisarelleen: "Ota yksinkertaisin motiivi, pari omenaa, mutta maalaa ne niin kauniisti kuin ne olisivat kasvaneet paratiisissa" (Hufvudstadsbladet 22.9.1937, suomennos Aino Ahosen). Luulen taiteilijan olleen tyytyväinen luomukseensa kuten myös siihen, että hänen taiteensa oli Tukholmassa Liljevalchin taidehallissa saanut vähän aikaisemmin hyvän vastaanoton.\nVihreitä omenoita ja samppanjalasi on pelkistetympi kuin Vihreä asetelma (n.1930), joka saatiin Ateneumin kokoelmiin 1959. Ne muodostavat kauniin parin, jossa kumpikin täydentää toistaan. Sellaisena ne esitettiin myös Schjerfbeckin näyttelykiertueella 2007-2008 Hampurissa ja Haagissa. Pariissa ne oli jätetty pois, ehkä näyttelyn vakuutuskustannuksien takia tai siksi, että pariisilaisten mielestä ranskalaiset esikuvat tulivat liian hyvin esille. Tai ehkä vain yksinkertaisesti haluttiin vähentää tummien teosten määrää, jottei yleiskuvasta olisi tullut liian synkkä.\nMinä en näkisi Vihreiden omenien ja samppanjalasin seuraavan Matissen jäljissä vaikka näin voisi pintapuolisesti katsoen luulla. Asia selviää kun tutustuu huolellisesti Pierre Schneiderin perusteelliseen tutkimukseen taiteilijasta (uusittu laitos 2002). Siinä voisi pitää Matissen maalausta Asetelma ja pähkinänsärkijä 1916 samanhenkisenä kuin Schjerfbeckin teosta, mutta teosten sommittelu, suhde dekoratiivisyyteen ja symboliikka eroavat paljon toisistaan.\nOlivat perusteet poisjättöön Pariisissa mitkä tahansa, minkään synkkyyden vallassa taulua ei ole tehty. Vuodenaika oli kyllä vähemmän valoisa, koska maalaus valmistui todennäköisesti vuoden kahden viimeisen kuukauden aikana. Ja ranskalaisvaikutteista tuskin voidaan erikoisemmin puhua. Teoksen sommittelu perustuu pääasiassa kultaiseen leikkaukseen, joka ei ollut ranskalaisten keksintö, ja jos siinä on näkevinään lisäksi cézannelaista viuhkamaista sommittelua, tämä on kiistanalaista. Monikaan Cézanne-tutkijoista ei mainitse sitä ja Schjerfbeck itse oli jo 1912 sitä mieltä, että Cézannen korostamasta rakenteellisuudesta puhuttiin liikaa ja että sellaiset asiat pilasivat taiteen.\nKoska modernisteille sekä pelkistäminen että teosten muuntelu ja samojen aiheiden toistaminen sarjoissa olivat tärkeitä, pidän tärkeänä avainkysymyksenä rinnastaa Vihreää asetelmaa ja Vihreitä omenoita ja samppanjalasia sekä miettiä miksi jälkimmäinen on pelkistetty juuri niin kuin on. Miksi jälkimmäisessä tausta on tumminta juuri ylimpänä näkyvän omenan takana, miksi vaikuttavimmat valoläikät tietyllä tavalla reunustavat hedelmiä, miksi vihreän sävyt on ryhmitetty juuri tuolla tavoin? Miksi edellisessä pyöreähkö musta varjostus oikealla toistaa tavallaan suurempana taustan tummennusta vasemmalla? Jos osaamme asettaa kysymykset oikein, ehkä löydämme vastaukset.\nMielestäni omena-asetelmassa samppanjalasin yläosan tummennus ja ylimpänä näkyvä omena taustansa käänteisellä "sädekehällä" muodostavat oman kokonaisuutensa, samoin takana olevat omenat ja edessä olevat oman vastaparin.\nSAIRAANHOITAJATAR I (KAIJA LAHTINEN) 1943\nOn mitä luontevinta, että lääkäripariskunta Nanny ja Yrjö Kaunisto ihastuivat Schjerfbeckin taiteen ihailijoina tämän maalaukseen sairaanhoitajasta. Se on hieno maalaus, joka sisältää paljon taiteilijalle tyypillisiä ominaisuuksia. En tässä kuitenkaan käsittele niistä kuin yhtä erityispiirrettä, punastumisen merkkejä naisen kasvoilla.\nSchjerfbeck oli herkkä huomioimaan vaihtelevia ilmeitä ihmisten kasvoilla. Tämän kykynsä ansiosta hän ehkä monia muita modernisteja kauemmin keskitti kiinnostuksensa juuri henkilökuvaukseen ja sen psykologiaan. Eräät johtavat modernistit kuten Picasso ja Matisse luopuivat varhain 1900-luvun alussa malliensa sielunelämän tutkimuksesta. Schjerfbeckin myöhäistuotannon kohdalla on vaikea sanoa, oliko kyseessä perinteinen psykologinen syväluotaus vai sen pohjalta kehittynyt esteettinen formalismi.\nMinun tulkintani mukaan Schjerfbeckin kahdessa Sairaanhoitajatar-versiossa (joista toinen on Riihimäen taidemuseossa) ei ole erityisemmin kysymys luonnetutkimuksesta, vaan kysymys on pikemmin kauneuskäsityksestä. Merkittävintä on kauneus, joka liittyy toisten ihmisten auttamiseen, valikoimattomaan ihmisrakkauteen. Tämä sisäinen kauneus heijastuu henkilön koko olemukseen. Se on usein Schjerfbeckin kohdalla luonteeltaan uskonnollista ja sen merkkinä tässä on risti hoitajan kauluksessa.\nPuna kasvoilla ei välttämättä tarkoita naisellisuuden korostamista, sillä myös miehet saattoivat Schjerfbeckin taiteessa punastua. En tiedä, tunsiko Helene hyvin uusinta tutkimusta, mutta jo Darwinin ajoista lähtien nähtiin, että kasvojen ilmeet olivat luonteeltaan hyvin samanlaisia kaikilla ihmisillä ympäri maailman, osa universaalia kieltä. Evoluutiossa kasvojen lihakset eivät kehittyneet ilmaisemaan tunteita eikä siksi naturalistien mielestä ollut mitään sellaisia tunteita, jotka saattoivat kasvoilta heijastaa jotain pelkästään ihmiselle tai tietylle valitulle kansalle tai uskontoryhmälle ominaisia yleviä tai pahoja tunteita. Schjerfbeck saattoi tietää näistä käsityksistä mm. taiteilijaystävänsä Venny Soldan-Brofeldtin kautta, tämän mies kirjailija Juhani Aho oli nimittäin Darwinin aatteiden kannattaja.\nSairaanhoitajatar tuskin punastuu alastomuuden näkemisestä, vaan pikemmin työpaineista johtuen. Ja hyvä hoitajatar hoitaa kaikkia potilaitaan hyvin riippumatta näiden sukupuolesta ja iästä ja muista seikoista. Schjerfbeckin suurista idoleista huomattavimpia oli Dostojevskin romaanihenkilö pappismunkki Zosima ja Helene itse nuoruudestaan lähtien halusi rakastaa kaikkia ihmisiä niin mahdottomalta kuin se usein hänestä tuntuikin.\nOMAKUVA EN FACE I, 1945\nHelene Schjerfbeckin viimeiset omakuvat muodostavat taidehistorian loisteliaimman teossarjan vanhenemisesta - sitten Rembrandtin omakuvien. Niihin kuuluu öljymaalausten lisäksi piirroksia. Moni pitää teossarjaa voimannäytöksenä, johon ei kuulu otteen herpaantumista välillä. Taiteilija heitti syrjään naamionsa eikä kaunistellut itseään.\nOmakuva en face I muodostaa kahden muun teoksen kanssa mitä mielenkiintoisimman ryhmän, joka voi avata silmämme Schjerfbeckin luomisprosessille noina vuosina. Toinen niistä on siihen läheisesti liittyvä hiilipiirros ja laveeraus Omakuva, Saltsjöbaden 1944 tai 1945, joka kuuluu Didrichsenin kokoelmiin Helsingissä, kolmas on yksityiskokoelmaan kuuluva Omakuva mustaa ja roosaa 1945. Piirros voitehty olla joko ennen tai jälkeen Omakuvaa en face. Jos se on tehty jälkeen, taiteilija on pehmentänyt liian kovaksi kokemansa piirteet jättäen myös ruskean puvun osat pois, samoin taustamaalauksen. Kokonaisuudesta on siten tullut selvästi harmonisempi. Yksityiskokoelman teoksessa hän on tehnyt synteesin sekä dramaattisesta voimasta että harmonisesta herkkyydestä. Minusta tämä lopputulos onkin kaikkein hienointa Schjerfbeckiä.\nLeuka ja kaula ovat kolmessa teoksessa pysyneet suhteellisen samanlaisina. Yksityiskokoelman teoksessa nenä ja suu ovat muotoutuneet kuin huutomerkiksi, niitä yhdistävä suuhalkio on jäänyt turhana yksityiskohtana pois. Silmät tuijottavat nyt haamumaisina eteenpäin, otsa kallistuu eri suuntaan kuin edellisissä. Tausta on voimakkaasti tummennettu pään vasemmalla puolella, samoin ääriviivaa osittain oikealla. Roosaa on tuskin nimeksi puvun kauluksen rippeissä.\nHelposti voisi näyttää siltä, että edellä mainitut teokset loivat askelmat sellaiseen huipennukseen kuin Omakuva, vanha maalaritar 1945, mutta näin ei ole. Se on Ahtelan teosluettelon mukaan maalattu ennen Omakuvaa mustaa ja roosaa . Eli Schjerfbeck on toistamiseen vähentänyt silmien dramaattista korostamista, miksi? Tämä on kysymys, johon minä en osaa antaa vastausta, sillä pidän kumpaakin viimeistä öljyvärein tehtyä omakuvaa yhtä hyvänä.


Vuoden 2018 Satakunta-palkinnot jaettiin\nMitalit Riku Räsäselle, Satakunnan yhteisökeskukselle, Samu Lahdelle ja Pentti Ala-Luopalle\nSatakunnan vuodenvaihteen juhla järjestettiin viime perjantaina kuudetta kertaa. Tällä kertaa Satakuntaliiton kanssa juhlan juhlan järjesti Eurajoen kunta. Juhlassa jaettiin Satakunta-mitalit, Satakunnan aluesuunnittelumitali sekä Nuori satakuntalainen -palkinto.\nNuori satakuntalainen -palkinto myönnetään 13-29 -vuotiaalle yksityishenkilölle tai nuorelle yhteisölle. Kriteerinä on taiteeseen, kulttuuriin, liikuntaan, opiskeluun, työelämään tai muuhun kunnostautumiseen liittyvä teko, jolla on ollut paikallista tai laajempaa merkitystä.\nNuori satakuntalainen -palkinto myönnettiin Samu Lahdelle. Hän sijoittui kolmanneksi automaatioasennuksessa EuroSkills-kisoissa eli ammattitaidon Euroopan mestaruuskisoissa Budapestissa syksyllä 2018. Kisoissa oli mukana yli 500 nuorta osaajaa Euroopan 28:sta maasta; Suomea edusti 25 kilpailijaa. Vuonna 2017 Lahti sijoittui kolmannelletoista sijalle WorldSkills-kisoissa Abu Dhabissa. Huittislaistaustainen Lahti valmistui vuonna 2015 Sataedun Kokemäen toimipaikasta. Tällä hetkellä Lahti opiskelee sähkö- ja automaatiotekniikkaa Tampereen ammattikorkeakoulussa.\n- EuroSkillsissä saavutettu mitali tuntuu kokonaisuudessaan todella hyvältä ja tähän onkin oma ura kisojen puolesta hyvä päättää. Vielä kun lisää vuoden 2017 WorldSkills kisojen pienoisen pettymyksen, niin ei voi kuin olla äärimmäisen tyytyväinen tulokseen. Kokonaisuudessaan kisoista on jäänyt vielä paljon muutakin käteen ja tietty on tullut opittua äärettömän paljon uutta, joka auttaa varmasti myös tulevaisuudessa. Tähän kaiken päälle vielä tällainen nuori satakuntalainen-palkinto, niin olen kyllä todella kiitollinen ja tyytyväinen, kertoo Lahti.\n- Tähän mennessä olen työskennellyt aktiivisesti koulun ja kisoihin harjoittelemisen ohella. Seuraavaksi olisikin sitten tarkoitus keskittyä koulun viimeisiin vuosiin ja samalla sulattautua enemmän myös työelämään, Lahti jatkaa.\nSatakunta-mitalin on suunnitellut kuvanveistäjä Matti Kava ja se myönnetään tunnustuksena erityisen ansiokkaasta toiminnasta Satakunnan maakunnan hyväksi. Yksityishenkilölle myönnettävä mitali on hopeinen ja yhteisölle myönnettävä mitali on pronssinen.\nHopeinen Satakunta-mitali myönnettiin Riku Räsäselle. Räsäsen menestystarina osoittaa, miten intohimo, luovuus ja vaikuttavuus syntyvät oman alan löytämisen myötä. Raumanmeren Juhannus on tapahtumana tunnettu kautta Suomen ja Poroholma on kehittynyt viiden tähden lomakeskukseksi. Räsänen on mukana usean raumalaisen ravintolan, Unajan viihdepuiston ja elokuvateatterin toiminnassa. Yhden henkilön liikemiestaidoilla ja rakkaudella omaan kaupunkiinsa hän on Rauman elinkeinoelämän merkittävä tekijä. Räsäselle on tärkeää myös hyväntekeminen yhteisössään ja yhteisöllisesti. Sosiaalisen hyvinvoinnin kehittämistä Räsänen on toteuttanut tukemalla monipuolisesti yhdistystoimintaa ja ollut perustamassa muun muassa Aito Fiilis ry:tä.\nPronssinen Satakunta-mitali myönnettiin Satakunnan yhteisökeskukselle. Yhteisökeskus on ollut aktiivinen toimija maakuntauudistuksen valmistelussa ja se koordinoi hanketta, jossa järjestöjen toiminta integroidaan luontevaksi ja näkyväksi osaksi uudistuvia maakuntia ja kuntien hyvinvoinnin palvelurakenteita. Kattavassa yhteistyössä etsitään ihmisten hyvinvoinnin edistämiseen uusia ratkaisuja, kehitetään niiden rahoituspohjaa ja rakennetaan tiivistä yhteistyötä järjestöjen välillä.\n- Saamamme arvostus tuntuu hienolta. Koemme, että mitali on tunnustus paitsi Yhteisökeskukselle, myös koko maakunnan järjestötoiminnalle; yhteistyökyvylle, osaamiselle ja työlle. Olemme ylpeitä ja iloisia saadessamme ottaa tämän huomionosoituksen vastaan maakunnan järjestökentän puolesta, kommentoi Satakunnan yhteisökeskuksen toiminnanjohtaja Milja Karjalainen tunnustusta.\nSatakunnan aluesuunnittelumitalin on suunnitellut satakuntalainen kuvanveistäjä Kauko Räike ja myönnetään henkilölle tai yhteisölle, joka valtakunnallisella, maakunnallisella, seudullisella tai paikallisella tasolla on tehnyt sellaista tunnustusta ansaitsevaa työtä tai toimintaa, jolla on katsottava olevan erityistä merkitystä Satakunnan tai sen osan alueellisessa kehittymisessä.\nSatakunnan aluesuunnittelumitali myönnettiin Pentti Ala-Luopalle. Hän toimi Merikarvian kunnanjohtajana 29 vuotta. Ala-Luopa on ollut osana Merikarvian kunnan kehittämistä edistänyt tulevaisuuteen tähtäävää kaavoitusta. Hän on ollut aktiivisesti yhteydessä sekä asukkaisiin, viranomaisiin ja alueellisiin viranomaisiin. Meri ja merellinen ilmapiiri, Merikarvianjoen olemassaolo, yhteistyön merkitys sekä tulevaisuudenusko ovat näkyneet useissa kaavoitushankkeissa.


50,5 m² Kalevankatu 34 B, 80100 Joensuu Kerrostalo Kaksio myynnissä - Oikotie 15545033\nMyytävät asunnot Joensuu Keskusta Kalevankatu 34 B, 80100 Joensuu\n92 500 €50,5 m²\nKalevankatu 34 B, Keskusta, Joensuu2h, k, kh, parv\nKeskustan palveluiden vieressä, valoisa ja viihtyisä hissitalon huoneisto, jossa hyvin säilytystilaa ja aurinkoinen länsiparveke. Huoneistoa remontoitu osittain, kylpyhuone ja lattiat uusittu lähivuosina, sekä väliovet. Nopeasti vapautuva koti, hyvässä yhtiössä jossa vuokratuottoja liiketilasta.\nKalevankatu 34 B, 80100 Joensuu\nosittain remontoitu viihtyisä huoneisto.\nKuvaus: keittiön lattia uusittu -17, keittiön kaappien ovet uusittu jossain vaiheessa, vuosiluvusta ei ole tietoa. Liesi: sähköliesi. Työtasot: laminaatti.\nPesutilojen kuvaus: kylpyhuone remontoitu, vuosilukua ei tiedossa. Varustus: pesukoneliitäntä, wc-istuin, suihku.\nKuvaus: taloyhtiön tiloissa varastot vaatehuone\nSuunnitteilla: Korjaustarveselvitys 2017-2021: lämmitysjärjestelmän kunnostaminen (termostaattien ja linjasäätöventtiilien uusiminen), ikkunoiden ja parvekeovien uusimistarpeen selvittäminen, yhteisten tilojen (sauna, pesutupa) kunnostaminen, lumiesteiden uusiminen ja vesikaton kunnostaminen, A-B portaiden edustojen kunnostaminen\nkaukolämpö 1986, ulkomaalaus ja kaapeli tv 1990, käyttövesiputkistot 1992, kuntoarvio 1995, parvekkeiden peruskorjaus ja vesikaton maalaus 1996, yläpohjan lisälämmöneristys 1997, ikkunoiden ja parvekeovien kunnostus ja maalaus 2001, hissien rakentaminen 2007, sadevesikaivot 2009, ulko-ovien ja lukituksen uusiminen 2012, ilmastointikanavien nuohous 2014, varastojen sisäänkäyntien katosten rakentaminen 2015, viemäreiden osittainen kuvaaminen ja autotallien ovet uusittu 2016, viemärien sukittaminen -19.\nMuut kaupan kannalta merkittävät tiedot: sijainti, kunto, liikkuminen\n1 831,68 € / m2\nParkkipaikan maksut: 5 EUR/kk. Muut maksut: vesimaksu 25€/hlö/kk.\nPekka Poutiainen, Kauppakaari 1 , 80100 Joensuu, Gsm 050 380 5015, PuhelinTyö 010 830 4100, Email pekka.poutiainen@joenisp.fi\nsauna, urheiluvälinevarasto, väestönsuoja. Taloyhtiössä muuta: kellarikomero (ei jäähdytystä), lämmin huoneistokohtainen varastokomero, pesutupa, kuivaushuone\nLattia: Keittiössä: laminaatti. Pesutiloissa: muovi. Olohuoneessa: laminaatti. Makuuhuoneessa: muovi. Seinät: Keittiössä: kaakeli, maalattu. Pesutiloissa: muovi. Olohuoneessa: maalattu, tapetti. Makuuhuoneessa: maalattu, tapetti.


Olli Rehn ja Marja Nykänen Suomen Pankin johtokuntaan – Rehn jatkaa elinkeinoministerinä vuoden loppuun | Suomen Pankki | HS\nKummankin uuden johtajan toimikausi Suomen Pankissa alkaa helmikuun alussa 2017, uusi elinkeinoministeri valitaan kahden viikon päästä\nPäivitetty: 14.10.2016 14:08\nOlli Rehn ja Marja Nykänen\nEduskunnan pankkivaltuusto on valinnut Suomen Pankin johtokuntaan nykyisen elinkeinoministerin Olli Rehnin (kesk) ja Finanssivalvonnan apulaisjohtajan Marja Nykäsen.Molempien toimikausi alkaa 1. helmikuuta 2017.\nMinisteri Rehn: Rajusti kritisoitu raskaan teollisuuden päästökauppatuki voi muuttua\nOlli Rehn kertoi tiedotustilaisuudessaan jatkavansa elinkeinoministerinä vuoden loppuun asti. Rehn kertoi sopineensa asiasta pääministeri Juha Sipilän kanssa.Sipilä kirjoitti blogissaan perjantaina, että on päättänyt kutsua koolle keskustan puoluehallituksen ja eduskuntaryhmän yhteiskokouksen torstaina 27. lokakuuta tekemään valinnan Rehnin seuraajasta. Sipilä on parhaillaan virkamatkalla Meksikossa.Rehn ei aio kommentoida rahapolitiikkaa elinkeinoministerinä ja kertoo kunnioittavansa Suomen Pankin itsenäisyyttä. ”Itsestään selvää, että en kommentoi ministerinä Suomen Pankin toimialaan liittivyä asioita”, Rehn sanoi. ”En toki valtioneuvoston jäsenenä kommentoisi rahapolitiikkaa muutenkaan.” ”Toivon, että Suomen talouden arvioinnissa valtioneuvosto ja Suomen Pankki toimivat kuitenkin hyvässä yhteistyössä – tietenkin kummankin itsenäisyyttä kunnioittaen.””Siirtymiseni Suomen Pankkiin ei johdu motivaation puutteesta”, Rehn sanoo. Rehn korosti, että nykyisissäkin tehtävissään elinkeinomnisterinä hän pääsi toimimaan Suomen talouden ydinasioiden parissa. Rehn ei osannut tiedotustilaisuudessa tarkasti sanoa, mitä käytännön vaikutuksia nimityksellä on loppuvuoden aikana hänen elinkeinoministerin tehtäväänsä. Joutuuko hän esimerkiksi jäämään pois jostain ministerivaliokunnasta?”Kaikkia vaikutuksia ei ole vielä ehditty miettiä. Tärkeää on, että kysymykset otetaan tarkasti. Lonkalta ottaen en näe, että olisi esteitä”, Rehn sanoo. Rehn kertoi, että päätyi hakemaan Suomen Pankkiin ”omakohtaisen soveltuvuustestin nojalla”.Hän kertoi miten tuli Helsinkiin 33 vuotta sitten opiskelemaan kansantaloustiedettä. Sittemmin hän on väitellyt pienten eurooppalaisten talouksien talousstrategiasta. Komissiossa Rehn toimi muun muassa talous- ja raha-asioista vastaavana ministerinä. ”Osallistuin silloin myös Euroopan keskuspankin kokouksiin komission edustajana”, Rehn sanoi. Lisäksi hän mainitsi saaneensa kokemusta reaalitaloudesta ”varaosaliikkeen kautta”. Tällä Rehn viittasi siihen, että hänen isällään oli Mikkelissä autoja ja niiden varaosia kaupannut liike. ”Veri vetää rahapolitiikan pariin. Miten sillä voidaan vaikuttaa talouden yleiseen kehitykseen, kestävään kasvuun ja hintavakauteen”, Rehn sanoi. ”Suomen Pankki on yksi tasavaltamme keskeisiä valtiollisia elimiä. Se on yksi eurojärjestelmän kulmakivistä. Se ei ole EKP:n haarakonttori. Muun muassa laadukkaan taloustieteellisen tutkimuksen vuoksi Suomen Pankki on kokoaan suurempi vaikuttaja”, Rehn sanoi.Rehnin lisäksi pankkivaltuusto nimitti johtokuntaan Finanssivalvonnan apulaisjohtajan Marja Nykäsen.Pankin johtokunnassa on nyt kolme jäsentä: pääjohtaja Erkki Liikanen, 66, sekä jäsenet Pentti Hakkarainen, 58, ja Seppo Honkapohja, 65. Johtokunnasta avautui kaksi paikkaa, sillä Hakkaraiselle tulee kolmas viiden vuoden kausi täyteen tammikuun 2017 lopussa. Seppo Honkapohjalle tulee loppuvuodesta 2017 täyteen toinen kausi, eikä hän hae jatkokautta.Kaikkiaan Suomen Pankin johtokuntaan haki 19 henkilöä. Osa haki vain toista paikkaa, osa molempia.Hakijoiden joukossa olivat muiden muassa Jyväskylän yliopiston koulutustaloustieteen professori Roope Uusitalo, valtiovarainministeriön ylijohtaja Pentti Pikkarainen ja vm:n osastopäällikkö Markus Sovala.\nPankkivaltuuston puheenjohtaja Matti Vanhanen kertoi tiedotustilaisuudessa, että Nykäsen ja Rehnin valinta oli valtuustossa yksimielinen. Valtuusto oli ensin valinnut yhdeksän ehdokasta haastatteluihin. Tästä määrä oli karsittu neljään. Lopullinen päätös Nykäsen ja Rehnin valinnan osalta tehtiin Vanhasen mukaan yhdellä keskustelukierroksella valtuustossa. Valintoja valmistelleeseen ryhmään kuulunut pankkivaltuuston jäsen ja kansanedustaja Jutta Urpilainen (sd) sanoo, että pankkivaltuusto ei painottanut sukupuolta valinnassa.”Me katsoimme aidosti pätevyyttä. Kun päädyimme siihen, että pannaan nämä paikat yhtä aikaa auki, niin päätimme hakea tiimiä. Tiedämme pääjohtajan ansiot, ja yritimme katsoa, mitä hänen rinnalleen tarvitaan. Silloin päädyttiin, että toisaalta raha- ja talouspolitiikan osaamista ja toisaalta rahoitusmarkkinoiden sekä pankkisektorin osaamista.”Urpilainen sanoo, että Nykäsen sukupuoli ”ei ollut haitaksi, mutta ei ensisijainen tekijä”.”On hyvä, että pankissa on molempia sukupuolia.”Matti Vanhanen kehui Marja Nykäsen pitkää pankkialan kokemusta niin yksityiseltä pankkisektorilta kuin Finanssivalvonnasta. Nykänen on koulutukseltaan juristi.”Hänellä on kokemusta molemmilta puolilta pöytää. Tällä oli suuri vaikutus ratkaisuun”, Vanhanen sanoo.Vanhanen ei halunnut ottaa kantaa siihen, missä vaiheessa Olli Rehn joutuu luopumaan ministeripostistaan. Vanhasen mukaan asia kuuluu pääministerin päätettäväksi. ”Euroopan keskuspankin itsenäisyys on se näkökulma, jonka kautta tätä pitää lähestyä”, Vanhanen sanoi.Pankkivaltuuston jäsenen Pentti Oinosen (ps) mukaan asia on ”vakavan harkinnan paikka”.Jutta Urpilainen sanoo henkilökohtaisena mielipiteenään, että Rehnin pitäisi siirtyä pois ministerin tehtävistä.”Kaikki tietävät, että hän on poistumassa, joten hän on ministerinä hieman lame duck (rampa ankka). Ja toisaalta pankin riippumattomuuden kannalta. Olisi selkeämpää, että hän jäisi ministerin tehtävästä pois ja alkaisi orientoitua tähän uuteen tehtävään.”Pankin pääjohtaja Erkki Liikanen ei näe ongelmaa siinä, että Rehn jatkaisi ministerinä. Liikanen itse jatkoi pankkinimityksensä jälkeen EU:n komissiossa, ennen kuin aloitti Suomen Pankissa.Rehn pitää tiedotustilaisuuden valinnastaan puoliltapäivin ja kertonee silloin, miten aikoo menetellä.Jompi kumpi uusista johtokunnan jäsenistä valitaan Suomen Pankin johtokunnan varapuheenjohtajaksi. Matti Vanhanen sanoi tiedotustilaisuudessa, että tämä valinta tehdään vasta talvella.Vanhasen mukaan pankkivaltuusto kävi pohdinnan myös siitä, riittääkö johtokuntaan kolme jäsentä. Johtokunta on päätösvaltainen silloin, kun kaikki kolme ovat paikalla, mikä matkojen takia aiheuttaa joskus ongelmia. Viime keväänä johtokunnan sijaisuusjärjestelmää viilattiin hieman, joten pankkivaltuusto katsoi kolmen riittävän.”Väliaikaisesti tulee nyt neljän jäsenen johtokunta. Pankin säännöt sallivat sen”, Vanhanen sanoo. Valinnan tehnyt yhdeksänjäseninen pankkivaltuusto koostuu eduskuntapuolueiden poliitikoista, sillä Suomen Pankki toimii eduskunnan takuulla ja hoidossa. Pankkivaltuusto nimittää johtokunnan jäsenet. Pääjohtajan nimittää tasavallan presidentti pankkivaltuuston esityksestä.\nEduskunnan pankkivaltuusto on valinnut Suomen Pankin johtokuntaan nykyisen elinkeinoministerin Olli Rehnin (kesk) ja Finanssivalvonnan apulaisjohtajan Marja Nykäsen.Molempien toimikausi alkaa 1. helmikuuta 2017.Olli Rehn kertoi tiedotustilaisuudessaan jatkavansa elinkeinoministerinä vuoden loppuun asti. Rehn kertoi sopineensa asiasta pääministeri Juha Sipilän kanssa.Sipilä kirjoitti blogissaan perjantaina, että on päättänyt kutsua koolle keskustan puoluehallituksen ja eduskuntaryhmän yhteiskokouksen torstaina 27. lokakuuta tekemään valinnan Rehnin seuraajasta. Sipilä on parhaillaan virkamatkalla Meksikossa.Rehn ei aio kommentoida rahapolitiikkaa elinkeinoministerinä ja kertoo kunnioittavansa Suomen Pankin itsenäisyyttä. ”Itsestään selvää, että en kommentoi ministerinä Suomen Pankin toimialaan liittivyä asioita”, Rehn sanoi. ”En toki valtioneuvoston jäsenenä kommentoisi rahapolitiikkaa muutenkaan.” ”Toivon, että Suomen talouden arvioinnissa valtioneuvosto ja Suomen Pankki toimivat kuitenkin hyvässä yhteistyössä – tietenkin kummankin itsenäisyyttä kunnioittaen.””Siirtymiseni Suomen Pankkiin ei johdu motivaation puutteesta”, Rehn sanoo. Rehn korosti, että nykyisissäkin tehtävissään elinkeinomnisterinä hän pääsi toimimaan Suomen talouden ydinasioiden parissa. Rehn ei osannut tiedotustilaisuudessa tarkasti sanoa, mitä käytännön vaikutuksia nimityksellä on loppuvuoden aikana hänen elinkeinoministerin tehtäväänsä. Joutuuko hän esimerkiksi jäämään pois jostain ministerivaliokunnasta?”Kaikkia vaikutuksia ei ole vielä ehditty miettiä. Tärkeää on, että kysymykset otetaan tarkasti. Lonkalta ottaen en näe, että olisi esteitä”, Rehn sanoo. Rehn kertoi, että päätyi hakemaan Suomen Pankkiin ”omakohtaisen soveltuvuustestin nojalla”.Hän kertoi miten tuli Helsinkiin 33 vuotta sitten opiskelemaan kansantaloustiedettä. Sittemmin hän on väitellyt pienten eurooppalaisten talouksien talousstrategiasta. Komissiossa Rehn toimi muun muassa talous- ja raha-asioista vastaavana ministerinä. ”Osallistuin silloin myös Euroopan keskuspankin kokouksiin komission edustajana”, Rehn sanoi. Lisäksi hän mainitsi saaneensa kokemusta reaalitaloudesta ”varaosaliikkeen kautta”. Tällä Rehn viittasi siihen, että hänen isällään oli Mikkelissä autoja ja niiden varaosia kaupannut liike. ”Veri vetää rahapolitiikan pariin. Miten sillä voidaan vaikuttaa talouden yleiseen kehitykseen, kestävään kasvuun ja hintavakauteen”, Rehn sanoi. ”Suomen Pankki on yksi tasavaltamme keskeisiä valtiollisia elimiä. Se on yksi eurojärjestelmän kulmakivistä. Se ei ole EKP:n haarakonttori. Muun muassa laadukkaan taloustieteellisen tutkimuksen vuoksi Suomen Pankki on kokoaan suurempi vaikuttaja”, Rehn sanoi.Rehnin lisäksi pankkivaltuusto nimitti johtokuntaan Finanssivalvonnan apulaisjohtajan Marja Nykäsen.Pankin johtokunnassa on nyt kolme jäsentä: pääjohtaja Erkki Liikanen, 66, sekä jäsenet Pentti Hakkarainen, 58, ja Seppo Honkapohja, 65. Johtokunnasta avautui kaksi paikkaa, sillä Hakkaraiselle tulee kolmas viiden vuoden kausi täyteen tammikuun 2017 lopussa. Seppo Honkapohjalle tulee loppuvuodesta 2017 täyteen toinen kausi, eikä hän hae jatkokautta.Kaikkiaan Suomen Pankin johtokuntaan haki 19 henkilöä. Osa haki vain toista paikkaa, osa molempia.Hakijoiden joukossa olivat muiden muassa Jyväskylän yliopiston koulutustaloustieteen professori Roope Uusitalo, valtiovarainministeriön ylijohtaja Pentti Pikkarainen ja vm:n osastopäällikkö Markus Sovala.Pankkivaltuuston puheenjohtaja Matti Vanhanen kertoi tiedotustilaisuudessa, että Nykäsen ja Rehnin valinta oli valtuustossa yksimielinen. Valtuusto oli ensin valinnut yhdeksän ehdokasta haastatteluihin. Tästä määrä oli karsittu neljään. Lopullinen päätös Nykäsen ja Rehnin valinnan osalta tehtiin Vanhasen mukaan yhdellä keskustelukierroksella valtuustossa. Valintoja valmistelleeseen ryhmään kuulunut pankkivaltuuston jäsen ja kansanedustaja Jutta Urpilainen (sd) sanoo, että pankkivaltuusto ei painottanut sukupuolta valinnassa.”Me katsoimme aidosti pätevyyttä. Kun päädyimme siihen, että pannaan nämä paikat yhtä aikaa auki, niin päätimme hakea tiimiä. Tiedämme pääjohtajan ansiot, ja yritimme katsoa, mitä hänen rinnalleen tarvitaan. Silloin päädyttiin, että toisaalta raha- ja talouspolitiikan osaamista ja toisaalta rahoitusmarkkinoiden sekä pankkisektorin osaamista.”Urpilainen sanoo, että Nykäsen sukupuoli ”ei ollut haitaksi, mutta ei ensisijainen tekijä”.”On hyvä, että pankissa on molempia sukupuolia.”Matti Vanhanen kehui Marja Nykäsen pitkää pankkialan kokemusta niin yksityiseltä pankkisektorilta kuin Finanssivalvonnasta. Nykänen on koulutukseltaan juristi.”Hänellä on kokemusta molemmilta puolilta pöytää. Tällä oli suuri vaikutus ratkaisuun”, Vanhanen sanoo.Vanhanen ei halunnut ottaa kantaa siihen, missä vaiheessa Olli Rehn joutuu luopumaan ministeripostistaan. Vanhasen mukaan asia kuuluu pääministerin päätettäväksi. ”Euroopan keskuspankin itsenäisyys on se näkökulma, jonka kautta tätä pitää lähestyä”, Vanhanen sanoi.Pankkivaltuuston jäsenen Pentti Oinosen (ps) mukaan asia on ”vakavan harkinnan paikka”.Jutta Urpilainen sanoo henkilökohtaisena mielipiteenään, että Rehnin pitäisi siirtyä pois ministerin tehtävistä.”Kaikki tietävät, että hän on poistumassa, joten hän on ministerinä hieman lame duck (rampa ankka). Ja toisaalta pankin riippumattomuuden kannalta. Olisi selkeämpää, että hän jäisi ministerin tehtävästä pois ja alkaisi orientoitua tähän uuteen tehtävään.”Pankin pääjohtaja Erkki Liikanen ei näe ongelmaa siinä, että Rehn jatkaisi ministerinä. Liikanen itse jatkoi pankkinimityksensä jälkeen EU:n komissiossa, ennen kuin aloitti Suomen Pankissa.Rehn pitää tiedotustilaisuuden valinnastaan puoliltapäivin ja kertonee silloin, miten aikoo menetellä.Jompi kumpi uusista johtokunnan jäsenistä valitaan Suomen Pankin johtokunnan varapuheenjohtajaksi. Matti Vanhanen sanoi tiedotustilaisuudessa, että tämä valinta tehdään vasta talvella.Vanhasen mukaan pankkivaltuusto kävi pohdinnan myös siitä, riittääkö johtokuntaan kolme jäsentä. Johtokunta on päätösvaltainen silloin, kun kaikki kolme ovat paikalla, mikä matkojen takia aiheuttaa joskus ongelmia. Viime keväänä johtokunnan sijaisuusjärjestelmää viilattiin hieman, joten pankkivaltuusto katsoi kolmen riittävän.”Väliaikaisesti tulee nyt neljän jäsenen johtokunta. Pankin säännöt sallivat sen”, Vanhanen sanoo. Valinnan tehnyt yhdeksänjäseninen pankkivaltuusto koostuu eduskuntapuolueiden poliitikoista, sillä Suomen Pankki toimii eduskunnan takuulla ja hoidossa. Pankkivaltuusto nimittää johtokunnan jäsenet. Pääjohtajan nimittää tasavallan presidentti pankkivaltuuston esityksestä.


Barack Obama avautui ensimmäisestä työstään – myi jäätelöä Honolululla - Ulkomaat - Uutiset - MTV.fi\nBarack Obama avautui ensimmäisestä työstään – myi jäätelöä Honolululla\nJulkaistu 28.02.2016 15:45\nYhdysvaltain presidentin Barack Obaman ensimmäinen työpaikka oli jäätelökiska Honolululla.\nPresidentti Barack Obama kertoo jäätelömyyjän työn olevan rankempaa kuin miltä se näyttää. Se otti etenkin ranteiden päälle.– Päättymättömät rivit kivikovaa jäätelöä olivat rankkoja ranteille, Obama kirjoittaa Linked In -palvelussa julkaistussa kirjoituksessaan.\nObama myöntää, että nuorena häntä kiinnosti enemmän koripallo kuin se, miten työ vaikuttaa hänen tulevaisuuteensa. Se opetti kuitenkin hänelle paljon.– Vastuuta. Kovaa työntekioa. Työn, ystävien, perheen ja koulun tasapainottamista, Obama luettelee.– Ja vaikka liian monen ilmaisen kauhallisen jälkeen ei ehkä teekään mieli jäätelöä, en ikinä unohda sitä työtä tai ihmisiä, jotka tarjosivat mahdollisuuden. He auttoivat minua pääsemään siihen pisteeseen, missä olen nyt.\nObama julkaisi kirjoituksen mainostaakseen käynnistämäänsä kampanjaa. Kampanja vetoaa työnantajiin, jotta he palkkaisivat kesätöihin nuoria, joilla ei ole aiempaa työkokemusta.\nVideo: Palmea muistettu Tukholmassa – hauta peittyi kukkiin Video: Harvinaisen kylmä talvisää piinaa Portugalia – lapset sentään ottavat ilon irti


Bad Credit tai Subprime House laina Valintoja - Forum for all\nObecny czas to Wto 11:05, 22 Sty 2019\nBad Credit tai Subprime House laina Valintoja\nLuotto hakijoita hyvä luottotiedot Records ja oikeastaan pienet todisteita modernit ohitetaan maksujen on korkea mahdollisuus ollessa pätevä todella tehokkaasti ja nopeasti . Enemmän tai vähemmän kaikki tehdään sisäpuolella muutaman sekunnin alkaen asiakaspalvelu masentavaa post sovellus avain . Hakulomake kuuluu olet kourallinen perusoikeuksien yksityiskohtia siitä ihan itse kuin merkki , osoite , työpaikka , erityisesti määrä , pankki-tilille numero ja lista jatkuu . Olisiko heidän luotto historia he must läsnä tulot niiden verot ja vastapainoksi syyllisyys . Investointi liiallista on valmiit ateriat? Voisit aloittaa valmistella oman elintarvikkeet , ja löytää juuri Muutos jonka löydät kun ylimääräistä ylös [link widoczny dla zalogowanych] viimeisenä mutta ei vähäisimpänä , sinun voitosta ja pankki-tilille todentaminen . Korvikkeena , voit pystyä puhelin että työpaikalla ja tutkimaan sen alue kun se on liikaa poissa .\ntajuta tarkka omaisuus hinta , pyydä säännöllinen hintaluokassa arvioinut , saada right ajatus teidän maksut ja katsomaan yli määrä olet etukäteen kanssa pankkilaina . Tänään , kun olemme valitse hallussapitoon henkilökohtainen laina se on oikeastaan mutta välttämätöntä rakentaa hyvä luotto ranking tai raportti avulla lainanantaja olemme tekee kanssa, lähinnä kun me , velallisten epäonnistuneet saada hyvä luottoluokitus kulttuuriperintö , ?? luomulihaa tutustu vaikeuksia in harjoittaa meidän lähitulevaisuudessa luotonanto tuotteita [link widoczny dla zalogowanych] jos pystyt , estää kaatuessa. Ottaa vähemmän kuin täydellinen luotto Laina . Jos hinta teidän tietoon ylittää teidän muiden menetelmät , teidän äiti tai isä voi ulos PLUS pankki laina jokaisessa määrä halusi. Jo ennen todella suuri lama hyökkäys vuonna 2008 Näiden markkinoilla moottoriajoneuvo löysi itse itsensä voi ilmoitusta heidän fantasia koska toisen henkilön , jossain , takaisin, kun säädetyt ne riittämätön luottoluokitus autoloans rating .\nNykyinen puhua kanssa talousjärjestelmä on ottaa huono vaikutus paljon henkilöille . Kun olemme löytää mitä todella asia , ajokielto tulee vähennä, kaaos ei merkitse hyvin . Yksinkertainen tosiasia Velkajärjestelyihin ei todellakaan ole kuin ne ihmiset muut henkilöt. Kun asuntolaina sta tulee hyväksymä , käteisellä todennäköisesti on kuljetus nopeasti tarpeitasi lisäksi on saapumista oman käteisennakkoa lienee määritetty osoitteella. Koska niin paljon illanviettoja osallistuvat samalla hankkimalla rahoitusapulainan , kaikki toiminnot pitäisi tietoinen prosessi . Jotkut Toiseen muutaman päivän , ja vielä joitakin teidän kolmas viikkoa aikaa [link widoczny dla zalogowanych] mutta, seurauksena net se on vain pari minuuttia to paljastamaan laina antajan . josta vakavasti ei vain julistaman ilo . Kuten monet www lainan tarjoaja , palkkapäivä laina lainanantajat on kokonaan tutkinut sopimukset tahansa paperityöt ja sinä yksinkertaisesti olla erityisesti varovaisia hinnat ja maksaa takaisin kaudet että liittävät palkkapäivä käteistä .\nMyös ikäsi tarpeisiin olla Vähintään 18. vuosikymmeniä aikana tuottavien laite . Ei ole juurikaan paha jotka saattavat olla selitti Invest palkkapäivä laina tunnollisesti . Henkilöt voi myös Valitse Internetissä tapa saada käsiinsä Lisätietoja koskevista laina joka sattuu olemaan toimittamien täysin ilmaiseksi . Koska me vain kamppailemaan lait oppijoiden ja lakiasiaintoimisto löydät räätälöityjä tutustu taloudellinen edellytykset ja ostajien. Muutamissa tapauksissa , olet todennäköisesti vaaditaan lähetä nimenomaan Records jotta voit vahvista sisältöön antanut noin sovelluksia [link widoczny dla zalogowanych] Voit myös keskustella rahoitus lopussa sitten. Vaikka talo etuuden eikö parannus hinta , että tuottavat kuukausi- to kuukauden asuntolainan lyhennykset on totuus synnyttää pääoma .\nAlapuolella on yleisimpiä keinot takaisinmaksun lainajärjestelyyn . Have Parantunut pankkilainaa . Meidän täytyy olla varovainen kanssa tämä rahastot kaikkina näinä kertaa .


Julkaistu 06.04.2014 04:54\nKreikan velkoja ei pidä antaa anteeksi, katsoo SDP:n puheenjohtaja valtiovarainministeri Jutta Urpilainen. Urpilainen arvioi STT:n EU-vaalihaastattelussa, että suhtautuminen Kreikan velkoihin erottaa selvimmin EU-kysymyksissä häntä ja toista SDP:n puheenjohtajaehdokasta Antti Rinnettä. - Olen henkilökohtaisesti sitä mieltä, että Kreikalle ei pidä antaa velkoja anteeksi. Ja myöskin Suomen asema velkojana on erilainen kuin muiden maiden, koska me olemme saaneet Kreikalta lähes miljardin vakuudet. Mainos (uutinen jatkuu alla)\nUrpilaiselle ei käy myöskään velkojen ottaminen jäsenmaiden yhteisvastuulle. Hänen mielestään jokaisen maan on vastattava itse omasta taloudestaan ja veloistaan, vaikka yhteistyötä tehdäänkin. Urpilaisen mielestä EU:n oikeutus kansalaisten keskuudessa on heikentynyt. Unionia on viime vuosina kehitetty myös paljolti talouden ja markkinoiden ehdoilla. Se johtuu hänen mielestään sekä talouskriisistä että oikeistolaisesta komissiosta ja oikeistoenemmistöisestä parlamentista. Urpilaisen mielestä EU:ssa pitäisi pohtia demokratian ja sosiaalisen ulottuvuuden vahvistamista, jotta unionissa päätettäisiin enemmän asioista, jotka ihmiset kokevat omassa arjessaan läheisiksi. Sellaisia olisivat esimerkiksi kuluttajansuojakysymykset ja työntekijöiden oikeudet. MTV UUTISET - STT\nSunnuntaisuomalainen: Moni kotihoidon hoitaja irtisanoutuu Uusimmat uutisvideot


Twice as Fancy: 2 x Unoa Sistin meikki\nTiinyan 22. kesäkuuta 2016 klo 19.18\nEiih, miten ihania! *o* Etenkin tuo vinkkaava naama on super söpö! ♥\nWheatear 25. kesäkuuta 2016 klo 17.48\nKiitos! Vinkkaava naama on kyllä tosi söpö. Ja ilmeeltään mukavan erilainen! ^^\nIiris Ala-Korpi 23. kesäkuuta 2016 klo 13.25\nOot niin älyttömän taitava ,että ihan sanattomaks vetää<3\nWheatear 25. kesäkuuta 2016 klo 17.49


Bensan huippuhinta teki citymaasturista uhanalaisen lajin - Ulkomaat - Ilta-Sanomat\nBensan huippuhinta teki citymaasturista uhanalaisen lajin\nJulkaistu: 18.7.2008 9:33\nVoi Hummer-parkaa. Vielä jokunen vuosi sitten Yhdysvaltain armeijan ajoneuvosta kehitetty jättimaasturi oli himoittu statussymboli, jota machompaa kulkuneuvoa ei ollutkaan - jos panssarivaunuja ei lasketa.\nMutta kesäkuun alussa autonvalmistaja General Motors ilmoitti jo harkitsevansa Hummerin valmistuksen lopettamista. Isojen autojen myynti kun on rysähtänyt pohjalukemiin bensanhinnan kohoamisen seurauksena.\nKuluvan vuoden ensimmäisen kolmanneksen aikana lava-autojen ja citymaastureiden myynti laski neljänneksellä. Bensahirmut keräävät pölyä kauppiaiden pihoilla, pihit pikkuautot sen sijaan viedään käsistä.\nHintatietoiselle kelpaa jopa ennen niin pilkattu 1990-luvun Geo Metro - joka Suomessa tunnetaan paremmin Suzuki Swiftinä.\nMuutos on ennenkuulumaton.\n- Minäkin olin ennen autosnobi, mutta nyt olisi valittava haluanko syödä vai päästä töihin. Molempiin pitäisi pystyä, kertoi dollarihymynsä vanhaan Geoon vaihtanut sähköasentaja Marci Solomon CNN-kanavalle. Solomonin työmatka on yli 150 kilometriä yhteen suuntaan.\nGeneral Motorsin lailla kaikki amerikkalaiset autotehtaat näyttävät taas olevan ajan hengestä toivottomasti perässä, aivan kuten 1970-luvulla öljykriisin aikaan. Ne vasta muuntavat kiivaasti tuotantolinjojaan pieniä autoja varten, kun esimerkiksi Toyota on jo perustamassa Yhdysvaltoihin hybridiautotehdasta.\nEuroopan ja Kaukoidän autot valtaavat markkinat, ja Hummerit ovat haluttuja enää varkaiden keskuudessa.


Christine Baumgartner (malli) Wiki, Bio, Käsilaukut, Ikä, Pituus, Aviomies, Lapset, Nettovarallisuus, Faktat\nChristine Baumgartner (s. 4. maaliskuuta 1974) on amerikkalainen malli, käsilaukkujen suunnittelija ja tunnetaan paremmin Kevin Costnerin vaimona. "Yellowstone"-näyttelijä sanoi, että viettäminen koko ajan kotona vaimonsa Christine Baumgartnerin, 46, kanssa, joiden kanssa hänellä on yhteiset pojat Cayden, 13, ja Hayes, 11, sekä tytär Grace, 10, on vahvistanut heidän perhesidettä päivä päivältä. Hän sanoi: "Olen todella mukava perheeni kanssa", Costner kertoi People-lehdelle. "Olen todella mukava lasteni kanssa." 65-vuotias sanoi, että hänen "kumppanuutensa" 46-vuotiaan vaimonsa kanssa "on todella keskittynyt siihen, mitä teemme toisillemme ja kuinka toimimme perheemme kanssa". Tutustu tähän elämäkertaan saadaksesi tietoa hänen käsilaukkuistaan, iästään, pituudestaan, painostaan, aviomiehestään, lapsistaan, lapsuudestaan, perhe-elämästään, saavutuksistaan ja hauskoja faktoja hänen elämästään. Viritä biossa!\nChristine Baumgartner käsilaukut\nHyvin nuorena Christine kiinnostui muodista ja tyylistä. Hän aloitti ammattiuransa mallina nuorena. Sitten 20-vuotiaana hän oli päättänyt suunnitella omat käsilaukkunsa, koska saatavilla olevat käsilaukut eivät riittäneet hänelle. Koska hän oli tavallinen tietokoneen käyttäjä, hän etsi muodikasta ja toimivaa kannettavaa tietokonetta, joka tyydyttäisi kaikki hänen tarpeensa. Sitten hän päätti tehdä joitain mallimalleja.\nMyöhemmin Christine teki yhteistyötä ystävänsä, nimeltään Tamara Muro, kanssa ja aloitti yrityksensä vuonna 2004. He kutsuivat laukkukokoelmaansa "Cat Bag Couture", ja nimikirjaimet "Cat" ovat lyhenne sanoista Christine ja Tamara. Valitettavasti hänen ystävänsä jätti heidän yhteisyrityksensä perhevelvoitteiden vuoksi, minkä vuoksi Christine nimesi yrityksensä uudelleen CBC-brändiksi, joka edustaa hänen omaa avionimeään Christine Baumgartner Costner. Hän uskoo ahkeraan työskentelyyn ja tunnustaa myös, että hänen miehensä maine sai hänen brändinsä saavuttamaan valtavan suosion.\nLisäksi hänen suunnittelemansa laukut ovat värikkäitä ja valmistettu untuvamateriaaleista, jotka ovat mukavia käyttää ja näyttävät samalla tyylikkäiltä ja tyylikkäiltä. Christine sanoi haastattelussa: ”Olen yllättynyt siitä, ettei kukaan ole vielä tehnyt sitä, näen näitä bisnesnaisia, jotka näyttävät upeilta ja sitten he kantavat mukanaan tylsiä mustia laukkuja. Kun olin luonut kannettavan tietokoneen laukut, tuli muita ideoita.\nChristine Baumgartner Ikä, pituus ja paino\nKuinka vanha on Christine Baumgartner? Tällä hetkellä hän on 46-vuotias. Hän seisoo 5 jalkaa 6 tuumaa korkealla. Hän painaa noin 55 kg tai 121 paunaa. Hänen ruumiinsa mitat ovat 34-26-35 tuumaa. Hänen rintaliivien koko on 32 B. Lisäksi hänellä on pähkinänruskeat silmät ja vaaleat hiukset.\nChristine Baumgartner aviomies ja lapset\nVuonna 2000 Baumgartner ja Kevin Costner alkoivat tavata toisiaan, ja lopulta 25. syyskuuta 2004 tämä rakas kyyhkyspari solmi solmun.\nCostner ja Baumgartner menivät naimisiin vuonna 2004 hänen 165 hehtaarin maatilalla Aspenissa, Colossa, mutta ei ennen kuin heidän suhteensa osui karkealle pisteelle. Viihdyttäjä ei ollut varma halusiko hän lisää lapsia ja lopetti asiat, mutta Baumgartner sanoi odottavansa häntä. "Hän sanoi:" Aion odottaa sinua, mutta ei kauan. Kun tulet järkiisi, tule takaisin luokseni", hän kertoi Parade 2012:lle. "Ja minä tein."\nLisäksi Christine Baumgartner ja hänen miehensä siunattiin kolmella lapsella nimeltä Cayden Wyatt Costner, Hayes Logan Costner ja tytär Grace.\nCostner on myös isä neljälle muulle aikuiselle lapselle aiemmista avioliitoista ja suhteista. Joten yhteensä 65-vuotiaalla näyttelijällä on 7 lasta: Annie, Lily, Joe, Liam, Cayden, Hayes ja Grace. Hän sanoo, että lastensa kasvattaminen on aina ollut hänelle tärkeintä. Hän sanoi myös: ”Lapseni ovat aina olleet suurempia kuin elokuvat. Ne ovat aina olleet tärkeämpiä. Heidän ansiostaan olen voinut tehdä sitä, mitä rakastan."\nChristine Baumgartnerin nettoarvo\nKevin Costnerin vaimon Christine Baumgartnerin nettovarallisuuden arvioidaan olevan noin 4–5 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Hänen ensisijainen tulonlähde on näyttelijänura. Tällä hetkellä hän ansaitsee myös paljon rahaa ja asuu Los Angelesissa perheensä kanssa.\nOikea nimi Christine Baumgartner\nSyntymäpäivä 4. maaliskuuta 1974\nAmmatti Mallin ja käsilaukun suunnittelija\nKuuluisa Kevin Costnerin vaimo (amerikkalainen\nnäyttelijä, ohjaaja, tuottaja ja muusikko)\nVanhemmat Isä: Jim Baumgartner\nÄiti: Nimi ei tiedossa\nNykyinen poikaystävä Kevin Costner\nAviomies/puoliso Kevin Michael Costner\nLapset Poika: Hayes Logan Costner, Cayden Wyatt Costner\nTytär: Grace Avery Costner\nLapsilapset: Annie, Lily, Joe, Liam\nYliopisto Kalifornian osavaltion yliopisto Fullerton\nKoulu Lukio Kaliforniassa\nNettovarallisuus Noin 4-5 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria\nSponsorit/mainokset Noin 500 000 Yhdysvaltain dollaria\nChristine Baumgartnerin tosiasiat\nWiki & Bio: Christine Baumgartner syntyi 4. maaliskuuta 1974 Kaliforniassa, USA:ssa isänsä Jim Baumgartnerin perheeseen.\nHän on Yhdysvaltain kansalaisuus ja kuuluu valkoihoiseen etniseen alkuperään.\nAlkaen koulutus, hän osallistui California State University Fullerton -yliopistoon.