Автономний Опір » Смажений Карась на пательні, або Вся правда про Автономний Опір (цикл, який ви знаєте та любите)\nСмажений Карась на пательні, або Вся правда про Автономний Опір (цикл, який ви знаєте та любите)\nісторія, заяви, Львів, політрепресії, солідарність\n1. АО та війна з російським агресором.\n2. Кримчани в АО.\n3. Субкультура та політика.\n4. Ультраправі тітушки на службі режиму.\n5. “Росіяни та російські зв’язки” АО.\nПротягом останніх кількох днів на різних сайтах, які інколи називають себе засобами масової інформації, зявились різного роду тексти, які з журналістикою нічого спільного не мають, але, тим не менше, намагаються сформувати негативну думку про нашу організацію у непідготовлених читачів.\nПерше, на що хотілось би звернути увагу у публікації на такому сайті як Цензор.нет – це спільне фото наших активістів та інших учасників маршу УПА у Львові в 2015 році, організованого нами.\nТоді, як і декілька наступних років львівські ультраправі неодноразово намагались зірвати пам’ятні марші на честь українських повстанців, проте, все ніяк не наважувались. Детальніше з організаторами подібних нападів можна ознайомитись тут і тут:\nОсь такі “прекрасні” молоді люди зривали офіційний та закритий лгбт-захід у Львові під наглядом поліції у 2016. Ні про які “гей-паради” мова тоді не йшла.\nДалі щодо фото. Підписи до учасників змушують задуматись над адекватністю автора, який звинувачує людину за те, що вона просто “кримчанин”, у той момент як вся країна та світ переживають за долю кримчан Олега Сенцова та Олександра Кольченка, які є друзями та знайомими наших активістів.\nЗгаданий у тексті Максим Осадчук у проекті “Кримського дому” та “Української правди” “Кримська лінія вогню”, присвяченого українським добровольцям АТО, які виїхали з півострову. Крім того, акції в підтримку як Українців на сході України і Кримських татар в Анексованій Республіці Крим активісти руху проводять з травня 2014 року: 23 травня 2014 року, 2 червня 2014 року, червень 2015 року, 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік. Решту акцій можна знайти на нашому сайт за тегом “Олександр Кольченко” та “солідарність”.\nБільшість перелічених Карасем осіб на фото не мають відношення до Автономного Опору. А коли їхня участь в нашій організації була актуальна, то жоден з нас не чув, не був свідком і не бачив ніяких “російських грошей” чи наркотиків. І може про це з впевненістю заявляти. До того ж в Україні все ще діє принцип презумпції невинуватості, а наші вороги не наводять жодних доказів, окрім слухів від якихось, тільки їм відомих, колишніх активістів.\nУ 2017 році не підтвердились звинувачення автора статті на сайті Цензор.нет у тому, що начебто наш активіст володіє зброєю. Мабуть, Євген Карась хотів видати бажане за дійсне, але відсутність кримінального провадження і будь-яких звинувачень зі сторони правоохоронних органів свідчать про інше. Воно й не дивно, адже у нас на відео зафіксований момент, коли у цьому ж місці, де знайшли пістолет, підозріло довго копирсався представник поліції. До речі, все це відбувалось під час спроби не дозволити провести нам марш УПА. Всі інші питання щодо побудови нашого залу чи співпрацю із профспілкою за період приблизно 2013 року висвітлювались у нас на підписці і жодна із претензій щодо цього не була підтверджена та навіть більше – спростована нами.\nСам автор статті Євген Карась зазначив, що деякі активісти вже не є учасниками Автономного Опору, тому було б несправедливо з нашої сторони говорити за них щодо якихось подій чи їхніх дій. Хочеться лише додати, що під час деяких інцидентів, в тому числі і недавніх, всі ці люди були жертвами нападів зі сторони представників ультраправих організацій, які калічили цих людей. Сприймати позицію оборони як щось негативне, замовчуючи при цьому дії нападників – явна маніпуляція.\nЩодо Даніка “Неумру”. Ця людина не є в числі АО і ніколи не була. Попри те, свої колишні захоплення та вчинки він засуджує, про що і писав сам у соціальних мережах. Крім того, його батько загинув в АТО, захищаючи Україну від російського імперіалізму.\nКонференція в Алжирі. Активісти Автономного Опору брали участь у міжнародній конференції. Маніфест, який був там прийнятий всіма учасниками, є у нас на сайті і з ним можна ознайомитись. Чому автор вирішив, що це “комуністичний” захід – нам невідомо. Перед тим, як брати участь у цій конференції нами ретельно було переглянуто усіх інших учасників на предмет проросійських та інших, неприйнятних для нас, поглядів.\nМарш Махна у Львові. Ми двічі пробували офіційно провести марш Махна у Львові. Перша спроба перетворилась у юридичне протистояння між нами та владою і насильницький спротив зі сторони ультраправих проти нас. На щастя, нам вдалось тоді захистити і себе, і своє майно. Другий раз провести марш Махна нам вдалось і доволі успішно. Мабуть, це й тому, що цього разу ніто не наважився нам перешкоджати. Повчальна ситуація для декого. Щодо організаторів, то серед них не було ні Революційної Дії, які критикують офіційні заходи, ні Чорного Стягу. Учасниками самої ходи вони також не були.\nЩодо участі Ірини Юзик. Вона, як і ми, навіть більше, бореться у Львові за збереження архітектурної та історичної спадщини міста і є членом Народної Дії – відомої у Львові громадської організації. Все решта – фантазії автора.\nЩодо спільних фото з хлопцем, який пізніше став військовослужбовцем РФ, то все до болю просто і сумно – ще один кримський татарин спробував оселитись на материку і вступив до львівського вишу. Також важливо зазначити, що він ніколи не був активістом АО, обмежуючись тренуваннями з ММА в нашому залі і підтримуючи дружні стосунки зі спортсменами. Після 2 років навчання у Львові отримав інформацію про хворобу мами і повернувся на півострів. А там вже нікого не питають хочеш ти служити чи ні. Це його вибір і не нам його судити – ні Карась, ні більшість його посіпак не знають що означає, коли в тебе відбирають рідний дім. Карась чомусь не засуджує свого колишнього шефа Олега Тягнибока за службу в Радянській армії\nЗ початком війни наші активісти йшли в добровільні формування, такі як «Айдар», «Дніпро 1», «ОУН» та інші. Хто не міг їхати на Схід – ставали інструкторами і навчали добровольців та солдатів на Яворівському полігоні та інших полігонах України.\nНаші добровольці в батальоні “Шахтарськ”, літо 2014 року.\nТой таки Максим Осадчук під час повалення айдарівцями пам’ятника Леніну поблизу лінії фронту в Луганській області, осінь 2015. Є серед активістів нашого руху і ті, хто підписав контракт зі Збройними Силами України і в даний час служить за контрактом. Наша позиція щодо війни, яку київські бюрократи цинічно прозвали “АТО”, офіційно висвітлена на нашому сайті тут.\nНаклепи щодо “бойкоту мобілізації” на нашій сторінці – також повна маячня. З самого початку конфлікту ми розуміли, що означає подібна примусова мобілізація з порушеннями цілого переліку громадянських прав. І це підтвердилось, коли немотивовані та насильно забрані з західноукраїнських сіл новобранці почали на початку горезвісного АТО саботувати накази штабів, тікати з фронту, або навіть здаватись в полон щоб вижити. Про цю ситуацію є стаття на нашому сайті тут.\nСередньостатичний українець на початку 2014 року був дезорієнтований і не вірив новій владі старих крадіїв, з якою активно почали співпрацювати різноманітні ультраправі активісти на кшталт Карася та його союзників з “Цивільного Корпусу”. Нагадаємо, що саме свободівець Тенюх, будучи міністром оборони в 2014 році, жалюгідно здав без опору Автономну республіку Крим. Про це вже багато-хто забув за 4 роки, але не забули сотні біженців-кримчан, які змушені були лишити свої домівки щоб тепер слухати докори та звинувачення з боку однопартійців та союзників Тенюха.\nДля всіх здоровомислячих громадян не є секретом, що АТО, яка перетворилась в криваву торгівлю та інструмент збереження позицій чинної влади, мала своєю метою відведення революційного активу з Майдану на фронт, де самі невгамовні склали б свої голови. Тому, коли нашим активістам – учасникам революційних подій львівського Майдану (мова не про пісні та промови опозиційних політиків) почали приходити перші повістки – стало зрозуміло що це і для чого. Тому ті ж самі хлопці, а згодом і дівчата з ентузіазмом йшли в добровольчі батальйони починаючи з травня 2014 і до середини літа того ж року. Нагадаємо, що “експерт” Карась під час подій в зоні АТО спочатку сидів в Києві на тиловій посаді батальйону “Київ-2” та був замішаний в скандалі з транспортуванням наркотиків. За рік часу, коли активні бойові дії стихли, він все ж набрався рішучості піти в батальйон СБУ “Гарпун” (мабуть допомогли знайомства 🙂 ), але, за власними ж словами, так і не приймав участі в жодних бойових діях. На Майдані, де Карась очолював свободівську сотню “ім. Святослава Хороброго” він відзначився тим, що зірвав створення нової сотні з антиавторитарних активістів, а у вирішальні дні штурму отримав інформацію з СБУ про зачистку наметового містечка і дав наказ своїй сотні ховатись в канадському посольстві. Загалом, дуже багатьом людям відомо про неофіційний наказ членам ВО “Свобода” не підставлятись на барикадах та уникати участі в боях з “Беркутом”. Тому всі ті загиблі “свободівці”, якими так хизується Тягнибок, фактично порушили його наказ, адже основний партійний актив (на чолі з керівництвом партії) сидів у розмальованій неонацистськими симоволами КМДА, де фотографувались на фоні великої кількості бейсбольних бит та бронежилетів, які так були необхідні на барикадах\nАктивісти з Росії. Серед добровольців, які воювали на стороні України в АТО, було багато росіян. В тому числі наш хороший друг з батальйону “ОУН”, який втратив ногу на війні.\nПроте, нашим активістом він не є. Також, участь у житті організації брав ще один доброволець з Росії, який зараз не живе у Львові і більше не є нашим активістом.\nПро закиди, опубліковані на одному з львівських видань. Для нас було під питанням, чи слід згадувати взагалі ці публікації, бо вони видаються ну надзвичайно смішними.\n“Вони навіть неодноразово намагалися провести марш в честь Махна”, – пише якийсь Федун. Як ми вже писали вище, ми не намагалися, а проводили такі марші. Ну і розцінювати таку ходу як “антиукраїнська діяльність”, враховуючи, що ідеологія анархізму (як і постать Нестора Махна), на відміну від нацизму та комунізму, в Україні не є забороненою. Цей аргумент одразу нівелює всі тези, на яких побуваний монолог автора такого висеру. Та і в справі СБУ, де слідчі нас звинувачували у анархізмі та повалені державного ладу, наші активісти проходили лише свідками. Жодних підозр та інших дій зі сторони служби безпеки не було. Між іншим, нами ця справа розглядається як тиск на антизабудовних активістів. І це підтверджують наші джерела.\nЗвинувачення, що “значна частина людей не львівяни” у Автономному Опорі, звучить так само безглуздо, як і звинувачення у тому, що хтось з Криму. Серед нас є активісти і зі Львова, і з інших міст. Хтось приїхав у першу чергу через навчання, а хтось саме тому, що тут функціонуємо ми. Чомусь ніхто не акцентує уваги на тому, що ні “експерт” видань “Вголос” і “Цензор.нет” Євген Карась, ні більшість членів “с14” не є киянами і свого часу приїхали з інших областей.\nПро “проінформованість” щодо нас свідчать і слова Святослава Сірого, який вважає, що ми існуємо всього 4 роки, хоч насправді наша діяльність перевалить скоро за відмітку 10- років. Попри таку велику помилку, Сірий звідкись знає про кількість справ у прокуратурі проти нас. Зрозуміло, в кабінетах яких органів всі ці автори – Карась, Сірий і Федун – черпають інформацію про нас і чиїми посіпаками вони виступають. Загалом, відверта брехня та наклепи з боку Євгена Карася вже неодноразово спростовувалась в деталях (ось один з прикладів. Тому виданням, які беруть коментарі у подібних “експертів”, варто задуматись над власною репутацією, якщо від неї ще щось лишилось. Хоча які “журналісти” – такі і “експерти”. Також вже не раз спростовувалась брехня щодо нас з боку залежного інтернет-видання “Вголос”, яке знаходиться під впливом партії ВО “Свобода” (достатньо зайти на їх сайт і подивитись кількість новин про Тягнибока та його підопічних). Ось приклад спростування попереднього наклепу. Як бачимо, журналістика в Україні поступово вмирає і кожне видання лише виконує завдання від своїх політичних та фінансових господарів.\nЩодо ідеології, то можна завжди зайти на наш сайт і прочитати як вона формувалась і на яких принципах існує зараз.\nОкремо про напади. Автономний Опір завжди засуджував субкультурну боротьбу. Нашим активістам не рекомендується брати у такому участь, та і бажання немає. Ми завжди стоїмо тільки на позиції оборони та захисту своїх людей.\nЩодо “дискредитації націоналістів”. Нам не треба нічого для цього робити 🙂 Ми підтримуємо традицію українських націоналістів з УПА і багато черпаємо з історії їхньої боротьби. Навіть куди більше, ніж з історії Махна. На жаль, констатуємо той факт, що багато українських ультраправих організацій, які називають себе націоналістами, самі себе дискредитують, відверто та відкрито мавпуючи символіку та ідеї європейських неонацистів, лишаючи гасла українського націоналізму лише для прикриття і та залучення неосвічених молодих людей. Більше того, саме ми є послідовниками революційно-визвольних ідей ОУН та УПА, сповідуючи ідеї Третього Надзвичайного Великого Збору ОУН та доповнюючи їх під реалії сьогодення. Ми ніколи не марали себе співпрацею з жодними органами чи спецслужбами, ні вітчизняними, ні іноземними. І відверто цим пишаємось. Наші ж вороги з ультраправого крила через одного пишаються новими “ксівами” та шевронами різноманітних допоміжних поліції формувань; бігають на повідку в депутатів заради отримання грошей, політичного даху та травматичної зброї; відкрито співпрацюють з режимом і виконують політичні замовлення проти опонентів чинної влади.\nПринагідно варто згадати, що двоє наших активістів (Максим Осадчук і Денис Мацола, останній на даний момент не є членом організації), які є кримчанами (страшний гріх, так, Женя?), на відміну від будь-яких представників ультраправих угруповань, увійшли до так званого “списку Бабченка” або “списку 47”. Згідно з заявою очільників СБУ Грицака, ГПУ Луценка та Нацполіції Князєва, цим людям в Україні загрожує смерть від рук кілерів, які діють за замовленням ФСБ Росії. Чи можна таким чином вважати активістів С14, Нацкорпусу та “Соколу”, які погрожують нам насильством, агентами російської розвідки? Хай кожен відповість на це питання, виходячи з прочитаного 🙂 Слава Україні!\nЗберігайте критичність у сприйнятті інформації та вірність своїм принципам. Собаки лають, караван йде!


Мочені яблука антонівки - рецепти, як смачно приготувати\nМочені яблука антонівки – ще один спосіб зберегти урожай улюблених фруктів. Добірка рецептів мочених яблук антонівки\nКожна господиня хоче зберегти багатий урожай яблук. Існує багато рецептів, як це зробити: зварити варення, повидло, висушити, або просто зберігати в підвалі. Однак у всіх цих випадках фрукти втрачають велику частину своєї користі. Найкращий спосіб зберегти яблука антонівки – мочіння.\nМочені яблука антонівки – основні принципи приготування\nЩе наші далекі предки мочили яблука на зиму. Для цього використовували фрукти кислих сортів: слов’янка, аніс і звичайно антонівка.\nПершим ділом підготовлюють тару, в якій будуть мочити фрукти. Краще, звичайно, якщо це буде бочка, але якщо у вас її немає, можна використовувати скляні банки або емальовану каструлю. Тару ретельно миють. Потім обдають окропом і просушують.\nКрім яблук для мочіння використовують гілочки і листя фруктових дерев або ягідних чагарників, а так само прянощі.\nВідбирають яблука середнього розміру. Фрукти не повинні мати пошкоджень і червоточин. Яблука промивають і починають укладати в тару, перекладаючи їх листям і спеціями.\nРозсіл готують згідно з рецептурою. В основному до його складу входить цукор, спеції і сіль. У деяких випадках цукор замінюють медом.\nОтриманим розсолом заливають яблука. Зверху кладуть дерев’яний круг і придавлюють каменем або іншим вантажем.\nПоступово розсіл буде вбиратися в плоди, тому потрібно буде підлити через кілька днів кип’яченої води.\nБочку витримують у погребі протягом місяця. Через це час фрукти можна їсти.\nРецепт 1. Мочені яблука антонівки\nфільтрована вода – п’ять літрів;\nсвіжі яблука антонівки;\nлистя смородини і вишні;\n1. Яблука повинні бути такого розміру, щоб вони вільно входили в банку. Скляну тару вимийте і стерилізуйте над парою. Висушіть.\n2. Потрібну кількість води влийте в каструлю, всипте цукор і сіль. Варити з моменту закипання п’ять хвилин. Після цього зніміть її з вогню і остудіть маринад.\n3. Листя фруктових дерев та ягідних кущів промийте і викладіть на дно підготовленої тари. Наповніть банку яблуками, починаючи з плодів побільше. Залийте фрукти охолодженим маринадом доверху. Прикрийте горло банки марлею і залиште в темному місці.\n4. Через пару днів, на поверхні з’явиться піна. Її необхідно зняти. Якщо є необхідність, долийте маринад. Плоди повинні бути повністю покриті рідиною.\nЩе смачненьке: Торти легкого приготування\n5. Банки закрийте пластмасовими кришками і відправте на місяць у прохолодне місце. Через це час яблука можна вже їсти, але фрукти повністю дійдуть тільки через пару місяців.\nРецепт 2. Мочені яблука антонівки з житнім борошном\nдесять кг яблук антонівки;\nжитнє борошно – 200 г;\nкип’ячена вода – десять літрів;\nсіль кухонна – 150 р.\n1. Відберіть зрілі, не надто великі яблука без пошкоджень і червоточин. Ретельно вимийте і обсушіть їх.\n2. Листя смородини і вишні промийте. Емальовану або скляну тару вимийте і обдайте окропом. Покладіть на дно підготовлені листя. Зверху викладіть яблука, потім знову листя. Заповніть тару яблуками, перекладаючи їх листям вишні і смородини. Останнім шаром повинні бути прянощі і листя.\n3. Всипте в каструлю з теплою водою сіль, житнє борошно і цукор. Перемішуйте, поки сухі інгредієнти не розчиняться повністю. Остудіть.\n4. Залийте розсолом яблука. Вони повинні бути повністю занурені в рідину. Зверху накрийте тарілкою і поставте невеликий гніт. Залиште яблука в темному місці тиждень, періодично підливаючи кип’ячену воду.\n5. Через відведений час ємність з яблуками антонівки помістіть в льох, і залиште її там на півтора місяця.\nРецепт 3. Мочені яблука антонівки з чорносливом\nфільтрована вода – десять літрів;\nяблука Антонівка – 20 кг;\nмед – півкілограма;\nвисівки – півкілограма;\nчорнослив – півкілограма.\n1. Вимийте і обсушіть яблука. Плоди повинні бути зрілими без пошкоджень і ознак гнилі.\n2. Висівки і чорнослив залийте літром киплячої води і гарненько перемішайте, щоб не залишилося жодної грудочки.\n3. У дев’яти літрів кип’яченої води розчиніть сіль і мед. З’єднайте з сумішшю висівок. Ще раз перемішайте.\n4. Бочку для яблук промийте, обдайте їх окропом і обсушити. Заповніть ємність яблуками і залийте їх медовим маринадом так, щоб плоди повністю покрили плоди.\n5. Зверху встановіть гніт і залиште тару в прохолодному місці. Періодично знімайте з поверхні піну і доливайте маринад. Коли процес бродіння припиниться, накрийте тару кришкою і приберіть її в льох.\nЩе смачненьке: Найсмачніші креми для тортів\nРецепт 4. Мочені яблука антонівки з капустою\nдесять кілограмів пізньої капусти;\nкухонна сіль – 600 г;\nцукор – десять столових ложок;\nшість кілограмів яблук Антонівка.\n1. Качани капусти звільняємо від подсохших верхніх листків. Розрізаємо на чотири частини і вирізаємо качан. Частина капусти шаткуємо тонкими смужками. Всипаємо в неї 200 г солі і перемішуємо, злегка обминаючи руками. Решту січемо капусту невеликими скибками.\n2. Яблука миємо й обсушуємо. Плоди не повинні мати пошкоджень чи ознак гнилі.\n3. Бочку або емальовану каструлю моєму, обдаємо окропом і просушуємо. Кладемо в ємність фрукти і капусту упереміш. Кожен шар пересипаємо нашаткованої капусти.\n4. Каструлю з десятьма літрами води ставимо на вогонь, додаємо решту сіль і цукор. Можна додати ваші улюблені спеції. Як тільки розсіл скипить, знімаємо його з вогню і охолоджуємо.\n5. Заливаємо вміст ємності охолодженим розсолом. Зверху кладемо листя капусти. Накриваємо марлею, накриваємо дерев’яним колом і встановлюємо гніт. Залишаємо на п’ять днів при кімнатній температурі, періодично доливаючи кип’ячену воду. Протикаємо дерев’яною качалкою і злегка перемішуємо. Цвіль видаляємо.\n6. Переносимо ємність на зберігання в прохолодне місце.\nРецепт 5. Мочені яблука антонівки з гірчицею\nкухонна сіль – 100 р;\nасорті з листя яблуні, вишні і смородини;\nпитна вода – десять літрів;\nсуха гірчиця – 75 р.\n1. В десяти літрах води розводимо гірчицю і сіль. За смаком додаємо цукровий пісок. Перемішуємо і ставимо каструлю на вогонь. Доводимо до кипіння, періодично перемішуючи. Потім знімаємо розсіл з плити і охолоджуємо.\n2. Ємність, у якій будемо мочити яблука, ретельно миємо, обдаємо окропом і обсушуємо. Кладемо на дно асорті з листя фруктових і ягід.\n3. Яблука миємо під краном й обсушуємо. Заповнюємо ємність фруктами, щільно притискаючи їх один до одного. Між шарами кладемо листя. Заливаємо яблука розсолом. Рідина повинна повністю покрити фрукти.\n4. Накриваємо вміст ємності тарілкою або дерев’яним колом. Зверху встановлюємо гніт, і залишаємо на тиждень. Час від часу доливаємо кип’ячену воду і знімаємо піну. Потім поміщаємо ємність в льох. Їсти яблука можна через півтора місяці.\nРецепт 6. Мочені яблука антонівки з м’ятою, базиліком і медом\nЩе смачненьке: Торт Снікерс з фотографіями\nлистя смородини – дві жмені;\nбазилік – великий пучок;\nквітковий мед – півкілограма;\nм’ята – великий пучок;\nкухонна сіль – 170 грамів;\nжитнє борошно – 150 грамів.\n1. Закип’ятіть і охолодіть до теплого стану воду. Додайте в неї сіль, мед і борошно. Перемішуйте, поки всі інгредієнти не розчиняться. Залиште розсіл до повного охолодження.\n2. На дно чистою скляною, дерев’яною або керамічної тари викладіть в один шар листя смородини.\n3. Яблука відберіть невеликого розміру. Вимийте і обсушіть їх. Базилік і м’яту промийте і розкладіть на паперовому рушнику.\n4. Помістіть в ємність яблука, перекладаючи кожен шар м’ятої, листям смородини і базиліком. Останнім шаром повинна бути зелень. Накрийте фрукти тарілкою і встановіть на неї вантаж.\n5. Акуратно залийте вміст розсолом і витримайте місяць. Якщо є необхідність, підливайте кип’ячену воду. Піну з поверхні необхідно знімати. Потім помістіть ємність на зберігання в льох.\nРецепт 7. Пікантні мочені яблука антонівки\nяблука Антонівка – кілограм;\nпитна вода – півтора літра;\nлистя вишні і смородини – по 10 шт.;\nп’ять бутонів гвоздики;\nкухонна сіль – 7 г;\nзерна гірчиці – 4 р.\n1. Фрукти і листя миємо й обсушуємо.\n2. Чисті банки стерилізуємо над парою і викладаємо в них яблука, перекладаючи їх листям вишні і смородини. Зверху посипаємо зернами гірчиці.\n3. В гарячій воді розчиняємо сіль, додаємо гвоздику і корицю. Коли розсіл стане теплим, додаємо мед і перемішуємо, поки він не розійдеться повністю. Заливаємо отриманим розсолом яблука в банках і закрийте їх поліетиленовими кришками.\n4. Витримуємо тиждень, потім відправляємо на зберігання в льох.\nМочені яблука антонівки – поради та хитрості\nСвіжозібрані яблука залиште полежати на пару тижнів і тільки після цього мочіть.\nЯблука не повинні мати пошкоджень і ознак гнилі або червоточини.\nНе використовуйте для мочіння впали яблука.\nЄмність, в якій будете мочити яблука, обов’язково обдайте окропом.\nУкладайте яблука плодоніжками вгору. Так вони краще просочаться маринадом і швидше почнуть бродити.\nСтежте, щоб яблука були завжди покриті маринадом.


Конвертувати tn/с в slug/с (тонна (американська, коротка) за секунду в слаг за секунду)\ntn/с до slug/с\nтонна (американська, коротка) за секунду до слаг за секунду\nКонвертувати тонна (американська, коротка) за секунду в слаг за секунду (tn/с в slug/с):\nЗа допомогою цього калькулятора можна ввести значення, яке потрібно конвертувати, разом з оригінальною одиницею вимірювання; наприклад, '891 тонна (американська, коротка) за секунду'. При цьому можна використовувати повну назву одиниці або її абревіатуруяк приклад: 'тонна (американська, коротка) за секунду' або 'tn/с'. Потім калькулятор визначає категорію одиниці виміру, яку потрібно конвертувати, в даному випадку це 'Масова витрата'. Після цього він конвертує введене значення у всі відомі йому відповідні одиниці. У отриманому списку ви обов'язково знайдете конверсію, яку ви спочатку шукали. В якості альтернативи, значення, яке потрібно конвертувати, можна ввести наступним чином: '32 tn/с в slug/с' або '70 tn/с до slug/с' або '10 тонна (американська, коротка) за секунду -> слаг за секунду' або '17 tn/с = slug/с' або '48 тонна (американська, коротка) за секунду в slug/с' або '48 tn/с в слаг за секунду' або '96 тонна (американська, коротка) за секунду до слаг за секунду'. Для цієї альтернативи калькулятор також відражу визначає в яку одиницю конкретно потрібно конвертувати початкове значення. Незалежно від того, яку з цих можливостей ви використовуєте, він зберігає громіздкий пошук відповідного списку в довгих списках вибору з безліччю категорій та підтримуваних одиниць. Все це калькулятор робить за нас за долю секунди.\nКрім того, калькулятор дозволяє використовувати математичні вирази. В результаті, можна не тільки порахувати числа між собою, наприклад, '(46 * 75) tn/с'. Але різні одиниці вимірювання можуть бути з'єднані між собою безпосередньо в конверсії. Це може, наприклад, виглядати так: '891 тонна (американська, коротка) за секунду + 2673 слаг за секунду' або '28mm x 64cm x 28dm = ? cm^3'. Одиниці виміру, об'єднані таким чином, природно, повинні збігатися і мати сенс у даній комбінації.\nСкільки слаг за секунду у 1 тонна (американська, коротка) за секунду?\n1 тонна (американська, коротка) за секунду [tn/с] = 62,161 912 854 001 слаг за секунду [slug/с] - Калькулятор вимірювань, який може використовуватися для конвертації тонна (американська, коротка) за секунду в слаг за секунду, тощо.


Українські споживачі за 20 днів березня перевищили ліміт використання природного газу на 20%\nГоловна » Новини » Енергозбереження » Українські споживачі за 20 днів березня перевищили ліміт використання природного газу на 20%\nбер 30 2015\nЗа перші 20 днів березня українські споживачі перевищили ліміт використання природного газу на 20%. Про це йдеться в повідомленні прес-служби НАК "Нафтогаз України".\n"За оперативними даними українські промислові підприємства, бюджетні установи, теплокомуненерго та населення використовували за 20 днів березня 2015 року 2376,1 млн куб. м природного газу (за аналогічний період минулого року - 2884,4 млн куб. м)", - йдеться в повідомленні.\nПри цьому споживачі України, для яких уряд встановив ліміти використання природного газу (промисловість, ТКЕ, бюджетні установи) перевищили ці ліміти на 20% (за підсумками лютого 2015 р. перевищення склало близько 12%). Зазначені категорії використовували 1349,5 млн куб. м газу при запланованому обсязі 1128,2 млн куб. м (факт минулого року - 1600,8 млн. куб. м).\nНаселення використовувало за 20 днів березня 1026,6 млн куб. м (на 20% менше, ніж за відповідний період минулого року). Усі дані наведено без урахування Криму.\nНайбільше перевищення лімітів спостерігалося в Рівненській (+239%), Черкаській (+113%) і Харківській (+46%) областях. Чотири регіону використовували менші обсяги, ніж встановлено лімітами, а 6 регіонів - дотримувалися лімітів або незначно перевищили їх.\nЗокрема, менше лімітів використовували Донецька (-43%), Луганська (-47%), Закарпатська(-11%) та Житомирська (-1%) області. При цьому дані про споживання газу в Донецькій і Луганській областях наводяться без урахування інформації з використання газу на територіях, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють.\nНагадаємо, що постановою Кабміну були встановлені ліміти на рівні 70-90% використання газу зазначеними категоріями у відповідному періоді минулого року. Постанова №296 не встановлює план споживання для населення.\nОПОРА розповіла рівнянам про заходи енергозбереження у будинку\nДля повного обліку тепла столиці не вистачає близько 2 тис. лічильників\nРівненським ОСББ розповіли про енергозбереження\nВ якій області «теплі» кредити найпопулярніші


🤑 Акции Kaspersky на Липень 2022 ⇒ Підтверджено Сьогодні!\nАкции Kaspersky липень 2022\nПромокоди, купони та інші пропозиції на Kaspersky\nХочете переглянути коди купонів Kaspersky?\nБезкоштовний 30 денний пробний період на найпопулярніші антивіруси Kaspersky\nKaspersky: Знижка 30% на поновлення ліцензії\nKaspersky: Знижка до 35% на антивіруси для домашнього використання\nРозпродажі та пропозиції схожі з Kaspersky\nЗнижки до 15% на техніку Electrolux у Фокстрот\nЗнижки до 30% на мінімийки KARCHER у Фокстрот\nВідгуки про Kaspersky\nПоділіться своїм досвідом та напишіть відгук про Kaspersky\n1330 відвідувачів оцінили Kaspersky середнє 4.92 зірки з 5\nЩо таке промокод Kaspersky?\nПокращення технологій неминуче, і разом із ним з високою швидкістю виходять нові віруси, тож завдання антивірусу – бути в курсі останніх загроз і робити все можливе, щоб одразу заблокувати їх. Антивірусні програмні засоби діють як поліцейські, які патрулюють вхід до комп’ютерної системи. Це програми, які допомагають захистити ваш комп’ютер від більшості вірусів, “хробаків”, “троянських коней” та інших небажаних “окупантів”, які можуть зробити ваш комп’ютер “хворим” і знизити його ефективність. Вірус не тільки може знищити всі цінні дані на вашому комп’ютері, він може зробити комп’ютер абсолютно непотрібним, заразивши та знищивши процеси, життєво важливі для роботи вашого комп’ютера. Крім того, коли ви виходите незахищені в Інтернет, ви завжди під загрозою хакерської атаки, адже віруси та хакери завжди йдуть поряд. І перш ніж ви встигнете про це дізнатися, інформація про вашу кредитну картку вже буде вкрадена. Інвестування в хороше антивірусне програмне забезпечення не тільки завадить потраплянню вірусів на ваш ПК, а також більшість антивірусних програм мають брандмауери, які блокують будь-які несанкціоновані вхідні підключення до вашої мережі або комп’ютера, не дозволяючи хакерам отримати доступ до вашого комп’ютера.\nЗвичайно, час від часу може бути дуже незручно сканувати комп’ютер на віруси, але ця незначна незручність – це дрібниця у порівнянні з тим, коли до вас потрапили неприємні “трояни” та “хробаки”. Завжди пам’ятайте, що комп’ютер, залишений відкритим для вірусів і хакерів, швидко почне демонструвати ознаки передчасного зносу і значне відставання, що, звичайно, позначиться на ефективності вашої роботи. І коли ми говоримо про найкраще існуюче антивірусне програмне забезпечення, то Kaspersky перевершує всіх.\nОсобливостями антивірусу Kaspersky є захист у реальному часі, виявлення та видалення вірусів, троянів, хробаків, шпигунських програм, рекламного ПЗ, кейлогерів, шкідливих інструментів та автоматичних дозвонів, а також виявлення та видалення руткітів. Він також має миттєві автоматичні оновлення через сервіс “Мережа безпеки Kaspersky”. Також цікаво знати, що Інтернет Безпека Kaspersky – це один з найкращих на сьогодні доступних пакетів безпеки в Інтернеті. Захистіть свій персональний комп’ютер зараз, одночасно заощаджуючи трохи грошей із нашими кодами знижок Kaspersky!\nЯк отримати знижку Kaspersky?\nВідвідайте promokodi.com.ua та перегляньте список доступних кодів знижок, акцій та купонів. Натисніть кнопку “Отримати код” на бажаному промокоді Kaspersky та скопіюйте його. Але пам’ятайте, що деякі коди доступні лише обмежений період.\nЯк мені скористатися знижкою Kaspersky?\nСкопіюйте код знижки Kaspersky.\nВи можете придбати антивірусне програмне забезпечення Kaspersky кількома способами, але спочатку потрібно зайти на promokodi.com.ua та скопіювати код купона Kaspersky, який ви хочете використати.\nОберіть дисконтну пропозицію та створіть свій акаунт.\nПерейдіть на веб-сайт Kaspersky та виберіть, у якому розділі ви хочете зробити покупку. У вас є дві основні категорії: Для бізнесу та для дому. Для прикладу, ми спробуємо придбати антивірусну програму з розділу “Для дому”.\nТепер у вас є список усіх доступних програм захисту Kaspersky, їх індивідуальні ціни та пакети, які дозволяють кільком пристроям використовувати програму. Просто виберіть, що вам підходить, та натисніть “Купити зараз”.\nВведіть код знижки Kaspersky.\nУ кошику ви побачите програмне забезпечення, яке ви збираєтеся придбати, а також початкову загальну ціну за програми. Щоб активувати код знижки Kaspersky, просто вставте скопійований код у поле “Застосувати купон” та натисніть “Застосувати”, щоб побачити знижену загальну вартість. Далі натисніть “Оформити замовлення”, щоб вибрати спосіб оплати.\nЗаповніть свої платіжні дані.\nПерш ніж перейти на сторінку оформлення замовлення, спочатку потрібно ввести адресу електронної пошти, щоб отримати листа з підтвердженням. Далі заповніть усі необхідні реквізити та платіжну інформацію, включаючи своє ім’я та адресу.\nВи можете оплатити своє програмне забезпечення Kaspersky за допомогою кредитної чи дебетової картки або через свій рахунок Paypal. Просто виберіть спосіб, який підходить вам. Як приклад, ми використаємо варіант кредитної картки. Оплачуючи кредитною карткою, просто заповніть порожні поля банківськими реквізитами, включаючи ваше ім’я та прізвище, номер вашої картки, CVV та термін дії вашої картки. Наостанок просто зробіть швидко перевірте вашу покупку і, нарешті, відправте замовлення.\nНа цій сторінці ми маємо повну колекцію промокодів Kaspersky, купонів Kaspersky і, звичайно ж, коди знижок, секретні коди та усі пропозиції. Кожна розсилка Kaspersky.com перевіряється нами на наявність знижок, і ми маємо безпосередній контакт із сотнями інтернет-магазинів. Вже наявні онлайн промокоди Kaspersky на Липень 2022 року, а найближчим часом також з’являться всі коди знижок Kaspersky на Серпень.\nКоди купонів міжнароний Kaspersky


• Провести обстеження в господарствах київської області,на наявність патологій бактеріального походження;\n• Дослідити ріст та розвиток здорового та ураженого міцелію;\nЗразки плодових тіл та міцелію різних штамів Agaricus bisporus відбирали на підприємствах в Київській області.\nПосівний матеріал грибів повинен мати сертифікат якості на широкий спектр потреб.\nАналіз посівного матеріалу, плодових тіл грибів на наявність патогенів різної природи повинен проводитись в спеціалізованих лабораторіях.\nТехнологічний процес вирощування грибів в умовах виробництва повинен відповідати сучасним санітарно-гігієнічним нормам.\nВідмічено, що найбільш сильно в умовах виробництва печериця уражується бактеріями Pseudomonas tolаasii та Bacillus sp.\nКращими середовищами для росту та розвитку міцелію різних штамів печериць є сусло-агар та картопляно-глюкозний агар, а оптимальна температура від +25°С до +30°С.\nВивчено, що штами печериць за відповідними технологіями мають різний ріст та розвиток в умовах виробництва підприємств Київської області.\nСьогодні перед людством дуже гостро стоять проблеми недостачі продуктів харчування, забруднення навколишнього середовища і погіршення здоров'я людей. В рішенні цих питань значний вклад може внести розвиток грибівництва. Найпоширенішим видом у світовому грибівництві є печериця двоспорова. Для її успішного культивування важливе наукове та практичне значення мають питання приготування якісних синтетичних субстратів і підбір високоврожайних штамів.\nподати біологічну характеристику бактерій що уражують печерицю двоспорову Agaricus bisporus (J. Lge) Іmbach в умовах виробництва.\n• Відібрати зразки плодових тіл субстрату та міцелію;\n• На основі результатів дослідження запропонувати профілактичні методи.\nОб'єкт – ураження міцелію печериці двоспорової Agaricus bisporus бактеріями роду Pseudomonas tolаasii та Bacillus.\nПредмет – плодові тіла печериці Agaricus bisporus.\nДля досліджень були відібрані штами:\nДжерело інфекції: буру плямистість печериць викликають бактерії, які найчастіше присутні в покривному грунті, основним компонентом якого є торф. Розвитку цих бактерій сприяють підвищена вологість (вище 85%), підвищена температура повітря (вище 17°С), утворення конденсату на поверхні грибів. Інфекція поширюється потоками повітря, бризками води при поливах, комахами (кліщами, мухами).\nРід: Bacillus. Бактеріальні ураження посівного міцелію і субстрати культивованих грибів.\nСимптоми: відсутність росту міцелію печериці на субстраті, поява на них слизу, мутної рідини, неприємного запаху.\nДжерело інфекції: зерно, вихідні компоненти субстрату. Розвитку бактерій на зерновому посівному міцелії культивованих грибів сприяють декілька чинників:\nНе можна допускати обробку міцелію та зачатків плодових тіл грибів хімічними речовинами (стимуляторами росту і розвитку).\nНа основі даних літературних джерел та результатів особистих досліджень запропоновані рекомендації по вирощуванню різних штамів печериць за технологією на продуктивній основі.\n14180 -> Тема лекції\n14180 -> Поняття конфлікту. Методики аналізу та вирішення конфліктів\n14180 -> Кафедра педіатрії з медичною генетикою тема лекції


Зварювальний апарат Tex.AC ТА-00-021 у Києві - Ціна 6 090 грн\nНапівавтоматичний зварювальний апарат Тех.АС ТА-00-021 компактний і легкий. Працює напівавтоматична інвертор в режимі MIG/MAG/FLUX від 40 до 175 ампер, а в режимі MMA від 20 до 140 ампер. Підключається апарат Тех.АС ТА-00-021 до мережі від 180 до 250В. Повноцінно виконує зварювальні роботи електродами від 1.6 до 4мм і зварювальним дротом до 1мм.\nЗавантажити інструкцію до Tex.AC ТА-00-021\nНапівавтоматичний зварювальний апарат Тех.АС ТА-00-021 виконує зварювальні роботи в двох режимах. Перемикаючи в режим MIG/MAG/FLUX зварювальний апарат виконує роботу суцільним зварювальним дротом до 1мм. Даний режим застосовується в основному для роботи з тонкими металами, де потрібна точність під час проведення зварювальних робіт. Для зварювальних робіт по конструкційній сталі застосовується режим ММА. У цьому режимі можна варити електродами до 4мм.\nУправління на лицьовій панелі напівавтоматичної зварки Тех.АС ТА-00-021 здійснюється за допомогою перемикачів режимів між MIG/MAG/FLUX і MMA. Для точного виставляння напруги і сили струму розташовані регулятори, за допомогою яких оператор проводить плавне налаштування характеристик сили струму і напруги. Встановлені два LED індикатора що відстежують роботу апарату. Перший спалахує при включенні в мережу, відображуючи готовність апарату до роботи. Другий індикатор спалахує, коли зварювальний апарат перевищує температурний режим.\nУ напівавтоматичному зварювальному апараті Тех.АС ТА-00-021 застосовується якісний регулюючий механізм подачі дроту. Основне завдання механізму забезпечити безперервну подачу зварювального дроту. Притискний натягувач, в сукупності із змінним роликом забезпечує плавне протягання зварювального дроту діаметром від 0.6 до 1мм. Напрям зварювального дроту до змінного ролика забезпечує нейлонова трубка.\nКомплектація Рукав для MIG/MAG, протягуючий валик мм (0.6 - 0.8), тримач маси, тримач електроду, плечовий ремінь, інструкція, гарантійний талон


«САДІВНИЦТВО та ГОРОДНИЦТВО – 2018» | Журнал "АгроСВІТ"\nВесна — найбільш відповідальний час року для дачників, садівників і городників, а також для всіх, хто любить і захоплюється життям за містом.\nСаме цей період — це час посадок, облаштування заміського будинку і ділянки після довгої зими. Весна з одного боку, це час коли оживає все навкруги починаються пробуджуватися після зимівлі перші квіти, на кущах та деревах з’являються перші бруньки. Весна завжди час відповідальної роботи для садівника, та городника. Перед яким постає питання де купити посівний матеріал, чим краще обробити кущі , та дерева, щоб захистити їх від шкідників, які прокидаються з першими теплими промінчиками сонця.\nІ саме в цей період в Києві розпочинає свою роботу спеціалізована Виставка ярмарок під назвою «САДІВНИЦТВО та ГОРОДНИЦТВО – 2018»\nЯка відбудеться з 29-31 березня в Київському міському будинку природи За адресою м Київ вул. Рогнівдинська 3 Основним завданням даної виставки, це допомога людям, які бажають отримати із своєї земельної ділянки гідний врожай Всі відвідувачі виставки зможуть знайти для себе якісне насіння, розсаді, добрива, інструменти, та інші корисні речі.\nОсновними тематичними розділами виставки стануть\nДобрива, підкормка, засоби захисту та стимулятори росту рослин. Садово-городній та господарський інвентар.\nВ програмі виставки: презентація продукції, нових технологій у галузі садівництва, овочівництва та виноградарства; консультації з підготовки зелених насаджень, майстер-класи.\nАдреса проведення виставки-ярмарку: Київський міський Будинок природи, м. Київ, вул. Рогніденська, 3 (станція метро Палац спорту) Виставка працює з 10.00 до 19.00. Вхід — вільний. З організаційних питань звертатись: тел. / моб.: (068) 954-27-56, (050) 358-25-76 e-mail: agroc8@gmail.com http://www.sad.agroc.com.ua/\n|#насіння|будинка|Виставка|сад|садовий інвентарь|якісне насіння


Німеччина закликала ввести прикордонний контроль всередині Шенгенської зони - dt.ua\n5 квітня 2012 в 09:31\nНімецький уряд наполягає, що країни Шенгена повинні мати право тимчасово вводити контроль на кордонах, у разі якщо сусіди не зможуть впоратися з напливом нелегальних мігрантів. Розмови про реформування Шенгена почалися, коли на територію ЄС хлинув потік жертв «арабської весни».\nКраїни Шенгенської зони повинні мати право вводити контроль на кордонах з сусідами, у разі, якщо ті не можуть ефективно боротися з нелегальними мігрантами. Про це заявив голова МВС Німеччини Ханс-Петер Фрідріх.\nЙого виступ, а також аналогічні висловлювання з боку французької влади роблять практично неминучою ревізію одного з головних досягнень єдиної Європи, пише видання «Коммерсант».\nСвою позицію голова німецького МВС висловив в інтерв'ю газеті Rheinische Post. Відзначивши, що відкритість кордонів означає для єдиної Європи дуже багато, він висловив упевненість в тому, що безпека все-таки повинна бути на першому місці. За словами міністра, існування сьогодні норми про можливість введення прикордонного контролю всередині Шенгену під час найважливіших спортивних змагань чи інших великих заходів явно недостатньо, влада країн також має мати право тимчасово вводити контроль на кордонах, у разі якщо сусіди не зможуть впоратися з напливом нелегальних мігрантів. Глава німецького МВС нагадав, що аналогічну позицію займає і його французький колега Клод Геан.\nХанс-Петер Фрідріх не приховує, що його ініціатива спрямована у першу чергу проти Греції. За приблизними підрахунками, щороку на територію Євросоюзу через греко-турецький кордон проникає близько 130 тис. нелегалів з мусульманських країн (до 90% від загального числа нелегалів, які потрапляють в ЄС). У червні у Грецію повинна прибути місія експертів ЄС, яка і визначить, чи має ця країна право входити в безвізову єврозону. Те, що перспективи збереження членства в ній надзвичайно туманні, сьогодні визнає і сама влада Греції.\nРозмови про необхідність реформування Шенгенської угоди почалися минулої весни, коли на територію ЄС хлинув потік жертв «арабської весни». Тоді Франція в односторонньому порядку ввела контроль на кордоні з Італією, породивши серйозну кризу у відносинах між двома країнами.\nА в липні митний контроль на кордонах з Німеччиною і Швецією ввела Данія. Відтоді влада європейських країн час від часу піднімає цю болючу тему. Так, у березні виходом Франції з безвізової зони пригрозив президент Ніколя Саркозі, який балотується на другий термін.\nЕксперти впевнені, що Шенгену як одному з наріжних каменів євроінтеграції поки реально ніщо не загрожує. Разом з тим тепер, коли своє слово сказали такі важковаговики, як Німеччина і Франція, ігнорувати вимогу реформування угоди навряд чи можливо. Так що не виключено, що у майбутньому перевірки на деяких внутрішньошенгенських кордонах стануть реальністю. Читайте також:


"Щасливого стану вже не приховати". Дружина Monatik продемонструвала фігуру в літній сукні / Бульвар Шоубіз\nДружина українського співака Monatik Ірина оприлюднила фотосет, автором якого є їхній старший син Данило.\n14 липня, 2020 09.30 | коментарів:\nДружина Monatik: Безцінна фотосесія, оскільки фотограф – старший син\nДружина українського співака Monatik Ірина Монатік (Демічева) оприлюднила в Instagram свою нову фотосесію.\n"Безцінна фотосесія, оскільки фотограф – старший син", – написала вона.\nНа знімках дружину співака знято в довгій літній сукні кольору фуксії.\nБезцінна фотосесія, так як фотограф - старший син * Для гарного кадру потрібно - супер чудове плаття @dresstoimpress_wear @olgaslon подяку не знає кордонів *\nПублікація від IrinaMonatik (@irinamonatik) 12 Лип 2020 в 1:27 PDT\n"Ірочко, ви прекрасні. Щасливого стану вже не приховати", – зазначила підписниця bondarenkoo_anna.\nОфіційно Monatik та його дружина не підтверджували, що чекають на дитину.\nMonatik (Дмитро Монатік) народився 1 квітня 1986 року в Луцьку. Популярність виконавець здобув після участі в шоу "Х-фактор" на каналі СТБ. Співак займав крісла судді на проєкті "Танці з зірками", тренера вокального шоу "Голос країни" і "Голос. Діти" ("1+1").\nТеги: вагітність, Monatik


В Охтирці на мати 6 дітей за невиконання батьківських обов‘язків склали адмінпротокол | RegioNews-СумиВ Охтирці на мати 6 дітей за невиконання батьківських обов‘язків склали адмінпротокол – RegioNews-Суми\nДодому Новини В Охтирці на мати 6 дітей за невиконання батьківських обов‘язків склали адмінпротокол\nВ Охтирці на мати 6 дітей за невиконання батьківських обов‘язків склали адмінпротокол\nВ Охтирці на місцеву жительку за невиконання батьківських обов‘язків поліція склала адміністративний протокол. Про це RegioNews-Суми сьогодні, 28 квітня, стало відомо з повідомлення Відділу ювенальної превенції ГУНП в Сумській області.\nПрацівник ювенальної поліції відвідав родину, що опинилася у складних життєвих обставинах – приводом для візиту стала інформація, отримана правоохоронцями від Управління соцзахисту населення міськради. В родині виховуються шестеро малолітніх дітей, найменшому з яких трохи більше року.\nУ відповідності з вимогами карантинних заходів, працівник ювенальної поліції перебував у одноразових масці та рукавичках. До будинку, де мешкає родина, зайшов з дозволу власника. Відповідним чином представившись та повідомивши причину візиту, поліцейський оглянув житло.\nУ кімнатах, де проживають діти, правоохоронець побачив безлад та антисанітарію: речі розкидані, у будинку явно давно не прибирали. Умови для дистанційного навчання дітей шкільного віку взагалі відсутні. До того ж, працівник поліції, відкривши двері в одну з кімнат, побачив наймолодшу дитинку, яка, залишена без нагляду дорослих, вибралась на стіл і стояла на висоті близько одного метра. Падіння з такої висоти могло мати для малюка серйозні, навіть фатальні наслідки.\nВідтак, враховуючи всі ці обставини, працівник ювенальної превенції склав на матір дітей адміністративний протокол за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов‘язки щодо виховання дітей».\nМатеріали по цій справі вже направлені на розгляд Охтирського міського суду, який і прийме рішення згідно чинного законодавства.\nПрацівники поліції закликають громадян з відповідальністю ставитись до покладених на них батьківських обов’язків і пам’ятати, що діти – це наше майбутнє!\nПопередня статтяМОЗ визначило основні вимоги щодо роботи продовольчих ринків\nНаступна статтяСумчани сприятимуть розробці ліків від Covid -19


Pousada Costa do Cacau - Ітакаре - Hotels.com\n3-зірковий готель-пусада у місті Ітакаре, що пропонує басейн на вулиці\nRua Peroba, Ітакаре, 45530-000, BA, Бразилія\nВулиця Педру Лонгу — 3 хв пішки\nПляж "Конча" — 8 хв пішки\nПляж "Резенде" — 9 хв пішки\nПляж "Тіріріка" — 11 хв пішки\nПляж Короінья — 12 хв пішки\nПляж "Коста" — 14 хв пішки\nПристань Ітакаре — 21 хв пішки\nПляж "Праінья" — 41 хв пішки\nПляж São José — 3,5 км\nPousada Costa do Cacau пропонує безплатне скасування без штрафів?\nТак, Pousada Costa do Cacau пропонує на нашому сайті номери, для яких передбачено повне відшкодування сплачених коштів. Якщо ви забронювали такий номер, ви можете скасувати це бронювання за кілька днів до прибуття (термін залежить від правил помешкання). Радимо ознайомитися з політикою скасування бронювань даного помешкання.\nPousada Costa do Cacau пропонує паркування на території?\nPousada Costa do Cacau має басейн?\nPousada Costa do Cacau дозволяє перебування з домашніми тваринами?\nО котрій годині Pousada Costa do Cacau починає реєстрацію та виселення?\nPousada Costa do Cacau пропонує ресторан? Чи є ресторани поблизу?\nТак. Поблизу є такі ресторани, як Bastante Elefante Burgueria (4 хв. пішки), Capim Santo Gelateria (4 хв. пішки) та Casa De Taipa (4 хв. пішки).\nPousada Costa do Cacau: чим можна зайнятися в самому помешканні або неподалік?\nPousada Costa do Cacau пропонує відкритий басейн і сад.\nClaude, 2 -денне відрядження, 27 серп., 2019\nCEZAR AUGUSTO, 2 -денна сімейна мандрівка, 9 серп., 2019


Росія запровадила банківські санкції проти 41 країни - ZAXID.NET\nЕкономіка — Роман Ганкевич, 08:34, 20 квітня 2015 0 0\nРосфінмоніторинг запровадив санкції проти 41 країни\nФедеральна служба Росії з фінансового моніторингу ввела банківські санкції проти 41 країни, склавши відповідний чорний список. Про це йдеться у листі Росфінмоніторингу, який нещодавно отримали російські банки, передають «Известия».\nЗгідно з новими вимогами, російські банки при прийомі на обслуговування клієнта повинні з'ясувати, чи є він резидентом держави з чорного списку. Цей перелік, за словами близького до відомства джерела, є новим, він сформований «відповідно до поточної політичної та економічної ситуацією в світі і в Росії».\nУ листі склад списку пояснюється - це країни, щодо яких РФ ввела санкції у відповідь на звстосовані санкції з їхнього боку; держави, які не виконують вимоги FATF (міжурядова Група розробки фінансових заходів боротьби з відмиванням грошей, учасницею якої є також і Росія); країни, які підтримують тероризм; країни, які не ведуть боротьбу з корупцією; держави, потурають вільному обігу наркотиків.\nУ листі окремо описано, що мається на увазі під «санкційними країнами». Мова йде про країни, щодо яких Росією введені спеціальні економічні заходи (тимчасові, для захисту інтересів громадян РФ).\nДо цих заходів віднесли: призупинення реалізації спільних програм у сфері економіки, припинення надання технічної допомоги і призупинення військового співробітництва; обмеження або повна заборона на проведення фінансових транзакцій з такими країнами; заборона / обмеження зовнішньоекономічних операцій; призупинення дії міжнародних торгових договорів; зміна сум ввізних / вивізних мит; заборона на вихід до портів РФ і використання російського повітряного простору; обмеження на туризм; заборона на співпрацю в галузі науки / відмова від нього.\nЯкщо російські банки будуть нехтувати рекомендованими Росфінмоніторингом вимогами, то їх дії будуть кваліфіковані як порушення, крайній захід за яке - відкликання ліцензії.


Нержавіючий Круг. Нержавійка Різних Марок в Прутках і Листах. UA-228074135-1\nКРУГ НЕРЖАВІЮЧИХ СТАЛЕЙ. СКЛАД №1\nкруг нержавіючий aisi 304 калибрований: 8, 12, 16, 18, 20, 22, 25, 30, 36, 40, 42, 45, 50, 55, 60, 65, 70, 75, 80, 90, 100, 110, 120, 130, 160, 200.\nкруг нержавіючий aisi 321 (12х18н10т): 20, 25, 30, 40, 45, 50, 60, 70, 80, 90, 100, 110, 120, 140, 150, 160, 180, 190, 200, 220, 240, 250, 280, 300, 350, 400, 450, 480.\nкруг нержавіючий aisi 316 (10х17н13м2т): 24, 50\nкруг нержавіючий 20х23н18: 24, 50, 80.\nкруг нержавіючий 40х13:10, 16, 25, 30, 40, 45, 50, 60, 70, 80, 90,100, 120, 140, 150, 160, 170, 180, 190, 200, 210, 230 (кованый).\nкруг нержавіючий 20х13: 10, 18, 20, 25, 32, 35, 45, 53, 55, 65, 85, 90, 100, 110, 125, 225, 300.\nкруг нержавіючий 30х13: 16, 60, 80, 260, 280, 315.\nкруг нержавіючий 14х17н2: 14, 18, 20, 22, 24, 25, 27, 28, 30, 35, 38, 40, 45, 57, 60, 65, 70, 85, 95, 120, 125.\nкруг нержавіючий 95х18: 8, 10, 14, 16, 18, 20, 25, 30, 40, 45, 50, 56, 60, 65, 70, 80, 101, 120, 143, 154.\nКРУГ НЕРЖАВІЮЧИЙ. ХАРАКТЕРИСТИКА.\nКруг нержавіючий - сортовий прокат із нержавіючої сталі, которий в поперечному перерізі має форму правильного круга.\nНа відміну від круга стального із чорної сталі круг нержавіючий має стійкість до корозії, здатність витримувати високі/низькі температури, красивим зовнішнім виглядом (aisi 304, aisi 321).\nВиготовляють круг нержавіючий гарячекатаним і каліброваним з різних марок нержавіючої сталі.\nКруг нержавіючий калібрований відрізняється від гарячекатаного більш гладкою поверхнею і точними розмірами в перерізі.\n(Якщо ж вам потрібен міцний але легкий круг, то можемо запропонувати круг алюмінієвий Д16Т.\nДля деталей з підвищеними вимогами до зносостійкості - круг бронзовий, а для деталей з відмінною тело- та електропровідністю - круг мідний або латунний)\nкруг нержавіючий 95х18 - круг із найрозповсюдженішої ножової сталі. Крім того ножі з цієї сталі виготовляють підшипники і втулки. Характеризується високою твердістю маючи при цьому гнучкість та міцність. Вироби з круга 95х18 не бояться вологи та достатньо зносостійкі; витримують помірне агресивне середовище і температуру +500 оС. Зварювання проблематичне.\nДля ножів із 95х18 характерне проблематичне заточування та здатність достатньо довго зберігати гостроту леза, а також прекрасні показники міцності і якості леза.\nкруг нержавіючий aisi 420 (40х13) - круг із цієї сталі застосовують для виготовлення ріжучих інструментів, пружин, підшипників. Ця сталь наділена стійкістю до корозії в слабоагресивних средовищах, витримує температуру +450 оС; зварюється проблематично.\nкруг нержавіючий aisi 420 (20х13) - круг застосовують для виготовлення деталей, які будуть працювати в слабоагресивних середовищах (вода, пар, повітря; вся морская атмосфера виключається) при температурі +500 оС (макимум +700 оС) з можливими ударними навантаженнями: метизи, водопровідна арматура, елементи турбін, втулки, карбюраторні голки, шестерні.\nкруг нержавіючий 14х17н2 - цей круг може замінити круг 20х13 в багатьох випадках. Із цього круга виготавляють деталі, які можуть працювати при понижених та підвищених температурах (+400 оС) та навантаженнях в агресивних середовищах: диски, вали, втулки, фланці, сильно навантаженні кронштейні, корпуси приборів, з єднувальні детали.\nЗастосовують в хімічній та авиаційних промисловостях.\nкруг нержавіючий aisi 304 (08х18н10) - найрозповсюдженіший та найзатребуваний нержавіючий круг з харчової сталі. З цієї сталі круги на нашому складі, в основному, калибровані, країна виробник - Індія.\nКруг aisi 304 наділений хорошою стійкістю до корозії, добре зварюється, механічній обробці піддається добре. Хороші низько-температурні та високо-температурні (+600 оС) властивості.\nВикористовують для виготовлення деталей обладнення харчової, молочної, фармацевтичної, хімічної та гірничодобувальної промисловостей. А також в суднобудуванні, авіації та автобудуванні.\n(З цієї сталі пропонуємо лист нержавіючий полірований товщиною від 0.5 мм до 3 мм)\nкруг нержавіючий aisi 316 (10х17н13м2т)- відрізняється від круга aisi 304 вмістом молібдену. Його застосовують в сильно агресивних середовищах. В народі називают "круг нержавіючий із кислостійкої нержавійки". Використовують для деталей механізмів в хімічній, фармацевтичній та харчовій промисловостях.\nкруг нержавеючий aisi 321 (12х18н10т ) - круг із харчової титановмісної нержавійки. Відрізняється від aisi 304 вмістом титану, покращеною стійкістю до корозії та підвищеною міцністю; наділений пластичністю та ударною в язкістю; зварювальність добра, але гірша ніж у круга aisi 304; магнитні властивості відсутні; робоча температура +600 оС.\nШирокий спектр застосування. Нержавіючі безшовні труби, що витримують високий тиск, найчастіше виготовляють саме з цієї сталі.\nкруг нержавіючий aisi 310 (20х23н18) - круг із жаропрочної нержавійки. Робоча температура до +1050 оС. Застосовують для виготовлення деталей пічного обладнання і камер сгорання.


Цемах спотикання. Чому затримується обмін - Korrespondent.net\nЦемах спотикання. Чому затримується обмінСюжет\nВолодимира Цемаха вивезли з окупованих територій, а тепер можуть обміняти\nОбмін полоненими між Україною і Росією так досі й не відбувся, хоча чекали його ще минулого тижня. Що загальмувало процес?\nМасштабний обмін полоненими між Україною і Росією, який анонсують вже кілька тижнів, все ніяк не відбудеться.\nРосійські ЗМІ пишуть, що заковика в юридичних моментах. Українські - в одному із сепаратистів, якого Росія хоче отримати в рамках обміну.\nКорреспондент.net зібрав останні новини про полонених.\nКолишній народний депутат України Мустафа Найєм ще 30 серпня написав, що переговорний процес загальмувала вимога Росія видати їй українця Володимира Цемаха.\nЦемах - ключовий свідок у справі про рейс МН17 Малайзійських авіаліній, який збили з Бука 53-ї зенітно-ракетної бригади російських військ ППО. У 2014 році Цемах командував ППО сепаратистів у Сніжному. У 2015 році він сам розповів, як він ховав Бук, з якого, за даними журналістів-розслідувачів Bellingcat, збили Боїнг.\nУ червні 2019 року українські спецслужби захопили Цемаха і вивезли його з окупованого Сніжного до Києва. Зараз він сидить у слідчому ізоляторі СБУ.\nСпочатку Цемаха в списках на обмін не було. Як пише російське видання The Insider з посиланням на джерела, російські переговірники отримали вказівки щодо Цемаха з Кремля, коли список вже був узгоджений, і висунули умову: без нього обмін не відбудеться.\nХто проти видачі?\nЗа даними українського видання theБабель, 30 серпня 2019 року головний прокурор Нідерландів Фред Вестербеке відправив листа українським колегам з проханням допитати Цемаха силами Спільної слідчої групи. У разі видачі Цемаха Росії слідчим не дозволять спілкуватися з підозрюваним.\nУ вівторок, 3 вересня, стало відомо, що суд продовжив арешт Цемаха.\n"Йому продовжили запобіжний захід - арешт", - заявив адвокат Цемаха Роман Гонтарев, повідомляють Українські новини. При цьому адвокат категорично відмовився коментувати можливу участь Цемаха в обмін полоненими з Росією.\nУскладнює обмін Цемаха і те, що він громадянин України. За Конституцією, видати його третій стороні українська влада не може. Потрапити в РФ Цемах може тільки як вільна людина.\nІнша версія затримки\nРосійська газета Коммерсант стверджує, що обмін у форматі "30 на 30", який потім збільшили до 35 осіб з кожного боку, мав відбутися 1 вересня. Проблеми виникли через те, що сторони не змогли домовитися про юридичні засади звільнення і передачу ув'язнених один одному, вважає джерело Коммерсанта, близьке до переговорів.\nСпочатку планувалося відправити 24 українських моряки разом з матеріалами розслідування в Україну. Але потім це вирішили змінити, пише видання, щоб моряки залишили Лефортово не зі своїми справами, а з їх копією, завіреною нотаріусом. Таким чином, правоохоронним органам України не доведеться, як це передбачалося в першому варіанті, припиняти кримінальне переслідування своїх громадян.\nВідправивши моряків на батьківщину, ФСБ Росії розслідує справу, збереже документи в оригіналі. З матеріалами справи ознайомлять адвокатів, після чого вони надійдуть у Генпрокуратуру, а з неї - в суд, який розгляне справу заочно.\nТЕГИ: Украина-Россия, Конституция, ФСБ


XXXIII - Володимир Сосюра Третя рота\nПотяг летів безмежними полями, заходило сонце, і його проміння, як кров розстріляних, заливало трави й платформу з гарматами, де я сидів і мріяв про Констанцію. За сині горизонти заходило сонце. і в одноманітному гуркоті колес перед мене пливло бліде нахилене лице. Я дивився на нього, й воно заливалося кров'ю кохання. Ця кров зливалася з багряними ручаями зорі на холодних вечірніх травах і шуміла в моїх жилах. Констанція… Ось вона стоїть, боса й рідна, біля хвіртки. Сонце поклало вінок на її волосся і золотим дощем залило вбрання. Сонце!.. А потяг летить у громі й хитанні вагонів, холодно блистять дула гармат і даленіють синьокрилі вітряки, станції й села, залиті вечірнім багрянцем. Непривітно гудуть телеграфні дроти й біжать то, вгору, то вниз перед моїм затуманеним зором. І знову тихий Бахмут, і в вечірньому шумі дерев синій зір і покірні кохані губи. В Констанцію закохався один козак і земляк мій Митя Дибтан. Він зустрів мене в темному кутку і схопив за петельки: — Уступи. — Кого? — Котю. — Та що ж вона — мої чоботи, чи що? Але він мене не слухав і трохи не зарубав тесаком, якби я не зачинив перед ним двері. Він говорив хлопцям: – І за що вона його любить? У нього й каблуки криві. Було вже темно. Я пішов до Коті. В кімнатах горіла електрика і не було нікого. Котя повела мене до спальні і, коли ми цілувалися, виключила світло і впала на ліжко. Я впав на неї і, хоч Котя говорила, що я можу робити з нею, що хочу, я не зробив того, що зробив би кожен на мойому місці, бо знав, що можу згоріти в огні близького повстання, а їй це на все життя. і як будуть думати про мене її батьки, такі добрі й хороші. Ні! Котя плакала, а я підвівся і нічого не зробив. В червні нас розформували. Я попрощався з Рудзянськими і самотній пішов на вокзал. Котя дала мені промокатку і взяла з мене слово не читати, що там написано, доки не сяду в вагон. І, коли одлунали останні дзвінки, я розгорнув промокатку. На ній було нашкрябано булавкою: «Люблю».\nЯкраз скінчився мій відпуск, і я приїхав до школи. Там стояв батальйон німців, і якби в мене не було посвідчення, що я був козаком, мене б розстріляли. Один педагог, якого ми продражнили «Артишок» за його рухи й фігуру, підійшов до мене й сказав: — Хитрость жизни. Мене виключили зі школи. XXXIV\nЯ знову на селі. В шумі вітру, в тремтінні зір і хвиль наді мною плив, і танув, і знову яснів образ Констанції. По вечорах під горою в чорних хрестах рам жовто горіли вікна великих панських будинків під горою, і на їхньому тлі чітко і чорно різьбилося дороге лице. Груди мої, рано моя… Хто в вас налив вічного болю, з яким судилося мені йти до краю моєї дороги. І в кіно, в риданні піаніно душа моя рвалась од крику і, як птиця з підтятими крилами, билася в крові мовї муки. Піаністка завжди грала одну річ, де був такий акорд, що, коли він наставав і гримів в мені, я до божевілля ярко уявляв себе птицею, що рветься в сині простори і чує, що ніколи вже не літати їй, бо на крилах кров смертельних ран… Вона б'ється в тузі й з останніх сил повзе по землі, лишаючи на ній багряні плями й пір'я… Тільки тепер я узнав, що ця річ зветься «Ранений орел». І летіли дні, повні туги, самотнього забуття й розгулу молодої крові. Я іноді забував Констанцію, 1 тоді знову робився смуглявим і веселим селюком. Ні, ні… Бо коли я цілував дівчину, я закривав очі і уявляв, що цілую Констанцію.\nПо-старому цокотів завод, але в тонких криках паровозів уже почувалися тривога і гнів мільйонів. Мою тітку Гашку Холоденчиху в молодості обдурив і покинув один парубок Михайло. Тоді її брат Федот спіймав його і вдарив у ліве вухо так, що із правого чвиркнула кров. Михайло одружився на Гашці і швидко вмер. Федот жив за «чавункою» біля Вовчеярівки. Його сусіда, сторож заводської лазні, вибирав усю воду з Федотової криниці й поливав свій садок, а Федотовій сім'ї навіть не було чого пити. Вони часто сварилися за це. Од слів перейшли до діла, і одного разу високий Федот насів маленького банщика і почав його бити. Ясно, що банщик пожив би недовго. Та він витяг ножика і встромив у серце Федота. і велетень з ножем у серці встав, пройшов три кроки і з криком: — Ой, Химко, мене зарізали! — впав на землю. Банщика судили й виправдали. Він і зараз живий, ходить по Третій Роті і півнем дивиться на гігантів-синів Федота. Федька Горох став нальотчиком і ходив тільки вночі вічно в тривозі, блідий і напружений. Ларька поступив до художньої школи, жив у місті й малював куховарок, а вони його за це годували. На кожній станції стояли загони окупантів. У них були важкі й могутні коні, і вони сиділи на них, неначе вилиті з міді. Нахабно і гордо лунали по містах України чужоземні пісні завойовників. Я повіз у велике місто вірші. Самотній і розгублений, ходив я в шумі юрб і дзвоні трамваїв, а перед очима все стояли слова забутого поета: И только кашель, только кашель\nтерзает, пенясь и рыча,\nнабитое кровавой кашей\nсухое горло палача.\nНочував я на вокзалі, і мене там обікрали. Забрали мої вірші й білизну. і я знову повернувся на село. Я так швидко й нервово йшов по перону нашої станції, що озброєний німецький вартовий з бомбами за поясом злякано повернувся до мене. XXXV\nЩороку 14 вересня у нас буває ярмарок. Ну а щовечора хлопці йдуть на вулицю до дівчат. Я не знав, що з Лисичого до нас приїхав карний загін і що заборонено пізніше десятої години бути на вулиці. Та, мабуть, якби й знав, то все одно був би на вулиці. Ви ж розумієте— теплі ночі вересня і дівчата… Сміх під зорями, солодкі тиски гарячих і жадібних рук. Я чомусь найбільше сміявся, сміявся так, що хлопці казали: — Ой, Володько, мабуть, на своє горе ти смієшся, хтось тебе битиме… Я не звертав на це уваги і сміявся, сміявся… Вже по десятій почали розходитися. Іду я Красною вулицею. і вже лишилося до хати кроків зо сто, як летить вершник і немилосердно лупцює нагаєм чоловіка, який неймовірно кричить од болю. Я йду спокійно. Думаю — хтось прокрався на ярмарку, а мені що… іду, і враз я й не побачив, як опинився в колі кількох вершників… — Ти хто? — Володька. — Відкіля? — Та відціля. Аж он моя й хата. Бачите, світиться вікно? — А зброя в тебе є? — каже вершник і, нахилившись, мацає мої кишені… А другий вершник перегнувся до мене та як оперіщить нагаєм раз і другий… і все намагається через лоб, а я одхиляюся трохи в бік, і він попадав через плече… — За що? І наїжджає на мене грудьми коня їхній блискучий капітан і кричить мені: — Беги, сукин сын, а то застрелю, как собаку!.. Я біжу, а він за мною… Та хіба од коня утечеш… Я перестрибнув через паркан й причаївся. і от чую: — Ах вы, буржуазные лакеи, так вас и так. Кричить уже побитий хазяїн гостиного двору, куди я заховався, робітник Свинаренко. То йшли робітники з заводу після десятої, яких каральники почали лупцювати, як і всіх. Звичайно, він це кричав, коли козацькі коні тупотіли вже далеко вниз по Красній вулиці. А на ранок… У всіх хлопців моргулі то на лобі, то на скронях. На що вже Сашко Гавриленко, звичайно, він, хоч і на милицях, а хлопепь гарний і його люблять волоські молодиці, правда, за те, що в його батька пивна, так і того не пожаліли. Він кричить: — Я інвалід… А вони його шпарять… Я вже радію з того, що хоч і в мене червоно-синя попруга є, але під френчем не видно… Ну а в листопаді — повстання. Робітники обеззброїли карний загін і блискучого капітана, що гнався за мною, посадовили на прохідній конторці. І кожний робітник міг на нього, йдучи на роботу, подивитися, плюнуть і дати йому свого характеристику і язиком, і ногами… А в нас характеристики дуже влучні. Потім приїхав на село 3-й гайдамацький полк. Розстрілює каральників, обеззброює німців, тримає фронт роти дончаків… Ви розумієте, як це впливає на наївного хлопця, що начитався Гоголя та Кащенка, змалку марив грозовими образами козаччини… А тут вона жива… Воскресла моя синя омріяна Україна, махнула клинком, і зацвіла земля козацькими шликами… Та ще й кажуть: — Ми більшовики, тільки ми українці. Ну й я українець. Чого ж мені треба? І записався я до повстанців у такий момент. На Сватово поїхали обеззброювати німецьку кінноту. Наш ешелон спокійно під'їхав майже до перону… Ішов німець з чайником кип'ятку. і якийсь ідіот навів його на мушку… і не стало німця, не стало далекого фатерлянду і золотоволосої Гретхен… Тільки мозок, як кип'яток з розбитого і погнутого чайника, розплескався по рейках… Німці б мирно віддали нам зброю, а тепер вони: «Цум ваффен…». Наші в станцію… Німці відступили… А потім підковою почали наступати. Хлопці, замість брати зброю, почали надівати на себе по кілька штанів та шинелів, розпухли, як баби, й стали жабами… Німці нас одсунули з боєм од станції… В бою ж треба бути швидким, а куди там будеш швидким, коли на тобі кілька штанів та шинелів… Звичайно, ті хлопці, що заскочили в станцію, не встигли вискочити з неї… І став на дверях німецький офіцер і кожного, хто похапливо вискакував із дверей, бив просто в голову… А потім німці а купою трупів віддали нам і свою зброю. Козаків ховали з музикою… А обеззброєні німці сумно й грізно, синіми спокійними колонами йшли на гору до татарських казарм. І думав я: якби німці захотіли, то тільки соплі лишилися б від моєї синьої омріяної України… Але я ще вірив… Бо з усіх сіл ішли до нас дядьки в свитках і з торбинками. Записувалися і спокійно, як до церкви, йшли на смерть… Наче кабана колоть… І я завжди дивився їм у вічі… Перед боєм у одних очі бувають сумні й слізно-прозорі, а у других веселі й каламутні… І ті, в кого перед боєм були сумні очі, більше ніколи не верталися, а люди з веселими очима похвалялися, скількох вони забили… Коли ж німці почали нас бити так, що небо й сніг робилися чорними од шестидюймових, то хлопці почали тікати додому, звичайно, зі зброєю і обмундируванням. — Хай прийдуть до нас на село. Ми їм покажемо… — нахвалялися вони, озираючись на всі боки, чи не видно німців. От одного спіймали (з Борівського за Дінцем — руська колонія) і почали шомполувати… Козаки обурились. — Ми революційна армія. Ганьба. Геть шомполи! Відпустіть його! А сотенний Глущенко: — Без балачок! Зараз покличу старих гайдамаків і всіх перестріляю. І я дізнався тоді, що таке старі гайдамаки. «Борівшанина» все ж відпустили… Але нас, як що, так і лякають: старі гайдамаки… Це ті, що в січні 1918 року розстріляли в Києві червоний «Арсенал» 4, ядро полку. Я терпів, терпів та й собі втік. XXXVI\nГрудень 1918 року. Мобілізація. Мій рік має йти. Мати мене жене з дому: в мене вже й штанів немає. Я їй кажу: «Підождіть, ось уже недалеко червоні». А вона мені: — Доки прийдуть твої червоні, так ти будеш світити голими… Іди, сукин син, доки ти будеш сидіти на моїй шиї… Що ти поробиш… Пішов. Тільки не в Бахмут, а знов же до цього полку, штаб якого стояв у нашому селі. Думаю, все одно. Всі однакові, а Бахмут далеко… То хоч трохи ще ходитиму до дівчат. (Ох, дівчата, дівчата! Може, й ви винні, що я став петлюрівцем). Ну і знову бої, вже з білими, на Алмазній, Дебальцевій (де я народився)… І от занесли сніги дорогу, «чавунку»… і поїхали ми на паровозі очистити од снігу «чавунку»… і заспівав п'яний кочегар: «Смело, товарищи, в ногу…» і заплакав я, відчувши гостро й глибоко, що довго, довго я не буду з своїми, буду проти своїх. Ще одна дрібниця. Власне, тоді вже не була для мене дрібницею. Холодний, порожній вагон. Я приїхав на Сватове, записатися до повстанців… Тихо. І враз: — Сосюра… — Що? Нікого. — Сосюра! — Що?.. Нікого. — Сосюра? — Що? Три рази мене кликало, і три рази я озивався. Старі люди кажуть, що не треба озиватись. Але три рази мене кликало, і три рази я озивався. Це — на смерть. Але я записався. Ще. Розстрілювали варту. Ніч. Караульне помешкання — ІІ клас нашої станції. Привезли обеззброєних карників і їх начальника з синьою од побоїв, як чавун, мордою, який усе тикав нашого осавула у груди і, хитаючись, усе хотів йому щось довести і ніяк не міг… Їх вистроїли. і між ними стояли два білих літуни, яких хлопці випадково збили з аероплана на станції Нирковій. Один каштан (ранений), а другий-стрункий і спокійний, з мармуровим шляхетним лицем, нащадок графа Потьомкіна. Цей, з мармуровим лицем, зняв з пальця свого персня, подав його осавулові нашому і сказав: — Передайте моей жене. Їх повели. XXXVII\nВагони. Пахне самогоном, патронами і олією, пахне снігом і кров'ю… Мені й тепер іноді зимою… коли сніг і я один, подує якийсь вітер і запахне… снігом і… кров'ю… Правда, тепер не так часто (може, тому, що НЕП і міхова доха…). Ще пахло кожушиною і козацькими онучами… Нас відправляють на позиції. І чудно. Я був безпричинно веселий… Наче мене це не торкалося… Тільки сестра моя стояла біля дзвінка гумно, сумно дивилася на мене… Вона вмерла в 1919 році, я так її й не бачив. А мати не прийшла мене проводжати, бо не знала про відправку нас на фронт… Ми співали «Чумака». Було нам весело, наче їхали ми не на смерть, а роззброювати німців… (Тільки чому нас посилають на Сватове?.. Там же ворога немає? Ворог на Дебальцевій, Алмазній… Тільки чому нам вчора з наказу батька Волоха всім завели оселедці?..). Їдемо. І вже на Сватовім пероні… (Ніч… Сніг… Вітер…). Курінний нам каже (нас поїхало три сотні: 9-та, де я, 11-та й 12-та): — Ми з більшовиками не воюємо. Але вони захопили Куп'янськ. Ми тільки візьмемо у них назад Куп'янськ, а воювати з ними не будемо. Хай вони самі собі, а ми самі собі. Пішли в розвідку. Звичайно, селяни нам не кажуть, де червоні. Всі села — більшовицькі. На другу ніч я був призначений ройовим. (Ви не дивіться, що я лірик, я бойовий). Я-вартовий по кухні. Над ранок о п'ятій іти на кухню. А знаєте, що це значить? Це значить: наїстися вволю м'яса, яке тоді було краще за шоколад-міньйон. Я уявляю, як я буду їсти м'ясо, і з цією мрією заснув… Готелів для козаків не стало, і декого розташували по хатах. Мене й ще одного козака мого рою — в хату. Ми з ним наче вдома; розляглися до білизни, бомби поклали на вікно, рушниці поставили в куток. Спимо. А в мене сон такий, що хай над головою б'є гармата (це тоді…), я не проснуся. Враз вбігає хазяйка (2 година ночі). — Ой, діточки мої, ви ж пропали! — Що таке?.. — Ваші всі побігли на станцію, була стрілянина, кулі звистіли по садку. Ми спокійно одяглися. Я, як вартовий по кухні, взяв запхнув за пояса тільки багнета. і йдемо ми картошку чистити. Зброї не взяли. — Це, кажу, «так, просто паніка якась». Мені не вірилося… німців побили, варту побили, Київ наш, а тут, на тобі… втекли… покинули… і навіть не розбудили… Ні! Ми йдемо чистити картошку». Виходимо. Сніг. Туман. Вулиця йде просто до вокалу. Тихо. Смертно тихо. Навіть собаки не гавкають. Тільки на станції тонко й одиноко кричать паровози. із туману підходить до нас козак, і рушниця в його а плечем. — Що таке?.. — Та наші всі побігли на станцію… Була стрільба, ричали «слава», «ура». Тишина смертна. Ідемо чистити картошку. Я ще не вірю, що це кінець. Мені деревляно спокійно і покірно. І от із туману смутно, а потім чітко: «Коні!» «Не наші», — щось сказало мені, і я притулився до тину. Мої товариші стали на півкроку вперед од мене. Ми підкові вершників. — Хто йде? — Свої. — Пропуск. — Олена. — Яка Олена?.. Руки вверх! Не знаю, чи підняли мої товариші руки, чи ні, але відчув жах у голосі того, що кричав «руки вверх», перескочив через тин за копицю… Біжу по городах… а ззаду чую удар по чомусь м'якому і «ой… ой…» тихе й тоскне. А зір механічно відбиває, відбиває кривеньку чорну вишеньку на білому тлі снігу, смутні контури тинів, копиць і хат. Шлика я зірвав… але оселедця зірвати не можна. Та й шапка в мене кавалерійська, лахмата, її скидати? Холодно, та й оселедець одразу побачать… А коли попадають в полон з оселедцями, то з ними не церемоняться… Смерть… А який я старий гайдамака? Червоні думають, що як з оселедцем, значить, і старий гайдамака: — К стенке! Або: — На рубку!.. Тільки в процесі боїв я дізнався, чому вони не стріляли мені в спину. Просто вони думали, що ми дозор, а ззаду лава. Вони тихо нас і зняли, цебто тих двох — порубали… У них теж були оселедці (а вони шахтьори…). Про це я дізнався аж 1921 року (що їх порубали…). І почалася стрільба… Ніч раз у раз протинало червоними мечами пострілів… Я вирив у снігу рівчака і ліг у нього… Пливли образи Констанції і бабусі, які мене дуже любили… Констанція тоді, а бабуся й тепер — їй 102 роки. Образу матері не випливло… Та й то, як мить. Якась спокійна покора смерті. Я іноді не витримував, вставав і йшов прямо на вогонь, але знов лягав… Вода капає мені за комір, на щоки… Потім я зайшов у двір і підліз під призьбу (до хати не пустили. Я стукотів, але вони по голосу пізнали, що я із «побежденных»…). І от червоні займають село… З годину цокотіла вулиця… То батареї (між іншим — на волах), обози, кіннота… і все цокотить, цокотить, цокотить… Нарешті почало світати. Я виліз і пішов знову в город. Крізь паркан видно було, як ідуть баби по воду… і от забили дзвони. Неділя. Й вийшов, наче у сні, на вулицю… Там… Там… Там… Купками стоять червоні… У мене ж лахмата шапка і обмотки побіліли од води (вони були зелені, нові). З йду просто крізь червоних, а навколо мене сон… Я навіть і голосів їхніх не чув… І ніхто мене не спитав, не затримав… Все село — більшовицьке. Я зайшов до крайньої хати. Дома дядько і його син. — Острижіть мені оселедця. Син бере й стриже мені оселедця. Але ж голова моя побрита. Я дав дядькові цукру (у мене було трохи в хусточці), він дав мені хліба, і я пішов. Вийшов на гору. Дивлюсь, біжить один козак… Блідий од жаху, одне око більше, а друге менше, й наче ому дуже холодно… Втік з-під розстрілу. Це — старий гайдамака. — Ну, — кажу, — «ходім на Святі Гори» (75 верст — неначе в другу хату), а відтіля потягом додому. І який же я дурний (а може, хитрий… Це ж така тонка річ), їдуть баби з хуторів на базар, а я їм кричу: — Ви не кажіть, що ми сюди пішли. Ми — гайдамаки. — Не скажемо, діточки, не скажемо. І не сказали. Ночуємо ми на хуторі. Товариш мій каже, що ми, мобілізовані Петлюрою, тікаємо додому. Лежимо на печі. дядько хитро примружив око, підійшов до нас і каже: — Та признайтесь, хлопці, ви ж гайдамаки? Вас же били на Сватовій? Я сказав: — Так, ми гайдамаки. Дядько нічого не сказав. Але я довго не міг заснути і все дивився на сокиру укутку… І недалеко від Святогорської станції (кругом червоні партизани), в одному селі, коли ми лежали на долівці, увійшов лисий старенький староста і затребував у нас «пачпорта». — Який «пачпорт», коли ми мобілізовані? — Та що там з ними базікати! До штабу їх. А жінки не віддають нас, плачуть та приговорюют: — Та вони ж такі, як і ми: і чорнобриві, й по-нашому розмовляють. І прокинувся в мені поет-агітатор… Я почав говорити, хто ми й за що така наша доля, почав читати їм свої вірші… І стало чудно… Лисий «пачпортний» староста просит: переписати йому на пам'ять вірші. Пам'ятаю початок… (О мої поезії, такі ж наївні й зелені, як моя вічна. молодість…). Пісня ця родилась в темнім, темнім гаю\n1918 p. Це такі слова… Але ви б послухали, як я тоді декламував. Я на «Плузі" і тепер, і раніше так не декламував і не декламую… У мене аж волосся ворушилось від піднесення… Нам дали сала, огірків та хліба і відпустили. Прийшли на станцію. Власне, я сам прийшов на станцію. Товариш мій зник… Його дядьки не пустили… Я й досі не знаю, де він… Це було так. Коли ми виходили, один дядько, що мовчки слухав мої вірші, мовчкі підійшов до мого товариша, взяв його за плечі й сказав — А ти, хлопче, останься, побалакаємо… Та й досі балакають… Питаю на станції у телеграфістів, де червоні, де петлюрівці, а мені не кажуть… Підходить потяг (пасажирський). Сідаю, їду. Потяг— на Харків. В Харкові з вокзалу не можна вийти. Я ж не цивільний. І мусив я тимчасово прикомандируваться до мазединського полку. В Харкові мій дядько, слюсар Іван Локотош… Але не можна вийти з вокзалу, Мазепинці відбили у каральників дві цистерни горілки, і нам видавали щодня майже по котелку. Одного разу нам видали по котелку горілки. Ми вишли. Нас построїли і повели до міста. Попереду йдуть і наганами старшини і кожного з публіки, в кого руки і кишені, заставляють підносити їх догори… Приходимо у якийсь завод. Я й досі не пам'ятаю, де він, але знаю, що ми дуже довго йшли до нього… Тільки ми відчинили раму заводу, як ударила стрільба… Ми — назад.. Потім знову-в завод… У нас ручні кулемети. (Я попав до кулеметної ватаги, але ще був з рушницею). і заводі тихо. нікого нема… Тільки сумні чорні вікна та битий випадковою кулею реалістик у дворі… Ідемо далі… Ну, звичайно, котелок горілки зовсім плинув на мій «котелок»… Заходимо у якийсь двір. У кімнаті під полом багато зброї і листівки з відозвами о повстання. О мої рушниці, змазані маслом, мої робочі рушниці… Це ж я своїми руками клав вас на дороги і їв абрикосове варення… Тільки мені чудно було, що хлопці заради і одіж, і порося, і коньки… Ну, цигарки (десертні), ну, варення… Варення я змалку люблю. Ну, а причому тут панталони й порося?.. Потім ми полили вулицю з кулеметів і вернулися на окзал. Відступ. На «Новій Баварії» я зустрічаю броньовик 3-го гайдолку. — А, Володька? — А ми ж сказали твоїй сестрі, що тебе зарубали на Сваровій. Між іншим, на Сватовій нас тоді розбили ліві есери «сахаровці». Мені трошки жалко було, що вони одбили у нас вагон з обмундируванням… У мене була розірвана й стара шинеля… Мені якраз обіцяли видати нову, а тепер чекай, коли вони видадуть… Я все не вірю… Думаю, що це непорозуміння, що ми з більшовиками не воюємо.\nЛозова. Грудень 1918 p. Делегація німців їде до Москви. Ми її пропустили Хотіли відбити у Махна Павлоград, не ми, а Павлоградський полк. Так він пустив козаків у Павлоград, та як узяв їх в кулемети… Більше Павлоградський полк не ходив відбивати у Махна Павлоград. Сотенний Глущенко взяв мене і кілька козаків із мого рою, і ми пішли на базар. Коли ми стояли біля рогу, де нас із публіки підійшов мій колишній шкільний товарнії по сільськогосподарській школі Гнатко. Він був у цивільному, і мені якось дико було говорити з нім про минуле, я тільки сказав йому: — Жалко, що в таких умовах ми зустрілися з тобою — Праворуч! — і ми чітко пішли робити своє діло Ми заарештували двох кіннотників із Павлоградського полку. У них в руках були підметки, хромові вптяжкі і взагалі все, що потрібно для чобіт. Коли ми їх вели на станцію, до нас підскочило кілька кавалеристів із їх полку. Вони на вигляд були дуже войовничі: смугляві, з чорними шликами, чингалами за поясами і кривими шаблюками. Ну, запорожці тобі, та й годі. Вопв почали кричати на нас і розмахувати руками, аби ми повернули їм заарештованих. Сотенний Глущенко хрипко закричав: — По бандитам — пальба… Я мляво і лячно зробив те, що треба. Ми були готові до стрільби. Павлоградці зблідли і наче опали. Обличчя їх одразу схудли, і було противно слухати, коли вони, заїкаючись, почали белькотіти: — Та що, та ми нічого… Та ми нічого, — і жалко поіали задкувати перед нами. В станції нас оточила маса павлоградців. Вони розмахували бомбами і насідали на нас. Наші хлопці теж розмахували бомбами. Кричали, що не може бути, щоб свої та своїх розстрілювали. Павлоградців було більше, ми повернули їм заарештованих. Ще. Заарештовано два євреї — студенти з Одеси, їхали уОдесу. У них настрій, розумієте, який… Коли прихоять п'яні козаки і б'ють їх табуретками по морді, а вони тільки затуляються руками та дивляться, як кролики… і от їм, тому що вони студенти, я читав свої поезії ро Констанцію, про зорі та конвалії… і вони крізь іертну тугу усміхались мені і казали, що я — поет. правда, я весь час почував, що їх не розстріляють, заюкоював їх… Але лізти до них з поезіями, та ще якими… Коли люди вже за муром смерті… Цих студентів звільнили, але, звичайно, забрали у них усі гроші… і вони, бідні, сидять край столу на вокзалі не знають, що їм робити. Я підійшов до них з одним своїм товаришем, і ми віддали їм усі свої гроші, що ми получили платні за місяць. Вони не знали, як нам дякувати, і дали нам свої візитні карточки на всякий випадок… Я карточку заложив собі в шапку. Але шапку віддав якійсь тітці на Поділлі за хліб… (а цікаво було б попитати цих студентів). XXXVIII\n24 грудня. Лозова. Вечоріє. Я вийшов з вагона набрати в котелок води. і тільки підняв ричаг, як враз гориться все стрільбою… Бомби, кулемети, рушниці… До зброї! Наш бронепоїзд тихо від'їжджає… А стрільба все йде, йде… і горить електрика… Мені страшно досадно, що вона горить… Але яке їй діло до мене, коли так хотіли робочі або махновці. Я не знаю. У всякім разі, не я. Ми одступили, потім розсипались в лаву і почали наступати. ідемо по «чавунці», а по боках посадка… Наш сотенний заховався в броньовик, а нас — в лаву. ідемо по полотну залізниці. Хлопці все збиваються в купу… Лячно йти біля посадки… А прямо в вічі залитий електрикою і повний стрільби вокзал. Лягли… Я тільки чую сніг тилом лівої долоні, що під стволом рушниці… Більше нічого… і враз гасне електрика, а з нею й стрільба. Ми одержали наказ з броньовиком охороняти моста, що на Полтаву. На ранок пішли в обхід махновцям… Був туман… і лава наша далеко-далеко обхопила поле… по боках хмарами — кіннота… Десь стукнув постріл… Переходимо залізницю, і чудно простукотіли мої штиблети об рейки… У дворі будки я побачив забитого… Він одиноко і смутно лежав, на штанах йому були лампаси німецького бранника, а в голові — яма… Це був перший забитий, якого я близько побачив… ідемо в тумані і по команді то спиняємося, то знову йдемо… Входимо в село, власне, передмістя Лозової… Ворога немає, тільки трупи по дорозі. Мене вразив труп дідуся у новому кожушку, який присів біля телеграфного стовпа… Люди гонорили, що він пішов до церкви. Його не пускали, наче чули… а він пішов. і чудно мені було, що дідусь хотів заховатися за стовпом від кулі… Йдемо до станції й на фоні трупів і ридань наївно й весело співаємо: — Ой там, коло млину, он там, коло броду…\nКоли ми проходили повз вагон музичної команди, капельмейстер показував нам сурму, яка була майже розплескана і повна дірок від куль. Павлоградський полк, не прийнявшії бою, втік, і гайдамаки самі ледве вдержали станцію. Махновці заскочили навіть у вокзал, і ми захопили у полон 18 махновців… Вони сиділи в караульному помешканні, і нашій сотні було призначено їх розстрілювати. Ми підійшли до карпому… Я наче чув і підійшов майже останнім. Наш сотенний Глущенко відчинив двері, і кожного махновця, що виходив з карному, бив кулаком по морді і віддавав козакові, який мав його розстріляти, приговорюючи: «Оце тобі… Оце тобі…» А я все відступаю, все відступаю, щоб він не сказав мені: «Оце тобі…» Нарешті махновців розподілено. Це були звичайні селянські хлопці. Такі, як і я… Тільки що ми в шинелях, а вони в піджаках. Двох цивільних, що випадково попали до карному, відпустили, і ті, підстрибуючи по-телячому, побігли від нас… Це було ранком 25 грудня 1918 року. В нашому полку був піп. Ми ведемо махновців розстрілювати… Підвели їх до церкви і вистроїли в один шерег біля церковної огради… Вгорі кличе молитися дзвін… А потім йому наче стало соромно, і він замовк… З хат повиходили баби, дівчата… дивляться… а махновців, по два, підводили призначені до огради, ставили навколішки спиною до нас і по команді: «По зрадниках… огонь!..» — били їх огнями, і ті, як папірці, прибиті до дороги несподіваним вітром, мовчки, без крику падали… Потім по команді їх кололи штиками, та не в спину, а в стегна… Штик, звичайно, застрягне в кістці, і козак, намагаючись його витягти, волоче тіло по снігу, а потім криваве лезо з реготом витирає об сніг… Виходили розстрілювати і добровільно… А один із призначених козаків перед залпом заплакав, перехрестився і сказав: — Прости мене, божа мати. Це не я роблю… Мовчки роздягалися і мовчки вмирали махновці… А як вони йшли… їх ніжки наче хитав вітер… Дійсно, ніжки… бо то були хлопці років по 17. І з кожним махновцем я мовчки підходив до стінки, покірно ставав навколішки, і… злісно й недружно гавкали рушниці, і ті звуки впивалися кулями в моє тіло… Я стояв і дивився… Мені було солодко, і я не знаю, чи плакати, чи сміятися хотілося мені… Я стояв. Старшини ходили й добивали в голову… і хто був недобитий козаками, тільки здригав, коли куля старшини розбивала його останні надії… Останній, літній уже, в одязі німецького бранника, коли роздягався, тільки сказав; — Я сам был три года в плену у немцев… Його зразу не застрелили. Коли його кололи, він довго, довго кричав тоненьким і далеким-далеким голосом… А це ж було за кілька кроків від мене… Потім ми пішли. Сотенний 11 сотні надів синього діагоналевого піджака останнього розстріляного… А сотенний Глущенко йшов, танцюючи, і співав хрипко й радісно… Да, одного, коли кололи, вдарили багнетом у шию… гостряк багнета виліз йому із рота, і він ухопився за нього рукою…\nМи стоїмо ще на Лозовій… Махно має об'єднатися ще з червоними. і чудно було мені, що деякі козаки везуть із собою повні скриньки барахла і дбають, аби його було ще більше… Я ж віддавав залізничникам все зайве з одягу, що мені видавали: фуфайки, теплі штани, білизну… і раз лізе в вагон козак. Спочатку показався його оселедець, а потім жіноча пелерина і тільки сорочка з плямами крові на ній… Далі лізе другий і показує жмут «українок»… Це — злодії ночі… А сотенний каже: — Робіть що хочете, аби не на моїх очах… Коли ж хто спіймається, то буде кара… І для виду навіть розстрілювали котрих… Хлопці ходили до проституток. Я не ходив до проституток. Хлопці вмивалися, — я не вмивався. Нащо? Все одно вб'ють… Мені не вірилось, що я вернуся додому, коли навколо стільки смертей. Часто я ходив у вокзал, знову повний цивільних, і дивився в трюмо… На мене дивилося сумне смугляве обличчя козака в лахматій шапці, обірваній шинелі, з німецьким багнетом за поясом і жовтих штиблетах з німецького офіцера… Кажуть, що махновці будуть знову наступати і що з ними йде сам батько Махно… На вокзалі росте тривога… Цивільних все меншає. Вокзал майже порожній… Тільки я в нім з вічною мрією про Констанцію… Та самотній майстровий з гармонією. І от вів заграв… Заграв мого улюбленого вальса «Пережитое», якого я часто слухав у кіно у нас на базарі… В кіно його грали на мандоліні під акомпанемент гітари й балалайки… іноді я чув на вулиці на гармонії, але його завжди грали неправильно, що мене дуже нервувало… А цей грав ідеально правильно, іменно так, як я хотів. І в морі ридань, широко і безнадійно, пронеслося все моє життя. Я трохи не вмер од болю… Де ти, коханий гармоністе?.. Може, ти прочитаєш ці рядки, написані нашою кров'ю.\nНа ранок ми поїхали пробувати нову тридюймівку для нашого броньовика… Почали стріляти… і десь далеко обізвався чужий удар… Махно почав бити по Лозовій, Махно наступає. Наш броньовик став на полтавському мості і почав бити по якомусь хуторі, де метушилися після кожного розриву далекі чорні фігурки махновців… З лівого боку, недалеко від станції, зійшлися лави наші й ворожі… Довго, довго, напружено тривожно й недружно лопотіли рушниці, і невідомо було, чия візьме… Коли ми їхали на бій, вздовж посадки я бачив нашу лаву. Бунчужний, молодий вродливий хлопець, радісно перекидався на снігу, і здавалось, він не бунчужний, а просто собі звичайний хлопчик, якому дуже весело гратися в війну… Махновці не витримали й почали відступати… Скільки їх побили, я не знаю… Але поле було все чорне від їх трупів. Червона Армія була вже близько… Десь гримів її непереможний крок… Ми отримали наказ покинути Лозову… їдемо на Полтаву. У всіх така думка, що в Полтаві спочинемо. Тил… Але тилу ніде не було… Кожної хвилини: «До зброї!..» Ми спали в патронташах, не роздягаючись, і від крику вартового хапали зброю і вибігали на смерть.


"чечітка". Все новости, помеченные "чечітка" на Мета Новостях.\nБоксер Редкач тролить колегу\nНагадаємо, що Теофімо Лопес не збирається Ломаченку давати шансу на реванш. Тільки цифри: статистика, яка демонструє, чому Ломаченко програв Лопесу Іван Редкач активно зловтішається з поразки Василя Український боксер Іван Редкач висміяв екс-чемпіона світу в легкій вазі співвітчизника Василя…\nРедкач: Російські православні спецслужби таки навчили Ломаченка танцювати чечітку\nЦього разу Редкач опублікував вигадану цитату Лопеса з відсиланням до попередніх коментарів Ломаченка. Іван Редкач (23-5, 18 КО) в Instagram в черговий раз підколов Василя Ломаченка (14-2, 10 КО), який після поразки від Теофімо Лопеса (16-0, 12 КО) не зміг стати абсолютним чемпіоном світу в легкій…\nУкраїнський боксер Іван Редкач познущався над поразкою свого співвітчизника Василя Ломаченка від американця Теофімо Лопеса Український боксер Іван Редкач познущався над поразкою свого співвітчизника Василя Ломаченка від американця Теофімо Лопеса Про це Редкач написав у Instagram. Редкач виклав…\nНагадаємо, у Києві слуги народу роздавали пенсіонерам маски замість гречки Станцював" циганочку " кандидат в мери Херсона: до другого туру розучую чечітку Кандидат у мери Херсона від ОПЗЖ заявив, що розучує чечітку, щоб станцювати її після виходу в другий тур. А взагалі Кіяновського образило те, що…\nПомерла 98-річна "мама Рембо" - мати Сильвестра Сталлоне\nЗаміжньою була тричі, народила трьох дітей. Підписуйтеся на наш Telegram-канал та отримуйте новини ще оперативніше! У США пішла із життя "мама Рембо" - саме так називала себе 98-річна Джекі Сталлоне, мати актора Сильвестра Сталлоне. За словами родичів, це сталося уві сні. Жінка до останнього вела…\nСталося це в Мелітополі на перехресті вулиць Університетської вулиці і Олександра Невського. Стало відомо про те, що в Мелітополі п'яний неадекват заліз на машину поліції охорони і з ноги склав дзеркало. Таким чином, повідомляється, що в мережі опублікували відео того, як п'яний чоловік застрибнув…\nЗеленський змінив голів шести районів у Києві\nПрезидент України Володимир Зеленський змінив голів районних адміністрацій Києва. · Ірина Чечітка - Солом'янський район; В розпорядженнях причиною звільнення зазначено завершення строку повноважень президента України. Президент України Володимир Зеленський змінив голів районних адміністрацій Києва.…\nНавіщо Меган Маркл навчалася бойових мистецтв?\nНіколи б не подумав, що в кінцевому рахунку вона виявиться принцесою. У мережі обговорюють несподівані пункти в акторському резюме екс-актриси, яке виявилося у британського таблоїда The Mirror. Виявляється, під час зйомок в «Форс-мажорах» Меган Маркл освоювала бойові мистецтва - ймовірно, з…\nНагадаємо, Сталлоне порадив Конору Макгрегору провести реванш проти Хабіба Нурмагомедова. Також портал Знай.uа писав про найкращі фільми за участю Сильвестра Сталлоне. Мама зірки бойовиків Сильвестра Сталлоне Жаклін свої способом життя доводить усім, що не існує такого віку, коли людині вже…\nСпорт, шопінг та уроки чечітки: як ся має (та веде Instagram) 98-річна мама Сталлоне\nЦе зайвий раз доводить мамуся зірки бойовиків Сильвестра Сталлоне, Жаклін. A post shared by Jacqueline Stallone (@officialjackiestallone) on Jul 9, 2019 at 3:13pm PDT Не існує такого віку, коли людині вже "запізно". Це зайвий раз доводить мамуся зірки бойовиків Сильвестра Сталлоне, Жаклін. Їй 98… — 21.01.20 16:00\nПід новорічною ялинкою кременчужани станцювали чечітку\nОригінальне новорічне привітання — 11.01.20 14:20\nПід головною ялинкою дівчата станцювали чечітку\nЧечітка під головною ялинкою міста - у такий спосіб кременчуцькі танцівниці привітали друзів із Новорічними святами. Чечітка під головною ялинкою міста – у такий спосіб кременчуцькі танцівниці привітали друзів із Новорічними святами. Степ (або чечітка) — різновид танцю, характерною особливістю… — 10.01.20 11:33\nНомінантка Оскара Грета Гервіг зніме свій мюзикл з чечіткою: несподівані подробиці\nЛеді-Птаха: трейлер дивитися онлайн Маленькі жінки: трейлер українською дивитися онлайн Грета Гервіг, відома свою роботою над фільмом "Леді-Птаха", відверто поділилася своїми планами на майбутнє. 36-річна американська акторка, режисерка та сценаристка зніме власний мюзикл. Про те, що Грета Гервіг… — 03.01.20 17:45\nЕкспортний прорив!», передає SEEDS. Він зауважив, що на сьогоднішній день ринок картоплі фрі - це найбільший ринок у картопляному… Ринок картоплі фрі – найбільший ринок у картопляному секторі всього світу, однак української картоплі фрі у нас майже немає. Про це розповів експерт ринку картоплі в… — 11.12.19 18:03\n«На українському ринку ми бачимо зростання споживання картоплі фрі. Ринок картоплі фрі – найбільший ринок у картопляному секторі всього світу, однак української картоплі фрі у нас майже немає. Про це розповів експерт ринку картоплі в Україні Ігор Чечітко, виступаючи під час XVI Міжнародної… — 06.12.19 10:58 , 3 источника\nSTAGE NAME «МІСТЕР СТЕПЛТОН»\nПроте сьогодні на пострадянському просторі степ активно розвивається. Справжньою школою степу для Володимира стало навчання у танцкласі професійного київського джазового чечіточника Володимира Шпудейка. Як він б’є чечітку, ви можете побачити на концертах муніципального духового оркестру. А сьогодні… — 04.10.19 09:51\nУ Мережі з'явилося резюме Меган Маркл: Що ми не знали про герцогиню?\nАле що робила Меган до цього серіалу про юристів? У Мережу потрапило резюме Маркл (написане 13 років тому). Найцікавіше далі! До весілля з принцом Гаррі Меган Маркл була актрисою (вона прославилася після виходу на екрани серіалу «Форс-мажори»). Але що робила Меган до цього серіалу про юристів?У…


Фільм «Вдови» онлайн\nСтудія: Film4, New Regency Pictures\nПрем'єра (світ): 9 сентября 2018\nАктори: Віола Девіс, Ліам Нісон, Джон Бернтал, Мануель Рульфо, Коберн Госс, Мішель Родрігес, Елізабет Дебікі, Керрі Кун\nПограбування банку, яке організовувала злочинна група, зірване. Четверо грабіжників загинули від рук правоохоронців. Допоки триває розслідування, вдови загиблих крадіїв об'єднуються, аби закінчити розпочату їхніми чоловіками справу та зрозуміти, що ж насправді стало причиною невдачі ...\nДивитись фільм «Вдови» (2018) онлайн безкоштовно\nВи знаходитесь на сторінці, де можете подивитися новинки кіно, а саме фільм онлайн «Вдови» | «Widows» | «Вдовы» (2018). Переглянути фільм «Вдови» онлайн Ви можете абсолютно безкоштовно на нашому сайті moviestape.net. Категорія фільму «Вдови» - Новинки кіно 2016, в якій Ви зможете дивитись всі нові фільми. Цей фільм (трейлер) вже подивилося 585 чоловік, приєднуйтесь! Хочемо звернути увагу на те, що при відсутності фільму пропонуємо переглянути трейлер фільму «Вдови». Приємного перегляду!\nНа цій сторінці ви можете переглянути фільм Вдови онлайн. Ви хочете подивитись фільм Вдови онлайн - натисніть на плеєрі кнопку старт. Щоб не відчувати незручності під час перегляду фільму Вдови онлайн бажано наявність інтернет-каналу зі швидкістю близько 1 Мбіт/с. Даний фільм Вдови представлений на сайті лише з метою ознайомлення і з подальшим придбанням ліцензійного диску. Таким чином дивитися фільм Вдови на нашому кінопорталі є вибором людей, які не хочуть витрачати свій час на пошуки фільмів в інтернеті. Якщо ж фільм Вдови не відповідає його опису або виникли технічні проблеми при перегляді фільму - залиште свій коментар. Ще однією перевагою перегляду фільму Вдови онлайн на moviestape.com є наша абсолютна безкоштовність: дивіться фільми досхочу і у будь-який час.