Опис німецької коня породи Дюльменская, фото\nGeoMedia.TOP / Тваринництво / Конярство / Дюльменска порода коней\nДюльменска порода коней\nФото, опис коней породи Дюльменская, характеристика для домашнього розведення і утримання.\nОднією з найдавніших порід коней німецького пригоди є дюльменска порода. Мініатюрні поні зберегли всі їх зовнішні характеристики і риси характеру, якими ще володіли їх дикі предки в далекому минулому. У першій половині 14-го століття (приблизно 1316 рік), особа на ім’я Йоганн де Летте, а разом з ним і Білефельд де Мерфельд, офіційно закріпили за собою право на мисливські походи, риболовлю і можливість розводити диких поні. Саме тоді і було створено перша документальна згадка про дюльменских вихованців. Говорячи вже про появу поні взагалі, стає зрозумілим той факт, що з’явилися вони задовго до створення прав на їх розведення, адже в середині 14 століття вже було точно відомо про їхнє існування в даних місцевостях.\nПро початок їх походження можна також встежити в літописах, що писалися за часів Цезаря. Його літописці ще в 55 році до нашої ери у всіх фарбах намагалися описати міні-конячок. Раніше на територіях Німеччини (особливо західні області) існували різні бази, на яких розташовувалися заповідники. Це були особливі території, призначені для проживання і розвитку диких поні. На жаль, з розвитком країни, багато з заповідників схожого типу зникли, разом з ним зменшувалася кількість поголів’я диких малюків. Ближче до середини 19-го століття (1835-1855 роки) представників мініатюрних коней була можливість зустріти тільки в містечку Мерфелдер Брах.\nАбсолютна зникнення поні було неможливим і за це потрібно дякувати Герцога фон Крій, адже до його владі ставилися місцевості Мерфелдер Брах. Це містечко було звичайним кар’єром з мінімальними умовами для проживання, адже більшість становили болота, неподалік від містечка Дюльмен. У другій половині 19-го століття Герцог фон Крій прийняв рішення перемістити тварин в іншу місцевість, їй виявилася огороджена територія в розмірі тридцяти гектарів, це був той же самий Мерфелдер Брах, тому він віддав наказ про те, щоб виловити всіх, хто лишився вихованців, їх було на той момент близько 20-ти. Таким чином, був створений той же самий заповідник, в якому поні моги легко розвиватися і розмножуватися, і, з плином часу поголів’я дійсно збільшилася. Вже на сьогоднішній день території заповідника збільшилися до 375 гектарів, а кількість малюків, що там мешкають, становить від 240 до 350 особин.\nЗоологічні дослідження показали, що насправді, різновид дюльменскіх поні, не є диким за своєю натурою. Справа в тому, що протягом деяких століть, оскільки порода досить давня, над ними проводили всілякі досліди, в тому числі і відтворювальні схрещування або відчували на них селекційні методи. Саме такі кроки дуже вплинули на різновид. Поні намагалися вдосконалити для різних цілей: військових, сільськогосподарських або фермерських. Основні породи, що дали дюльменскім інші риси: коники, гуцульські, а також ексмурского мініатюрні коні (чоловічих представників даної лінії використовували для підлило свіжої крові).\nЯкщо виключити всі періоди, коли при заповіднику відбуваються дослідження селекційних напрямків, в більшості поні володіють всім самостійно і ведуть повністю вільне життя. Це також стосується моментів репродуктивності або навіть хвороб, з чим вихованці зобов’язані справлятися так, як вони вважають за потрібне. На територіях заповідника є безліч різних версій і умов харчування, але, незважаючи на багаті пасовища, лісові області, пустки або кар’єри, раціон харчування дюльменских дуже бідний. Навіть при самих холодних пори року, підгодовують тварин в мінімальних кількостях, та й в якості кормових засобів використовують сіно чи солому. Спокійна і звична ідилія для поні порушується тільки один раз в році, найчастіше це відбувається в четверту або п’яту суботу останнього весняного місяця, коли починаються народні фестивалі і гуляння. На очах усіх бажаючих проводиться етап вилову вихованців, а пізніше їх розпродають на аукціоні при заповіднику. В основному для продажу підходять однорічні жеребці.\nЗовнішній вигляд представників дюльменскоі породи не є надто незвичайним, але навіть їх простенька зовнішність виглядає чарівно. Розглянемо більш детально екстер’єрні характеристики мініатюрних конячок. Вихованця притаманне: красиво розташовані кінцівки; копита потужні і жорсткі; круп масивний; добре розвинена плечова область; шийна частина трохи подовжена; головний область середніх розмірів і абсолютно типова для стандартних поні. Зовні поголів’я можна розділити по мастям. Існують жовті булані, сірі булані кольору вовняних покривів, рідше зустрічаються вихованці зі світлою коричневого кольору, саме такими квітами вовни володіли давні предки дюльменерів. Можна також зауважити у більшості представників колірні ремені в спинний області або смуги з боків, що часто зустрічаються у стандартних коней. Найбільш рідкісними особливостями вважаються білі, майже непомітні цятки. Середньостатистичний зростання в холці приблизно від 130 см до 145 см.\nБагаторічні спостереження за представниками дюльменской різновиди показали, що вихованці мають високий рівень витривалості, їх життєвий період набагато довше, ніж у інших порід, а їх особливістю є те, що до глибокої старості вони з легкістю можуть демонструвати власні якості репродукції. Використання поні в домашніх клопотах також широко поширене. Мініатюрні конячки відмінно підійдуть для сімейного утримання. Дюльменскі вихованці здатні допомагати в господарстві і в упряжці, і під сідлом. Уже в сучасному світі використання поні стало набагато ширше, тому великих успіхів і популярності порода досягла в вольтіжіровці і іпотерапії. Крім того, малюки володіють здібностями до Драйвінґ, завдяки хорошим якостям стійкості, вони можуть долати різні дистанції.\nЯк і безліч кінних відмінностей стандартних різновидів, розвиток дюльменской породи відбувається повільно, тому розводячи таких вихованців, можете забути про виїздки в три рочки або ж робіт під сідлом в чотири. Практика показала, що несвоєчасні дії можуть привести в подальшому до порушення скелета і неминучою зупинки розвитку в загальному.\nБагато століть вихованці представленої породи залишалися в тіні, і пройшло безліч часу до того, коли на них звернули увагу, та й перше враження поні не справили, а їх знахідку розцінювали тільки для досліджень, тобто з ними планували схрещувати інші екземпляри для отримання нових генерацій . В основному їх використання полягало в створенні нових німецьких ліній, які могли б мати гарні здібностями до верхової їзди.\nІстинний період відродження для представленої породи почався лише 14-го серпня, 1988 року, коли був створений перший клуб дюльменской різновиди. До нього ставилися розробники і прості любителі, які займалися конярством. В наступному місяці, клубне членство разом з паном доктором Оттгером Ведекинда (Dr. Ottgеr Wеdеkind), який на той період часу ставився до колишніх вченим вищої спеціалізації по селекційним дослідженням Гессенського спільноти розробників мініатюрних конячок (dеr Vеrbаnd dеr Pоnyzuechter Hеssen е.V.), розробили певні умови статуту для реєстрації клубного членства, а також обмеження в селекційних розробках. Через деякий період пан доктор Фрідріх Мараренс (Dr. Friedriсh Mаrahrens), якому було доручено Німецьким кінним спортивним об’єднанням (die Dеutsche Reitеrliche Vereinіgung) відкоригувати попередні правила, вніс певні корективи, що вважаються дійсними і в нашій сучасності.\nОб’єднання, що існує з другої половини 20-го століття (Dіe Intеressengemeinschaft DЕS Duеlmener Wildpfеrdes е.V.), задалося створенням найбільш стародавньої і справжньої німецької різновиди дюльменских поні, представника якої могли б бути доступними для всіх бажаючих їх придбати. Повний затвердження розробленого статуту, було підтверджено в кінці 90-их років 20-го століття. Третя частина офіційного статуту говорить про те, що головні плани об’єднання полягають в широкому розведенні і розвитку міні-конячок, а також інтенсивному навчанні для різних кінних спортивних різновидів.\nУчасники об’єднання намагаються розробити всілякі способи збереження породи і уявити вихованців як культурну гордість Німеччини. Для цього поставлені певні рамки, головне, ні в якому разі не проводити досліджень і не схрещувати тварин з іншими лініями кінних, тому що будуть втрачені з часом оригінальні якості поні. Крім того, удосконалюються якості витривалості, репродуктивності і продовження життєвого періоду. Йдуть розробки збереження мастей, що були спочатку характерні для предків дюльменской різновиди.\nКоннємара, порода коней Следующая >\nАхалтекінський кінь, опис породи


Плай, приватний будинок "Садиба при дорозі" у приватному секторі Плаю| Відпочинок біля Плаю\nGPS Оряви: 48.919870, 23.305616\nПриватний сектор біля Плаю — "Садиба при дорозі"\nПриватний будинок Плай, Орява\nПрацюємо цілий рік!\nЯкщо вам хочеться на відпочинку різноманітності, якщо ви хочете встигнути за одну поїздку побачити кілька гірськолижких комплексів та помилуватись чудовими краєвидами - дуже зручно зупинитись у "Садибі при дорозі".\nПриватний сектор - "Садиба при дорозі" - розташована за 30 м від траси Київ-Чоп, зліва, у селі Орява Львівської області за 1,2 км до витягів та лижних трас гірськолижного комплексу "Плай" та за 5 км до гірськолижного комплексу "Звенів" у с. Орявчик. З вікон будинку відкриваються чудові краєвиди гори Плай, видно її траси та витяги.\nДо найближчих магазину та кафе близько 200 м.\n"Садиба при дорозі" - це дерев'яний двоповерховий зруб на просторому подвір'ї. Тут встановлено альтанку, шашличну з мангалом, гойдалку, виділене місце для парковки авто. В будинку здається повністю другий поверх. Тут розташована велика камінна зала, 2 спальні кімнати, санвузол, кухня.\nБудинок розрахований на комфортний відпочинок до 10 людей.\nУ будинку пічне опалення, безперебійне електричне живлення, постійна подача холодної води з власної свердловини, гарячу воду забезпечує бойлер.\nГосподарі можуть забезпечити лижників гірськолижним спорядженням, також неподалік працює прокат спорядження.\nПоблизу будинку є сауна.\nВлітку можна порибалити та відпочити на річці.\nПроживання в приватному секторі Плаю\nУ великій залі з каміном встановлені м'які меблі, великий стіл, телевізор. У спальнях - просторе двомісне ліжко, шафа для одягу, тумбочки.\nУ кухні, крім кухонного приладдя, встановлена пральна машина.\nЄ доступ до мережі інтернет через Wi-Fi.\nКухня повністю обладнана для самостійного приготування їжі: плита, мийка, холодильник, набори кухонного та столового посуду.\nЗа домовленістю може готувати господиня.\nПлай, "Садиба при дорозі" - ціни 2021 на оренду житла в приватному секторі\nВартість оренди житла орієнтовно складає від 100 грн. з особи за добу. Ціни можуть змінюватися залежно від сезону, тому остаточну вартість узгоджуйте з господарями за наведеним телефоном.\n• користування пральною машиною, мангалом (і дровами);\n• зустріч за домовленістю (Сколе, Славське).\n• Плай – 1,2 км;\n• Славське – близько 20 км;\n• Орявчик – 5 км;\n• Тисовець – 5 км;\nПлай, приватний сектор "Садиба при дорозі" — контакти, адреса\n• (+38) 066 381-52-07 - Наталя\n• Львівська область, Сколівський район, с. Орява\n• GPS-координати с. Оряви: 48.919870, 23.305616\nЗапрошуємо відпочити в "Садибу при дорозі"!\n2021. Відпочинок в Карпатах, приватний сектор Плаю


Позачергова сесія Верховної Ради таки відбудеться\nПозачергова сесія парламенту п’ятого скликання таки відбудеться 10 серпня. Про це повідомила прес-служба Верховної Ради після того, як представники Партії регіонів заявили, що домовилися зі своїми союзниками з коаліції таку сесію не проводити. Вже ьсогодні з’явилися нові заяви від регіоналів – мовляв, вони ще не остаточно визначилися з приводу власної участі.\nЗараз регіонали переймаються дещо іншим – вони складають виборчий список. У понеідлок керівником виборчого штабу офіційного призначили Бориса Колесникова, якого можна вважати правою рукою Рината Ахметова. Вже майже готова перша дасятка найрейтинговішої на сьогодні партії, однак про неї регіонали нічого не кажуть. Єдине рішення, яка вважають більш однозначним – на вибори Партія регіонів піде сама, без створення блоків, називаючи себе самодостатньою політичною силою. Водночас її лідери кажуть про те, що запрошуватимуть до списку відомих політиків з інших партій.\nГоловна ж інтрига – чи підуть з регіоналами соціалісти? Борис Колесников щодо цього заявив:\n“Я не можу сказати, що ми впевнені, але ми твердо сподіваємося, що СПУ мобілізує весь свій ресурс, вона цілком самостійна, самодостатня сила для проходження в парламент, і має визначені підвалини та певні досягнення”.\nВодночас Віктор Янукович не виключив, що до регіонів увіллються інші політичні сили, однак лише під брендом Партії регіонів. Експерти кажуть, що, зважаючи на низькі рейтинги соціалістів, Олександр Мороз може й надалі діяти так, аби гальмувати початок виборчої кампанії. Про що свідчить і його намір провести позачергову сесію, де можуть скласти присягу нові депутати від “Нашої України”. Відтермінування сесії на 10 днів дає можливість соціалістам продовжити переговори про створення блоку з можливими осюзниками – регіоналами та комуністами.\nПозачергова сесія - завантажити


Професор Грабович: “Треба повністю розпустити Академію наук” – ЛітАкцент – світ сучасної літератури\n16.06.2014 16.06.2014 ЛітАкцент\t1 Comment 1 079\n– Мені пощастило бути на Майдані до того, як почали стріляти та вбивати, і я побачив там, що російська мова є повноцінним складником цього протистояння. Дуже багато людей, які виступали проти Януковича і які були віддані українській справі, робили це російською мовою. Тобто якогось мовного протистояння там не було.\n– Якщо йдеться про те, як звертатися до людей на Донбасі, то, мабуть, краще звертатися до них російською. Це питання тактики. Якщо йдеться про стратегію, я точно за те, щоб українська мова була основним носієм українського меседжу. Інакше ми ризикуємо вступити в стан повзучої русифікації. Не можна допустити того, щоб українська мова була чимось недоступним чи небажаним в українському контексті.\n– Всіх тих, хто працював дотепер в сфері гуманітарної політики треба звільнити. Я б почав з Академії наук. Повністю розпустити її, починаючи з Патона та тих людей, які були при владі і за 23 роки незалежності скомпрометували її та довели українську науку до того стану, в якому вона є зараз. Англійською мовою це називається receivership, коли якась велика фірма банкрутує, і треба швидко призначити людей, які б тимчасово нею керували, щоб все не було розпродано і розгублено, як це було за часів приватизації на початку 90-х. Може я неправильно це бачу, але я можу судити із тих малих відділів Академії наук, із якими з маю справу. Скажімо, Інститут літератури.\nБільше – в інтерв’ю “Радіо Свобода”\nМарія Матіос пришла до ВР у футболці “ПТН – …”


ОЛЕКСАНДР ГОЛОВКО: «МОЛОДІЖНІЙ ЗБІРНІЙ УКРАЇНИ ТРЕБА ВИГРАТИ ВСІ ЧОТИРИ МАТЧІ, ЩО ЗАЛИШИЛИСЯ» – Херсонська обласна асоціація футболу\nОЛЕКСАНДР ГОЛОВКО: «МОЛОДІЖНІЙ ЗБІРНІЙ УКРАЇНИ ТРЕБА ВИГРАТИ ВСІ ЧОТИРИ МАТЧІ, ЩО ЗАЛИШИЛИСЯ»\nБондаренко Олександр Опубліковано 06.04.2018 Опубліковано в Новини\tНемає коментарів\nУ відборі на Євро-2019 (U-21) молодіжна збірна України в поєдинку з лідером групи, Англією, поступилася (1:2) й наразі посідає третє місце. Поділитися враженнями від гри і планами на майбутнє ми попросили головного тренера команди Олександра Головка.\n— Олександре Борисовичу, після матчу минув певний час, і емоції, напевно, охололи. Що можете сказати про гру зараз?\n— Результат поєдинку є закономірним. Англійці індивідуально сильніші за наших футболістів. Проте саме в цьому матчі збірна України продемонструвала свою кращу гру — і за тактикою, і за бажанням. Хіба що ми не реалізували свої моменти, а суперник — навпаки…\n— Після поразки від Англії шанси молодіжної збірної України вийти на Євро-2019 помітно зменшилися?\n— Ми будемо боротися до кінця — нам потрібно виграти всі чотири матчі, що залишилися. Шанси в нас ще є, тому будемо грати і дивитися, що вийде на фініші. З Англією ми відносини вже з’ясували, тепер потрібно рухатися далі. Що порадувало, у Британії «молодіжка» зіграла з англійцями краще, ніж в Україні, ми видали там максимум.\n— Чи міг головний тренер першої збірної Андрій Шевченко відрядити до «молодіжки» ще кілька виконавців, зокрема, Матвієнка?\n— Це не обговорюється. Питання з Шевченком було вирішено заздалегідь — наша команда могла розраховувати тільки на трьох футболістів, які й прибули до нашого табору. Інші гравці були потрібні першій збірній. Повторюся, ми й так провели в Англії кращу гру. Не знаю, як було б із Матвієнком та іншими хлопцями. Це інша історія.\n— Наскільки пильно збираєтеся стежити за грою кандидатів до молодіжної збірної України?\n— Цей процес цілком природний — ми розглядаємо підключення до роботи вже найближчим часом футболістів 1998-го та 1999 років народження. Подивитися на команду й на потенційних новачків у грі зможемо в травні на турнірі пам’яті Валерія Лобановського. У серпні, після закінчення ЧЄ-2018 (U-19), на якому виступить команда Олександра Петракова, звернемо особливу увагу на його підопічних.\nМи чудово розуміємо, що восени першій збірній грати в Лізі націй, і Андрій Шевченко задіє всіх кращих виконавців. Нам доведеться розраховувати на юних гравців.\n— Ви, як і раніше, дотримуєтеся думки, що на першому місці для «молодіжки» повинен бути результат?\n— Тренеру потрібно досягати результату. Окрім того, існує вертикаль збірних, вершина якої — національна команда. Готувати для неї зміну необхідно, прагнучи потрібного результату, і ніяк інакше.\n— Весняна частина сезону в розпалі. Скільки матчів чемпіонату України збираєтеся відвідати?\n— Стежити за підопічними в УПЛ — це моя звичайна робота. Звісно, у ці місяць-два будуть і поїздки, і перегляди, а потім — аналіз побаченого. Однак до вересня, коли ми гратимемо вдома з Латвією, ще далеко. Ближче до цього матчу й будемо щось вирішувати.\nПісля Меморіалу Лобановського плануємо наприкінці літа зібратися в Полтаві. Тоді будемо щільно спілкуватися з Петраковим, із команди якого залучимо до роботи приблизно чотирьох гравців.\n— Наскільки засмутилися після поразки в Англії ваші підопічні?\n— Молодіжна збірна України в кожному матчі грає на перемогу. У поєдинку з англійцями, що дуже важливо, ми були одним цілим. Хлопці розуміють, що наша команда виглядала дуже переконливо у грі із суперником, який минулого року став чемпіоном світу. Це додало нам віри в успіх.\n— Крім участі в турнірі пам’яті Валерія Лобановського, чи плануєте ви проведення спарингів, наприклад, із клубами першої або другої ліги?\n— Наша команда обійдеться без спарингів. Збірна з клубами грати не буде. Контрольні матчі з іншими молодіжними збірними, як відомо, можна проводити тільки в терміни ФІФА, і цими вікнами ми обмежені.\nНам доведеться врахувати і якось владнати ще такий момент, як проведення Меморіалу Лобановського, який, на жаль, не збігається з датами ФІФА, а отже, невідомо, хто до нас приїде. Та й у Києві в травні буде непросто грати, адже в цьому місяці в столиці України відбудеться фінал Ліги чемпіонів. Спробуємо вирішити це питання.\n— Після того, як молодіжна збірна пройшла дистанцію в шість матчів і змогла взяти вісім очок із 18-ти, у вас немає розчарування в можливостях деяких футболістів цієї команди?\n— Розчарування, напевно, було б, якби я тільки почав цих хлопців тренувати. А я працюю з ними з того часу, коли їм було по 15 років, тому вірю в них на сто відсотків. Шанс вийти на поле в «основі» є в усіх. Просто і для нас, і для хлопців важливо, щоб вони якомога частіше грали за свої клуби. Але з цим, як і раніше, проблеми. У нас мало часу на те, щоб кардинально вплинути на кадрову ситуацію — попереду важливий фінальний відрізок відбору на Євро-2019. Упевнений, наша команда зробить усе можливе, щоб завершити турнір успішно.\nPrevious Post is ‹ «Малий кубок» у Микільського, а у «Великий» золоті медалі поклав Станіслав\nNext Post is Таврия ищет спонсоров и запустила краудфандинговую кампанию среди болельщиков ›


Чому Леді Гага завжди так дивно виглядає?\nНевже не можна зачепити публіку чимось більш адекватним? Я прямо Меріліна Менсона згадала ...\nЗапитав: Cutlery (рейтинг 7038) Категорія: Розваги\nІмідж. Пам'ятається, вона починала з того, що чи то співала в якомусь низькопробному закладі, то чи танцювала гоу-гоу і ніхто її не помічав. А потім вона начепила на себе пір'я, блискітки і почала зухвало вести і з цього пішло її сходження, слава. Природно, вона не буде відмовлятися від виграшного образу, поки він приносить їй гроші, та й навряд чи вона зможе хоч якось проявити себе, запам'ятатися, вийшовши з нього. Адже прямо скажемо - вокал у неї незрозумілий (то, що звукооператор хороший, це ясно, а от все інше немає), сенс в піснях (ну який там сенс), залишається імідж.\nЛеді Гага завжди так дивно виглядає завжди по тому, що саме цей образ дивної жінки приніс їй популярність, і приносить регулярно гроші. Загалом одягнися Леді Гага як все і вона просто загубиться в натовпі.\nВідповів на питання: Viperian


6 липня 2019 - 09:11\nЦього року в літній період середня ціна на молоко-сировину вища на 11% порівняно із літнім сезоном 2018 року\nПро це повідомила Ганна Лавренюк, віце-президент Асоціації виробників молока із комунікацій, пише MilkUa.info.\n«Сезонні коливання, які спостерігалися протягом попередніх 5-10 років дедалі більше нівелюються. Різниця цін буде дедалі менша, це і є світовий стандарт. Ми до цього також йдемо, адже збільшується частка промислового молока у структурі переробки, господарства активно працюють над якістю і співпрацюють з переробними заводами», — зазначає представник АВМ.\nВона додає, що розрив у ціні між ґатунками йде на користь молока ґатунку екстра.\n«Сьогодні АВМ тісно співпрацює з переробними підприємствами, разом відслідковуючи світові тенденції, транслюючи їх на внутрішній ринок, що допомагає вести діалог з антимонопольним комітетом України для того, щоб нівелювати викривлення на ринку і монополізацію», — розповідає Ганна Лавренюк.\nПри АВМ активно діє проект «Гуртовий збут молока». Його команда займається перемовинами з переробними заводами, оптимізацією логістики і оптимізацією потоків молока, допомагаючи невеликим виробникам отримувати кращу ціну на сировину.\n«За 10 років роботи АВМ справді відбувся квантовий стрибок у технологіях, підходах до управління, баченні молочного скотарства як окремого бізнесу, який може бути прибутковим і рентабельним», — зауважує віце-президент Асоціації виробників молока із комунікацій.\nНагадаємо, частка молока першого гатунку зданого на переробку зросла до 26%.\nТегиМолоко АВМ молокопродукти сире молоко Ганна Лавренюк молоко сировина


Пензель Hakuro H54 для тональної основи | Купити в Cosibella\nПензель Hakuro H54 для тональної основи\nПензель з синтетичних волосків для нанесення тональної основи.\nID товару: 603\nЕкономиш 5% (15,00 ГРН)\nКупуючи цей продукт, ви отримаєте: 294бал.\nЦіна в балах: 18081бал.\nПензель H54 (у формі кулі) ідеально підходить для нанесення тональної основи. Дозволяє навіть застосування пудри не створюючи смуг. Ви також можете використовувати пензель для застосування бронзатора та рум'ян.\nHakuro H54 найкраще використовувати для:\nнанесення тональної основи,\nнанесення бронзера та рум'ян.\nДовжина пензля: 18 cm\nДовжина волосків: 3,0 cm\nДіаметр волосків: 2,7 cm


Театральний дайджест #7 | Театральна риболовля\nНазвати липень зовсім без театрального життя не вдалося – дайджест переповнений всяким різним. На початку місяця ще застав виставу наживо, далі перейшов на «театральну консервацію» та підведенням підсумків сезону\nПро усе це у дайджесті «Театральної риболовлі».\nТеатральний дайджест №7, ЛИПЕНЬ 2018\nЧас від часу добре буває зупинитися, перевести подих, та осягнути певний минулий період.\nЩоб не вигадувати нових термінів – скористався умовним поділом на театральний сезон.\nВиборка переглянутих з 1 вересня 2017-го вистав склала 70 найменувань (і це лише ті, що у театрі, наживо).\nОт і розташувалися всі вони по вудочках трьома категоріями – ОБГРИЗЕНИЙ СКЕЛЕТ – НЕДОСМАЖЕННЯ – ЗОЛОТА РИБКА.\nБезумовно, всі театри різні. Але навіть у назрівняних є точки перетину, за якими їх цілком можливо розставити у певному ранжуванні, або отримати палітру різнобарвності.\nЦього разу палітра викладена стартовими сторінками київських театрів. Таким чином отримана відповідь одразу на два питання – представленість культурного закладу в інтернеті та їх готовність до старту нового театрального сезону (зріз зроблено станом на 1 серпня).\nТеатри, що обходяться взагалі без сайтів, доведені до занедбання, перетворені на галерею самолюбування чи дійсно інформативні та насичені. Колекція за посиланням.\nЦьогомісячні огляди вистав:\n«Дівчина з ведмедиком, або Неповнолітня…» (реж. Стас Жирков, Театр на Подолі)\n«Ополченці» (Антон Романов, PostPlay Театр) + про вербатім (театральну документалістику)\nПо королю Річарду III вдалося пройтися і вздовж і впоперек. Розсип втілень та градація за віковим цензом… Цікаво спостерігати, як 30-річного короля грають дядьки, яким під 60.\nДАТИ ТА НАГОРОДИ\nЦього місяця простилися з Володимиром Войновичем. Телевізійною виставою «Камінний господар» відмітили шосту річницю без Богдана Сільвестровича, виставою «Необыкновенный концерт» згадали день народження Сергія Образцова та виставою «Три сестри» відмітили день народження Петра Фоменко.\nВідеооплески в memory дісталися виставі «Дівчина з ведмедиком, або Неповнолітня…» (Стас Жирков, Театр на Подолі)\nта «Модільяні» (реж. Ростислав Держипільский, Франківський драмтеатр)\nПро літнє споживання «театральних консервів» вже згадував. Тепер – подробиці.\nЗі «свіжини» – відеоверсія вистави Давида Петросяна «Володар мух». Після перегляду запису спіймав себе на тому, що в цьому щось є\nОтримав поповнення мій хештег #опятьшекспирвтеатребылужасен стараннями британського театру у кіно – відеоверсія вистави Королівського Національного театру «Макбет. Роррі Кіннір» режисера Руфуса Норріса\nПід «враженнями» від прем’єрної «скукоБрами» (фільм «Брама», режисер Тихий Володимир) зробив екскурс в історію бачених постановок за похідною п’єсою Павла Ар’є «На початку і наприкінці часів».\nМоже це так діє на мене морський клімат та свіжовиловлена рибка, але дуже захотілося рибної візуалізації у спільноті – адже, хоча і ТЕАТРАЛЬНА, але ж РИБОЛОВЛЯ (РИБА 1, РИБА 2)\nКидайте свої зображення риб живих, смажених, під соусом та усіляких інших;-)\n← 26 київських театрів. Готовність до сезону\nTeatro alla Scala – 240! →


За добу в зоні АТО не зафіксовано втрат — Новини України | Ракурс\nЗа добу в зоні АТО не зафіксовано втрат\n15.12.2014 13:27 КоментаріRacurs.ua\nУ зоні антитерористичної операції (АТО) на Донбасі за минулу добу не загинув жоден військовослужбовець.\nПро це на брифінгу повідомив речник інформаційного центру Ради національної безпеки і оборони (РНБО) Андрій Лисенко, передає «Інтерфакс-Україна».\n«За минулу добу втрат серед українських військовослужбовців не було. Даних про поранених ми не отримували», — сказав він.\nЧитайте також: У Міноборони назвали кількість загиблих і поранених за час АТО бійців


НАШІ ГРОШІ. РЕГІОН » Голова Запорізької облради володіє маєтком у лісі по-сусідству з екс-замгубернатора » Print\nГолова Запорізької облради володіє маєтком у лісі по-сусідству з екс-замгубернатора\nОпублікував editor 20.01.2016 @ 11:13 в НОВИНИ | No Comments\nкс-губернатор, а нині голова Запорізької обласної ради Григорій Самардак володіє землею та будинком у лісі селища Розумівка неподалік від Дніпра. Про це пише Геннадій Матвієнко на Сorruptua. \nСамардаку належить ділянка площею 0,48 га у рекреаційній зоні, а також розташований на ній будинок площею 387 кв м, право власності на який він отримав у 2014 році. За даними кадастрової карти, цей шматок землі раніше був у власності спільного українсько-американського підприємства «Віннер Форд Запоріжжя» / «Інтрейд Груп», а точніше був у складі ділянки із 4,79 га, поки його не розділили на п’ять частин.\nПісля цього крім Самардака землю отримали три бізнесменb: 0,32 га – Павло Луганський, 0,44 га – Валерій Коноваленко, 0,56 га – Валерій Гулбані, а 2,96 га залишилося у «Віннер Форд Запоріжжя».\n«Віннер Форд Запоріжжя» / «Інтрейд Груп» зареєстровано на згаданого Валерія Коноваленка, Олександра Пархоменка, Тетяну Стрельченко і корпорацію «Мейджер індастріал трейд» (США).\nСусідами Самардака також є сім’я екс-заступника чотирьох губернаторів Запорізької області Геннадія Фукси. Ділянка площею 1,46 га, яка межує з землею голови облради, належить ТОВ «Ай Ді». Зараз ця фірма зареєстрована на Філіпа Фукса – сина екс-замгубернатора. Раніше серед засновників ТОВ «Ай Ді» значився і сам Геннадій Фукс.\nЗа даними видання, у 2000-х Геннадій Фукс також був партером Валерія Коноваленка по «Віннер Форд Запоріжжя». У 2010 році Фукс став депутатом Запорізької облради за списками Партії регіонів, а в 2015 пройшов у Запорізькій міську раду від «Батьківщини».\nЖурналіст також з’ясував, що в селищі Сонячне поруч із Запоріжжям живе екс-мер міста Олександр Сін. Офіційно будинок на нього не оформлений. Сін мешкає у родичів своєї 19-річної дівчини. «Це не мій будинок, мені не належить, і я його не орендую. Це будинок родичів Дани (дівчина мера – ред.). Коли родичі дізналися про нашу ситуацію, то дозволили нам жити в ньому і платити тільки за комунальні послуги. Тому, ніякої корупції та порушення закону», – говорив Сін в березні 2015.\nУ Сонячному також є будинок Олексія Тімарцева, який з 2010 по 2013 рік очолював Державну податкову службу в Запорізькій області. З грудня 2014 Олексій володіє двома сусідніми ділянками і будинком площею 280 кв м. Перед входом в особняк Тімарцева стоїть будиночок охорони. Після Революції гідності Олексій Тімарцев заснував ПП «Юридична фірма «Тімарцев та партнери»\nЩе в одному елітному районі житла Запоріжжя – Великому лузі – на вул. Центральній є будинок у Лариси Сізінцової. Раніше вона була заступником голови Запорізької ОДА, а потім очолювала управління культури і туризму ОДА. Будинок загальною площею 580 кв.м. був зареєстрований у 2013 році, а ділянка – у 2008 (під час роботи в ОДА). Зараз Сізінцова обіймає посаду заступника директора Запорізького академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. Магара.\nURL статті: https://region.nashigroshi.org/2016/01/20/holova-zaporizkoji-oblrady-volodije-majetkom-u-lisi-po-susidstvu-z-eks-zamhubernatora/


Лестер розписав нічию з Ромою у півфіналі Ліги конференцій, Фейєнорд перестріляв Марсель у битві з п'ятьма голами - Футбол 24\nЛестер розписав нічию з Ромою у півфіналі Ліги конференцій, Фейєнорд перестріляв Марсель у битві з п'ятьма голами\n29 квітня 00:02 - Читать на русском\nВ рамках півфіналу Ліги конференцій не обійшлося без сенсацій. Звіт про матчі читайте на "Футбол 24".\nЛіга конференцій 2021/22, півфінали, перші матчі\nЛестер Сіті – Рома – 1:1\nГоли: Манчіні, 67 (автогол) – Пеллегріні, 15\nФейєнорд – Марсель – 3:2\nГоли: Дессер, 18, 46, Сіністерра, 20 – Дьєнг, 28, Жерсон, 40\nЛестер вперше у своїй історії дійшов до півфіналу єврокубка – і в ньому на "лисиць" очікували "вовки", які приїхали з Риму на Кінг Пауер Стедіум. Досвідченість Роми вилилась у ранній гол, проведений вже на 15-й хвилині внаслідок ефектного слалому Залевскі з проникною передачею на лівий край штрафного. Пеллегріні звідти пробив у дальній кут. 0:1!\nВтім, Лестер виглядав набагато активніше. За весь матч Рома завдала всього 4 удари (один Шмейхель парирував із ближньої дев'ятки), в той час як англійці стріляли аж 15 разів. Підопічні Брендана Родженса домінували протягом усієї зустрічі, створивши значну кількість небезпечних моментів, але команді критично не вистачало реалізації. Аж на 67-й хвилині "лисиці" змогли відігратись внаслідок вривання свіжого Барнса на ліву половину карного майданчика й прострілу, який замкнув Лукман. 1:1! Щоправда, взяття воріт записали на Манчіні, від якого стався рикошет.\nНа жаль для британців, дотиснути Рому не вдалося. Фінальний свисток зафіксував результативну нічию. Доля путівки у фінал вирішиться на Стадіо Олімпіко.\nУ паралельній зустрічі Фейєнорд приймав Марсель, шокувавши французів двома швидкими голами. На 18-й хвилині рахунок відкрив Дессер, який прийняв пас п'яткою від Сіністерри й пробив повз Манданда, а на 20-й Сыныстерра забив сам – він влучив у ближній кут після прострілу від Нельссона. В обох випадках господарям допомогли рикошети.\nПровансальці, однак, зрівняли рахунок ще до перерви. На 28-й хвилині гості розіграли шикарну комбінацію, а завершенні якої Дьєнг бахнув метрів з 22-х під ближню стійку – 2:1! На 40-й же Жерсон відновив статус-кво, зігравши на добиванні після кросу від Гендузі. 2:2! Саме з цим рахунком команди відправились відпочивати.\nВтім, Марсель сам себе "поховав", пропустивши втретє рівно через 10 секунд після старту другого тайму – це Дессер перехопив невдалий пас на Манданда й легко прокинув м'яч повз нього. Французи відчайдушно намагалися виправити цю помилку, але 50 хвилин для камбеку їм не вистачило. У підсумку, фінальний свисток зафіксував перемогу Фейєнорда з рахунком 3:2.\nГоловне Марсель Ліга конференцій Рома Фейєнорд Лестер Сіті\nУкраїна — 6 лип 37756\nУкраїна — 6 лип 35363\nУкраїна — 6 лип 18367\nЛіга чемпіонів — 6 лип 17896\nПерша ліга — 6 лип 10091\nУкраїна — 14:00 114\nАнглія — 13:42 118


Drohobych Flower Fest — EverybodyWiki Bios & Wiki\nрок, квіти, поп, доброчинність, фольк-рок, театр, поезія та ін.\n9-10 червня 2018\nВідпочинковий комплекс "Залісся", Дрогобич\n3 тис. (2018)\nDrohobych Flower Fest (з англ. Drohobych — Дрогобич, Flowers — квіти, Fest — скор. Festival — фестиваль) — доброчинний фестиваль квітів, який відбувся 9 — 10 червня 2018 року в м. Дрогобич, Львівської обл. на території відпочинкового комплексу «Залісся» за ініціативи Громадська організація «Україна – це ти», головою якої є Дорошенко Наталія Василівна.\n3 Загальна інформація про фестиваль\n5 Концертна програма\n6 Підсумки фестивалю\nМетою доброчинного фестивалю квітів стало придбання апарату підтримки життєдіяльності пацієнта (поліфункціональний монітор пацієнта Life Scope серії TR BSM 6000) в реанімацію дитячої лікарні м. Дрогобич.\nІніціатором та організатором проведення виступила Громадська організація «Україна – це ти» (голова Дорошенко Наталія Василівна) за участі Асоціації українських флористів.\nЗагальна інформація про фестиваль[ред.]\nДрогобичани та гості міста впродовж двох днів мали можливість побачити та насолодитися унікальними інсталяціями з понад 30 тисяч квітів над якими працювали десятки майстрів-флористів з усієї України, стати учасниками дитячих та дорослих майстер-класів, взяти участь у презентації квіткового гербу м. Дрогобича та встановленні рекорду України «Найбільша кількість дівчат з квітами в косах». Святкову атмосферу доповнили танцювальний флешмоб, смачні страви під відкритим небом, концертна програма, дискотека. Хедлайнером фестивалю виступив український рок-гурт «Rock-H». Захід носив доброчинний характер, так як всі вилучені кошти за вхідні квитки були спрямовані на закупівлю апарату підтримки життєдіяльності в реанімацію Дрогобицької дитячої лікарні.\nСвято добра і краси «Drohobych Flower Fest 2018» не було б таким цікавим та оригінальним, якби не різноманітні майстер-класи від митців: іконопис, лялька мотанка (Катерина Сурма); ліплення з глини (Стефанія Боянівська та учні дрогобицької дитячої художньої школи); розмальовування камінців, паперопластика (Наталія Дума та студенти дрогобицького механіко-технологічного коледжу); квіти мастихіном (Вероніка Рубаха); мило ручної роботи (Катерина Хоньків); квітково-пісочна церемонія у скляних посудинах, родинне квіткове дерево та карта України викладена дитячими руками (Оксана Рудавська та ГО «Родовід»); прикраси з фетру (Уляна Шабан); розпис магнітів (Світлана Січак та магазин для творчості «Майстерія»); іграшки з сіна (Галина Кудлак); валяння з шерсті (Світлана Шаповалова); флористичний майстер-клас (Катерина Федончук).\nНадзвичайно святкового та веселого настрою доброчинному фестивалю квітів «Drohobych Flower Fest 2018» надала концертна програма у виконанні: вокальна школа"Ярослав-На" (кер. Я.Дуб), оркестр «Люкс Бенд» (кер. М.Михаць-молодший), духовий оркестр Дрогобицького музичного коледжу ім. В. Барвінського, вокальний дитячий колектив «Майбутнє» (кер. Р.Стахнів), ансамбль народних танців «Верховинка» (кер. Б.Кос), ансамбль народного танцю «Пролісок» ДДПУ ім. І Франка, ансамбль сучасного танцю «Ультра» (кер. З.Новидарська), спортивний танцювальний клуб «Мерінга», «Shevchuk team» спортивно-оздоровчий центр «Еней», федерація ушу львівської області, Dj PittSheyker (Петро Баран), аккордеонист-віртуоз Юрій Дякунчак, заслужений артист естрадного мистецтва України Ростислав Кушина, дует «Ярослав-На». Хедлайнером фестивалю став український рок-гурт «Rock-H». Ведучі фестивалю — Володимир Думич, Богдан Михайлишин, Софія Савчин та Роксолана Буяк (Єва Райська). Світлове та звукове забезпечення фестивалю гарантувала компанія «Gama» (П.Жеплінський).\nВ результаті проведення фестивалю і завдяки усім не байдужим було зібрано 310 тисяч 427 гривень, які були витрачено на покупку апарату підтримки життєдіяльності пацієнта в реанімацію дрогобицької дитячої лікарні, а також іншого медичного приладдя. В рамках першого фестивального дня було презентовано квітковий герб Дрогобича — 9 бочок квітів! Також в ході проведення фестивалю було встановлено рекорд України — «Найбільша кількість дівчат з квітами в косах». Досягнення було зафіксовано національним реєстром рекордів України. Участь у встановленні рекорду взяли 429 бажаючих дівчат!\nЗвіт у міській раді КС «Бойківщина» про Flower Fest\nThis article "Drohobych Flower Fest" is from Wikipedia. The list of its authors can be seen in its historical and/or the page Edithistory:Drohobych Flower Fest.\nОтримано з https://uk.everybodywiki.com/index.php?title=Drohobych_Flower_Fest&oldid=1754\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 13:32, 19 вересня 2018.


Мер Черкас привітав зі 100-річним ювілеєм черкащанку Марію Вакулівну Мащенко » ПРОВІНЦІЯ - Інформаційно-аналітичне видання\nяк інформують у міськраді Черкас, 100-річний ювілей сьогодні відзначає черкащанка Марія Вакулівна Мащенко. Привітати її зі святом завітав міський голова Анатолій Бондаренко. Жінка 56 років віддала відданій праці. Більше 30 років свого життя вона присвятила Черкаському пологовому будинку на Чехова. Допомогла з‘явитися на світ сотням черкасців.\n«Для мене честь сьогодні від імені всієї громади нашого міста привітати зі 100-річним ювілеєм надзвичайно сильну духом, доброзичливу, віддану професії та людям жінку - акушерку Марію Вакулівну Мащенко. Щиро вітаємо Марію Вакулівну! Пишаємося, що живемо з такими людьми в одному місті. І бажаємо многая віка та здоров‘я!», - зазначає міський голова Анатолій Бондаренко.


Відео: Як влаштована передміхурова залоза\nПередміхурова залоза (prostata) - непарний залізисто-м`язовий орган, за формою її прийнято порівнювати зі зрілим каштаном. Розташована в передньо-нижньому відділі подбрюшінного поверху таза, під сечовим міхуром: між ним, передньою стінкою прямої кишки і переднім відділом сечостатевої діафрагми, ззаду від лобкового зрощення. З усіх боків заліза охоплює простатичну частина сечівника.\nДовжина залози 4-4,5 см, ширина близько 2,5-3 см, товщина 1,5-2 см. У передміхуровій залозі розрізняють широку основу (basic prostatae) примикає до дна сечового міхура і спрямоване вниз до сечостатевої діафрагме- вузьку загострену верхівку (apex prostatae), яка примикає до верхньої поверхні сечостатевої діафрагми.\nКрім того розрізняють передню, задню і бічні поверхні. Передня поверхня спрямована до лобкового симфізу і фіксована до нього лобково-передміхурової зв`язкою (lig. Puboprostaticum). Відокремлена від симфізу рихлою клітковиною і статевим венозних сплетінням. Задня поверхня звернена до передньої поверхні ампули прямої кишки, від якої відокремлена клітковиною, венозних сплетінням і прямокишково-міхурово фасцією (фасція Денонвілье - Салищева). Ніжнелатеральние поверхні залози звернені до м`яза, що піднімає задній прохід. Від м`язи до передміхурової залози відходить невелика лобково-передміхурова м`яз (m. Puboprostaticus).\nПередміхурову залозу можна пропальпувати пальцем, введеним в пряму кишку. При пальпації на задній поверхні залози визначається борозенка, що розділяє залозу на дві часточки - праву і ліву (lobus dexter et lobus sinister). За задній поверхні частки розділені перешийком (isthmus prostatae). Спереду перешийок обмежений входженням в основу передміхурової залози шийки сечового міхура, а ззаду - місцем входження правого і лівого семявибрасивающіх проток. У літньому віці може спостерігатися значне збільшення перешийка тоді його називають середньою часткою (lobus medius). У старечому віці середня частка часто збільшена.\nПередміхурова залоза тісно і малоподвижно з`єднана з дном сечового міхура і з початковою частиною сечівника. Сечовипускальний канал проходить через передньонижні відділ залози від основи до верхівки.\nПередміхурова залоза має добре виражену висцеральную капсулу (Пирогова - Ретц). Від неї в паренхіму залози відходять сполучнотканинні і гладкі м`язи, які утворюють строму залози, що розділяють паренхіму на часточки. У кожній часточці знаходиться 30-50 тонких розгалужених альвеолярно-трубчастих залізистих ходів - передміхурових проток (ductus prostatici). Сукупність їх називають залозистої паренхіми (parenchyma glandulare). Разом з вивідними протоками передміхурові протоки оточують передміхурову частину сечівника і відкриваються у вигляді точкових отворів на поверхні сім`яного горбика передміхурової частини сечовипускального каналу.\nСтрома передміхурової залози рясно пронизана гладком`язовими волокнами, сукупність яких називають м`язовим речовиною (substantia muscularis). Скорочення цієї м`язи тягне за собою спорожнення передміхурової залози від секрету залози. Змішування секретів передміхурової залози і насінних бульбашок відбувається в передміхуровій частині сечівника під час сім`явиверження.\nКровопостачання передміхурової залози здійснюється з гілок середніх ректальних артерій аа. rectales media (з аа. iliaca interna), і нижній сечоміхуреві артерії (a. vesicalis inferior).\nВенозний відтік відбувається по передміхурової венозного сплетення (plexus venosus prostaticus) і далі через нижні сечоміхуреві гілки (w. Vesicales inferiors) у внутрішню клубову вену (v. Iliaca interna).\nВідтік лімфи здійснюється в лімфатичні вузли розташовані по ходу a. iliaca interna, a. iliaca externa і на передній поверхні крижів.\nІннервація органу здійснюється з передміхурової і нижнього під-чревного сплетення (plexus prostaticus et plexus hypogastricus inferior) - симпатична частина. Тазових внутренностних нервів (nn. Splanchnici pelvini) -парасімпатіческая частина.\nНевідкладна допомога при захворюваннях статевих органів у чоловіків: анатомія і діагностика


В Одеській області інваліди-переселенці погрожують голодуванням\nУ селищі Сергіївка Одеської області 160 інвалідів-переселенців погрожують голодуванням на знак протесту на бездіяльність уряду. Про це Корреспондент.net повідомив президент Європейської Асоціації прав інвалідів Олег Дрюма.\nІнваліди із санаторію Сперанца розпочнуть голодування через п'ять днів, якщо влада не почне виконувати їхні вимоги.\nПереселенці зажадали надати їм уповноваженого представника центральної влади, який приїде в санаторій для врегулювання ситуації. Також інваліди домагаються розробки механізму їхнього утримання в установі з гарантованим харчуванням та проживанням, і ще одну умову - створення програми подальшого їхнього перебування в санаторіях.\nСвої вимоги вихідці з Донбасу виклали в офіційних листах президенту, Кабміну і профільним міністерствам.\nЗа словами Дрюма, з 2 січня в санаторії Сперанца припинили годувати інвалідів за рахунок установи. Наразі харчування сюди щодня привозять волонтери.\nРаніше подібна ситуація з харчуванням виникла і в санаторії Куяльник, через що переселенці з обмеженими можливостями збиралися на знак протесту перекривати одну з трас, але їх відрадили від цього і тимчасово врегулювали ситуацію.\nДо цього, як і в інших одеських санаторіях, харчування для інвалідів в Сперанці забезпечували за рахунок власників установ, оскільки держава не фінансує ні їжу, ні проживання переселенців. Водночас проблеми із забезпеченням харчуванням незабаром виникнуть ще в кількох санаторіях, зазначив Дрюма.\nНагадаємо, що в спеціалізованих здравницях Одеської області проживають 120 сімей інвалідів з Донбасу (близько 400 осіб). Механізм державної допомоги для них досі не розроблений.\nЯк повідомляв Кореспондент.net, в Одеській області для інвалідів з Донбасу планують побудувати соціальне село з модульних будинків, які будуть адаптовані для їхнього проживання. Тут поселять більше 400 осіб.


За столом союзника, при дворі ворога. Кримські Гераї на службі Москви. Частина 5\n30 Травень 2019, 16:30\nНе встиг Крим перевести дух після очікуваного з дня на день вторгнення з Астрахані Мурада та Саадета II Гераїв, яке так і не відбулося, як навколо півострова закрутилася нова інтрига. 20 червня 1587 року в Стамбул прибули посли від владики Великої ногайської орди Урус-бея. Вони просили організувати похід на північ Каспійського моря, щоб зв'язати воєдино землі османів та ногайців і вивести останніх з-під впливу Москви.\nЄдиною перешкодою для здійснення плану була зайнята росіянами Астрахань, але й тут були варіанти: місто можна було взяти штурмом, як це бачив османський візир Піяле-паша, або можна було дістати без бою, як припускав ще один наш герой – Газі Герай.\nКримський царевич на прізвисько Буря відзначився під час війни з Іраном, у 1581 році потрапив у полон, шість років по тому зухвало втік і пробився до Стамбула, де натхнений султан пообіцяв зробити його наступним ханом. І ось поки у вересні 1587 року тому ж Піяле-паші дали 4000 яничар і гроші для будівництва взимку суден у Кефе (Феодосії) та підготовки запасів для астраханського походу в наступному, 1588 році, Газі задумав зухвалий план.\n31 липня 1587 року хтось на ім'я не то Ходжа-бей, не то Казим Тубулдуков прибув зі Стамбула до Ак-Кермена (Білгород-Дністровський), а потім вирушив до Азова, минаючи Крим. На півострові понеслися чутки, що це – таємний посол від Газі Герая до його племінників в Астрахані. Він, судячи з усього, мав при собі й фірмани султана, адресовані царевичам. Стривожений хан Іслям II наказав наздогнати та перехопити гінця: «Аллаш дувана уганивать Казыя князя и велел Казыя изымати», але безуспішно – той вже зник в астраханських степах.\nЩо саме містилося в посланнях Мураду та Саадету II – ми вже точно не дізнаємося, але можемо здогадатися. Найімовірніше, що Газі, який претендував на трон у Бахчисараї, запрошував царевичів приєднатися до походу на Астрахань – тобто здати місто кримсько-османській армії, а потім, залежно від обставин, або залишитися там на царстві, або повернутися до Криму при його близькому правлінні. В усякому разі, ми достовірно знаємо, що, перебуваючи в Стамбулі, Газі хотів бути «у з'єднанні» зі своїми племінниками проти брата Ісляма II, який «спустошував юрт».\nШахін згодом прямо говорив, що батька згубили росіяни\nЩо відповів таємному послу Саадет II – назавжди залишиться таємницею. Відомо одне – через кілька місяців, наприкінці 1587-го або на самому початку 1588 року сорокарічний кримський хан у вигнанні був знайдений мертвим на своєму астраханському подвір'ї: «І Божим судом Саадет-Кирея царя в государя нашого вотчині в Астрахані не стало у його мусульманській вірі». Його син Шахін згодом прямо говорив, що батька згубили росіяни. Ця версія дуже й дуже ймовірна – який би не був корисний Саадет II на противагу Ісляму II в боротьбі Росії з Кримським ханством, ризик його союзу з османами був занадто високий. Щоб не допустити й думки про втрату Астрахані, московські воєводи вирішили краще отруїти свого гостя.\nЙого дядько Іслям II Герай ненадовго пережив суперника й помер в Ак-Кермені під час походу в березні 1588 року.\nМурад не став затівати слідства з приводу смерті брата – надто вже під великою підозрою перебував він сам. Замість цього він, за звичаєм, взяв за дружину вдову покійного старшого брата – Ертуган (Ес-Туган), дочку правителя Малої ногайської орди Газі-бея. Останки Саадета були тимчасово поховані на кладовищі при астраханській мечеті.\nВажливі зміни відбулися і в Криму. Там на престол у квітні 1588 року зійшов, як і було обіцяно, Газі II Герай, а вже 24 травня молодший із трьох братів-втікачів, Сафа, урочисто вступив до Бахчисарая на чолі «багатьох ногайських людей». З безправного емігранта, якому погрожували звідусіль, він перетворився на пасинка нового хана й зайняв пост нуреддіна – третьої людини в ієрархії ханства.\n30 травня Сафа таємно зустрівся з московським посланцем Іваном Судаковим-М'ясним і сказав тому, що ніколи не забуде «хліб» московського государя: «Ні в яких землях добра й честі не наїхали, а окрім государя московського царя та великого князя і його платні й охорони бачили та хліб сіль їли». Але одночасно він наполегливо попросив «відпустити» Мурада з Астрахані до Криму.\nСказав тому, що ніколи не забуде «хліб» московського государя\nУ серпні 1588 року з таким же проханням до Москви прибув і посол нового хана. Частина послання Газі II була присвячена подальшій долі «Астраханського юрта племінника нашого Мурад-Кирея царевича». Хан зазначив, що йому прекрасно відомо, що Мурад був «ласкаво прийнятий» московським государем після вимушеного виїзду з Криму, а відправлення «на Астраханський юрт» здійснювалося за його волі. Хан порадив: «Дав би єси на його волю у тебе у брата нашого захоче жити або до нас їхати», але останнє слово – за російським царем. У грудні в Москву прибуло друге посольство з тим же проханням.\nХанські гінці побували й у самого Мурада в Астрахані. Газі II прощав племінника за службу царю та кликав його до Криму, обіцяючи, що присвоїть йому сан калгі. Можливість стати другою людиною в ханстві милістю імператора була реальнішою ніж можливість самому стати першим за допомогою російської зброї. Тому в листі до Бахчисарая Мурад повідомив про свою покірність хану й став готуватися до швидкого від'їзду до Криму – для чого, втім, потрібний був дозвіл царя.\nПрибули кабардинські посли від своїх князів, які бажали «бити чолом у службу» царю\nРосійський уряд опинився у скрутному становищі. З одного боку, дати Мураду дозвіл на виїзд означало покращити відносини з новим кримським ханом, а також позбавити себе від нових ризиків, що походять з можливості союзу царевича з Туреччиною. З іншого боку – від'їзд «свого» Герая з Астрахані позбавляв Росію важливого важеля впливу на Кавказі. Наприклад, 20 жовтня 1588 року в Москву прибули кабардинські посли від своїх князів, які бажали «бити чолом у службу» царю, а організував це посольство та підтримав прохання саме Мурад. Він же збудував і утримував укріплене «містечко» на річці Тереку – найпівденніший російський форпост. Зрештою, було ухвалене компромісне рішення – і в грудні Мурад Герай виїхав з Астрахані, але не до Криму, а до Москви.\nМурад прибув до Москви 18 лютого 1589 року, окрім нової дружини Ертуган та її «сина царевича Куми-Гірея», з ним прибули «його царські Мурат Кіреєві Магмет Кіреєві карачі та аталики і князі і мурзи». У Кремлі 23 лютого цар Федір Іванович у присутності вищих бояр дав урочистий прийом Мураду Гераю, а 28 березня царевич зустрівся і з кримським послом Казаном-ага, який від'їжджав додому (на жаль, подробиці їхньої розмови невідомі).\nРазом з агою вирушав до Криму російський посланець Петро Зинов'єв, який отримав «наказ» викласти позицію Москви щодо «астраханського питання» наступним чином. Йому треба було нагадати, що московський государ «привітав царевичів» і «дав з Астрахані велику рать з вогненним боєм» для походу на Крим, який, нібито, був скасований після отримання звістки, що «Кази Гірей цар у Криму учинився царем». Сам же «Мурад-Кирей царевич нині у Москві», і про його подальшу долю нічого говорити послу не належало. На можливе запитання хана про те, чи «государ Астраханню поступиться турецькому султану, чи хоче на Астрахані учинить царем Мурат-Кирея царевича», Зинов'єву були дані вказівки відповісти, «що то справа велика, про це не треба нам говорити». Одна з довірених осіб Мурада поїхала до Криму з Зінов'євим.\nПісля від'їзду обох посольств Мурад повернувся з Москви до Астрахані. Йому було дозволено вести дипломатичні зносини з Кримом, але дозволу виїхати він так і не отримав. Влітку та восени Газі II через гінців просив царський уряд відпустити його племінника на півострів, оскільки той сам висловив таке бажання, – але безуспішно. Восени 1589 року ще в Москві люди Мурада тричі брали участь у переговорах з кримськими посольствами.\nРосійська дипломатія показала чудеса казуїстики\nНавесні наступного, 1590 року Мурад Герай побував у Москві втретє – знову в дипломатичних цілях. Так, 10 травня він брав участь в церемонії взяття на службу самаркандського царевича Шихіма, 13 травня був прийнятий царем, а 21 липня з дружиною, дітьми та слугами відбув назад до Астрахані, оточений російськими людьми служивими. Чи дав йому Федір Іванович дозвіл виїхати? Швидше за все, російська дипломатія показала чудеса казуїстики – у збережених документах чергового посольства до Криму згадується, що керівник держави «царевичу дав на його волю», залишатися на «астраханському юрті» чи виїхати на півострів. Втім, підкреслювалося, що зараз «царевич Мурат-Кирей в Астрахані живе на государевій платні зі своєї волі». Очевидно, ні «так», ні «ні» Мурад від царя не почув, і тому питання про від'їзд повисло в повітрі.\nАле хан Газі продовжував наполягати. Навіть більше, він поставив подальші дипломатичні зносини з Росією в залежність від ситуації з племінником. Восени 1590 року не відбувся російсько-кримський посольський з'їзд у Ливнах і тому не був укладений очікуваний союзний договір між Москвою та Бахчисараєм - адже Мурад там так і не з'явився. Перед лицем повного розриву з Кримом російський уряд на початку 1591 роки пішов на останню для себе міру й анонсував новий посольський з'їзд уже в Москві, в якому мав особисто узяти участь Мурад Герай.\nТруднощі для Кремля були очевидними. Вибір відбувався між прямим конфліктом з Кримом, який загрожував перерости у війну, та «відпусткою» астраханського чи навіть кримського хана, який був упродовж п'яти років головним інструментом усієї російської східної політики.\nАле до від'їзду так і не дійшло.\nПривели до Мурада, щоб ті зняли свою «порчу»\nНавесні 1591 року Мурад Герай почав збиратися в дорогу, російські служиві люди йому допомагали, але напередодні виїзду кримського царевича, одна з дружин та його племінник-пасинок Кумо (Кумик) раптово померли. Розуміючи, що після дивної смерті Саадета II всього трьома роками раніше ця загибель виглядає однозначно невипадковою, астраханські воєводи вирішили відвести від себе підозри. Ледве царевичу стало погано, знайдений тут же лікар-араб оголосив, що Гераїв «зіпсували бусурменські відуни». Зазначених «відунів», зрозуміло, знайшли, піддали тортурам і, вибивши з них потрібні свідчення, привели до Мурада, щоб ті зняли свою «порчу». Але після їхнього візиту царевич та його родичі померли. «Відунів», які походили з ногайців, катували та публічно спалили, а потім стратили слуг Мурада, звинувачених у пособництві.\nОднак Ертуган, яка вже втратила подібним чином першого чоловіка, висновки «розслідування» не переконали. Вона писала до Криму, що Мурада та його близьких струїли, але доказів у неї не було. І хоча в грамоті царя на її ім'я говорилося, що «ми, великий государ цар і великий князь Федір Іванович, з початку того хотіли, щоб з нашої руки бути царевичу Мурат-кирею на батька свого на Кримському юрті», але потім «хотіли есмя царевича Мурат-Кирея до Криму зовсім відпустити», документ був написаний двома роками пізніше й виглядав не дуже переконливою спробою самовиправдання. Так що Газі II Герай, який пройшов влітку 1591 року вогнем і мечем усю Росію аж до Москви, мав усі підстави мстити за «отруєння» племінника.


Провідні мотиви лірики Ліни Костенко (курсова робота) | Твори з української літератури\nГоловна ⇒ 📌Твори з української літератури ⇒ Провідні мотиви лірики Ліни Костенко (курсова робота)\nНасамперед мусимо прийти до думки, що шкільна програма пропонує надто мало поезій Ліни Костенко для вивчення на уроках, 3 якоїсь причини не враховано ні великої популярності цієї авторки, ні цілющої дії духовності, яка струменить з її лірики й може виховати Людину, Патріота, Гуманіста. Серед обов’язкових для студіювання віршів є такі, які вчитель легко пояснить, а учні сприймуть і без нашої підказки. Наприклад, це стосується “Пасторалі XX сторіччя”. Варто\nлише взяти до уваги, що досить засовганий в післявоєнній ліриці сюжет про загибель дітей від залишеної по війні вибухівки під пером генія набирає національного колориту й ідеї національної незвищенності. Це добре передано рядком “Гарні діти були. Козацького доброго крою” та новелістичною несподіваною подвійною розв’язкою про торжество життя над смертю і зазіхання смерті на життя:\nНе можемо не константувати, що в бібліотеках ніколи не було й зараз нема достатньої кількості примірників творів Ліни\nКостенко. Раніше – зрозуміло. М. Слабошпицький про це пише відверто:”.. .Як Андрій Сахаров, вона протистояла потужній хвилі загального “одобрямсу”, що дев’ятим валом котилася нашою країною, змиваючи всіх інакомислячих. У роки застою і стагнації вона пішла у внутрішню еміграцію. Понад півтора десятиліття не публікувалися її твори, а ім’я поетеси не згадувалося в жодних літературних оглядах і статтях. Офіційно літературне життя створювало враження нібито Ліни Костенко немає і взагалі ніколи на світі не було. Лише в студентських гуртожитках і серед справжніх шанувальників літератури ходили по руках її вірші. Власне, для мого покоління Ліна Костенко й почалася з тих самвидавівських аркушів, бо всіх трьох її ранніх книжок “Проміння землі”, “Вітрила” і “Мандрівки серця” в бібліотеках ми не знаходили. Чиясь владна рука поховала їх за сімома замками. Мабуть, розраховувалося поховати в такий спосіб і саму Ліну Костенко”. Зараз, дехто скаже, через матеріальну скруту тяжко перевидати бодай хоч “Вибране”, якщо не повне зібрання творів. А тим часом знаходяться державні (народні! – інших грошей не буває) кошти на видання центнерів і навіть тон літературної макулатури. Отже, справа не у фінансових труднощах, а в тому, що й у наш час Лінина поезія б’є на сполох, може розбудити національну гідність навіть зрусифікованих, а цього дуже й дуже багато кому з тих, що окопалися в посадових кріслах, не хотілося б.\nПодавати самі запитання до творів при відсутності текстів безглуздо. Тож нехай простить нам учитель за те, що посібник від цього стане товщим, але ми наважимося порушити структуру власне конспектів і у випадку з творчістю Ліни Костенко подати достатню кількість її найкраших віршів. Чи використає їх учитель на уроці, чи обмине – це справа його совісті.\nПочати урок варто з думки про те, що в Ліни Костенко нема плакатних патріотичних віршів, нема гасел, не часто вживається навіть слово “Україна”. І в той же час у підтексті майже кожна поезія цієї авторки є високодуховною і патріотичною. В. Базилевський з цього приводу підкреслює: “Ліна Костенко з тих поетів, які здатні крізь вселюдське бачити національне, а крізь національне прозирати вселюдське, її сюжети завжди мають другий вимір і вже цим рішуче спростовують погляд на історію як на іконостас”. Це стосується і віршів про відомих митців, історичних осіб, і поезій, де яскраво проявляється громадянська позиція Ліни Костенко як виразника опозиції існуючому тоталітарному режимові. Щоб проілюструвати перше, пропонуємо уривок з “Циганської музи”, де йдеться про страждання поетеси Папуші, яку зневажає табір, бо серед циганів не може бути поеток, це ганьба для роду. Ніби вірш про трагедію окремого митця і окремого народу, – а виявляється, не тільки циганки і не тільки її одноплемінників стосуються слова:\nДля ілюстрації другого досить прочитати учням уривок з вірша “Біль єдиної зброї”:\n(“Навіщо ж декламація? Все значно… “)\n(Настане день, обтяжений плодами”)\n(“Яка різниця – хто куди пішов?”)\n(“Страшні слова, коли вони мовчать”)\n(“О, не взискуй гіркого меду слави!”)\n(“Що ж, авторучка – це не шабля з піхов)\n(“Син білявого дня і чорнявої ночі”)\n(“Ну, мідь, ну, золото. Ну, продана свобода”)\n(“Кобзар співав в пустелі Косаралу”)\n(“Не любить слово стимулів плечистих”)\n– Слово “коректура” означає “правка”. Поетеса підкреслює, що людське життя пишеться без чернетки, що у минулому вже неможиво щось змінити. Чи може така думка бути певною пересторогою? Якою саме? Якою мірою ця пересторога стосується митців?\nЛіна Костенко на власному досвіді пересвідчилась у існувані багатьох пасток, які накладала на душу й совість поста тоталітарна система. Ця авторка вистояла там, де інші не змогли. М. Слабошпицький пише: “Читач, далекий од видавничого процесу і не втаємничений у магічну силу циркулярів із маланчуківсько-шамотинських канцелярій, навіть і уявити собі не може, крізь які побільшувані лінзи розглядалося у видавництвах кожне слово поетеси, як немилосердно перетрушувалися і цей, і два наступних рукописи, і викидалося з них усе, де проглядав бодай неясний натяк на якусь крамолу. Інструкції згори були вичерпно однозначні, як вартовим державного кордону: пильнувати, пильнувати, пильнувати! І наші доблесні видавничі чиновники з самовідданістю стражів державних кордонів пильнували і пильнували. Звичайно, були з-поміж них і люди без церберських синдромів, люди, щиро зацікавлені, аби книги Ліни Костенко не калічилися, а прийшли до читача такими, як вони написалися, але що вони могли вдіяти – система завжди сильніша за людину.” Вірш “Мимовільний парафраз” написаний від імені тоталітарної системи:\n– Ліна Костенко з доброю дозою іронії обігрує крилату в радянські часи фразу про те, що комуністична партія -“розум, честь і совість нашої епохи”. Зачитайте цей рядок. Чи був він у часи написання крамольним і чому?\nаГете, Вольфганг, сановником.\n– Чи згідні ви з думкою Ліни Костенко про такий поділ віршів? Якщо так, обгрунтуйте свою відповідь і постарайтеся навести приклади творів, які відповідають такій класифікації? Якщо НІ, то чому?\n– М. Слабошпицький назвав поділ творів у цьому вірші “періодичною системою елементів” поезії. Чи подобається вам таке визначення, чи має літературознавець рацію?\nЛише ази! Як шкода умирати… ”\n– Чому ліричну героїню не влаштовує її Ідеальне сходження на вершину досконалості?\nСкільки років Землі, – і мільярд, і мільйон,\nНа жаль, земна цивілізація не завжди достойна такої краси і такого щедрого, сприятливого підсоння. Найчіткіше ця думка виражена в поезії “Мабуть, ще людство дуже молоде”, хоч цьому “молодому людству” поетеса й докоряє інфантильністю, невмінням реалізувати свої кращі пориви:\nЯкщо, за визначенням В. Панченка, ріка у творах Ліни Костенко є символом стоїцизму, то ліси, сади, взагалі дерева – символом торжества життя. Природа для Ліни Костенко така ж одухотворена, як людська душа. Рідкість із зеленим світом – це спорідненість з духовним космосом нашої планети, гостре відчуття неподільності всього живого. У вірші “Послухаю цей дощ” про це сказано дуже чуйно і водночас відверто:\nА ось чудовий образ ще не знищеного радіацією лісу, який після вибуху на ЧАЕС назвуть Рудим і про який одинадцятикласники ще прочитають у “Чорнобильській мадонні” І Драча:\nнад берегами вічної ріки?\nЯкщо П. Тичина був поетом весни, Ліна Костенко, як і Василь Стус, жриця осені. Й не просто падолисту, а пори втрат, пори глибокого суму й серйозних висновків. Неупередженому й уважному читачеві є що відкривати у вірші “Виходжу в сад, він чорний і худий”:\nза обрій віддалі несе\nЗа слово радісне -“черешні”,\nЗа вашу тінь, за насолоду\n– Чи доречною є назва вірша?\n– Поетеса обігрує внутрішню форму слова “черешні”. Як вона розшифровує назву цього фруктового дерева? Чи подобається вам такий вкладений зміст у назву дерева?\n– Які поетичні відкриття в цьому творі вам здаються особливо вдалими? Дочка Ліни Костенко Оксана Пахльовська з сумом пише: “Немає тих лісів, які мама так любила. Єдине місце її відпочинку… А зараз там – ні грибів, ні їжаків, ні зими. А зона і смерть. І чи не про не говорила мама в “Древлянському триптиху” – так задовго до Чорнобильської трагедії: “Моя печаль – ріка без переправи… ” Що бачила, коли писала: “А вже земля древлянська рве на собі вогненні коси… “? А, власне, оті наші ображені, сплюндровані, здичавілі й на себе вже давно не схожі ліси – це також і нація… ” Тема Чорнобиля в ліриці Ліни Костенко особливо терпка. У “Інкрустаціях” зустрічаємо вражаючі мініатюри:\nЦі рядки й пояснювати чи аналізувати не треба: вони промовляють самі за себе високим болем. Космічною пусткою тягне від поезії “Дзвенять у відрах крижані кружальця”. Самотність природи, її мало не дитинна туга за людиною, за господарем, видає, що подія відбувається у зоні, в покинутому селі, біля порожньої і давно не зігрітої теплом людського щастя чи нещастя, чи й просто буденного життя, оселі:\nДля одинадцятикласників найцікавішою є інтимна лірика Ліни Костенко. В цієї поетеси йдеться про шляхетні, високі почуття, які треба мати щастя пережити. Не кожному дано. Не до кожного приходить справжнє кохання. Не завжди маємо достойний об’єкт для любові. Ці проблеми Ліна. Костенко вирішує дуже оригінальне. Наприклад, скільки вже сказано, що нєрозділене кохання – нещасливе. А тим часом ця думка в корені хибна, бо закохана людина переживає час свого цвітіння, незалежно від того, чи Ті люблять, чи й не відповідають на почуття. Мабуть, вперше в усій українській літературі в “Світлому сонеті” Ліна Костенко змістила спектр дійсно у світлу сторону:\nВона ридає, але все. як слід.\n– Чи можна твердити, що поезія “Світлий сонет” має обрамлення?\nУ віршах Ліни Костенко про любов передано весь діапазон цього найвищого і найсвятішого людського почуття; від потаємного спалаху душі, виокремлення коханої людини з тисячі інших людей, появи довір’я до обранця, наснаги й вершини почуттів до розумного усвідомлення кохання як щастя і як випробування.\n– Чому авторка вживає займенник “Ви” з великої букви?\n– Як ви вважаєте, справжнє почуття сором’язливе і потаємне, чи відверте Й амбітне, самовпевнене? Чому?\n– Як в цій поезії сказано про довір’я?\n– Чи погоджуєтеся ви з думкою поетеси, що довір’я треба заслужити, а не добиватися його розв’язною поведінкою? Чому?\nза нею будуть бігти видноколи…\n– Пригадайте вірш В. Сосюри “Так ніхто не кохав”. Що спільного між віршем цього поета й щойно прочитаною поезією Ліни Костенію? Хто з авторів, на вашу думку, сильніше емоційно передає почуття закоханого серця?\nОдин-єдиний дотик абсолютного\nМоя душа відкрилась, як Сезам…\n– Проаналізуйте зміст другої. строфи. Чи завжди людина певна, що кохання принесе їй щастя, що вона зможе відповісти любов’ю на любов?\n– Чи можна два останні рядки вважати, на “більшим сплеском емоції ліричної героїні?\nі говорив слова їй незабутні\nВи зараз читаєте: Провідні мотиви лірики Ліни Костенко (курсова робота)\nСатиричне змалювання державного устрою, законів та звичаїв Ліліпутії (за твором Дж. Свіфта “Мандри… Гуллівера”) »


“Олександрія” розпочала футбольний рік з розгрому “Волині” – Перша електронна газета – Новини Кіровоградщини\n“Олександрія” розпочала футбольний рік з розгрому “Волині”\n26.02.2017 12:03 Спорт\nфото прес-служби "Ооександрії"\nВеликий футбол повернувся в Олександрію. У матчі 19-го туру підопічні Володимира Шарана розгромили луцьку «Волинь» з рахунком 6:0, повідомляється на сайті ФК “Олександрія”.\nВже в дебюті зустрічі «трьохкольорові» мали можливість відкрити рахунок після розіграшів кількох стандартів, але захисники діяли надійно, вчасно ліквідовуючи загрози. Волиняни постійно перебували під пресингом «городян», але витримати його не завжди вдавалося.\nВ одній з чергових атак олександрійців Сергій Чеботаєв, перебуваючи в штрафному майданчику суперника, пробив по воротах і влучив у руку захисника «Волині», за що головний арбітр призначив пенальті, який чітко реалізував капітан «Олександрії» Василь Грицук – 1:0.\nПісля пропущеного голу волиняни вийшли з-під опіки наших земляків і створили небезпечний момент біля володінь Андрія Новака, але досвідчений голкіпер впорався з небезпекою. А за кілька хвилин гостям довелося вдруге виймати м’яч з сітки власних воріт.\nДосить активний Андрій Цуріков виконав передачу на Артема Чорнія в штрафний майданчик, той віддав пас на Станіслава Куліша, який точним ударом відправив м’яч в нижній кут – 2:0.\nА вже на доданих хвилинах до першого тайму Цуріков і сам міг забивати, але після пасу Василя Грицука, Андрій не влучив у ворота. Та все ж таки олександрійцям до перерви вдалося довести рахунок до розгромного.\nАртем Чорній віддав розрізну передачу, Михайло Козак вийшов віч-на-віч з голкіпером, переграв його і пробив по воротах, а Дмитро Задерецький допоміг м’ячу, який йшов у ворота, швидше в них залетіти – 3:0.\nОлександрійці, хоч і забезпечили в першому таймі впевнений гандикап, на другу половину зустрічі вийшли з бажанням забивати голи ще. Таку можливість мав Чорній. Артем, накрутивши кількох гравців «Волині» на куті штрафного майданчика, пробив по воротах, але голкіпер і захисники винесли м’яч далеко від воріт.\nЛучани не забарилися з відповіддю. Сергій Петров пробив головою, після подачі партнера, але Андрій Новак впорався з цим ударом. Згодом волиняни провели пару небезпечних атак, але голкіпер та захисні редути «Олександрії» діяли надійно.\nНатомість футболісти “Олександрії” свої моменти так не марнували. Дмитро Леонов, який нещодавно вийшов на поле, виконав прострільну передачу з правого флангу, а Станіслав Куліш, перебуваючи на вигідній позиції, в один дотик переправив м’яч у ворота – 4:0.\nТа і це було не останнє слово «Олександрії» цього вечора. Після багатоходівки Старенький – Козак – Чеботаєв, м’яч опинився у Станіслава Куліша, який влучним ударом в нижній кут оформлює «хет-трик» – 5:0.\nАле на цьому Станіслав не зупинився. На другій доданій арбітром хвилині він дотепним ударом завершає розгром «Волині» – 6:0.\nЦе перший «покер» футболістів «Олександрії» у Прем’єр–лізі, а перемога – рекордна.\nФК «Олександрія» – «Волинь» (Луцьк) – 6:0 (3:0)\nАсистенти: Сергій Приступа, Євген Петраков (обидва – Київ)\n4-й арбітр: Євген Арановський (Київ)\nДиректор матчу: Віктор Безсмертний (Кропивницький)\n«Олександрія»: Новак, Огіря, Куліш, Цуріков, Чорній (Старенький, 70), Грицук – к/к (Леонов, 63), Чеботаєв, Шендрік (Бондаренко, 78), Банада, Козак, Басов\nЗапасні: Леванідов, Сімінін, Довгий, Шкіндер\n«Волинь»: Кичак, Романюк, Мілінишин (Горопевшек, 74), Логінов, Зедерецький, Тетеренко, Р.Никитюк (Чепелюк, 40), Мемешев (Ляшенко, 81), Дудік, Діденко – к/к, Петров\nЗапасні: Марчук, А.Никитюк, Марушка, Шандрук\nСтарший тренер – Володимир Дикий\nПопередження: А.Діденко (44), О.Чепелюк (45), Д.Задерецький (79)\nВилучення: А.Діденко (75 – друге попередження)\nГоли: В.Грицук (15 – пенальті), С.Куліш (27, 70, 88, 90+2), Д.Задерецький (45+2 – автогол)


Система управління якістю ISO 9001 — очевидна перевага для аптечного підприємства | Еженедельник АПТЕКА\nАптека online » Новини фармацевтики та фармації » Система управління якістю ISO 9001 — очевидна перевага для аптечного підприємства\nВ Україні вимоги стандарту ISO 9001 поширюються з 2001 р., коли Україна увійшла до ISO — Міжнародної організації зі стандартизації — та прийняла стандарт ДСТУ ISO 9001-2001 «Системи управління якістю. Вимоги» — національний аналог міжнародного стандарту. На його основі на підприємстві розробляється та впроваджується система управління якістю як складова частина загальної системи управління підприємством. Розповсюдженість стандарт ISO 9001 отримав завдяки мінімалізму та водночас широкому застосуванню (ним можуть керуватися підприємства будь-якої галузі), виду діяльності (виробництво чи сфера послуг), форми власності, розмірів та кількості працівників.\nСлідування вимогам ISO 9001 вважається у світі добрим діловим смаком і свого роду візитною карткою якості. У фармацевтичній галузі сьогодні вимоги стандарту впровадив ряд вітчизняних заводів-виробників, окремі дистриб’юторські компанії, а також деякі лікувальні заклади.\nПриклади аналогічних починань є у Російській Федерації, зокрема роботу за стандартом ISO 9001 в аптеках активно пропагує Російська асоціація аптечних мереж (РААМ). У другому півріччі 2006 р. виконавчою дирекцією РААМ було визначено, що починати створювати національний стандарт потрібно з аналізу вітчизняного та зарубіжного досвіду розвитку аптечної мережі. ВООЗ та Міжнародна фармацевтична федерація у 1996 г. прийняли рекомендації по розробці і впровадженню стандартів належної аптечної практики (Good Pharmacy Practice — GPP) в громадських і лікарняних аптеках. Після цього розпочалася розробка національних стандартів GPP, яка продовжувалася паралельно із впровадженням систем менеджменту якості в аптеках. Вивчення зарубіжного досвіду показало, що у ряді країн розробка і впровадження стандартів належної аптечної практики відбувалися паралельно або на основі системи менеджменту якості. У деяких країнах сертифікація системи менеджменту якості аптечного закладу на відповідність вимогам стандарту ІSО 9001 — обов’язкова вимога для його діяльності (Німеччина, Австралія, Португалія).\nРезюме ВООЗ щодо проблем фармацевтичної галузі у більшості пострадянських країн характеризує ситуацію в оптовому секторі як недостатньо контрольовану. Крім того, відзначається недостатнє виробництво вітчизняних фармацевтичних препаратів та невідповідність цін на них рівню доходів населення. Відсутність доступу до об’єктивної інформації про лікарські засоби, а також практично неконтрольована реклама і просування ліків на ринок негативно позначаються на стані фармацевтичної галузі згаданих країн. В деяких випадках управління аптеками можуть здійснювати особи без фармацевтичної освіти. Як свідчать дані ВООЗ, країни пострадянського простору мають величезний досвід та інтелектуальний потенціал, але професійні знання і навики часто застарілі або не відповідають новим умовам. У більшості цих країн всі лікарські засоби можна придбати у приватних аптеках без рецепта. Цією можливістю користується велика кількість пацієнтів. Виникає протиріччя: з одного боку — багато нових ліків, з іншого — дуже мало об’єктивної інформації про них. Це стосується як рецептурних, так і безрецептурних препаратів.\nПрофесіоналізм співробітників аптечних закладів в основному знаходиться на неналежному рівні. Мотивація працівників недостатня для надання послуг належної якості. Перешкоди для подальшого професійного розвитку зумовлені тривалими економічними труднощами і проблемами формування нової нормативно-правової бази, що стосується аптечної практики і фармацевтичних послуг. Крім того, тривалий час професіоналізм приносили в жертву комерційним інтересам. Розробка і впровадження стандартів системи менеджменту якості дозволить поєднувати професійну етику з комерційними інтересами аптеки, ставлячи понад усе інтереси пацієнта.\nСистема управління якістю охоплює процеси, пов’язані з управлінською діяльністю, постачанням ресурсів, випуском продукції та вимірюваннями. Стандарт вимагає наявності документального викладення політики та цілей у сфері якості; настанов з якості; документів, необхідних організації для забезпечення результативного планування функціонування та контролю процесів; відповідних задокументованих методик. Обсяги документації системи управління якістю можуть бути різними для кожної конкретної організації. Значення мають розміри та види діяльності підприємства, складність процесів та їх взаємодія, компетентність персоналу. Документація може зберігатися на будь-якому носії.\nВажлива складова діяльності організації — розроблення та актуалізація протоколів для надання доказів відповідності вимогам і результативності системи управління якістю. Вони повинні бути доступними, легкими для читання та ідентифікації.\nВідповідальність керівництва передбачає:\nдоведення до відома співробітників усіх рівнів організації важливості задоволення вимог замовника, а також законодавчих норм;\nформулювання політики у сфері якості;\nзабезпечення встановлення цілей у сфері якості;\nВхідні дані для аналізу — це результати аудитів; інформація, отримана у ході зворотного зв’ язку із замовниками товарів чи послуг; результати дій, що були вчинені після попереднього аналізу; дані щодо змін, котрі можуть впливати на систему управління якістю тощо. Вихідними даними можуть бути будь-які рішення та дії, пов’ язані з поліпшенням результативності системи управління якістю та вдосконаленням продукції чи послуг, згідно з вимогами замовника, враховуючи потреби в ресурсах.\nСистема управління якістю вимагає від підприємства визначення та забезпечення наявності необхідних ресурсів. Персонал, зайнятий у діяльності, яка впливає на якість продукції, повинен бути компетентним, тобто мати належну освіту, професійну підготовку, кваліфікацію та досвід. Для досягнення відповідності персоналу вимогам стандарту організації слід визначити необхідний рівень його компетентності. Дані стосовно освіти, професійної підготовки, кваліфікації та досвіду працівників підприємства реєструються.\nПідприємству потрібно визначити, створити та підтримувати інфраструктуру, необхідну для досягнення відповідності продукції чи послуг вимогам споживача. Інфраструктура може містити, наприклад, будівлі, виробничі приміщення та відповідні інженерно-технічні споруди, а також обладнання (з технічними і програмними засобами) та допоміжні служби (транспортні та комунікаційні).\nЗабезпечення відповідності продукції, яку закуповує підприємство, закупівельним вимогам досягається за рахунок оцінювання та обрання тих постачальників, котрі здатні продавати продукцію, яка відповідає вимогам замовника. Таким чином, для організації необхідні встановлені критерії вибору, оцінювання та повторне оцінювання. Результати останніх та будь-які необхідні дії, передбачені цими результатами, слід реєструвати. Якщо організація-замовник має намір провести перевірку постачальника, то вона повинна в інформації стосовно закупівлі зазначити порядок передбаченої перевірки, а також спосіб випуску продукції.\nОдним із показників функціонування системи управління якістю є моніторинг рівня задоволеності споживача. Тому перед підприємством постає завдання — визначити методи отримання цієї інформації та її використання. Проведення внутрішніх аудитів у заплановані проміжки часу дозволяє встановити ступінь відповідності системи управління якістю вимогам, встановленим організацією, а також ефективності її впровадження та підтримки.\nЗастосування вимог стандарту ISO 9001 у системі управління підприємством допомагає вирішити низку внутрішніх та зовнішніх питань, зокрема: покращити якість продукції та послуг, тим самим підвищити задоволеність споживачів; стати конкурентоспроможним на внутрішньому та зовнішніх ринках. Це також сприяє досягненню прозорості та легкості в управлінні діяльністю організації і підвищенню ефективності роботи працівників усіх рівнів.\nВнутрішні результати, котрі організація отримує від запровадження системи управління якістю, напряму залежать від зусиль, які вона докладає для покращення своєї діяльності. Мета впровадження ISO 9001 полягає у тому, щоб діяльність підприємства була контрольованою і забезпечувала виконання основних вимог стандарту ДСТУ ISO 9001-2001, а саме :\nДля аптечного підприємства значення впровадження системи управління якістю полягає в тому, що вона доповнює і посилює нормативні вимоги фармацевтичної галузі. Тому з’ являється додаткова впевненість у досягненні та підтримці належної якості послуг. Система управління якістю дозволяє впорядкувати та покращити існуючу систему управління підприємством, а також поєднати інші управлінські системи. Процесний підхід забезпечує ефективну роботу на операційному рівні, надає керівництву повну інформацію для прийняття обгрунтованих управлінських рішень та дозволяє оперативно реагувати на зміни на ринку. До того ж наявність відповідного сертифіката зміцнює ділову репутацію, збільшує нематеріальні активи підприємства.\nПобудова системи управління якістю складається з 4 етапів.\n1) розроблення — вивчення вимог стандарту, розгляд наявних внутрішніх процесів, аудит існуючої системи управління підприємством;\n2) впровадження — опис і стандартизація внутрішніх процесів за єдиними правилами та введення в дію системи управління якістю;\n3) сертифікація — перевірка впровадженої системи управління якістю на відповідність вимогам стандарту ISO 9001 органом із сертифікації;\n4) підтримання — забезпечення чіткого функціонування системи управління якістю та її подальше поліпшення.\nТОВ «Маркет Універсал ЛТД» (Львів) — перша аптечна мережа в Україні, яка впровадила систему управління якістю та отримала відповідний сертифікат ISO 9001. Як свідчить досвід компанії «Маркет Універсал ЛТД », перші два етапи тривали менше року. За цей час на підприємстві було розроблено і впроваджено необхідну документацію, започатковано процедуру внутрішнього аудиту.\nСертифікація відбулася у системі «УкрСЕПРО». Вона була проведена Львівським державним центром стандартизації, метрології і сертифікації. Термін дії сертифіката — 5 років. Впроваджена система управління якістю функціонує, поліпшується, тричі пройшла плановий технічний нагляд органом сертифікації.\nСистема управління якістю згідно з вимогами ISO 9001 має очевидні переваги для аптечного підприємства. У фінансовому аспекті, як результат направленості персоналу аптек на роботу з відвідувачами, відзначається підвищення середньої вартості однієї покупки та збільшення загальних об’ємів реалізації мережі. Як наслідок — покращуються показники оборотності товару, зменшується частка неліквідних та прострочених товарів, спостерігається оптимізація оборотних коштів підприємства. Всі дані підтверджуються вимірними показниками.\nОптимізація асортименту відповідно до реального попиту відвідувачів сприяє зменшенню дефектури. При цьому загальна кількість покупок, здійснених в аптеках мережі, та постійних клієнтів збільшується. Відсутність обгрунтованих скарг на якість лікарських засобів і обслуговування сприяє збільшенню частки підприємства на регіональному фармацевтичному ринку.\nРегулярний моніторинг усіх процесів за обраними показниками результативності, оперативне виявлення недоліків у роботі та запобігання поширенню невідповідностей на інші підрозділи (завдяки запровадженій процедурі внутрішнього аудиту) доповнені збором пропозицій щодо поліпшення діяльності від працівників, підвищується якість управління підприємством на операційному та управлінському рівнях.\nВимоги стандарту ISO 9001 носять загальний характер і не передбачають забезпечення однаковості структури системи управління якістю або документації, тому що можуть застосовуватися у діяльності будь-якої організації незалежно від типу, розміру та продукції, яку вона випускає (послуги, що надається). Текст ISO 9001 не містить вимог до інших систем менеджменту (екологічний менеджмент, техніка безпеки та охорона праці, фінансовий менеджмент), але дозволяє організації інтегрувати свою систему менеджменту якості з відповідними вимогами загальної системи менеджменту.


Модно чи випрямлення волосся сьогодні?\nМода - дама примхлива, їй не догодиш і за нею НЕдоженеш. Але прекрасній статі завжди хочеться виглядати найкращим чином. І в гонитві за модою дами на різний манер вищипують брови, перекроюють фігуру, змінюють колір своєї шевелюри, обзаводяться локонами або, навпаки, роблять випрямлення волосся.\nВолосся, спадаючі на плечі гладким, шовковистимводоспадом, - безсумнівно, видовище красиве. Такі будуть модні завжди. Правда, досягти цієї краси не завжди просто. І тут на допомогу жінкам приходять допоміжні засоби - хімічне випрямлення волосся і випрямлення електроприладами.\nХімія на службі у краси\nВипрямляють волосся за допомогою хімічних засобів -це та ж завивка, тільки навпаки. Спочатку волосся покриваються спеціальним хімскладу, потім на них наносяться фіксатор, що закріплює ефект, і кондиціонер, тонізуючий волосяний покрив і нейтралізує негативний вплив хімікатів.\nВипрямлення волосся робиться в основному двомапрепаратами - тіогліколятом амонію і гідроксидом натрію. Перший препарат найбільше підходить дівчатам з неяскраво вираженою "кучерявістю", локони яких більше нагадують хвилю. Він наноситься на волосся рівномірно, від коренів до самих кінчиків. Гребінцем розподіляється по пасмам. Через певний проміжок часу результат закріплюється.\nГідроокис натрію здійснює випрямлення волоссябільше хвилястих. Препарат підходить для жорстких крутих кучерів, тому що діє більш агресивно, ніж амоній. При нанесенні препарат відкриває кутикулу, завдяки чому суміш проникає всередину волоса, розм'якшує його аж до зміни структури. Кількість наноситься суміші залежить від ступеня "кучерявості". Чим більше гідроксиду наноситься, тим більше розгладжують. Правда, і шкоди волоссю наноситься прямо пропорційно.\nЩоб уберегти волосся від пересушування, а шкіру голови - від опіків, перед тим як використовувати сильний препарат, на них слід нанести якусь жирну основу, наприклад, вазеліновою крем.\nНаскільки довго зберігається ефект відпроцедури "випрямлення волосся" - фактор суто індивідуальний. Традиційно він охоплює період від двох до трьох місяців. Потім волосся поступово знаходять природне стан. Але якщо ефект хочеться продовжити - заново препарат наноситься тільки на корені.\nЩоб після "хімії" оздоровити волосся, їм обов'язково потрібні лікувальні шампуні, маски і бальзами. Хороше харчування і зволоження принесе очікуваний результат!\nВипрямляємо волосся по-японськи!\nХімічне випрямлення має доситьдовгостроковим ефектом. Однак ще більш цікавим і привабливим для прекрасної статі може бути японське випрямлення волосся. Під його впливом структура волосся змінюється докорінно, неслухняні кучерики перетворюються в абсолютно гладку, пряму, блискучу шевелюру.\nКоштує ця процедура дорого. Але, крім основного призначення, препарат, який волосся випрямляє, їх ще й відновлює. До складу хімічної формули речовини входять компоненти, збагачені протеїнами. Саме протеїни і впливають на волосся благотворно, помітно покращуючи їх стан і зовнішній вигляд. Особливо корисна ця йде волоссю сухим і пошкодженим.\nЯпонське випрямлення волосся відбувається такимчином: при нанесенні на поверхню випрямляч проникає в саму серцевину кожного волоска і впливає на його молекулярну структуру. Зв'язки в молекулах змінюються, в тому числі і кератинових, в природному стані схожих на невеликі згорнуті пружинки. Пружинки-молекули розпрямляються - волосся розгладжуються і втрачають "кучерявості". Так локони стають хвилясті водоспадом.\nЩе один плюс японського методу в йогодовгостроковості. Ефект набагато довше тримається, ніж після хімічного вирівнювання - від півроку до восьми місяців. А при повторній процедурі піддати впливу потрібно буде тільки відросло коріння.\nТак що мрія прекрасних дам про красивих прямих волоссі дуже навіть легко може втілитися в реальність!\nУкладання волосся - стильний штрих для\nПрофесійна серія для випрямлення волосся\nДовготривале випрямлення волосся - шлях до\nВипрямлення волосся в домашніх умовах: що\nЯкі засоби для випрямлення волосся допоможуть\nКератинове вирівнювання волосся - що це\nКератинове вирівнювання волосся: плюси і\nКератірованіе волосся і бразильське випрямлення


Виступ Елтона Джона: музикант-живчик та тиха акція протесту | NewsMarket - Новини України та світу\nВиступ Елтона Джона: музикант-живчик та тиха акція протесту\nНовини шоу-бізу. 9 листопада. Можливо, в середу Елтон Джон, який у вівторок ввечері відіграв концерт у Палаці спорту, прогуляється по Києву.\nЕлтон Джон виступив у Києві\nПринаймні, він вирішив затриматися у нас ще на день, щоб презентувати спільний проект з Фондом Олени Пінчук «АНТИСНІД», який стосується безпритульних дітей, повідомляє Сегодня.\nДжон в Україну приїжджає вже вчетверте, але жодного разу ще його не зустрічали з акціями протесту (у 2007 році такі наміри у християн були, але вони взяли до уваги те, що артист займається благими справами, і акцій влаштовувати не стали. Кілька священиків навіть прийшли на концерт музиканта. – Авт.).\nА цього разу концерту в Палаці спорту передувала акція протесту проти Джона. Правда, ріденька – з десяток чоловік біля метро тихо-мирно стояли з церковними хоругвами. На наше запитання, проти чого акція, молоді люди відповіли: «Ми християни, протестуємо проти того способу життя, який веде співак. Це великий гріх»(малася на увазі орієнтація співака, який одружений на чоловікові Девіді Ферніші, рік тому сурогатна мати народила їм сина).\nТим часом у фойє Палацу спорту щосили йшла торгівля – диски Джона продавали по 80 грн., а вінілові платівки – по 250-350 грн. Концерт затримали всього на 25 хвилин, а на розігріві виступили брати-віолончелісти з Хорватії, яких Елтон колись побачив в інтернеті – хлопці так вразили Джона, що він запросив їх у свій колектив.\nПісля чотирьох пісень на сцену вийшов сам Елтон – в чорному сюртуку і брюках з рожевими лампасами. Привітав зал, піднявши руки вгору, і, немов для розігріву, трохи пострибав на місці – в свої 64 музикант ще який живчик! Сівши за рояль, Джон з ходу видав рок-н-рольну Saturday Night’s Alright For Fighting.\nЗ залом спілкувався мало – в основному, дякував по-англійськи. До речі, незважаючи на недешеві квитки (від 600 до 7900 грн.), зал був набитий битком, навіть в найдорожчому партері не було жодного вільного місця.\nНагадаємо, що в Україну Джон прилетів на особистому літаку, який в «Борисполі» приземлився пізно вночі напередодні концерту. З Санкт-Петербурга, де він виступив днем раніше, Джон прибув до нас з командою з 50 чоловік, серед яких – 13 музикантів і кухар. Літак зірки загнали в ангар і прямо туди подали автомобіль представницького класу.\nЯк розповіли нам в аеропорту, біля трапу літака співака зустрічав друг – бізнесмен Віктор Пінчук. За нашою інформацією, він навіть запропонував серу Елтону пожити в одному зі своїх особняків за містом.\nАле з аеропорту музикант поїхав все ж у п’ятизірковий готель Hyatt. Чим немало здивував шанувальників, які чекали його біля готелю Premier Palace-, адже раніше Джон збирався зупинитися саме там, для нього навіть забронювали номер з видом на Бессарабський ринок. Але, як розповіли в готелі, в останній момент музикант передумав там зупинятися, так що фанатам довелося йти ні з чим.\nБерлусконі йде у відставку


У справі про $6 млн хабаря за закриття справи проти Злочевського є перша засуджена — Тексти.org.ua\nУ справі про $6 млн хабаря за закриття справи проти Злочевського є перша засуджена\nУ четвер, 17 червня, колегія суддів Вищого антикорупційного суду затвердила угоду, укладену між прокурором САП та колишньою начальницею департаменту Державної фіскальної служби України та визнала її винуватою.\nЇй призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, але звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.\nУ НАБУ відзначають, що колишня керівниця одного з департаментів ДФС України надала слідству важливу інформацію.\nКолегія суддів також задовольнила клопотання захисника та скасувала запобіжний захід у вигляді застави, застосований раніше до обвинуваченої. Кошти, які були сплачені як застава, будуть повернуті заставодавцям після набрання вироком законної сили.\nВідповідно до рішення суду колишня начальниця департаменту ДФС зобов’язана: періодично з’являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.\nВодночас справу за обвинуваченням інших двох осіб — колишнього першого заступника начальника ГУ ДПС у м.Києві й одного із керівників групи компаній, афільованої з колишнім міністром екології та природних ресурсів часів президента Януковича, — продовжує розглядати суд.\n12 червня 2020 року детективи НАБУ задокументували факт надання колишнім високопосадовцем попередньої влади неправомірної вигоди керівництву НАБУ та керівнику САП Назару Холодницькому в розмірі $6 млн.\nХабар давали за закриття справи щодо власника "Бурісми" (Burisma Holdings), ексміністра екології Миколи Злочевського ($5 млн передбачалися безпосередньо за закриття справи та $1 млн – за "консультаційні послуги" посереднику). У цій справі затримали трьох людей.\nДетальніше: НАБУ, ВАКС, УП\nкорупція злочевський суд


Вона, мабуть, ніколи не дізнається правду про свою свекруху… – Життя\nВона, мабуть, ніколи не дізнається правду про свою свекруху…\nЮля зі стомленим виглядом йшла вулицею й штовхала коляску. В голові в неї було стільки думок, що вона не помічала ні краси сонячного осіннього дня, ні красивої дівчини, яка вже дві хвилини уважно дивилась на неї. Дівчина перейшла дорогу на світлофорі та підійшла до Юлі.\n– Юля. Привіт! Скільки років ми не бачились! Ой, а це хто у тебе в колясці? Я багато чула про ваші успіхи: і квартиру купили, і дитини народили! А пам’ятаєш, як я перша твого Сашу помітила! П’ять років з ним за однією партою сиділа, а він в тебе закохався!\nЮля дивилася балакучу красиву брюнетку в стильному пальто. При згадці про її чоловіка, Юля немов прокинулась та впізнала знайомий голос своєї подруги, з якою вони з чоловіком разом вчились в одній групі.\n– Леся? Привіт! Це скільки ми з тобою не бачилися? Років чотири? Ти зовсім на себе не схожа з темним волоссям.\n– Так, майже чотири. Ти куди-небудь поспішаєш? Може, в кафе зайдемо? Посидимо, поговоримо?\nЮля подивилася на коляску і з сумнівом сказала:\n– А пустять? З коляскою?\n– Звичайно пустять! Пішли в кафе до моїх знайомих.\nДівчата сіли в кафе за віддалений столик. До них підійшов офіціант\n– Мені чай, будь ласка. Чорний без цукру. – попросила Юля, відклавши меню.\n– Просто чай? – здивувалася Леся, уважно подивившись на студентську подругу: її пильне око побачило відсутність прикрас і манікюру, катишки на светрі та волосся, яке давно не бачило дбайливих рук перукаря.\n– Юля, не соромся, замовляй: я пригощаю.\nЮля боязко посміхнулася і попросила салат. Леся додала до замовлення каву собі, два шматочки найсмачнішого торта і стейк.\n– Так що розповідати? Все, як у всіх. – знизала плечима Юля. – Чоловік – золото, дочка – розумниця. Мама моя допомагає. Якби не її допомога, навіть не знаю, як би жили. Олександру довелося роботу міняти, у них начальник новий прийшов, самодур ще той. Всіх «старичків» розігнав, своїх рідних, близьких та знайомих набрав. Зарплата у нього стала – курям на сміх, а куди діватися? Зараз краще не знайдеш нічого. А ми тоді тільки квартиру купили, без ремонту. Взагалі, ми два квартири розглядали: одна за площею більше, друга з хорошим ремонтом, але на 10 метрів менша. Першу взяли. Ну погодься: ремонт можна зробити, з часом. А метрів до квартири не додаси, хіба тільки переїжджати.\n– Так, пам’ятаю: ви якраз тоді пошуками займалися. Так начебто, у Саші мама хотіла вам на квартиру додати?\n– Ми відмовилися. Взяли б, а потім почалося б: «Ось я вам квартиру купила, ви мені зобов’язані!» Або ходити почала б, як до себе додому. Вирішили однокімнатну купити, на що вистачало. А мені несподівано мама подзвонила, сказала, що все життя збирала, хоче нам на квартиру свої грошики віддати. І сума майже як та, на яку свекруха готова була розщедритися. За допомогою мами двокімнатну взяли. Дотепер серед голих стін живемо. Дитячу зробили більш-менш, своїми силами. У санвузлі розруха, як і на кухні: щось десь підфарбували, все відмили. Але видно, що ремонту квартира років 30 не знала. Нічого, з часом все зробимо. Головне – своє, оренду та іпотеку платити не треба.\n– Так взяли б у свекрухи гроші на ремонт. Можна в борг, щоб не докучала. Якщо мене пам’ять не підводить, у Сашка дуже хороша мама? Завжди така добра була, рада всім допомогти.\n– Добра? Не дивно. Вона до всіх добра, крім мене. Ми просили на ремонт, вона не дала. Розвела руками та сказала, що грошей немає. Така у неї цікава математика: на квартиру додати – є гроші, а на ремонт в борг дати – немає. Я думаю, образилася. Завжди так: куди не просять – лізе без мила, варто попросити – скривджену з себе вдає. Я б її близько до дочки не підпускала, з таким ставленням, але Саша уперся: бабуся має право бачити внучку. Що я все про себе і про себе? Ти-то як живеш?\n– Я? Чудово. – посміхнулася Леся. – Пам’ятаєш Назара? Він на архітектора вчився, на два роки за нас старший? Пропозицію зробив, разом живемо майже рік, до весілля готуємося. В мене хороша робота, влаштувалась юристом в перспективну фірму, планую кар’єру зробити.\nДівчата провели в кафе майже півтори години, поки не прокинулася 8-місячна дочка Юлі. Наговорившись вдосталь, вони пообіцяли й надалі підтримувати дружбу.\nНа жаль, в очах Юлі, її свекруха виглядає саме так. І не зрозуміти дівчині, що їх квартира була куплена за допомогою цієї самої нехорошої свекрухи: мама Олександра передала свої гроші свасі, коли Юля відмовилася брати гроші з її рук. Тому і на ремонт не дала: не було вже що давати.\nЧомусь у Юлі навіть питання не виникло: звідки у її матері, простої вчительки малювання, взялося триста тисяч грн? Набагато простіше бачити у свекрусі ворога, керуючись стереотипами.\nПроцвітання подвійних стандартів не витримує ніякої критики, а в простому бажанні допомогти – часто ввижається подвійне дно. Може, і не такий страшний чорт, як його малюють?\nСоковиті баклажани: ситно і дуже смачно


Буковина, яка була епіцентром коронавірусу, запускає транспорт і відкриває ресторани - Главком\nІз середи в регіоні відновлюється транспортні перевезення за умови маскового режиму\nІз 1 липня у Чернівецькій області послаблюється карантин. Відновлюються внутрішньообласні перевезення, відкриваються ресторани та спортзали.\n«Крім того, буде дозволено роботу спортзалів та ресторанів, за умови, що у приміщенні перебуватимуть не більше 10 осіб. Із 1 липня відкриються стадіони та спортивні майданчики. Також дозволять проведення індивідуальних і групових тренувань (до 10 осіб) на відкритому повітрі», - йдеться у повідомленні ОДА.\nресторан Чернівецька область карантин транспорт перевезення