Материнка: посадка і догляд у відкритому грунті в Підмосков'ї та інших регіонах, способи вирощування орегано звичайного в городі, на дачі і будинки, як виглядає на фото? | Сад і город\nМатеринка: посадка і догляд у відкритому грунті в Підмосков’ї та інших регіонах, способи вирощування орегано звичайного в городі, на дачі і будинки, як виглядає на фото?\nГоловна › Сад і город › Материнка: посадка і догляд у відкритому грунті в Підмосков’ї та інших регіонах, способи вирощування орегано звичайного в городі, на дачі і будинки, як виглядає на фото?\nВибір часу посадки у відкритий грунт в Підмосков’ї, на Уралі і в Сибіру\nДе вирощувати пряність і після чого краще розміщувати?\nЯк вибрати ділянку в городі чи на дачі і підготувати землю?\nЗ якими рослинами можна розміщувати поруч, а з якими не можна?\nСпособи розмноження орегано у відкритому грунті і фото до них\nЯк розмножувати і доглядати за орегано в домашніх умовах – особливості\nМатеринка звичайна (орегано) – вид багаторічних трав’янистих рослин, що володіє рядом корисних властивостей і широко застосовується в кулінарії і медицині.\nВраховуючи це, трава материнка вважається однією з найбільш популярних прянощів в світі. Не буде зайвим завести її на власній присадибній ділянці.\nУ цій статті ми постараємося якомога докладніше розповісти про цю траві, а також про те, як її посадити і доглядати за нею у відкритому грунті. Ви дізнаєтеся про хвороби і шкідників, здатних нашкодити орегано при вирощуванні.\nЧас посадки материнки звичайної залежить від таких показників, як температура, погода та кліматичні особливості регіону.\nВисаджувати рослину у відкритий грунт потрібно тільки тоді, коли загроза поворотних заморозків повністю минула, грунт достатньо прогрілася, а середні показники температури не повинні опускатися нижче +15С – +17С. Природно, чим північніше регіон, тим пізніше наступають такі погодні умови.\nПідмосков’ї. Посів насіння на розсаду проводиться в першій декаді березня, посадка розсади в грунт – в травні.\nУрал. Друга половина березня – оптимальний термін посіву орегано на розсаду. Висаджування у відкритий грунт – травень: саме в цей час загроза поворотних заморозків повністю мине.\nСибір. Кінець березня – початок квітня – той період, коли доцільно проводити посів насіння на розсаду висаджують молоді саджанці у відкритий грунт в кінці травня – початку квітня.\nМатеринку можна садити після картоплі, моркви, квасолі і гороху. А ось після інших пряних трав не варто, так як велика ймовірність того, що орегано буде схильна тим же захворюванням, що і її попередники.\nРозглянемо, де краще посадити орегано в городі або в саду, як правильно вибрати місце і грунт для вирощування. Для материнки підійде сонячний ділянку землі, захищений від протягів, на поверхні якого не підходять грунтові води, так як рослина не переносить застою води.\nДля нього ідеальною буде піщані грунти з нейтральною кислотністю (20% дернової землі, 75% торфу, 5% піску). Зазвичай грядку для посадки орегано досвідчені городники починають готувати ще з осені. Землю перекопують лопатою і вносять 1/3 частина відра (або 6 – 7 кг) органіки (гній, компост, перегній) і 2 столові ложки мінеральних добрив (калійна сіль, суперфосфат) на квадратний метр.\nЯкщо показник рН нижче середнього, то грунт вапнують шляхом додавання доломітового борошна, вапна-пушонки або деревної золи (250 – 300 г на квадратний метр). Що стосується посіву насіння в контейнер, то в якості субстрату можна використовувати будь-яку поживну грунтову суміш з магазину, в яку додано невелику кількість звичайного піску.\nМатеринка добре уживається з квітами і кущами: лилейники, ехінацея, ромашка, суниця, виноград, обліпиха. Не варто розміщувати поруч огірки і кабачки.\nРозберемо, які існують способи розмноження пряної трави у відкритому грунті, і наведемо фото з ними.\nКущ віком 3 – 5 років навесні необхідно обережно викопати лопатою ранньою весною.\nКорінь рослини слід розділити на кілька частин так, щоб на кожній з них залишилося по 2 – 4 здорові нирки мінімум.\nМісця зрізів на коренях необхідно присипати деревною золою або товченим активованим вугіллям.\nПідготувати посадкові ямки, глибина яких дорівнює об’єму кореневої системи частин (приблизно 30 на 50 см).\nЛунки потрібно як слід пролити.\nУ них опустити нові рослини, засипати землею.\nПоверхня ґрунту необхідно запресувати.\nНавесні найбільш здоровий і прямий втеча материнського рослини необхідно опустити в грядку.\nПришпилити залізниці або пластикової дужкою (можна шпилькою).\nМісце дотику отводка з землею слід засипати землею, залишивши над поверхнею тільки верхівку.\nПісля вкорінення молоде рослина слід відокремити від материнського і висадити на підготовлене місце.\nНа початку липня з верхівкової частини материнського рослини слід зрізати держак довжиною 12 – 15 див.\nПеред посадкою його можна обробити стимулятором коренеутворення, наприклад, «Епіне» або «Корневином».\nНа дно підготовленої ємності необхідно укласти шар керамзиту і поживного і пухкого субстрату. Зробивши пальцем поглиблення, заглибивши в нього держак приблизно наполовину.\nЗверху необхідно ємність затягнути накрити поліетиленовою плівкою або склом.\nЗволожувати з пульверизатора 4 – 5 разів на день.\nЯк правильно виростити рослину з насіння? Насіння материнки можна сіяти відразу у відкритий ґрунт, але даний спосіб не так популярний, як розмноження орегано розсадою, оскільки підходить тільки для південних районів.\nНеобхідно підготувати грунт для грядки, як зазначено вище.\nУ взрыхленном і зволоженому ґрунті слід виконати борозни глибиною не більше 1 см і міжряддям в 25 – 45 см ( залежно від сорту).\nВ них треба висіяти насіння, які для полегшення їх видимості можна попередньо змішати з піском (1:1).\nЗверху присипати шаром пухкої землі (не більше 0,5 – 1 см).\nЗемлю слід ущільнити і зволожити з пульверизатора. Можна ділянку замульчувати сіном.\nРозмноження материнки розсадою вважається самим популярним. Посів насіння для розсади можна виробляти широкий і неглибокий контейнер, торф’яні касети або іншу підходящу ємність.\nДно тари слід засипати дренажем, потім поживним грунтом.\nЙого необхідно зволожити і по поверхні розкласти попередньо замочені насіння орегано (2 доби у воді +35С). Зверху – торф, але не більше полусантиметра.\nВсе слід зволожити з пульверизатора і накрити плівкою (поліетиленовим пакетом) або склом, які можна зняти з появою перших сходів (через 1,5 – 2 тижні).\nДалі, з появою 2 – 3 справжніх листочків (5 – 7 см), саджанці пікірують в окремі ємності.\nДогляд за майбутніми рослинами полягає в регулярному провітрюванні посівів (приоткрывание плівки, струшування з неї конденсату).\nКоли молодим рослинам виповниться 45 – 60 днів, їх можна пересаджувати у відкритий грунт.\nГрядка під материнку повинна бути підготовлена ще з осені. Навесні зазвичай тільки злегка розпушують.\nДля посадки розсади материнки готують посадкові лунки на відстані 15 – 20 см один від одного. Витягнуті із земляною грудкою саджанці поміщають у лунку, присипають землею, яку злегка втоптують навколо стовбура.\nТемпература. Оптимальний температурний режим для материнки – +18 ° C – +20С, але рослина витримує і коливання +12С – + 35С . Однак перепади температур в 5 – 8 градусів погано переноситься материнкою.\nПолив. Орегано потребує помірного поливу: ні в якому разі не можна перезволожувати грунт, але і пересушувати теж не слід. Частота поливів – у міру просихання верхнього шару ґрунту, приблизно раз в 3 – 4 дні.\nСвітло. Материнка любить багато світла, але все ж попадання прямих сонячних променів безпосередньо на ніжну листя варто виключити. В особливо спекотні літні дні рослина потребує притінення. Якщо погода похмура, то розсада орегано потребує досвечивании фитолампой.\nПідгодівля. Якщо орегано вирощують не як декоративна рослина, то воно потребує систематичної підгодівлі. Після кожного зрізання стебел під кущ необхідно підливати настій курячого посліду (1 частина посліду:15 частин води) або коров’яку (1:10). Можна проводити підгодівлю і мінеральними добривами (15 – 20 грам нітроамофоски на квадратний метр в розчиненому вигляді).\nПрищіпка. По мірі росту куща слід прищипувати верхівки пагонів (відламувати руками) для формування його крони і стимулювання розгалуження.\nРозпушування. Рослина потребує після кожного поливу в систематичному розпушуванні на глибину 1,5 см, особливо в перші два роки життя: не можна допускати утворення сухої грунтової кірки.\nПрополка. Не можна допускати засмічення ділянки з материнкою бур’янами, особливо в перші роки життя. Але після трьох сезонів прополку можна виключити.\nМатеринку можна вирощувати в домашніх умовах на світлому підвіконні або теплом заскленому балконі.\nДля рослини знадобляться горщики ємністю 2 – 3 літри з хорошим дренажем і стічними отворами. В якості субстрату підійде будь-який живильний грунт, куплений в спеціалізованому магазині, або піщано-суглинистий пухкий грунт з рН 6,0 – 6,5.\nРозмножувати материнку можна поділом куща або розсадою. Система догляду – та ж, що і для материнки у відкритому грунті. Додаткові заходи – в теплу пору року рослина можна виставляти на відкрите повітря, але з настанням перших холодів слід назад поміщати в тепле і сонячне місце.\nМатеринка піддається нападкам попелиці та ураження альтернаріозом (чорною гниллю). Хвороба провокує надмірний полив, відповідно, позбутися від неї можна шляхом коригування схеми поливу. Якщо коріння занадто підгнили, то рослина буде доцільно пересадити.\nА для позбавлення від попелиці можна використовувати народний спосіб: настояти 100 грамів сухого полину в 400 мл кип’яченої воли, довести до кипіння і томити на повільному вогні протягом 5 хвилин. Можна спробувати позбутися шкідника за допомогою обприскування часниковим або цибульним настоями, припудриванием золою і тютюновим пилом (1:1).\nУ перший рік життя орегано не цвіте і росте повільно, а у другий і наступний роки – починає викидати бутони і швидко розростатися. Зріз пагонів проводиться під час цвітіння рослини (липень – серпень), яка вже досягла 15 – 20 см у висоту. Стебла зрізують на 1/3 висоту, що сприяє подальшому інтенсивному їх росту. Потім їх висушують при +35С в притіненому сухому місці.\nМатеринка – невибаглива рослина. Виконавши ряд нескладних вимог до її змісту і розмноження, можна обзавестися справжньою домашньою зеленою аптекою у власному дворі чи квартирі.


Повертається у Гарвард. Головний економіст МВФ залишає свою посаду | UA.NEWS\n20 Жов 2021, 13:13\nГоловний економіст МВФ Гіта Гопінат, яка стала першою жінкою на цій посаді, залишить її в січні 2022 року.\nГопінат повернеться до департаменту економіки Гарвардського університету, професором якого вона є, повідомили у Фонді.\nГопінат була призначена головним економістом та керівником економічного відділу МВФ у січні 2019 року і стала першою жінкою на цій посаді. Спочатку планувалося, що вона пропрацює у МВФ два роки — але угода була продовжена за домовленістю з Гарвардом.\n«Я б хотіла висловити особисту вдячність Гіті за її вражаючий внесок, мудрі поради, прихильність місії відділу з досліджень і Фонду в цілому, а також за її інклюзивний і доступний підхід до колег і персоналу», — заявила директор-розпорядник МВФ Крісталіна Георгієва.\nГопінат була відповідальна за випуск доповіді МВФ, спрямованої на подолання пандемії коронавірусу. За цим слідувало створення відповідної робочої групи за участю глав МВФ, Світового банку, Світової організації торгівлі і Всесвітньої організацією охорони здоров’я.\nУ МВФ поки не уточнюють, хто стане наступником Гіти Гопінат.\nНагадаємо, виконавча рада Міжнародного валютного фонду взяла до відома інформацію, надану юристами WilmerHale, щодо можливих порушень з боку Крісталіни Георгієвої, однак прийняла рішення щодо продовження її роботи на чолі МВФ.\nСША і Японія – два найбільших акціонери Міжнародного валютного фонду (МВФ) виступали за звільнення Крісталіни Георгієвої з посади гендиректора. Представники Франції, Німеччини, Італії, Великої Британії, Китаю та Росії хочуть, аби вона зберегла свою посаду.\nСитуація на кордоні з Білоруссю: литовські прикордонники приведені в підвищену готовність перед святами\nПутін не дав гарантій ненападу на Україну: подробиці\nвідставка Гита Гопинат Гіта Гопінат главный экономист головний економіст МВФ отставка\nУкраїна розраховує на нову програму МВФ після завершення поточної


12.06.2020 - Ровесник\nАрхів за: 12.06.2020\nП’ять фактів про добру піцу, яких ви не знали\n1. Піца – це здоровий фастфуд. Попри існуючий міф щодо фастфудів — справжня італійська піца належить до простих, поживних і корисних “фастфудів”. Зрештою, італійці регулярно входять до 5-ки націй з найздоровішим харчування. Італійці люблять піцу, але залишаються стрункими. Весь секрет у якісних складниках, – пояснює піцейола (так називають майстра піци у Італії) тернопільської “Фабрики піци”. Головне обрати свіжі та якісні продукти ...\n13 червня – “Фабрика піца” відкриває новий заклад на БАМі (вул. Петлюри 10) з великою ігровою зоною для дітей, лабіринтами і піцами з оригінальним чудовим смаком. “Фабрика піци” добре відома своїми оригінальними рецептами, дотриманням високих стандартів якості та доступною ціною. Новий заклад “Фабрика піци” KIDS, здатний одночасно вмістити до 100 чоловік, обладнаний просторою дитячою кімнатою з лабіринтами, басейном з кульками. Тут ...\nФотографів з Тернопілля запрошують взяти участь в конкурсі «Вікі любить Землю»\nЗ 1 по 31 липня пройде українська частина міжнародного фотоконкурсу «Вікі любить Землю», присвяченого пам’яткам природи України. Переможці та найактивніші учасники отримають цінні призи, а найкращі конкурсні фото природи України будуть змагатися на міжнародному рівні. Конкурс «Вікі любить Землю» (Wiki Loves Earth) має на меті створення бази фото об’єктів природно-заповідного фонду на території України під вільною ліцензією для ілюстрування Вікіпедії ...\nНа Тернопільщині всі працівники, які будуть долучені до проведення зовнішнього незалежного оцінювання, пройдуть ПЛР-тестування. Про це, в ефірі програми «Сніданок 1+1», сказала в.о. міністра освіти і науки Любомира Мандзій. За її словами, у неї напередодні відбулась розмова з головою Тернопільської обласної державної адміністрації, який повідомив, що відповідне рішення було ухвалено комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій. «Вони на комісії ...\nАвтор: Ганна Новосад, екс-міністр освіти і науки України. Багато хто бачив текст Меморандуму з МВФ. Вселенську зраду, яка піднялась з огляду на пункти Мемо, що стосуються мережі шкіл, – прокоментую згодом. Але є у тексті документу інший момент: Україна зобов’язується збільшити капітальні інвестиції у шкільну інфраструктуру, зокрема на відновлення будівель. Класна мета, правильна, потрібна для реформи Нової Української Школи. Наш уряд її ...\nМіністерством освіти і науки затверджений Порядок подання та розгляду заяв в електронній формі на участь у конкурсному відборі до закладів вищої (фахової передвищої) освіти України в 2020 році. Відповідний наказ підписаний в.о. міністра освіти і науки Любомирою Мандзій. Документом визначений механізм подання заяв про вступ в електронній формі абітурієнтами, які вступатимуть на навчання до закладів фахової передвищої та вищої освіти. Для подання ...


Голова ОДА Херсонщини Юрій Гусєв пообіцяв розібратися з рейдерами | СтопКор - корупція, хабарництво, компромат, останні новини\nПровокаціями та агресією зустрів Херсон знімальну групу «СтопКору», яка прибула на чергове зібрання антирейдерського штабу. Чи зрушила з мертвої точки справа про незаконне захоплення майна найбільшої будівельної компанії регіону? Та чим завершилось засідання, яке очолив губернатор Херсонщини Юрій Гусєв? Дізнавайтесь із сюжету Альони Середи.\nНагадаємо, йдеться про акціонерне підприємство «Херсонбуд», яке протягом кількох десятиліть належало родині Сандіків. Але два роки тому шляхом махінацій з документами фірму захопили рейдери.\n«Я прошу з правоохоронцями ухвалити принципові рішення, і, по-перше, видворити це організоване злочинне угруповання із захоплених об'єктів. По-друге, через координацію дій правоохоронних органів завершити розслідування і довести результат до відновлення справедливості й покарання винних», – наголосив голова правління, генеральний директор ПАТ «Херсонбуд» Олександр Сандік.\nСхема «віджиму» дуже проста: підставна особа підробляє документ і укладає договір купівлі-продажу корпоративних прав, за яким частину майна продає іншій компанії. Решта майна перерозподіляється на інших учасників та обирається новий директор, змінюється місцеперебування та статут фірми.\nЗасідання Антирейдерського штабу в Херсоні\nІ вже після цього державний реєстратор на підставі підробленого документа, підпис на якому нотаріально не затверджений, змінює склад учасників.\nГолова ХОДА пообіцяв взяти ситуацію під контроль\n«У встановленому законом порядку будуть здійснені необхідні дії, і якщо є докази щодо винуватості чи невинуватості, будуть здійснені дії і ухвалені відповідні рішення», – запевнив очільник ХОДА.\nантирейдерський штаб Володимир Сальдо Останні новини Херсона рейдерське захоплення херсонбуд Юрій Гусєв\nSteps to create Money With New Mature Sites З поліцією та охороною: як голова НБУ Смолій “приймав” громадян (відео)


«Українським» є не тільки Пушкін, а й Міцкевич.\n20 грудня 2006, 03:51\nСергій Грабовський: Наша програма знову побудована не зовсім звичайно. Мій колега Максим Стріха, автор ряду книг поетичних перекладів із західноєвропейських мов та теоретичних розвідок з історії українського перекладцтва, виступає як експерт у нашій розповіді.\nА мова піде, образно кажучи, про те, що у гомоні київських бульварів і кав‘ярень чути відлуння не лише Петербурга, а і Варшави.\nМаксим Стріха: Один із відомих сьогоднішніх українських інтелектуалів, окреслюючи місце нашої літератури поміж сусідів, якось мовив: проблема в тому, що Пушкін — наш, а Міцкевич — ні. Формально він був\nАдам Бернард Міцкевич\nправий, бо ж кількамісячне перебування Міцкевича в Україні 1825 року було зумовлене засланням.\nПроте сонети Міцкевича починають перекладати українською ще за його життя. Його написана на еміграції й сповнена віри в містичну месіанську місію Польщі “Книга польського народу і польського пілігримства” стає взірцем для “Книги буття українського народу”, написаного Миколою Костомаровим, головного ідеологічного документу кирило-мефодіївців.\nСаме Міцкевичу вважав за потрібне передати до Парижа Шевченко рукопис своєї поеми “Кавказ”.\nДо постаті Міцкевича раз у раз повертався Іван Франко.\nВрешті-решт переклад архітвору Міцкевича, великої епічної поеми “Пан Тадеуш”, який здійснив був ще в середині 1920-х Максим Рильський, одноголосно визнаний фахівцями за найкращу інтерпретацію поеми іншою мовою.\nТому наша розмова сьогодні про українського Міцкевича.\nСергій Грабовський: І я передаю слово своєму колезі Віталію Пономарьову.\nВіталій Понамарьов: Адам Бернард Міцкевич народився 24 грудня 1798 року на хуторі Заосся неподалік міста Новогрудка. Нині ці землі входять до складу Білорусі, а за життя Міцкевича там ще була живою пам’ять про їхню належність до Великого князівства Литовського.\nПоет вважав своєю батьківщиною Литву і саме зі згадки про неї розпочав свою поему «Пан Тадеуш».\nО краю мій, Литво! Ти на здоров’я схожа! Яка ти дорога, лиш той збагнути може, Хто втратив раз тебе. Як видиво живе, Тебе малюю я, бо туга серце рве.\nСімнадцяти років Міцкевич поступив до Віленського університету і там вивчав класичну філологію. В університеті він став одним із співзасновників таємних товариств «філоматів», тобто «любителів наук», та «філаретів», тобто «любителів доброчесності». Обидва товариства були пов’язані з польським національним рухом.\nМіцкевич почав писати вірші ще студентом, і серед його ранніх творів були «Пісня філаретів», «Ода до молодості», «Гражина», «Дзяди».\nСвою першу збірку віршів під назвою «Балади і романси» поет видав 1822 року у Вільні. А вже наступного року Міцкевич, який тоді вчителював у місті Ковні, нині Каунас, був заарештований у справі товариств «філоматів» та «філаретів». Через півроку російська влада приписала йому виїхати «до віддалених від Польщі губерній».\nСергій Грабовський: До цього можна додати, що батько Міцкевича колись воював за свободу республіканської Польщі під проводом генерала Костюшка.\nНе дивно, що 1812 року підлітком майбутній поет із захватом зустрічав прихід Наполеона, котрий, як вірила шляхта, відродить вільну і велику Польщу.\nАле імператор-визволитель з Наполеона Бонапарта не вийшов. Може, тому, що у ці роки він вже розстався з ідеями свободи, рівності і братерства?\nМаксим Стріха: У Петербург поет прибув у день катастрофічної повені 7 листопада 1824 року і побачив у тому знамення: цитадель величної імперії-гнобительки так само не вічна.\nНевдовзі місцем заслання була визначена Одеса, куди поет рушив через Чернігів, Київ та Єлисаветград.\nОдеське заслання важко було назвати суворим. Тут Міцкевич стає завсідником салонів і закохується в Кароліну Собанську, дочку відомого своїм ексцентризмом графа Вацлава Ржевуського, який встиг побувати й арабським еміром, і козацьким отаманом, і пам’ять про неймовірні пригоди якого досі живе в народній пісні “Ой поїхав Ревуха та по морю гуляти”.\nПані Кароліна була воістину яскравою жінкою. Саме їй присвячено ліричний шедевр Міцкевича “Сумнів” з його невідступним рефреном: “Чи то ще дружба? Чи то вже кохання?”\nСаме з Кароліною та її чоловіком поет здійснив улітку-восени 1825 року подорож до Криму, творчим наслідком якої став знаменитий цикл сонетів. Але і в першому з цих сонетів “Степ Аккерманський” звучить невідступна туга за батьківщиною.\n”Пождім! Як тихо все! Я чую журавлів; А їх ключа б не вздрів бачніший з соколів. Я чую, як в траві метелик колихнеться, Як гадина слизька до зілля доторкнеться. В тиші сій слухаю так пильно, занімів, Що з родини б чув гук. Ніхто не одкликнеться!”\nЦей дещо архаїчний за мовою, але досконалий з погляду форми й відтворення змісту український переклад був надрукований у першому числі “Вестника Европы” за 1830 рік . Отже, за десять років до появи першого\nНаприкінці жовтня 1825 року Міцкевич змушений виїхати до Москви – влада побоюється, що він справляє поганий вплив на одеську громаду поляків.\nУ “першопрестольній” гнітить атмосфера, що запанувала після поразки повстання декабристів і страти його провідників, які були особистими друзями поета. Але саме тут Міцкевич знайомиться з Олександром Пушкіним. Дружні розмови в цьому слов’янському гуртку точаться виключно... французькою!\nВзаємини двох великих національних поетів тоді були приязні. Але за одним стояла імперська Росія, за другим пригноблена Польща. Тому після поразки польського повстання 1831 року перший напише сумновідому інвективу “Клеветникам России”, в якій безапеляційно вигукне:\n“Кто устоит в неравном споре: Кичливый лях иль верный росс?\nСлавянские ль ручьи сольются в русском море? Оно ль иссякнет? Вот вопрос”.\nНатомість другий, описуючи оспіваний його колишнім другом пам’ятник Петрові І в Петербурзі, замислиться над іншим питанням: а якщо кінь із вершником таки полетять у страшну безодню, і “сонце вольності засяє вдалині”, “що станеться тоді з каскадом тиранії”?\nА ще за півтора десятиліття Шевченко, заочно долучившись у поемі “Сон” до їхнього діалогу, у своєму баченні величного, але страхітливого пам’ятника на березі Неви рішуче стане на бік поляка, проти росіянина.\nОт я повертаюсь — Аж кінь летить, копитами Скелю розбиває! А на коні сидить охляп, У свит — не свиті, І без шапки. Якимсь листом Голова повита. Кінь басує, от-от річку, От... от... перескочить. А він руку простягає, Мов світ увесь хоче Загарбати. Хто ж це такий? От собі й читаю, Що на скелі наковано: Первому— Вторая Таке диво наставила. Тепер же я знаю: Це той П е р в и й що розпинав Нашу Україну, А В т о р а я доконала Вдову сиротину. Кати! кати! Людоїди! Наїлись обоє, Накралися; а що взяли На той світ з собою? Тяжко, тяжко мені стало, Так, мов я читаю Історію України. Стою, замираю...\nЗгодом Шевченко намагатиметься й перекладати Міцкевича українською мовою, але, за свідченням Олександра Афанасьєва-Чужбинського, сам і знищить ці переклади, незадоволений їхньою якістю...\nВіталій Пономарьов: У березні 1829 року Міцкевич виїхав у подорож до Західної Європи. Він відвідав Німеччину, Італію, Швейцарію, зустрічався з Ґете та Шлеґелем, слухав лекції Гегеля.\nЗ початком повстання у Варшаві у листопаді 1830 року поет за фальшивим паспортом повернувся до Російської імперії, щоб приєднатися до повстанців. А після захоплення Варшави російською армією під командуванням фельдмаршала Паскевича-Ериванського та розгрому повстання Міцкевич назавжди залишив батьківщину.\nРосійська влада вдалася до арештів активних учасників повстання та заслання їх до Сибіру. Маєтності повстанців, їхніх родичів і навіть друзів були конфіксовані. Так родина Міцкевичів втратила свій хутір Заосся. Петербурзький уряд закрив польські університети у Варшаві та Вільні, ліцей у Кременці, польські школи, наукові товариства та бібліотеки.\nМіцкевич оселився у Парижі, який став центром польської еміграції. Він викладав латинську літературу у Лозанській академії та слов’янську літературу в Колеж де Франс у Парижі.\nСергій Грабовський: Отже, польське громадське, літературне й інтелектуальне життя переміщується за кордон. Нова хвиля польської еміграції стає важливим чинником європейського життя. У тому числі й українського.\nЯк ти уже казав, Максиме, саме у Парижі 1832 року була написана й видана друком Міцкевичева “Книга народу польського і пілігримства польського”, яку знайомі поляки привезли до Києва Миколі Костомарову (ясна річ, нелегально). Відтак “Книга буття українського народу”, програмний маніфест Кирило-Мефодіївського братства, був написаний Костомаровим під очевидним впливом Міцкевича, передусім поєднання християнської та національної ідей.\nАле, звісно, не можна вважати “Книгу буття...” простим переспівом своєї попередниці. Тут, ясна річ, обстоювалися українські національні інтереси, та й 15 років минуло, час був інший...\nМаксим Стріха: Останні роки поетового життя загалом нещасливі. Вони сповнені ностальгії, розчарувань, рутинної журналістської праці, викладання на кафедрах різних університетів (потрібно якось забезпечувати родину, тим більше, що дружина тяжко хворіє).\nЧергові надії будить початок Кримської війни. Здається, монстра миколаївської Росії буде ось-ось подолано спільними зусиллями європейських держав. І лідер емігрантів, старий князь Чарторийський замислює завдати ненависній Імперії ще одного удару з півдня.\nОрганізатором цього удару мав стати Міхал Чайковський, один з чільних поетів польської “української школи”, автор знаменитого “Вернигори”, оспівувач старої козаччини.\nПрибувши до Стамбула й прийнявши іслам, він під іменем Садик-Паші намагається згуртувати під своїми прапорами залишки запорожців, які не переселилися до Росії після знесення 1828 року Задунайської Січі.\nПам'ятник Адаму Міцкевичу у Львові.\nІ ось до цього козацького табору, забувши про поважний уже вік, спішить Міцкевич. Старшина в жупанах зустрічає його хлібом-сіллю. Поет виголошує до козаків промову, де називає їх “своїми запорозькими українськими братами”.\nВ листі до Чарторийського він із захватом описує цей табір, де лунають старі козацькі пісні, і над яким майорить малиновий прапор Дорошенка із хрестом і... півмісяцем!\nМіцкевича почали перекладати українською ще за поетового життя Петро Гулак-Артемовський і Левко Боровиковський. Згодом це робили Панько Куліш, Михайло Старицький, Іван Франко, Леся Українка, Микола Зеров...\nНайвідоміші твори поета (зокрема, любовні “Кримські сонети”, “Валленрод”, “Тадеуш”, фрагменти з “Дзядів”) конгеніально відтворив Максим Рильський, син правобережного польського шляхтича Тадея Рильського, який разом з Володимиром Антоновичем зробив наприкінці 1850-х свідомий вибір на користь українства.\nСергій Грабовський: Максиме, до сказаного тобою додам, що Адаму Міцкевичу вистачило нетривалого часу перебування на теренах України, щоб чимало зрозуміти в українській душі і назвати українців найпоетичнішим і наймузичнішим серед усіх слов''янських народів.\nМаксим Стріха: І тому, Сергію, ознакою нормальності українського суспільства, яке нарешті звільниться від постколоніальних комплексів (помріємо й про таке!), стане те, коли й Міцкевич сприйматиметься як наш, адже своїм життям, своєю настановою щодо України й українців, своїм місцем у нашій літературі він заслужив на це анітрохи не менше, аніж Пушкін. І коли кожен освічений українець зможе при нагоді процитувати бодай пару його рядків у перекладі Рильського і в польському оригіналі.


Корольок – пташка співоча українською | Фільми та серіали онлайн\n1 серія (укр)2 серія (укр)3 серія (укр)4 серія (укр)5 серія (укр)6 серія 1 ч. (укр)6 серія 2 ч. (укр)7 серія (укр)8 серія (укр)9 серія (укр)10 серія (укр)11 серія (укр)12 серія (укр)13 серія (укр)14 серія (укр)15 серія 1 ч. (укр)15 серія 2 ч. (укр)16 серія (укр)17 серія 1 ч. (укр)17 серія 2 ч. (укр)18 серія (укр)19 серія (укр)20 серія (укр)21 серія (укр)22 серія (укр)23 серія (рос)24 серія (укр)25 серія (укр)26 серія (укр)27 серія (укр)28 серія (укр)29 серія (укр)30 серія (укр)31 серія (укр)32 серія (укр)33 серія (укр)34 серія (укр)\n2013, Все 2013 Permalink


Шпаклівка по металу: види, призначення, склад та інструкція по застосуванню\nГлавная » Шпаклівка по металу: види, призначення, склад та інструкція по застосуванню\nЕксплуатація металевих конструкцій і деталей нерідко супроводжується впливом агресивних середовищ. В якості прикладів можна навести й автомобільні кузови, і покрівельний настил з парканами і всілякої каркасної обшивкою. Виправляти з'являються дефекти зварюванням або рихтовочным інструментом потрібно не завжди, але закладення ґрунтуючою сумішшю цілком може себе виправдати. І найкраще з цією операцією впорається шпаклівка по металу з широким спектром захисних ефектів. Призначення покриття\nШпаклівка має захисно-відновне вплив на металеві поверхні. На практиці її використовують в якості проміжної прошарку між структурою заготовки і зовнішнім декоративним покриттям. У деякому роді це підготовча база для звичайної фарби, але розрахована на підвищену захист основного матеріалу. Наприклад, термостійка шпаклівка по металу здатна відбивати теплові впливи при температурному режимі -50...+120 °С, зберігаючи і першорядні механічні властивості. Залежно від модифікації даний засіб може забезпечувати захист від корозії, агресивних лугів, бензину, атмосферних впливів і прямого контакту з водою. Тому існують і спеціальні склади, орієнтовані на експлуатацію в промислових умовах, на відкритому повітрі, в приміщенні, на електроенергетичних підприємствах і т. д. Склад матеріалу\nВелика частка майже будь шпаклівки даного типу припадає на епоксидну смолу. Решта частини становлять різного роду пігменти і модифікуючі добавки з пластифікаторами. З цієї причини коефіцієнт нелетких елементів становить близько 90 %. Конкретний набір другорядних компонентів шпаклівки по металу залежить від умов застосування. Це можуть бути і нейтральні речовини для заповнення дефектів, і армуючі волокна зразок склопластикових включень, що поліпшують фізичні властивості міцності. Іноді додаткові елементи вносять вже в процесі приготування розчину. До таких можна віднести крейда або каолін, які сприяють швидкому затвердіння і висихання суміші. Різновиди покриття\nПринципове значення для техніко-експлуатаційних якостей шпаклівки має тип використаного наповнювача. За цим параметром виділяють наступні види основного компонента: Дрібнозернистий наповнювач. Забезпечує ефект делікатного вирівнювання, маскуючи мікроскопічні пори і формуючи рівну поверхню. Це оптимальна шпаклівка по металу для авто, яку можна використовувати і в якості фінішного покриття. Полегшена основа. Теж різновид дрібнозернистою шпаклівки, але без декоративного ефекту. Підходить для роботи з дрібними подряпинами, відколами і тріщинами. Відмінною рисою цього складу можна назвати скромну масу, майже не впливає на конструкційні характеристики заготовок. Грубозернистий наповнювач. У даному випадку акцент робиться не на вирівнюванні або підготовки поверхні до фінальної обробці, а на грубе виправлення серйозних дефектів на поверхні. По суті, це грунтуючий складу, після якого виконують шліфування. Грубозернисті шпаклівки відрізняються високою міцністю і в цілому механічною стійкістю. Армована основа. Ще більш зносостійкий складу, за рахунок якого усуваються великі пошкодження з наскрізними пробоїнами. Як раз в таких складах міститься скловолокно і металевий порошок. Підготовка поверхні до нанесення шпаклівки\nУмови роботи та вимоги до цільової поверхні можуть бути різними в залежності від характеристик конкретного складу. Наприклад, колись існувало поділ між грунтовкою і безпосередньо шпаклівкою, яка наносилася вже після закладення дефектів. Сьогодні ж питання про те, в якій послідовності і як укладається шпаклівка, на ґрунт або на метал, не варто. Є лише одне правило – безпосередньо пошкоджена поверхня в цілях зміцнення і захисту може оброблятися безпосередньо будь-яким складом, в якому міститься епоксидна смола. Спеціальної та окремої ґрунтовки іншими сумішами не потрібно. Інша справа, що поверхня повинна бути по можливості зачищена від слідів корозії, окалини, прогарів і забруднень з масляними плямами. Приготування складу\nОснова для шпаклівки поставляється у вигляді сухої суміші об'ємом від 0,25 до 60 кг. Спочатку слід розраховувати на витрату приблизно 600-700 г/м2 при стандартною товщиною до 1 мм. Якщо планується задіяти в роботі пневматичний пістолет для розпилення, то витрата буде ще нижчою – приблизно 200-300 г/м2 з урахуванням, що і товщина покриття зменшується вдвічі. В такому співвідношенні готується шпаклівка по металу під фарбування для автомобілів. Суха суміш складається з двох компонентів, один з яких являє собою основу, а другий – затверджувач. Спочатку перемішується основа з водою за допомогою будівельної дрилі-міксери на низьких обертах. Далі вноситься затверджувач і в тому ж режимі виконується розмішування протягом 10 хвилин, поки не сформується однорідна маса. Укладання покриття\nВитримавши готову суміш 20-30 хвилин, приступають до робіт. Укладання можна виконувати і пневматичним розпилювачем, і традиційним інструментом у вигляді шпателя, і комплектним тюбиком з невеликим соплом, якщо мова йде про невеликий зоні обробки. Нанесення шпаклівки на голий метал виконується однаковими пластами по всій площі і тут же вирівнюється. Для розподілу маси по всій ділянці варто скористатися штукатурним правилом. Також не варто забувати, що суміш в силу особливостей рецептури недовго зберігає пластичність, тому виконувати операцію слід якомога швидше. По інструкції життєздатність змішаної шпаклівки при нанесенні шпателем становить 1-1,5 год, а при роботі з пульверизатором – до 6 год. Після полімеризації укладене і розподілене покриття шліфується дрібними абразивами. Для цього бажано використовувати шліфмашинку з фетровим колом. Потім можна приступати до декоративним лакофарбовим заходів. Що врахувати при використанні матеріалу?\nФахівці заздалегідь радять орієнтуватися на сприятливі умови навколишнього середовища. Краще всього виконувати роботи при вологості не більше 80% і температурі не нижче +5 °с. Якщо матеріал після приготування вийшов дуже в'язким і доставляє проблеми при нанесенні (особливо стосується розпилювачів), то варто скористатися спеціальними розчинниками для шпаклівки по металу – засобами марок Р-4 та Р-5А. Не варто забувати і про хімічно активних речовин у складі шпаклівки. На протязі всього робочого процесу не буде зайвим використовувати засоби індивідуального захисту.\nФункції захисту металевих поверхонь від різного роду загроз давно перейняли лакофарбові покриття. Вони оберігають матеріал і від легких механічних впливів, і від корозійних процесів. Але в умовах експлуатації матеріалу в агресивних середовищах і з урахуванням наявних пошкоджень оптимальним рішенням стане застосування шпаклівки по металу, надає ремонтно-відновлювальну дію. Її головна перевага полягає в тому, що вона не дає існуючих осередків ушкодження продовжити руйнування структури зсередини. До того ж захисні властивості багатьох грунтующих складів на епоксидній основі перевершують по ефективності альтернативні покриття. Автор: Андрій Райтер 12 Вересня, 2018


Віктор Таран: "Суспільство – дзеркало влади" / Кафедра періодичної преси Інституту журналістики КНУ ім. Тараса Шевченка\nГоловна / Новини / Віктор Таран: "Суспільство – дзеркало влади"\nЕлизавета Драбкіна, 2 курс.\nГолова Центру «Ейдос» Віктор Таран розповів про трансформацію суспільства, шляхи подолання корупції та збільшення окладів чиновників.\nВіктор Вікторович Таран – український політолог, публіцист, громадський діяч, голова Центру «Ейдос», член ради «Реанімаційний Пакет Реформ».\n– Які проблеми найбільше заважають розвитку України?\n– Головна проблема полягає в тому, що населення нашої країни не набуло спільної ідентичності. Отже, немає розуміння того, хто ми є, які маємо пріоритети та яке майбутнє бачимо. У зв'язку з тим, що у нас немає однієї картинки майбутнього та спільного вектору розвитку, головні цінності були замінені на так звані цінності виживання. Це означає, що суспільство направлено не на кооперацію та побудову взаємовідносин, а на те, як вижити в цих умовах. Відповідно, ми відсторонюємося, намагаємося побудувати закриті зв'язки, в основі яких часто лежить непотизм (кумівство) та інші корупційні прояви. Ми не розвиваємо довгострокову, інноваційну економіку, навпаки – вона будується на корупційній ренті. Колишній спікер парламенту Володимир Литвин нещодавно зазначив: «Бізнес у сина занепадає, тому що ми втратили доступ до державного бюджету».\nСоціум уражений – це як суспільна хвороба, що накладається на фактор війни. Водночас, цей фактор міг би стати мобілізуючим, як, скажімо, в Ізраїлі. На жаль, у нас сталося навпаки – після 2015 року війна стала каталізатором розбрату, що ефективно використовується Росією та внутрішньою опозицією.\n– Що потрібно для зміни суспільного ладу?\n– Трансформація суспільства завжди відбувається за такою моделлю: меншість, тобто еліта, приймає рішення жити в новій парадигмі. Про це свідчать приклади з історії: «Славна революція» в Англії, Саакашвілі в Грузії, Конрад Аденауер в Німеччині... Допоки еліта не почне працювати в іншому форматі, демонструючи своєю поведінкою принципи жертовності, нічого не зміниться. Трансформація суспільства може відбуватися за умови моральної готовності людей або ж у стресових ситуаціях (війна, глибока криза на грані дефолту). Таким чином, повинен бути певний струс, що перебудує суспільство. За його відсутності ми потрапляємо в триваліший еволюційний шлях. До того ж, шансів на його втілення неодмінно стає менше. Україна мала умови для такої зміни в 2014–2015 роках. Дійсно, найбільший прогрес у прийнятті законодавчої бази й започаткуванні реформ припадає саме на цей період.\n– Як Україні подолати корупцію?\n– Неможливо подолати корупцію в жодній країні. Можна говорити про зведення до мінімуму, але не повне вирішення проблеми. Корінь зла в політичній системі лежить у приході людей до влади. Ми робимо інституційну помилку, коли вважаємо, що цей корінь – виборча система. Потрібно змінювати систему внутрішньої демократії партій і висування кандидатів. Сьогодні ми маємо не політичні партії демократичного типу, а лідерські проекти, що підсилені корупційними грошима. До Закону України про політичні партії необхідно внести механізм праймеріз (попередні вибори) щодо висування кандидатів шляхом таємного голосування.\nУкраїні слід, подібно до США, прийняти «Закон про регулювання лобізму». Фактично, він передбачає взаємодію влади та бізнесу й уведення корупції у легальне поле. Наприклад, керівник заводу став народним депутатом і представляє його інтереси. Він офіційно отримує на це гроші з бюджету й повертає певний відсоток. Таким чином схеми стають прозорими та зрозумілими, і «чорний нал» повертається в економіку країни. Корупція трансформується – «чорна» схема замінюється на «сіру», вона стає зрозумілішою.\nНаступне – це створення антикорупційної структури (НАБУ, НАЗК, САП, Антикорупційний суд), яка в нас є. Та ми повинні розуміти, що перші результати не з’являться цієї ж миті. На перше рішення можна очікувати мінімум через 2 роки. Приміром, у Хорватії від створення Антикорсуду до першого вироку пройшло 3 роки, в Румунії – 7 років. Але в цей час інституції існували, розвивалися, вводили певні системи протидії.\n– Чи допоможе в боротьбі з корупцією підвищення окладів держслужбовців?\n– Розпочинаючи судову реформу, Олександр ІІ значно підвищив зарплати суддям, але попередив, що за будь-яку корупцію вони будуть покарані. За першої ж оказії він показово покарав злочинця. Те саме стосується й державної служби. Це міф, що людина, яка розпоряджається мільйонами, може ходити гола й боса. Чиновник має бути ситий, вдягнений, захищений. Часом, держслужбовця порівнюють із пташкою, яка сидить у золотій клітці. Незважаючи на дорогоцінний метал, існують рамки, за які неможливо вийти.\n– Чи потрібні Україні кардинальні зміни?\n– Країна потребує реформ, що здатні радикально поміняти ситуацію у тих сферах, які викликають мультиплікаційний ефект. Наприклад, створення ринку землі дозволить перезапусти економіку та досягти щорічного зростання ВВП не менше, ніж на 5-7 відсотків. Введення суду присяжних дасть змогу подолати корупцію в судах і зменшить тиск влади на судову гілку. Легалізація короткоствольної зброї – найкращий запобіжник від повернення авторитарних режимів в Україні.


Соус Айолі (аліолі) – класичні рецепти в домашніх умовах | Кулінарні рецепти\nГоловна » Своїми руками » Кулінарні рецепти » Соус Айолі (аліолі) – класичні рецепти в домашніх умовах\nСоус Айолі (аліолі) – класичні рецепти в домашніх умовах\nКласичний соус Айолі – рецепт в домашніх умовах (без яєць)\nРецепт соусу Айолі з яйцем\nСоус Айолі – середземноморський рецепт\nВідео-рецепт класичного середземноморського Аойлі\nЯкщо ви вже пробували соус Айолі (аліолі), вам не потрібно пояснювати, що це таке і з чим його їдять. Це соус, спочатку має французьке коріння, отриманий шляхом перетирання в ступці часнику і оливкового масла. У приправи яскравий насичений часниковий смак. Аïoli або all-i-oli (звідси різночитання в назві), означає «часник-і-оливкова олія». Згодом соус набув популярності по всьому середземноморського узбережжя, і тепер уже відразу кілька країн заявляють про право на нього.\nЗнавці кулінарної історії розповідають, що соус відомий ще з часів римської імперії. А оскільки процес перетирання в ступці – процес тривалий, раніше, поки жінки готували обід, були спеціальні люди, які готували тільки айоли. Зараз, з появою на наших кухнях сучасних помічників, зокрема блендера, процес приготування соусу айоли в домашніх умовах значно прискорився. Завдяки цьому фактору, у кулінарів виникло безліч ідей знаменитого соусу.\nАвтор книги «Кулінарія Франції» Андре Домнуле стверджує, що справжній смак ви дізнаєтеся, приготувавши аліолі в ступці. Саме повільне розтирання масла з часником перетворює суміш у справжній айоли.\nОливкова олія – 250-300 мл.\nІноді Аліол виходить зеленого кольору. Не лякайтеся, ви все зробили правильно, а колір соусу залежить від сорту оливок, які пішли на приготування продукту.\nОчистіть головку часнику. Розітріть в ступці, закладаючи по кілька зубчиків. Підсолити, тоді перетирати часточки стане легше.\nКапніть трохи оливи, продовжуйте розтирати масу товкачем. Спочатку підливайте потроху, поки маса не стане густою. Після можна лити тонким струменем. Не поспішайте, щоб айоли став справжнім, потрібно повільне перетирання інгредієнтів. Орієнтовний час приготування – 20 хвилин.\nКласичний рецепт давно змінився на краще, до складу заправки стали додавати яйце, воду, лимонний сік, гірчицю. А в Каталонії навіть грушу, подаючи соус з паелья, смаженими на грилі овочами, ягням. В Іспанії та Італії аліолі подають зі смаженою куркою, грінками, рибними супами. На Мальті в рецепт увійшли крихти галет або помідори. У Франції айоли пропонують до морепродуктів, в Провансі до відвареної риби, вареним яйцям, відварною овочам.\nЧасник – 50 гр. (Півтори головки).\nПочистіть часник, розберіть на зубці. Роздавите за допомогою преса в пюре.\nДодайте в миску з часником жовток, підсолити. Пробийте блендером до повної однорідності.\nПочніть підливати масло. Заливайте малими порціями, старанно збиваючи кожну. Чим більше додасте оливи, тим густіше вийде айоли.\nСередземноморська варіація аліолі, який люблять в Іспанії, Італії. Готується трохи складніше і склад багатший, але смак від цього тільки виграє. Майонезний соус подають до риби, м'яса, курки, заправляють салати.\nПеретворіть в кашку чубчики часнику. Можна зробити це в ступці, по-старому, або розчавити спеціальним пресом. Щоб часник легше давився, киньте в ступку дрібку солі. На перетирання часнику не шкодуйте часу, нехай пустить більше соку.\nВідокремте з яєць жовтки, складіть в миску. Влийте сік лимона, покладіть гірчицю. Знову ретельно перетріть масу.\nПерекладіть до продуктів часникове пюре. Якщо не посолити часник, саме час додати солі.\nБлендером, або працюючи віночком, збийте суміш.\nКоли маса стане однорідною, почніть заливати масло. Лейте тонкою цівкою, не припиняючи збивати соус.\nДо моменту, коли закінчиться олива, по консистенції айоли стане нагадувати густу сметану. Густоту, як і в попередньому рецепті, можна регулювати кількістю оливкової олії.\nВідомий в кулінарних колах Джеймі Олівер, розсунув рамки звичного складу рецепта. Провівши експерименти, майстер зрозумів, що смак айоли стане яскравішим, якщо додати в нього базилік, фенхель, кріп або смажені горішки. Ці інгредієнти гармонійно вписуються в аліолі. До того ж, кулінар використовує два сорти масла, справедливо вважаючи, що поєднання м'якого і гострого смаку, робить соус більш насиченим.\nДижонская гірчиця – чайна ложка.\nМасло оливи стандартне – 150 мл.\nСіль (морська), чорний перець – по щіпці.\nЧасник – зубчик (якщо великий, то половина).\nРозітріть часник із сіллю в ступці.\nОкремо збийте жовток з гірчицею.\nНе перестаючи інтенсивно збивати масу, влийте потихеньку обидва види оливи. Після того, як заллєте чверть усієї кількості масла, можна підливати великими порціями.\nПокришите базилік, відправте в масу, слідом відправте часник. Влийте сік лимона. Попрацюйте блендером ще кілька хвилин, щоб соус добре загус.\nСпробуйте айоли, поперчіть, досоліть і додайте ще лимонного соку, якщо необхідно.\nЧи не впевнені в своєму досвіді – дивіться ролик з покроковим розповіддю про приготування в домашніх умовах знаменитого майонезного аліолі. Приємного апетиту і найсмачніших заправок на вашому столі.


Давайте згадаємо японських дівчат? Спливає Чи у вашій підсвідомості образ ситому японки? Дуже малоймовірно. Ця нація відрізняється своєю стрункістю протягом усього життя. Пов'язано це, безумовно, з культурою харчування. Керуючись багатовіковим досвідом японського народу, одна з клінік по схудненню Піднебесної розробила особливо ефективну дієту. В даний час вона стала однією з найпопулярнішою в усьому світі. До японської дієті, або "японка", вдаються як світові зірки, так і самі звичайні жінки. Ця дієта відома тим, що всього за два тижні вона дозволяє скинути 8 кілограм, які не повертаються. Що дуже важливо, так як в більшості своїй, ефект від дієт носить тимчасовий характер.\nРозробники японської дієти стверджують, що за 14 днів в організмі повністю перебудовуються обмінні процеси. Таким чином, досягнутий в результаті дієти ефект, протримається на протязі 2-3 років. Яка інша дієта обіцяє небудь подібне? Думається, що ні одна.\nВарто хоча б почитати рекомендації з повтору інших дієт кожні три місяці. Це означає, що кожні 90 днів втрачені кілограми повертатимуться на покинуті території. Японську ж дієту, фахівці рекомендують проводити не частіше раз на 3 роки. Різниця говорить сама за себе.\nДля того, щоб всі обіцянки від японки були порожнім звуком, необхідно строго слідувати всім її приписами .\nЦією дієтою забороняється цукор, сіль, алкоголь, хліб в будь-яких видах і кількостях. Будь-яке відхилення від цих постулатів японки, загрожує в порожню витраченому на дієту часу і зусиль.\nШвидкий результат за два тижні пояснюється тим , що японська дієта складена без урахування показників щоденної норми споживання жирів , білків і вуглеводів.\nЗа рахунок цього японку відносять до дієт з низьким вмістом енергії, а про їх ефективність ходять легенди.\nІншим важливим правилом японської дієти, яке необхідно дотримуватися, для того щоб побачити результат, є споживання 1,5 літра води на день. При цьому вода повинна бути прокипяченной або мінеральної.\nТаке ставлення до рідини дозволить захистити організм від зневоднення.\nА також благотворно позначиться на стані шкіри . Відмінною рисою японської дієти, стане також і велике вживання кави без цукру. Якщо бути точніше, то 10 днів з 14 характеризуються тим, що меню їх сніданку складається лише з чорної кави.\nЯкщо говорити про інших основних продуктах японської дієти, то варто відзначити, що ними є овочі і фрукти. Але не варто думати, що 14 днів доведеться стати травоїдним. Меню японської дієти увазі також м'ясо, рибу і сир. Забороненими є наступні продукти: виноград, банани, інжир.\nГоворячи про сніданок, нагадаємо, що 10 днів його складатиме натуральний чорний кави. Пару раз можна зробити відступу, замінивши його зеленим чаєм або тертою морквою.\nТакий вибір не випадковий. Справа в тому, що натуральна кава володіє великою кількістю антиоксидантів. А вони, як відомо, відіграють важливу роль в процесі схуднення.\nЩо стосується обіду, то він складається з салатів і відвареного м'яса, курки або риби. Важливим доповненням буде те, що порції повинні бути просто крихітними. Вечері японки відрізняються своєю різноманітністю.\nПротягом всієї дієти практично не зустрічається однакове меню. Отже, якщо ви вирішили схуднути за допомогою японської дієти, то наберіться терпіння. Почавши триматися японської дієти, від неї не можна відступати. В іншому випадку це загрожує організму різного роду збоями.\nЯкщо ви не забули, то японська дієта змінює обмінні процеси організму. Тому запустивши цей механізм, дуже важливо довести його до логічного кінця. Крім цього, не допускаються будь-які відхилення від прописаного розробниками дієти меню.\nЯкщо вам здається, що ви можете зробити повноцінний обмін , замінивши один продукт іншим, то ви помиляєтеся. Японська дієта дуже тонко продумана, все в ній взаємопов'язане. Порушивши те, що в неї вклали засновники дієти, не сподівайтеся на результат. Наберіться рішучості, і сміливо на боротьбу із зайвими кілограмами!


Марія Деві Христос стала Вікторією Преображенською | Анатолій Колодний © Наукові архіви\nPosted by © Анатолій Колодний under Аналітика, СТАТТІ | Теґи: Біле братство, Вікторія Преображенська, Марія Деві Христос |\nНещодавно засоби масової інформації описували події 15-річної давності, пов’язані із Софією Київською і діяльністю в цьому храмі Великого Білого Братства 10 листопада 2003 року. Знаючи, що моя сім’я є єдиною із позаконфесійно-білобратських, з якою після повернення з ув’язнення Марія ДЕВІ Христос мала хоч якісь контакти (бо ж жила вона із Іваном Петром ІІ в якійсь самоізоляції, обгрунтовуючи це версією про їх постійне переслідування), журналісти настирливо прагнули дізнатися від мене, а де ж нині знаходиться богиня. Від її послідовників я знав, що вона в останні роки тяжко хворіла і нібито виїхала десь за кордон для лікування там, бо ж, при загалом негативній знаності про неї в Україні, їй тяжко було знайти тут для себе якусь лікарню. А оскільки ні Марина Цвигун (таке її світське йменування), ні Дмитро Ковальчук (це її третій чоловік, другим був Ю.Кривоногов) не володіли якимись західно-європейськими мовами, то було єдине припущення: вони – в Росії. І якщо ще десь рік тому можна було заспілкуватися в Києві із послідовниками богині (вони ще приходили на наші конференції, просто так інколи заходили до нас у Відділення релігієзнавства, мали зустрічі із студентами могилянки), то потім і вони кудись зникли. Я міг знайти хібащо тих білобратчиків, які відійшли від конфесії (зокрема, Таю і Сашу Журавель), заспілкуватися з батьками деяких відомих діячів Білого Братства і від них дещо дізнатися про долю ВББ.\nІ ось, блукаючи по Інтернету, випадково натрапляємо на сайт якоїсь «Вікторії Преображенської». Вивчаємо порівняльно його інформацію. Це дає нам підставу для висновку, що Марія ДЕВІ Христос, воскресіння якої так довго чекали її послідовники (хоч деякі з них час-від-часу виходили чомусь «на зупинках» з «потягу Марії», зокрема архієпископ Вартимей і єпископ Марк, а дехто самовіддано вірив їй і донедавна із певними сподіванням їхав за нею, але не з нею, бо вона в якийсь спосіб і їх залишила на одній із «зупинок» вже за собою, зокрема Тамару Х.) тепер в Москві. Здавалося, що після всього їй варто було б, змінивши прізвище, десь спокійно, як кажуть, не висовуючись, жити другу половину років життя. Але Марина, потім – Марія, а тепер Вікторія не така. Певно, наслідуючи Ісуса Христа, який пережив етап свого Преображення (на честь цього в християнстві є свято, що відзначається 19 серпня), вона також постає знову ж скоріше не за своїм паспортним прізвищем, а оголошується Преображенською. То ж для нас стало незрозумілим: Вікторія Преображенська – це новий псевдонім Марини Цвигун, а чи ж нові її паспортні дані?\nЧитаючи матеріали сайту, ніде не знаходиш згадки про Велике Біле Братство, про трагічні сторінки його діяльності, не знаходиш прізвищ тих, хто вірнопіддано служив Марії, радий був навіть пожертвувати заради неї своїм життям. Є лише потаємний пасаж, що у Вікторії Преображенської «був критичний момент в житті, коли людина або взагалі помирає, залишає фізичний стан, або ж відроджується і при цьому несе в собі набагато більший внутрішній зміст. Цим пояснюється те, чому у неї пропав інтерес до політики і соціальної журналістики (згадаймо, що Марина Цвигун свого часу була комсомольським ватажком і має журналістську освіту. – Авт.). Вона, – зазначається у цитованому видруку,- пізнала інший світ, образ якого почала передавати людям. І люди сприймають це з радістю, оскільки це йде на рівні душі. А душам що потрібно? Духовність потрібна, а також Любов, Красота, Чистота. Все те, чого так невистачає у сучасному світі. Ось де вища цінність мистецтва. Саме за допомогою живопису Вікторія Преображенська і прагне передати надсвітову Вселенську ідею».\nЗ 2005 року ця жінка в Росії розпочинає новий виток свого життя. У вміщеному на сайті http://www.VictoriaRa.com нібито біографічному нарисі (він так і називається «Биография Виктории Преображенской») нічого не сказано про рік народження засновниці «Космічного Полімистецтва Третього тисячоліття» (так вона тепер себе величає), про віхи її життя дщо 2005 року, освіту, сім’ю та ін. Лише наголошується, що «з дитинства Вікторія була у близьких відносинах із світом Мистецтва. Особливо із світом Музики, Поезії, Живопису. Творчість завжди поставало віссю її життя і крилами натхнення». Згідно інформації сайту, з 2005 року В. Преображенська – учасник багатьох персональних і колективних художніх виставок. Вона вже є членом Творчого Союзу професійних художників і Міжнародного Художнього Фонду. Про творчість «дивовижної художниці», як її тепер величають, стали писати різні відомі часописи і газети. Сама ж Вікторія Преображенська вважає, що «майбутнє людства пов’язане саме з новим розумінням Культури (звернемо увагу на орієнтації Преображенської на «культуру», хоч тепер вона не вживає цей термін так, як раніше – КультУра». – Авт. ), що знаходить відображення в її творчості. Вона поєднала в єдине ціле живопис, графіку, музику, поезію, прозу, спонтанний танець, театральне дійство та ін.». Під керівництвом цього новоявленого культурного діяча «в дусі її ідеї Космічного Полімистецтва Третього Тисячоліття» діє «Театр Містерій Вікторії Преображенської». При цьому Вікторія Преображенська (будемо надалі так її називати), як це аналогічно було характерним і для Марії Деві Христос, заявляє: «В моїй творчості закладені ВнутріКосмічні Таємниці Світобудови і я дуже хочу, щоб люди їх сприйняли у свої душі, бо ж сьогодні людині потрібно все знати про Небо, про Землю, про саму себе. Пізнай самого себе!». Як колись в статусі Марії Деві Христос Марина Цвигун проводила своєрідну гру на складах слова «культура», так тепер Вікторія Преображенська грається із словом «красота». «Вдумайтеся в смисл цього слова, заявляє вона. – Воно несе в собі сакраментальну інформацію, таку, як і більшість слів нашої російської мови… «К» – це приставка, яка позначає причетність до чогось, в даному слові звернення до «РА». «РА» – це давньоведичне ім’я Єдиного Бога… «РА» – це Світло, Абсолют, Джерело. «СОТА» – це первинна комірка пам’яті або Вселенської Інформації Акаша-Хроніки, це шестигранна основа, що закладає в собі інформаційний код Землі». Далі ми знаходимо повторення Вікторією Преображенською в бутність її Марією Деві Христос витлумачення сплетення в зірці Давида двох трикутників (чоловічого і жіночого): «Це бінарна складова Світобудови, що означає Світову Гармонію Єдності Чоловічого і Жіночого Начал, як двох рівних половинок: Батька і Матері, Чоловіка і Дружини, Коханого і Коханої… Відтак, КРАСОТА – це Схованка Світла, Абсолюту, ЛЮБОВІ». Преображенська навіть пророкує настання «Нової епохи – епохи світової жіночості». Ці розмірковування близькі до того, що провіщала свого часу Марія ДЕВІ Христос.\nВікторія Преображенська твердить, що декілька тисячоліть тому, коли ДавньоСлов’янська Культура несла в собі Золото Божого Духа, світла, Духовної Інформації і Знання Абсолюту, а «людина, давній рус, арій був наповнений великою могутністю, красотою і духовністю», «здатністю напряму спілкуватися з Богом, Абсолютом», «було насичене Золотом Первинної ВнутріБожественної Інформації, а відповідно – Енергією Духа Святого, Енергією Життя вічного, Людина сповнювалася Божественно-Космічними Знаннями і була в постійному спілкуванні з Творцем і Природою. Нині ж, – як вважає засновниця Космічного Полімистецтва, – тільки мова символів і наша рідна російська мова зберегла сакраментальну інформацію для людини розумної, для Просвітленних». Мова символів, або ж потаємне Знання Бога, Абсолюту, за В.Преображенською, є Езотеризм. Далі вона, як і в минулому (дивись у видрукуваній в 2003 році книзі Марії ДЕВІ Христос «Наука о Свете и Его Трансформации» чи в «Последнем Завете» її вірш «ЧелоВек»), твердить, що слово «ЧелоВек» вміщує в собі ситмвол Божественного. «Чело» – це Знання, де зберігається вся Божественна інформація, і «Век» – це вічність. Коли ЧелоВек буде відповідати цьому імені, то він стане подібним Богові, він стане творити Неосяжне. І це буде так, бо ж наступила Епоха відродження Русі, Епоха відродження планети Земля, Епоха відродження всієї Світобудови!».\nНе стану далі втомлювати читача витягами з інтернетівської інформації про світобачення Вікторії Преображенської і її порівняннями з тим, що свого часу писала Марія ДЕВІ Христос. До речі, в особисто підписаній нею мені книзі «Последнего Завета». Цими розмірковуваннями я хотів лише засвідчити, що то є одна і та ж особа, яка в Україні за паспортом поставала як Марина Цвигун. В цій ідентичності можна також переконатися, коли порівняєш фототеріали сайту www. VictoriaRa. сom й ілюстрації до подареного мені «Последнего Завета» Марії ДЕВІ Христос. У видруках Вікторії Преображенської маємо такі ж, як і раніше, космічні устремління й обіцянки їх автора: «Я бажаю познайомити вас з незначною дещицею Культури, яку я формую в лоні Русі, бо ж за Руссю – Майбутнє Планети, її Духовний потенціал і Відродження!». Такі наміри (і це певно усвідомила Марина Цвигун) більше співзвучні із духовністю росіян, ніж українців, а тому вона й перебралася з Києва до Москви, часто буває із своїми виставками і містеріями в Санкт-Петербурзі. Україна прагне виокремитися із Русі і слов’янства, Росія ж все робить для їх збереження, навіть на державному рівні культивує це. То ж дещо модернізоване в Росії вчення Марії ДЕВІ Христос, в якому Україні не відводилося навіть мізерного місця, імпонує Росії і росіянам. Вони в захопленні від творця Космічного Полімистецтва Третього Тисячоліття, називають її творчість «новим напрямком у мисецтві», їй надають площі у виставкових залах, час в ефірі, за нею бігають кореспонденти різних ЗМІ. Вікторія Преображенська вже видрукувала серію із чотирьох книг – «Язык Света», «Планета Египет», «Терем РА» і збірник «Научно-Теософские Работы». Голова може заколихатися від таких оцінок її в пресі відомими в Росії людьми: «Изумительно прекрасные картины, потрясающая музыка и сама художница. Это – выдающаяся личность. Таких людей надо ценить, их мало. Это светоч современного мира»; «Больше всего на меня произвело впечатление пение автора. Пение передавало вибрации, которые не встретишь в нашей обыденной музыке»; «Космическое Полиискусство Третьего Тысячелетия Виктории Преображенской – созидание нового цельного пространства жизни России – возвращает человека к единой надмирной космической Культуре… Это – начало Золотого Века мира искусств».\nЧитаючи сайти Вікторії Преображенської, відчуваю, що вона, будучи вже в новій іпостасі, знову займається самосакралізацією. Тут і оприсутнення її під час театру-містерії на сцені у власному театрі в одязі Богині Ісіди (що, до речі, мало місце і в Києві, але в іншій ситуації), і озвучення при її акторстві давньо-єгипетською мовою (звідки вона її знає?) персонажів Книги Життя, і вихвачування нею у своїх творах «фрагментів з іншого світу» завдяки її, як сказано, «проникненню в інші світи». В її розмірковуваннях проглядається ідея необхідності посередника між Богом і людьми, коли Богові потрібно буде надати людині спасіння. Чи не заявка це на майбутнє?\nЯкщо в іпостасі Марії ДЕВІ Христос Марина Цвигун прагнула подати себе як земне втілення водночас Спасителя і його матері Богородиці Марії, то Вікторія Преображенська твердить про свою здатність передати «надсвітову Вселенську ідею», «божественні імпульси» потаємного Буття, засвідчити «існування замежових вимірів», розкрити «свої подорожі в інші світи» тощо. Порівнюючи душу Вікторії Преображенської з дитячою душею, а саме останнім, за словами Ісуса Христа, «відкривається Царство Небесне», шанувальники її пишуть таке: «Істинне яснобачення настає тільки у тих людей, в яких гармонія вищих сфер дійсно сходить у точку свідомості і здійснює своє провидіння. Потойбічність і суміжність цих людей, їх сила і глибина дають творчість. Якщо ці люди реалізують себе в живописі, то йде відкриття духу. Якщо у вокалі – гармонією співу йде озаріння душі. Якщо людина хореограф, то тоді постає танець. Ці й інші таланти наявні у Вікторії Преображенської. Вона і хореограф, тому що ставить невеличкі сценки із містерій давності, втілюючи їх в балеті, в рухах. Вона і композитор, тому що сама пише музику для цих сцен і своїх пісень. Як живописець, як графік, вона виставляється в художніх галереях. Як поет, вона видруковує книги своїх віршів. Ось так виражається особистість, яка прилегла до інших світів».\nРосія більш містична, ніж Україна, країна. Пройдеш по книжкових магазинах і ярмарках її столиці й дивуєшся заповненню їх полок різними езотеричними й окультними виданнями. Тут в особливій пошані Блаватська і Реріхи. Може саме тому Марина Цвигун, вважаючи їх своїми вчителями, у своїй новій іпостасі виявилася в Росії запрошеною. Тим більше, що при зіткненні з Вікторією Преображенською – чи то на її виставах-містеріях, чи то при читанні її одкровень, а чи ж при перегляді на виставках її художніх творів – перед тобою постає езотерик не в книжковому його вияві, а в синтетично мистецькому, чого не було раніше, а може й було (за розповідями), але я не бачив. То ж якоїсь помилки в тому, що творчість Вікторії Преображенської тут оцінюють як «одкровення світоча сучасного світу», немає. Вона, безумовно, обдарована людина. Всі мистецькі заготовки були сформовані Мариною Цвигун ще в Києві, але вони тут не знайшли свого споживача. По-перше, аудиторія, якій вони репрезентувалися, була невеличка і в масі своїй далека від езотеричного світобачення. По-друге, українець до всього підходить прагматично, для нього прийнятним є те, що є значимим у його повсякденні. По-третє, в громадській думці України загалом сформована негативна оцінка Марії ДЕВІ Христос. І що б вона (навіть геніальне!) не витворила, його сприймають через усталені несприйнятні оцінки Білого Братства, сформовані часто сфальсифікованими і тенденційно рекламованими фактами. Враховуючи все це, можна зрозуміти передислокацію Марини Цвигун до нашого північного сусіда.\nВікторія Преображенська – це скоріше її псевдонім, а не нові паспортні дані. Марина Цвигун через преображення свого статусу з богині на фундатора Космічного Полімистецтва зрештою перемогла те несприйняття, яке було виявлене щодо неї, її творчих езотеричних наробок в Україні. Вона обіцяє у своїй новій функціональній ролі,скажемо її словами, «познаймить вас із маленькою часточкою Культури, яку я формую в лоні Русі, бо ж за Руссю – Майбутнє Планети, її Духовний потенціал і Відродження!» . Росія з її прагненням знову отримати статус світової наддержави приймає такі наміри Преображенської, всіляко їх схвалює і, як це можна припустити, навіть матеріально їх підтримує.\nЯ не стану тут засуджувати Марину Цвигун за ті метаморфози життя, до яких вона вдається, гадаю, свідомо. В Україні вона залишила біля розбитого корита тих, хто сприймав її як богиню, вірив їй, із сподіваннями на краще ловив кожне її слово. Я пробував заспілкуватися з тими, хто раніше був у Великому Білому Братстві. Дехто з них уникає будь-яких розмов про ті дні, а то й роки, дехто каже, що вже навіть забув, що колись був білобратчиком, інші знаходяться в повній розгубленості від того, що Марія ДЕВІ Христс їх мовчки залишила, виїхавши за кордон. Вони відчувають себе ошуканими, бо ж, окрім іншого, приходилося від своєї зарплати відкривати її часточку на утримання своєї «спасительки» і її чоловіка, видрук її книг, видання барвистого (а відтак недешевого) часопису «Юсмалос», на дещо інше. Але найбільша ошуканість відчувається, зрозуміло, коли приходиться визнавати хибність своїх світоглядних уподобань, необхідність розпрощатися з ними. Засуджувати Марію ДЕВІ Христос можна було б ще тоді, коли б вона, скажімо, переїхавши до Москви, заявила, як це свого часу скоїв предтеча Білого Братства Юрій Кривоногов, про хибність того вчення, який вона творила й обстоювала. Ознайомившись із сайтом Вікторії Преображенської, приходиш до висновку, що у своєму світобаченні і його художньому оприлюдненні фактично чогось нового у Марини Цвигун немає. Маємо ту ж саму Марію ДЕВІ Христос, але в іншій формі свого виявлення. Росіяни сприймають це, їм це подобається, то ж хай подякують Україні, що вона подарувала їм засновника Космічного Полімистетва Третього Тисячоліття.\nМи ж, науковці-релігієзнавці, маємо грунтовно дослідити феномен Великого Білого Братства. Вивчати його варто ще й тому, що, окрім рідновірських релігійних течій, воно було єдиним нашим власним неорелігійним витвором, який в перехідні роки від доби тоталітаризму до демократичного розвитку України постало як один із виявів світоглядних пошуків молоді, синкретизувавши в собі різні релігійні вірування і позакультову містику. Для українського релігієзнавства важливим є дослідження процесів появи кеносистичних релігійних утворень, бо ж такими порівняно багатою є релігійна історія України. Тут і інокентіївці на півдні країни, і мурашківці та леонтіївці на Волині, і митрованівці на Кіровоградщині, й інші в інших областях і в різні роки. Спілкуючись із послідовниками Білого Братства, я прагнув усвідомити, що послужило для них підставою сприйняття Марини Цвигун як синкретичного божества Марії ДЕВІ Христос. І тут, скажу, однозначної відповіді не одержав, бо ж дехто уособлював її з описаною в Одкровенні Івана Богослова «жоною», дехто посилався на езотеричні праці її попередників, а дехто увірував у неї як Господа із-за її лагідності, уважності, знаності і навіть красивості. Спілкуючись у себе в квартирі з Марією ДЕВІ Христос (а вона у нас була декілька разів і мешкала після повернення з ув’язнення недалеко від нашого будинку), я прагнув збагнути, а чи ж вона сама сприймає себе за божество, а чи ж грає роль богині. Признаюся, відповіді я так і не одержав.\nДля пізнання феномену Великого Білого Братства потрібно вивчати не лише написане нею, а чи ж різні видруки Братства, зокрема часопис «Юсмалос» років одноосібного очолювання Марією ДЕВІ Христос конфесії. Важливо ще й прочитати рукопис праці, написаний Ю.Кривоноговим під час його ув’язнення в Сокирянах. Щоб зрозуміти природу кеносистизму, доцільно порівняльно вивчити природу такого феномену як Церква Останнього Завіту, засновник якої Вісаріон (Сергій Тороп) проголосив себе Сином Божим. Послідовники Вісаріона є і в Україні і, як на мене, їх вчення, зокрема про екопоселення, більше відповідає ментальності українців, ніж езотеричне вчення Марії ДЕВІ Христос. Воно не настільки затуманене різними словоплетивами, а орієнтує людей на моральне і спільнотне життя, вдоволення здобутками своєї праці і розвиток своїх обдарувань. У Білому Братстві його послідовники пасивні сприймачі витворів Марії ДЕВІ Христос, оспівувачі її вдач і очікувачі здійснення її пророцтв. Базові книги обох конфесій мають однакову назву – «Последний Завет», проте праця Вісаріона, яка постає у формі запису секретарем посланця Бога Вадимом різних його бесід та інтерв’ю, є більш життєзначимою, ніж езотеричні розмірковування і словесні викрутаси Марії ДЕВІ Христос, в яких, окрм неї, певно ніхто добре й не розбирався. Про високий художній талант Марії ДЕВІ Христос – Вікторії Преображенської ми писали вище. Він – самородний, бо ж Марина Ціигун одержала лише вищу журналістську освіту. А ось художні здібності Вісаріона вражають, якщо врахувати при цьому те, що до богооб’явлення він був спортивним тренером, а потім міліціонером. На основі вивчення життєвої долі сакралізованих земних представників роду людського можна буде більш глибоко пізнати й постаті Будди, Ісуса Христа, Мухаммеда, розкрити роль особистністних чинників у постанні світових релігій. Християни очікують на друге пришестя Ісуса Христа. Питається, а чи повірять вони йому, коли він з’явиться? Приклади з Марією ДЕВІ Христос, з Вісаріоном засвідчують те, що можуть не повірити, а то й, дивись, ще й у в’язницю посадять як самозванця.\nВідтак проблема сакралізації і самосакралізації живої особи не така вже й проста для її вирішення. Наступні етапи розкручування феномену Вікторії Преображенської можуть зрештою завершитися появою чогось подібного до Марії ДЕВІ Христос, але вже певно з іншим ім’ям.\nМатеріал підготував д.філос.н., проф. А.Колодний\nБерезень 16, 2009 at 14:33\nТеґи: Біле братство, Вікторія Преображенська, Марія Деві Христос


Диплом молодшого спеціаліста 180 кредитів ЄКТС / 2 роки 10 місяців\nНа навчання для здобуття ступеня молодший спеціаліст приймаються особи, які здобули базову середню освіту. Прийом здійснюється за результатами зовнішнього незалежного оцінювання.\nНа навчання для здобуття ступеня молодший спеціаліст приймаються особи, які отримали кваліфікацію «кваліфікований робітник». Прийом здійснюється за результатами фахового вступного випробування.\nНадати теоретичні знання та практичні уміння і навички, достатні для успішного виконання професійних обов’язків за спеціальністю 274"Автомобільний транспорт" та підготувати студентів для подальшого навчання за обраною спеціалізацією\nТехнік-механік здатний займатися обслуговуванням автомобілів та двигунів і займати такі посади: механік, механік автомобільної колони (гаража), механік з ремонту транспорту, механік дільниці, механік цеху, механік виробництва, технік-конструктор (механіка), технік-технолог (механіка), технік з підготовки виробництва, інспектор з охорони праці, інструктор виробничого навчання, майстер виробничого навчання, майстер навчального полігону, начальник гаража, начальник майстерні, начальник зміни, майстер виробничої дільниці, майстер з ремонту транспорту, майстер з експлуатації та ремонту машин і механізмів, майстер зміни, майстер основної виробничої дільниці, майстер цеху.\n1) здатність розв’язувати складні спеціалізовані задачі та практичні проблеми під час професійної діяльності у галузі автомобільного транспорту або у процесі навчання, що передбачає застосування теорій та методів, що характеризуються комплексністю та невизначеністю умов;\n2) базові знання фундаментальних наук в обсязі, необхідному для освоєння загально-професійних дисциплін;\n3) базові знання в галузі автомобільного транспорту, необхідні для освоєння професійно-орієнтованих дисциплін;\n4) базові уявлення про основи філософії, політології, що сприяють розвитку загальної культури й соціалізації особистості, схильності до етичних цінностей, знання економіки, розуміння причинно-наслідкових зв'язків розвитку суспільства й уміння їх використовувати у професійній і соціальній діяльності;\n5) здатність до аналізу та синтезу;\n6) здатність до застосування знань на практиці;\n7) здатність здійснювати пошук та аналізувати інформацію з різних джерел;\n8) здатність мати дослідницькі навички;\n9) здатність мати навички розроблення та управління проектами;\n10) уміння розв’язувати поставлені задачі та приймати відповідні рішення;\n11) здатність до письмової та усної комунікації українською мовою;\n12) знання іншої мови(мов);\n13) уміння працювати як індивідуально, так і в команді;\n14) уміння ефективно спілкуватися на професійному та соціальному рівнях;\n15) креативність, здатність до системного мислення;\n16) потенціал до подальшого навчання;\n17) відповідальність за якість виконуваної роботи.\n3) базові знання технічних характеристик, і правил експлуатації комунікаційних мереж і технічних засобів у сфері транспорту;\n12) уміння ідентифікувати, класифікувати та описувати роботу систем і їхніх складових шляхом використання аналітичних методів і методів моделювання;\n- Заповнювати встановлені форми обліку наявності, руху, технічного обслуговування, ремонту і пробігу рухомого складу і агрегатів.\n- Заповнювати технічний паспорт рухомого складу і заносити до нього зміни.\n- Визначати виробниче завдання бригадам, окремим робітникам, розробляти змінно-добовий план дільниці.\n- Перевіряти якість виконаних робіт кожним виконавцем.\n- Виконувати економічні розрахунки, направлені на підвищення ефективності виробництва і підвищення продуктивності праці на дільницях з ремонту.\n- Видавати завдання ремонтним робітникам, доцільно розміщуючи їх по робочих місцях.\n- Виконувати роботи з технічного обслуговування і ремонту рухомого складу з використанням технологічного оснащення, пристроїв та інструменту.\n- Виконувати розрахунки, необхідні для складання заявок на постачання ремонтного фонду, запасних частин і експлуатаційних матеріалів для дільниць.\n- Проводити інструктаж ремонтних робітників, забезпечувати дотримання ними правил техніки безпеки, промислової санітарії і пожежної безпеки.\n- Форми первинних документів. Порядок їх ухвалення і реєстрації.\n- Нормативні матеріали з розробки й оформлення технічної документації.\n- Порядок прийому нового рухомого складу і порядок його списання.\n- Система технічного обслуговування і ремонту рухомого складу.\n- Норми витрат паливно-мастильних матеріалів, положення про нарахування премії за економне використання або утримання за перевитрату паливно-мастильних матеріалів.\n- Основне технологічне і діагностичне оснащення, пристрої та інструменти, застосовувані під час технічного обслуговування і ремонту рухомого складу, принципи роботи і правила технічної експлуатації, технологія виробництва, спеціалізація дільниць і виробничі зв'язки між ними.\n- Правила техніки безпеки, промислової санітарії і протипожежного захисту.\n- Способи контролю якості технічного обслуговування і ремонту автомобілів і агрегатів.\n- Шляхи підвищення продуктивності праці ремонтних робітників, зниження вартості за рахунок високої якості ремонтних робіт.\n- Здатність використовувати знання в галузі математики та математичної статистики для статистичної обробки експериментальних даних і математичного моделювання технологічних процесів на виробництві.\n- Уміння створювати професійно-орієнтовані бази даних, використовувати інформаційні технології для вирішення експериментальних і практичних завдань у галузі професійної діяльності.\n- Здатність використовувати професійно-профільовані знання і практичні навички з фундаментальних наук для вирішення практичних завдань в галузі транспортних технологій.\n- Здатність усвідомлювати необхідність навчання упродовж усього життя з метою поглиблення набутих та здобуття нових фахових знань.\n1.2.1. Електротехніка та електроніка 4 120 з\n1.2.2. Технічна механіка 4 120 і\n1.2.3. Креслення 4 120 ргр, і\n1.2.4. Основи охорони праці 4 120 і\n1.2.5. Взаємозамінність, стандартизація та технічні вимірювання 4 120 ргр, і\nВсього вибіркових дисциплін п. 1.2. 20 600 дз\n2.1.1. Економіка підприємств автомобільного транспорту 4 120 з\n2.1.2. Організація та планування підприємств 4 120 і\n2.1.3. Діагностування технічного стану автомобілів 4 120 і\n2.1.4. Технологія конструкційних матеріалів 4 120 і\n2.1.5. Технічна експлуатація та обслуговування автомобілів 6 180 кр, і\n2.1.6. Основи технології ремонту автомобілів 5 150 і\n2.1.7. Автомобільні перевезення 6 180 з\n2.1.8. Автомобілі 8 240 кр, і\n2.1.9. Правила та безпека дорожнього руху 3 90 з\nВсього обов’язкових дисциплін п. 2.1. 58 1725\n2.2.1. Тертя та зношування в машинах 3 90 і\n2.2.2. Гідравлика та гідро-, пневмопривід 4 120 і\n2.2.3. Опір матеріалів 4 120 кр, і\n2.2.4. Вантажний та пасажирський рухомий склад автомобілів 4 120 з\n2.2.5. Автомобільні двигуни 5 150 і\n2.2.6. Теорія та конструкція автомобілів 5 150 з\n2.2.7. Електрообладнання автомобілів 4 120 і\n2.2.8. Використання експлуатаційних матеріалів 5 150 з\n2.2.9. Охорона праці в галузі 3 90 і\n2.2.10. Еволюція розвитку автомобільного транспорту 3 90 з\n2.2.11. Нанотехнології в автомобільному транспорті 3 90 з\n2.2.12. Фахова інформаційна аналітика 3,5 105 з\nВсього вибіркових дисциплін п. 2.2. 47 1395\nВсього за циклом п.2 104 3120\nВсього дисциплін вільного вибору студентів 67 1995


Диканька - Find and Follow\nДиканька – мальовниче селище міського типу на березі річки Ворскли. Свою назву Диканька отримала через особливості розташування – її оточують густі ліси з віковими дубами. Саме вони колись надавали селу “дикого” вигляду.\nКоли заснували поселення, невідомо, але Диканька має багату історію: на території сучасного селища у давні часи знаходилися три поселення скіфів. У лісі поблизу селища також знайшли рештки давнього підземного містечка, що було розташоване у восьми печерах. Протягом свого існування Диканька стала пунктом призначення подорожей багатьох митців та видатних діячів: Михайла Глінки, Самійла Величка, та, звісно ж, Миколи Гоголя, який прославив селище на весь світ.\nПопри невеличку площу, у Диканьці є на що подивитися. Одна із найвизначніших пам’яток – Тріумфальна арка царя Олександра І. Її спорудили на честь візита та перебування правителя у Садибі Кочубеїв у 1820 році. Незважаючи на це, арку вважають єдиною пам’яткою архітектури на території сучасної України, пов’язаною із перемогою над Наполеоном у 1812 році. Наразі арка є своєрідним входом на територію Садиби Кочубеїв, колишніх власників Диканьки. Досьогодні збереглася лише частина колись розкішної садиби – вона була спалена, зруйнована та пограбована у 1919 році.\nЗ іменем Кочубеїв пов’язана ще одна пам’ятка, Кочубеївські дуби. Вони знаходяться вздовж старої дороги з Диканьки на Полтаву. Дубів всього чотири, і кожному із них вже понад 800 років. Вони є частиною регіонального ландшафтного парку «Диканський», до якого, окрім Кочубеївських дубів, входить і Бузковий гай із площею 2 гектари. У 19 столітті його заклали у п’ятиметровому заглибленні, що залишилося після добування глини для цегельного заводу. Гай варто дивитися у період цвітіння – тоді він виглядає по-справжньому незабутньо. Також у межах парку є ялиновий гай та ставки, названі Пивоварськими на честь броварів, які розгорнули у Диканьці бурхливу діяльність у 18 столітті.\nЯкщо прогулянка Диканькою розбудила ваш апетит, обов’язково відвідайте ресторан “Кочубеївська садиба” – він знаходиться зовсім поряд із Тріумфальною аркою. Також у селищі є чудова піцерія “Бегемот”.\nУ Диканьці готелів, на жаль, немає – проте зупинитися на ніч можна і у Полтаві чи дорогою до неї. Наприклад, готель “Мис Доброї Надії” знаходиться всього у 12 кілометрах від селища.\nСмачно пообідати: ресторан "Кочубеївська садиба", піцерія “Бегемот”\nОберіть наступну локацію маршруту Полтавська область 1 - Національний музей-заповідник М.В. Гоголя


ᐉ Цвіте вода в ставку. Що робити? • Стаття від інтернет-магазину Greenhol (Грінхол)\nЦвіте вода в ставку. Що робити?\nВідсутність належного догляду за ставком рано чи пізно може призвести до його цвітіння. Найчастіше цей неприємний процес розвивається з кінця травня до початку липня. Основна причина криється в активному розмноженні водоростей, які є у всіх природних водоймах. Причин, через які вони активізують своє розмноження і зростання кілька:\n• несвоєчасний збір сміття і листя з поверхні ставка. Все опале листя, гілки та інше необхідно обов’язково видаляти! Інакше все це осяде на дно водойми, де почнеться процес гниття. Надалі це спровокує цвітіння і неприємний запах;\n• розвиток в ставку окремих видів рослин, які витісняють інших і виділяють токсичні речовини. Токсини і змушують водойму цвісти, а також несуть небезпеку для всіх жителів водойми;\n• спекотна погода і вплив прямих променів сонця теж викликають процес цвітіння. Також велика кількість сонячного світла провокує активне зростання водоростей;\n• надмірне годування риб, які проживають в ставку, теж призводить до цвітіння води. Краще не перестаратися, а годувати риб згідно з нормою.\nЯк позбутися від цвітіння води?\nПершопричиною розвитку водоростевих колоній і цвітіння води є її застій. Якщо забезпечити їх невпинний рух, то можна запобігти цьому неприємному процесу. Домогтися цього реально, вмонтувавши в водойму фонтан або ж спеціальний насос (особливо спільно з аератором). Таке обладнання призведе в рух воду і буде постачати її киснем.\nНе менш ефективним засобом в боротьбі з цвітінням стануть спеціальні біопрепарати для очищення водойм . Їх склад розроблений таким чином, щоб ліквідувати колонії водоростей, і в той же час не нашкодити екосистемі водойми.\nТакож ефективним методом у боротьбі з цвітінням вважається застосування установки УФ-стерилізатора. Це пристрій фільтрує воду і знезаражує її завдяки УФ-лампі і руху води. Такий прилад ефективно усуває цвітіння водойми.\nРізні засоби для ліквідації цвітіння води в ставку ви можете придбати в нашому інтернет-магазині. При необхідності менеджери проконсультують і допоможуть з вибором. Використовуючи відповідні препарати або устаткування ви забудете про цвітіння води в ставку назавжди!\nПіклуйтеся про свій ставок і він буде радувати вас чистою водою, красивими рослинами і безліччю риб!


Маленьке чорне плаття — модні ідеї холодного сезону Осінь-Зима …\nМаленьке чорне плаття — модні ідеї холодного сезону Осінь-Зима …\nМаленьке чорне плаття — модні ідеї холодного сезону Осінь-Зима 2012-2013\nГоловна » Вечірні сукні » Маленьке чорне плаття — модні ідеї холодного сезону Осінь-Зима 2012-2013\nМаленьке чорне плаття Коко Шанель вже більше вісімдесяти років є річчю «must have» в гардеробі сучасної жінки. Таке плаття — універсальна база, на якій можна вибудувати будь-який образ за допомогою аксесуарів та інших речей. Тому маленьке чорне плаття доречно в будь-якій обстановці, в будь-який час доби.\nНе дивлячись на те, що осінньо-зимовий сезон 2012-2013 просто насичений яскравими фарбами і блиском в одязі, актуальність маленького чорного плаття незаперечна. Багато дизайнерів просто наповнили свої колекції таким вбранням, підготували цікаві фасони цього важливого і зведеного в ранг «незамінного» вбрання для дівчат і жінок.\nМаленьке чорне плаття — багатоликість жіночого вбрання сезону Осінь-Зима 2012-2013\nВ першу чергу, маленьке чорне плаття — це плаття-футляр. яке також стало класичним вбранням завдяки своїй формі. Довжина до коліна, приталений силует цієї сукні дозволяє щодня вносити зміни в його загальний вигляд. Вранці, вирушаючи на роботу, можна доповнити таке плаття чорними колготками або панчохами, туфлями човниками і піджаком.\nКольоровий шарф або хустку на шиї, нитка перлів або непомітна брошка зроблять його менш офіційним, додадуть нарядності. Топи, блузи додадуть в ансамбль з маленьким сукнею в чорному кольорі різноманітності.\nТаке плаття легко перетворити в коктейльний наряд, змінюючи піджак на палантин або хутряну накидку, строгі човники на туфлі з французьким миском. Модний дім Боттега Венета (Bottega Veneta) в цьому сезоні явно демонструє універсальність маленького чорного плаття-футляр, доповнюючи його довгими рукавичками, цікавою взуттям та аксесуарами. А плаття цього фасону, прикрашене декількома декоративними елементами, як від Бедглі Мішка (Badgley Mischka), буде не раз виручати свою володарку в урочистих та святкових заходах.\nМаленьке чорне плаття фото — моделі колекцій Bottega Veneta (1,2) і Badgley Mischka (3)\nЧорне плаття зі спідницею дзвін — ще один модний тренд осінньо-зимового сезону 2012-2013. Його можна зустріти, наприклад, в колекціях модних будинків Крістіан Діор (Christian Dior), Зухаір Мурад (Zuhair Murad). Метри великих подіумів показують, що таке плаття може зачаровувати своєю красою за рахунок прозорих тканин і візерунків на гіпюру.\nА темний колір вбрання прекрасно сприймає декоративні елементи в будь-яких барвистих тонах.\nМаленьке чорне вечірнє плаття зі спідницею-дзвін — на фото моделі Christian Dior (1), Zuhair Murad (2,3)\nНевеликий дзвіночок — така асоціація виникають при вигляді маленького чорного плаття від бренду DKNY зі спідницею годе. Таке плаття короткої довжини одночасно і стримано в фасон, і прекрасно підходить для молодих і активних дівчат. Модний дім продемонстрував універсальність і багатоликість такої сукні, підготувавши два фасону маленького чорного плаття (зі спідницею годе і прямого крою) в різних інтерпретаціях: з рукавом. плаття-бюстьє. з відритими плечима. з різним поєднанням матеріалів (текстилю та шкіри).\nМаленьке чорне плаття Коко Шанель — на фото сукні з колекції DKNY\nЧорне маленьке плаття з рукавом-ліхтариком також часто зустрічається в різних колекціях. Такі наряди дуже ніжні і романтичні. Наприклад, коротке плаття в чорному кольорі від Валентино (Valentino), або плаття з прозорих фактур, як у Сальваторе Феррагамо (Salvatore Ferragamo) і Ендрю Гейн (Andrew Gn).\nМаленьке чорне плаття 2012 2013 — фасони від Valentino, Salvatore Ferragamo, Andrew Gn\nБути ультрасучасними або нагадати старовинні модні віяння можуть маленькі чорні сукні з баскою. які, незважаючи на схожий декоративний елемент, дуже різноманітні і оригінальні. Спостерігати подібні моделі можна в колекціях Антоніо Берарді (Antonio Berardi), Девіда Кома (David Koma), Бухра Джаррар (Bouchra Jarrar).\nМаленьке чорне плаття з басками Осінь-Зима 2012-2013 від Bouchra Jarrar, David Koma, Antonio Berardi\nДуже цікавим і неординарним може бути модне чорне коротке плаття з пишною спідницею. Таке вбрання з щільних тканин прекрасно тримає свої форми або спадає плавними складками з легких матеріалів. Доглянути в цьому плані можна до моделей від Алексіс Мебайл (Alexis Mabille), Ланвин (Lanvin) і Сальваторе Феррагамо (Salvatore Ferragamo).\nКоротке чорне маленьке плаття з пишною спідницею — на фото моделі Alexis Mabille, Lanvin, Salvatore Ferragamo\nМаленьке чорне плаття 2012-2013: фактури холодного сезону\nЯк видно з фото маленького чорного плаття, таке вбрання для цього сезону може бити виконаний з багатьох фактур, від ажурного мережива і прозорого гіпюру, до теплого оксамиту та хутра.\nМаленьке чорне плаття 2012 2013 фото — моделі Donna Karan, Elie Saab, Christian Dior\nСтильним і привабливим є маленьке чорне шкіряне плаття. яке хочеться особливо виділити серед інших фасонів. Дана текстура вельми актуальна в цьому сезоні, бо можна зустріти таку сукню в багатьох колекціях з різними стильовими напрямками.\nМаленьке чорне шкіряне плаття Осінь-Зима 2012-2013 — на фото моделі Rodarte, Christian Dior, Lacoste\nТаким ось універсальним і одночасно різноманітним постало перед модницями маленьке чорне плаття від відомих модних будинків в сезоні Осінь-Зима 2012-2013. І це зрозуміло. Не залежно від стилю, воно дозволить кожній дівчині і жінці проявити свій дизайнерський талант і здатність обіграти цей наряд по-своєму.\nМаленьке чорне плаття в колекціях Осінь-Зима 2012-2013 фото\nДивіться нашу добірку маленького чорного плаття в картинках (збільшення по кліку). Всі представлені моделі — з показів сезону Осінь-Зима 2012-2013.\n« Що подарувати на хрестини?\nДовідник хвороб «Холодова алергія» »


Україна для людей. Влада готує нам новорічні “подарунки”\nДобробут 3350 переглядів\nОпубліковано - 14.12.2011 16:00 | Всі новини | Версія для друку | Коментарі (0)\nНаціональна комісія регулювання сфери комунальних послуг готується впровадити методику, що дозволяє підвищувати вартість води одночасно зі зростанням обсягу споживання.\nЯк повідомляє газета «Коммерсантъ», цей механізм повинен стимулювати побутових абонентів вести облік і економити споживані ресурси. Проте на практиці може вийти так, що рядові споживачі сплатять модернізацію галузі, говорять експерти.\nВже з 2012 року вартість води для різних категорій населення залежатиме від обсягу її споживання, зазначає видання. П`ята категорія, тимчасова, об`єднає споживачів, які платять за воду за нормативами або показниками будинкового лічильника. Перші чотири - за приладами обліку в квартирах.\nУ Нацкомпослуг газеті уточнили, що "введення блокової системи тарифоутворення дозволить регулятору відмовитися від поділу споживачів на побутові й непобутові категорії". Перший блок тарифу стосуватиметься громадян, які щомісяця споживають до 2 кубометрів холодної води.\n"Вартість кубометра становитиме 1,5 грн. і буде однаковою для всієї країни. Ця ціна соціально спрямована, оскільки враховує інтереси незаможних громадян", - пояснив радник голови Нацкомпослуг із економічних питань Дмитро Арлачев.\nНа долю цих абонентів припадає всього 3% обсягу води. Комісія працює з 69 ліцензіатами й встановлює тарифи для населення в містах, де проживає понад 100 тис. осіб.\nНадалі ціни на водопостачання зростатимуть зі збільшенням обсягу споживання на 4 кубометри. Різниця в ціні на воду між другим (2-6 кубометрів; 8% споживаної води) і третім (6-10 кубометрів; 18%) блоками може становити 40%, а ті, хто споживає понад 10 кубометрів (71%), переплачуватимуть ще 20-25%. Решта громадян, квартири яких не оснащені лічильниками, платитимуть за нормативом на 5-10% дорожче, ніж у четвертій категорії. Система розрахунку тарифу буде складною. "Якщо людина споживає 15 кубів, то перші 2 куби вона сплачуватиме за фіксованою ціною, а кожні подальші 4 куби - за тарифами для кожного блоку", - зазначив Арлачев.\nУ комісії ще не називають конкретної вартості води для споживачів без лічильника, але вже впевнені, що люди почнуть масово встановлювати прилади обліку й різко економити на них.


«Казав босам, що Чигринський не для «Барселони», – агент, який відкрив Мессі, про феномен Гвардіоли | 19-27\n«Казав босам, що Чигринський не для «Барселони», – агент, який відкрив Мессі, про феномен Гвардіоли\nФутбол України 16 Серпня, 11:28 1300\nХосеп Марія Мінгуелла у своїй колонці для Sport поділився спогадами про початок великої тренерської кар'єри Хосепа Гвардіоли.\nАгент, який першим відкрив Мессі, пригадав, як Жозе Моурінью ледь не став головним тренером Барселони, та поділився спогадами про трансфер тоді захисника Шахтаря Дмитра Чигринського в каталонський клуб. Барса підписала центрбека за 25 мільйонів євро влітку 2009-го, а продала через рік назад у донецький клуб за 15. Водночас «гірники» згодом уже не змогли заробити на його трансфері.\n«Я вже був на пенсії, коли Пеп розпочав свою тренерську кар'єру. Одного дня він з'явився на Мініестаді та взявся за обов'язки тренера Барселони Б. Людина, яка вже була настільки чудово підготована (попри відсутність тренерського досвіду) і показувала високий рівень, погодилась працювати з молоддю, що показує, наскільки великим фанатом Барси є Гвардіола.\nМінгуелла в компанії легенд Барселони Марадони і Стоїчкова\nПізніше різні обставини зумовили підвищення Хосепа до наставника головної команди. Форма команди в останньому сезоні Франка Райкарда значно впала. Жоан Лапорта, Чікі Бегірістайн і Еваріст Муртра повинні були знайти наступника для нідерландця. Були різні погляди на кандидатів. Дехто хотів, щоб команду очолив Жозе Моурінью, але в підсумку вирішили поставити на когось з «барселонським серцем». Гвардіола був пострілом у десятку.\nУ його випадку найбільшу роль відіграли 2 чинники: йому не треба було пояснювати стиль гри Барси, адже він навчився його за понад 15-річний період у клубі. Крім цього, він потрапив на розкішну групу виконавців з Хаві, Пуйолем та Іньєстою на чолі. Усі були вихованцями Барселони. Десь у той же час підтягнувся також Мессі.\nХоча Пеп і тримався на відстані, як вихованець клубу знав про все, що відбувається в роздягальні. Його першим і несподіваним рішенням було позбутись двох чемпіонів – Роналдінью і Деку. Виявилось, що це був ключовий хід. Влучними були також рішення про переведення Бускетса і Педро в головну команду. Вони показували чудовий рівень і значно підсилили склад.\nПід орудою Пепа Барселона здобула чимало успіхів, а він сам прийняв безліч гарних рішень. Та одна ситуація показала, що придбання нових футболістів – іноді дуже складна річ. Сам Гвардіола за будь-якої нагоди завжди відверто про це каже. Деякі зроблені ним трансфери виявились очевидними проколами. І найбільш значним був випадок, коли в команду прийшов Дмитро Чигринський.\nКоли Барса вже вела перемовини щодо його трансферу, мені випала нагода переглянути цього українця на власні очі. Це був матч за Суперкубок Європи, в якому Барселона грала проти донецького Шахтаря. Я поділився з босами каталонського клубу своїми сумнівами щодо Чигринського.\nНа мій тодішній погляд, він не показував, що вміє добре виводити м'яч зі своєї половини поля. Я вважав, що Дмитро не зможе пристосуватись до стилю гри Барселони. Однак про все вже було домовлено між клубами. Чигринський став гравцем Барси, проте було видно, що він не підходить для гри в цій команді. Ця історія доводить, що великий тренер здатний видобути все найкраще зі своїх гравців, але не завжди є добрим скаутом».


Я люблю тебе, мамо! - шкільний твір українською мовою\nHome ⇒ 👍Твори на вільні теми ⇒ Я люблю тебе, мамо!\n«Я люблю тебе, мамо» – коли в останнє ви казали це найріднішій людині у світ? Це на перший погляд прості, але водночас безцінні,\nзігріваючі душу слова. Нерідко, ставши на шлях дорослого життя, ми часом забуваємо, наскільки для матері важлива увага дітей. Заклопотанні власними проблемами ми навіть не завжди находимо вільну хвилинку, щоб просто зателефонувати матері і спитати: «Мамо,\nМати – це саме та людина, яка все своє життя, усю свою любов, усі свої думки присвячує власним дітям. Вона завжди втішить, дасть добру пораду і зігріє своєю любов,ю. І нехай хоч увесь світ відвернеться від тебе,- мама залишиться поруч. Вона не спатиме ночами і буде молитися Богу за щастя своєї дитини.\nДля мами ми – її діти, є найважливішими людьми. Нічиєю долею вона так не переймається, як нашою. Нічиї слова для неї так не важливі, як наші. Нічиєї уваги вона не бажає так, як нашої. Так чому ж ми так рідко знаходимо час на те, щоб обійняти цю, дорогу нашому серцю людину, і просто сказати: «Я люблю тебе, мамо!»?\n«Я б побажав тобі когось отак любить, як я тебе люблю…» (за поезією. Симоненка)\nВасиль стус твір.\n← Ольга Кобилянська «В неділю рано зілля копала…»\nБо ти на землі людина →


Чорновіл перевели з реанімації (Чоловік постраждалої від рук зловмисників журналістки Тетяни Чорновіл Микола Березовий заявляє, що стан його дружини «потроху поліпшується»)\nЧорновіл перевели з реанімації\n30.12.2013 17:37 229\nЧоловік постраждалої від рук зловмисників журналістки Тетяни Чорновіл Микола Березовий заявляє, що стан його дружини «потроху поліпшується».\nПро це він сказав сьогодні на брифінгу в Штабі національного опору.\n«Стан стабільний, він потроху поліпшується. Сьогодні Тетяну перевели з реанімації в палату», - сказав він, повідомляє «УНІАН».\nЗа словами Березового, Тетяна вважає причиною побиття свою журналістську і громадську діяльність. Про це, за словами чоловіка, свідчить багато «збігів, які збігами навіть не назвеш».\nЯк відомо, вночі 25 грудня на автодорозі в районі Борисполя Чорновіл побили невідомі.\nПравоохоронцями проводиться досудове розслідування за двома статтями Кримінального кодексу України: ст.296 «Хуліганство» і 121 «Нанесення тяжких тілесних ушкоджень».\nВ рамках розслідування правоохоронці затримали підозрюваних у скоєнні злочину Олександра Храмцова, Сергія Котенка і його брата Олександра, а також Андрія Насиковського. Прізвище п'ятого затриманого не вказується.\n27 грудня Печерський районний суд Києва обрав запобіжний захід у вигляді арешту чотирьом підозрюваним у кримінальному провадженні про побиття Чорновіл. За рішенням суду Храмцов, брати Котенки і Насіковський заарештовані до 23 лютого 2014 року.\nНа Храмовца зареєстровано авто Porsche Cayenne, яке фігурує на записі відеореєстратора автомобіля Чорновіл.\n28 грудня суд обрав запобіжний захід у вигляді утримання під вартою для п'ятого підозрюваного - 34-річного жителя м. Дніпродзержинськ (Дніпропетровська обл.), який працював в охоронній структурі. З його свідчень випливає, що він особисто брав участь у побитті Чорновіл. Затриманий також розповів, що приїхав у Київ купувати автомобіль Porsche Cayenn.\nпопередня новина Міліція шукає ще одного підозрюваного в нападі на Чорновіл наступна новина Кожара: В 2014 році Україна продовжить діалог з ЄС\n30.12.2014 19:21:49 1562