Синоптики обіцяють завтра до +22 °С | Інформаційний портал UA: ЛЬВІВ\nСиноптики обіцяють завтра до +22 °С\nДомашня / Новини / Новини / Синоптики обіцяють завтра до +22 °С\nНа більшій частині території України у понеділок, 3 жовтня, збережеться суха і тепла погода.\n“На заході країни небо буде похмурим, пройдуть невеликі дощі, у Чернівецькій та Львівській областях очікуються інтенсивні опади, у Закарпатській області — сильний дощ. Температура повітря вночі становитиме +12…+14 °С, вдень стовпчики термометрів сягнуть позначки +17…+18 °С, крім Хмельницької області (+20 °С)”, – йдеться в повідомленні.\nВідзначається, що в північних і центральних областях буде переважно сухо і ясно. Лише у Вінницькій, Житомирській і Чернігівській областях прогнозується мінлива хмарність і короткочасні дощі. Хмарно з проясненнями, без опадів буде на Київщині. Стовпчики термометрів вночі досягнуть позначки +8…+12 °С, вдень повітря прогріється до +19…+22 °С.\nНа півдні та сході України також буде переважно хмарно з проясненнями та без опадів, лише в Луганській області очікується невеликий дощ. Температура повітря вночі становитиме +9…+13 °С, вдень стовпчики термометрів будуть варіюватися в межах +19…+22 °С.\nУ Києві очікується мінлива хмарність без опадів. Температура повітря протягом доби становитиме +11…+22 °С.


Як виглядає політика України щодо США? Окупація Криму внесла корективи у звичний порядок денний, і протягом останніх семи років її можна описати приблизно так: створення будь-яких шумових приводів для привернення уваги до України і спроби використання перебільшеного і прикрашеного партнерства зі США для вирішення різноманітних завдань зовнішньої і внутрішньої політики. Тому в Україні так популярні селфі з американськими політиками, а практичними результатами стали скандали, дефіцит довіри і відсутність стратегічного бачення. Схоже, ця політика у виконанні Києва досить стійка.\nАле й американська політика щодо України теж стійка. У її основі лежить просте бажання - витягти зі сформованої у 2014–2015 роках ситуації максимум користі і звести до мінімуму пов’язані з нею ризики. Користь полягає в консолідації міжнародного тиску на Росію, зміцнення американського лідерства в благородній справі відновлення міжнародного порядку й посилення регіонального впливу США в Східній Європі. Ризики пов’язані з можливою, але малоймовірною, ескалацією й пошуком балансу між підтримкою України й тим, щоби не вплутуватися в наші проблеми занадто сильно. У цьому сенсі політика адміністрації Байдена щодо України – це злегка адаптована під змінені реалії політика Обами плюс проблема «Північного потоку-2».\nКлючова проблема полягає в тому, що в нас практично немає важелів і ресурсів. Нам нема чого запропонувати Вашингтону й нічим йому погрожувати. Це означає, що мотивів для проривних ідей і кардинальних змін сформованого статусу кво в США немає. Немає чого пропонувати Україні гарантії безпеки або істотно розширювати підтримку. Якщо, звичайно, не станеться чогось непередбаченого.\nЯкщо нам і вдасться змінити американську позицію, то це буде невелика зміна і, швидше за все, як результат щасливого збігу обставин. А це означає, що зусилля потрібно концентрувати, а не розпорошувати. Над переговорними позиціями потрібно думати і спиратися на довготривалу стратегію залучення американського впливу в наших інтересах. Звичний підхід – озвучити всі мислимі й немислимі бажання й чекати їх виконання, посилаючись на російську загрозу – навряд чи буде працювати. По-перше, Росія для США – не тільки загроза, а й можливості; і в будь-якому випадку загроза не того порядку, що і для нас. По-друге, питання не в тому, чого хочемо ми, а в тому, чого хочуть американці. Звичайно, час від часу бажання можуть збігатися – і навіть повинні, відповідно до теорії ймовірності. Наприклад, зупинити «Північний потік-2» хочуть і в Києві, й у Вашингтоні. Але чи означає це координацію зусиль, їх взаємну доповнюваність, загальну стратегію й тактику, і прив’язку до інших питань порядку денного? Навряд чи. Україна просто спостерігає за чужий грою в якості вболівальника.\nОскільки ресурсів для посилення переговорних позицій у нас дуже мало, то краще їх концентрувати. За кілька годин зустрічей у Києві держсекретар Ентоні Блінкен отримав довгий список побажань від українських співрозмовників. Тут і приєднання до Нормандського формату, і підтримка ПДЧ для України, і двосторонній договір про військове співробітництво, і статус основного союзника поза НАТО… А ще Кримська платформа, призначення посла, візит Байдена. Так пишуть листи Санта Клаусу. Або починають торги в надії отримати хоча б щось. Причому з часом список українських побажань має властивість розширюватися – як ніби озвучені бажання самі по собі стають дипломатичними перемогами.\nАмериканський підхід інший, не дивлячись на те, що ресурсів у США більше. Реформи, олігархи й корупція – цю формулу ми чуємо десятиліттями. Дипломатична підтримка – зрозуміло, вона відповідає й інтересам США. Усе передбачувано, зрозуміло і прагматично. При цьому варто відзначити, що ступінь впливу США на українські процеси в нас традиційно перебільшена. Як показує практика, українська політична система досить добре чинить опір зовнішнім спробам сприяти її реформуванню.\nСтійка американська стратегія і стійка українська корупція звужують простір для наших дипломатичних маневрів щодо Вашингтона. Менше завищених очікувань, більше прагматики й концентрація нечисленних ресурсів – такий підхід виглядає більш перспективним, ніж колекціонування селфі й заяв.


Розвідка наперед повідомила Турчинову, Яценюку і СБУ про можливу анексію Криму | НАЦІОНАЛЬНЕ БЮРО РОЗСЛІДУВАНЬ УКРАЇНИ\nУкраїнська розвідка наперед володіла інформацією про підготовку окупації Криму .\nПро це в інтерв’ю журналу «Новое время» розповів екс-голова Служби зовнішньої розвідки Микола Маломуж, повідомляє sprotiv.org.\nТак, на питання, чому українська розвідка не випередила події в Криму, Маломуж відповів: «Насправді розвідка повідомила про підготовку операції Олександра Турчинова, Арсенія Яценюка і СБУ».\nЗа його словами, розвідка пропонувала владі ввести надзвичайний стан і протягом ночі заспокоїти ситуацію.\n«Ми переконували, що потрібно вводити надзвичайний стан і протягом ночі перекинути до Криму декілька тисяч оперативних співробітників СБУ, які впоралися б із завданням», — зазначив колишній головний розвідник.\n«Схожа ситуація була і на Донбасі. Коли на початку захопили вісім установ, їх можна було накрити за одну ніч. Але ніхто не відважувався – не було політичної волі і єдиного воєнно-політичного командування. В обох випадках могли спрацювати на випередження», — наголосив він.


У Запоріжжі учні навчатимуться дистанційно з 2 листопада 2020\n29 жовтня 2020, 11:12 Читать новость на русском\nДистанційне навчання / Кавун.City\nШколи Запоріжжя вже з 2 листопада починають навчання після осінніх канікул. Проте влада міста прийняла рішення, що всі школярі, крім молодших класів, будуть навчатися дистанційно.\nТак, очне навчання у Запоріжжі буде проводитися лише для учнів 1 – 4 класів. Про це повідомив мер міста Володимир Буряк на своїй сторінці у фейсбуці.\nЦікаво! Ще одне місто починає навчання в школах після канікул: деталі\nВін наголосив, що наразі учні досі перебувають на канікулах, до школи вони підуть лише з понеділка, 2 листопада.\nПісля канікул навчання учнів буде організовано дистанційно, за винятком дітей, які навчаються в 1 – 4 класах. У них будуть уроки в школі з дотриманням необхідних вимог карантину,\nОкрім того, у Запоріжжі продовжують працювати дитячі садки.\nДо слова, Запоріжжя з 26 жовтня віднесли до помаранчевої зони карантину. Проте в області за останню добу, 28 жовтня, зареєстровано 358 нових випадків захворювання на COVID-19. Всього у Запорізькій області понад 9 тисяч лабораторно підтверджених випадків, серед дітей – 722.\nЗазначимо, що у Києві школи виходять з канікул 29 жовтня. Учні навчатимуться там очно, дистанційний формат буде лише у 8 школах столиці. Також 28 жовтня почали навчання діти в школах Івано-Франківська та Черкас.\nНовини УкраїниКоронавірус в УкраїніШколаОсвітаОсвіта в УкраїніШколяріНовини ЗапоріжжяКарантин в Україні 2020Дистанційна освіта


Оперативна інформація щодо роботи дорожнього комплексу та погодні умови на автомобільних дорогах Харківської області з 28.02 по 01.03.2018 року :: Служба автомобільних доріг\n» Прес-центр » новини » Оперативна інформація щодо роботи дорожнього комплексу та погодні умови на автомобільних дорогах Харківської області з 28.02 по 01.03.2018 року\n1.03.2018 версiя для друку\nОперативна інформація щодо роботи дорожнього комплексу та погодні умови на автомобільних дорогах Харківської області з 28.02 по 01.03.2018 року\nЗ 27 по 28 лютого 2018 року Харківська область перебуває під впливом циклону який зайшов з боку Дніпропетровської області.\nОпади у вигляді снігу із сильним поривчастим вітром, які розпочалися на півдні та південному заході області о 1500 в Лозівському, Сахновщинському, Кегичівському, Красноградському, районах поступово до 2200 розповсюдилися на території всієї області і на цей час не припиняються. Температура повітря коливається від -6 °С до -11 °С. Швидкість вітру в середньому по області 15 м\_с, а місцями пориви до 25 м\_с.\nТовщина снігового покрову від 15 см до 25 см, місцями перемети до 1,5 м.\nНа дорогах області працює 234 одиниць спецтехніки ДП «Харківськіий облавтодор» та 97 одиниць сторонніх організацій. Задіяно більше 280 робітників. За добу, на обробку покриття, використано 1500м3 піщано-соляної суміші та 50 тон технічної солі.\nПрацівниками дорожніх підприємств постійно проводиться моніторинг стану проїзду, як патрульним обстеженням так і за допомогою 5 існуючих камер спостереження.\nВизначені найбільш імовірні місця скупчення великовагових транспортних засобів на яких додатково чергує дорожня техніка здатна для буксирування.\nВ результаті складних погодних умов ускладнення в русі спостерігаються на напрямках Харків –Дніпро, Куп’янськ – кордон Луганської області, Мерефа – Павлоград, Харків – Зміїв, в Балаклійському районі в с. Закомельске, напрямок Ізюм- Барвінкове.\nДля ліквідації наслідків негоди залучена спеціальна техніка ДСНС, а саме – ІМР-2 на автомобільній дорозі Київ-Харків-Довжанський та БАТ 2 на Чугуїв – Мілове.\nШановні водії, по можливості обмежте пересування автомобільним транспортом автомобільними дорогами у період негоди.


» Знайдено тайник УПА\nЗнайдено тайник УПА\nВість про таку унікальну знахідку доніс до районки наш колега-журналіст Михайло Опиханий. Бо йому пощастило не тільки прочути цей ексклюзив з перших вуст, а й безпосередньо бути причетним до «зламу» вмістилища документів, котрі близько шести десятиліть пролежали в землі.\nА віднайшов того тайника Володимир Мармус, представляти котрого нашим читачам немає особливої потреби. Передісторія знахідки така. Про те, що тайник має бути десь там, на території Білецького лісництва, у лісі неподалік с. Калинівщина, навіть орієнтовно в тому квадраті, знано було давно від жінки-політв`язня, котрої вже немає на білому світі. Коли ж цьогоріч посвячувалися могили у Калинівщицькому лісі, якось спонтанно визріло припущення взяти та й пошукати. Навіть з допомогою металошукача. Перегодом кілька місяців п. Володимир власне так і зробив. Металошукач просигналив посередині лісової дороги (а колись, вочевидь, просто стежки), де до того ніхто й не очікував на знахідку. У доволі вмістимому металевому бідоні – літрів на 40, ще довоєнного виробництва, виявились якісь паперові згортки. Однак вони настільки перетліли від часу та ще й через доступ всередину крізь проржавілі стінки ґрунтових вод, що навіть тримати в руках їх слід надто обережно, бо, трішки підсушені, одразу розсипаються.\nОдного з осінніх днів троє шукачів – В.Мармус, М.Опиханий та лісничий Білецького лісництва Михайло Демкович розкопали ґрунт та й витягли на поверхню того бідона. Оскільки він знаходився під землею не надто глибоко – десь до 40 см, виникло припущення, що закопували тайник ненадовго, вочевидь, маючи надію в скорому часі дістати назовні. Та сталося по-іншому. «Неподалік того схрону, кажуть, було дві криївки УПА, – розповідає Михайло Опиханий, до слова, корінний білівчанин. – У 40-х роках одну енкаведисти знищили. А іншу, на відстані 400-500 м через рів, спалили. Всі повстанці загинули. За тим тайником краєзнавці шукали давно. Не знано, в який спосіб вдалося його виявити п. Мармусу, бо то було складно – він знаходився під дорогою…». Поділився Михайло Опиханий і враженнями від побаченого згодом вмісту тайника: мовляв, то орієнтовно пачок 6 листівок антирадянського спрямування, перев`язаних шнурівками, і 3-4 згортки, обернуті у промаслений папір (адже поліетилену на той час ще не існувало). Що в тих згортках – залишається секретом.\n– То в основному пропагандивна література, – коментує Володимир Мармус. – Напевно, друкована у Товстому, бо схожу тоді поширювали скрізь. Річ у тому, що проаналізувати детально немає змоги – за найменшої спроби розгорнути ті пачки папір ламається, обривається. Можливо, то місцева хроніка, однак назви сіл, які вдалося прочитати, свідчать, що то явно Теребовлянщина. Є біографії людей, які на той час вже загинули, бо існує помітка «славної пам`яті». Інші – біографії, напевно, вояків УПА. Маємо і список борців за волю з 1939 по 1949 рр. – роки дають підстави встановити деякі фрагменти, порядковий номер, псевдо, вік (в якому віці загинув). Та мені здається, що той архів особливої цінності не складає, тим більше для Чортківщини.\nВін тут же додав, що вже мав схожий випадок, коли у Шманьківчиках десь 1997-1998 року було видобуто зі сховку під колишньою сільською читальнею закопаний орієнтовно 1943-1944 рр., коли фронт просувався на захід і мали прийти «совіти», цілий вулик з українськими книжками, в основному для дітей, а ще звитки німецьких газет та «Краківських вістей» українською мовою. Той сховок теж був зотлілий та понищений і ніякої цінності практично не мав.\nА ще п. Володимир повідомив, що знахідку у нього вдома дивилися активісти львівського «Меморіалу», оглядали прискіпливо, з лупою. Поспівчували, що віднайдено архів у такому стані – адже й час, і умови зробили своє. Експертиза ж надто дорога й невідомо, чи виправдає надії роздобути якісь цінні історичні відомості. Хоча беззаперечно одне: за будь-яких обставин нові імена, побачені за відхиленою завісою часу, віднайдуть певний відголос серед спільноти, у суспільстві, котре чимраз помітніше демократизується.\nЗаписала Анна БЛАЖЕНКО\nКоломию відвідав літератор Євген Баран


Медведєв: Один з уроків Чорнобиля - потрібно говорити людям правду про катастрофи - Korrespondent.net\nМедведєв: Один з уроків Чорнобиля - потрібно говорити людям правду про катастрофи\n26 квітня 2011, 13:50\nПрезидент Росії Дмитро Медведєв заявив, що держави зобов'язані повідомляти своїм громадянам всю правду в разі техногенних катастроф.\n"Обов'язок держави полягає в тому, щоб говорити людям правду. Треба зізнатися, держава не завжди правильно себе поводила", - сказав Медведєв на пам'ятній церемонії, присвяченій 25-річчю з дня трагедії в Чорнобилі.\n"Ми всі повинні бути чесними, ми повинні давати абсолютно точну інформацію про те, що відбувається, де б що не відбувалося і в чому б це не полягало. Це також один з уроків Чорнобильської катастрофи", - сказав він.\nВін також наголосив, що сьогодні держава зобов'язана зробити все, щоб допомогти ліквідаторам, усім, хто брав участь у ліквідації наслідків аварії.\nГоворячи про ліквідаторів аварії, Медведєв зазначив, що "те, що було зроблено, допомогло вижити величезній кількості людей".\n"Після того, що сталося працею величезної кількості людей - мешканців України, в той період Російської Федерації, інших республік - була проведена дуже важка і вкрай необхідна робота з ліквідації наслідків аварії", - зазначив Медведєв.\nНа жаль, наголосив він, багатьом, хто працював у Чорнобилі, це коштувало життя. "Наслідки аварії могли бути надзвичайними, вони і так були величезні. Але якщо б не праця ліквідаторів, якби не праця пожежників, рятувальників і лікарів, ці наслідки мали б глобальний характер. Ми зобов'язані про це пам'ятати", - сказав глава РФ.\nМедведєв також повідомив, що надіслав лідерам найбільших держав світу пропозиції, що стосуються безпечного розвитку ядерної енергетики.\n"Сьогодні мною надіслані пропозиції лідерам найбільших держав, наших друзів і партнерів з СНД, природно, України, спрямовані на те, щоб забезпечити належний розвиток ядерної енергетики в світі, запобігаючи водночас глобальним катастрофічним наслідкам", - сказав Медведєв.\nВін наголосив, що, "мабуть, нам доведеться подумати про підготовку нових міжнародних конвенцій". "Ніхто не запропонував поки інших джерел енергії, які змогли б замінити ядерну енергетику. Та, мабуть, цього і не потрібно. Головне, щоб ми розуміли, з якою силою має справа людство і щоб наші рішення, технологічні рішення, відповідали тим викликам, які створює ядерна енергія ", - сказав Медведєв.


Ялинку 2018 у Києві урочисто запалили - фото\n19 грудня 2017 , 19:59\nУ Києві відкрили головну ялинку країни / Скрін з відео\nУ заході взяли участь дружина Президента України Марина Порошенко, мер Києва Віталій Кличко та засновник компанії "Folk Ukraine", що організовує новорічно-різдвяні свята на Софійській площі, Ігор Добруцький, передає "Укрінформ".\n"Ось і знову прийшла весела та радісна пора новорічних та Різдвяних свят. Я від щирого серця вітаю усіх вас із Днем Святого Миколая", – сказала Марина Порошенко.\nЧитайте також: Як виглядатиме святкове різдвяне містечко у Києві: з'явилися перші фото\nМайже сторічна ялинка приїхала до столиці з Івано-Франківщини. Її висота сягає понад 28 метрів. Прикрашають новорічну красуню 3,6 км неонових гірлянд та іграшки-метелики. Щодня новорічне дерево буде змінювати підсвічування і тільки в день відкриття та 31 грудня засвітиться усіма відтінками веселки.\nЗагалом, святкові заходи відбуватимуться на трьох локаціях – Софійській і Михайлівській площах, а також на Володимирському проїзді до 14 січня 2018 року.\nНагадаємо, 17 грудня о 18:00 у Львові відкрили центральну міську ялинку на площі перед Оперним театром.\nНовини України Новини Києва Київ LifeStyle Віталій Кличко Новорічні свята


PODEZD | Матрац Сонлайн Чемпіон Lux з доставкою по Києву та Україні.\nМатрац Чемпіон Lux Сонлайн - купити класний відпочинок\nЦей матрац зроблений Українською трикотажною фабрикою. Жорсткість виробу - Середня, висота складає - до 20 см. Краще всього підійде людям вага у яких до 120 кг, що вважає за краще спати на комфортній, пружній поверхні. В продовж багатьох років вироби даного виробника висвітили себе з якісної сторони. Для виготовлення згаданої моделі використовувалися високоякісні матеріали, що пройшли шляхи контролю на усіх рівнях виробництва які мають сертифікати якості і санітарно-гігієнічні висновки.\nСклад матраца Чемпион Lux\nПредставлений виріб містить у собі наступні технологічні елементи та слої: Пінополіуретан, термовойлок, блок пружин "Pocket spring". В якості чохла застосовується - Незнімний, трикотаж стрейч, боковина з 3D ефектом, який має у своєму списку такі плюси як: довговічність, міцність, стійкість до великих навантажень та старіння. За безліч років використання тканина, яка є в преведенній позиції, з кращої сторони проявила себе в процесі експлуатації. Цей чохол не боїться великих перепадів температури. При бажанні чохол можна піддати хімчистці - без втрати первинного стану выробу. Якщо ви бажаєте купити Матрац Чемпіон Lux Сонлайн - це чудове рішення, тому що на зараз - це краще поєднання ціни та якості.\nВисота матраца до 20 см\nНаповнення матраца Пінополіуретан, термовойлок, блок пружин "Pocket spring"\nДуже радію від того ,що в нашому місці роблять такі якісні речі! Матрац дуже зручний та якісний. Раджу усім.


Україна і Канада обговорять зону вільної торгівлі у грудні - новости Украины, Економіка - LIGA.net\nУкраїна і Канада обговорять зону вільної торгівлі у грудні\nЧерговий раунд перемовин за угодою про зону вільної торгівлі між Україною і Канадою почнеться 13 грудня в Оттаві. Про це повідомив Прем'єр-міністр Канади Стівен Гарпер на спільній з Президентом України Віктором Януковичем прес-конференції.\nЯк передає кореспондент ЛІГАБізнесІнформ, С.Гарпер нагадав, що перший раунд перемовин відбувся у травні 2010 року. "Ще рано прогнозувати результати цих перемовин... Ми прагнемо до їхнього позитивного результату", - сказав він.\nУ свою чергу, Президент України В.Янукович зазначив, що ця угода дасть змогу Україні і Канаді істотно розширити свої зовнішні ринки: Україні - у Північній Америці, а Канаді - на євразійському просторі. Він також наголосив, що до 13 грудня сторони продовжать роботу над угодою. "До цього часу ми не будемо чекати. Тобто робота до 13 грудня триватиме, і мета цієї роботи - досягнути позитивного результату до того, як збереться група в Оттаві. Будемо прагнути до того, щоб найближчим часом ця угода була підписана", - сказав В.Янукович.


Черкаський басейн планують реконструювати за 35 млн грн (ВІДЕО) - Видання Вичерпно\nНа реконструкцію черкаського басейну необхідно 35 мільйонів гривень, повідомив директор муніципального спортивного клубу “Дніпро-Черкаси” Юрій Гончаров.\nЗа його словами, чотири роки тому там зробили поточний ремонт, а нещодавно відновили і вентиляцію.\n“Ми зробили проєкт реконструкції, він дуже вартісний, коштує зараз дотендерна пропозиція більше 35 мільйонів гривень, можливо, після тендеру ціна зменшиться трохи”, – зазначив Гончаров.\nКерівник спортивного клубу додає, що в місті таких коштів немає, без допомоги держави та області цей проєкт дуже важко реалізувати:\n“Місто готове виділити 10 мільйонів гривень. Ще потрібно знайти 20-25 мільйонів гривень. Ми подавали цей проєкт на президентські програми, але він не пройшов. Є можливість фінансувати за рахунок бюджету”.\nБасейн МСК “Дніпро” єдиний у місті, у якому є все необхідне обладнання, а діти можуть безкоштовно займатися.\n“Заняття є повністю безкоштовними, але є приватні клуби, які також орендують у нас воду і потім надають послуги за кошти. Батьки скаржаться на підняття цін в басейні, а йдеться про тренерів, які збільшують ціни, а посилаються на керівництво”, – пояснив Гончаров.\nНа Уманщині пенсіонер потрапив під автівку (ФОТО)


Політ Безоса і Бренсона в космос - що відомо\nУ Безоса придумали, як перемогти Бренсона в космічній гонитві мільярдерів\nКомпанія Blue Origin засновника Amazon Джеффа Безоса не захотіла визнавати космічним майбутній політ англійського мільярдера Річарда Бренсона. Virgin Galactic політ зі своїм засновником на борту корабля запланувала на 11 липня.\nПередбачається, що так Бренсон обжене американського підприємця і найбагатшу людину в світі (у Безоса політ призначили на 20 липня) в змаганні за те, хто із них першим побуває в космосі. Blue Origin випустила свою заяву щодо цього в Twitter 9 липня.\nТак, у компанії вважають, що Virgin Galactic не зможе піднятися на достатню висоту, щоб це можна було вважати польотом у космос.\nКорабель конкурентів там назвали "висотним літаком", а не космічним повноцінним апаратом.\nВодночас у компанії Безоса переконані, що їхній корабель зуміє подолати так звану лінію Кармана (умовну межу космосу), розташовану на висоті майже 100 кілометрів, тоді як апарат Бренсона – ні.\n"Для 96% населення світу космос починається на висоті 100 км. Тільки 4% людей визнають нижню межу космосу на висоті 80 км. Політ нашого корабля, New Shepard, пройде над обома цими межами. Це одна із багатьох переваг польоту Blue Origin", – йдеться у заяві компанії.\nМинулого тижня видання Financial Times повідомило, що акції компанії Virgin Galactic зросли на 25% після оголошення планів летіти в космос на дев'ять днів раніше за головного конкурента – Blue Origin.\nПоліт із Бренсоном на борту буде "одним із трьох подальших тестових польотів" перед тим, як компанія почне за гроші возити туристів на орбіту Землі. Відомо, що 11 липня, окрім Бренсона, на борту будуть лише співробітники його компанії.\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, на аукціоні 12 червня було викуплено за $28 млн квиток на політ у космос поруч із Джефом Безосом на апараті New Shepard. "Поїздка" на 100 км над Землею займе 11 хвилин.


Сомнолог » Діагноз\nЧим займається лікар-сомнолог?\nЛікар-сомнолог — фахівець, який займається вивченням причин, що викликають порушення сну, а також пошуком ефективних методів діагностики і лікування цих порушень.\nСон — активний багатофункціональний складний процес, під час якого відбувається вироблення деяких необхідних для нормальної роботи організму біологічно активних речовин, наприклад, гормону росту. Якісний сон сприяє посиленню ділення клітин і відновлення енергетичних витрат головного мозку. Сомнолог займається лікуванням таких порушень сну, безсоння, сонливість вдень, хропіння, нічні кошмари, синдром обструктивного апное, сноговорения і снохождения, синдром неспокійних ніг, залежність від снодійних і багатьох інших патологій.\nЗ лікарями яких спеціальностей співпрацює сомнолог?\nПричин порушень сну існує безліч: стреси, різні психічні розлади, гормональний дисбаланс, інтоксикації, різні захворювання серця і органів дихання. Тому професійна діяльність лікаря-сомнолога тісно пов'язана з більшістю медичних спеціальностей: терапевт, ендокринолог, психіатр, невропатолог, кардіолог, гінеколог, отоларинголог та інші.\nДе і як проходить прийом цього фахівця?\nЛікар-сомнолог веде прийом в спеціалізованих сомнологических центрах, клініках і лабораторіях. Цей фахівець крім загальних медичних знань досконально знає природу сну і володіє різними методиками дослідження його порушень. При проведенні консультації сомнолог опитує пацієнта, намагаючись з'ясувати причину виникнення порушень. Лікар цікавиться, чи немає у пацієнта яких-небудь психологічних проблем, якими захворюваннями він страждає і який веде спосіб життя. Якщо виникає підозра на розвиток небезпечної патології, сомнолог дає направлення на обстеження до профільного фахівця.\nЯкі обстеження може призначити сомнолог?\nДля максимально точної діагностики лікар-сомнолог може призначити полисомнографию, суть якої полягає в тому, що на тіло хворого перед сном поміщають спеціальні датчики, які реєструють функції організму протягом всієї ночі. Точно виявити причину порушень сну допомагають электроэнцефалограмма, динамічна пульсоксиметрія, електроміограму, электроокулограмма.\nФониатр Лікар Голкорефлексотерапевт Лікар Сексолог Лікар Андролог Лікар Ангионевролог Лікар Алерголог-імунолог Лікар


Головна сторінка / Історична довідка / Видатні постаті Інгулецького району\nШляхом великих перемог\n(із циклу статей, присвячених 45-річчю району)\nЧимало видатних постатей брало участь в розбудові нашого району. Їм - першопрохідцям, які своєю титанічною працею будували район, завдячує Інгулецька земля.\nСеред них і Герой Соціалістичної праці - Подлепа Олексій Пантелеймонович. Свою трудову діяльність розпочав муляром в 1927 році, потім - інструктором цегельної кладки. На керівній роботі в системі будівельних організацій Олексій Пантелеймонович почав працювати з 1931 року - майстром, виконробом, а в 1945 році призначається начальником будівельного управління №10. З травня 1951 року по листопад 1958 року він працював керуючим трестом «Кривбасрудбуд» на будівництві гірничорудної промисловості. Як досвідчений, технічно грамотний, і такий, що володіє великим організаторським хистом керівник Подлепа О.П. у 1958 році був призначений керуючим трестом «Криворіжаглобуд» на будівництво по спорудженню Ново-криворізького гірничо-збагачувального комбінату ім.Ленінського комсомолу, який був введений в експлуатацію на 55 днів раніше урядового терміну. В 1960 році трест «Криворіжаглобуд» закінчив будівництво другого Південного гірничо-збагачувального комбінату, який був побудований в рекордно короткий термін - за 16 місяців і введений в експлуатацію на рік раніше терміну, передбаченого семирічним планом. В 1962 році прийнята в експлуатацію агломераційна фабрика №2 Ново-криворізького гірничо-збагачувального комбінату. За 9 місяців 1962 року здійснене будівництво 9-ї та 10-ї секції другої збагачувальної фабрики Південного гірничо-збагачувального комбінату.\nПри будівництві Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату Олексієм Пантелеймоновичем був запропонований новий варіант організації по зведенню корпусів збагачування: всі монтажні крани були винесені за межі прольотів корпусу, скоротивши цим строки будівництва на 9 місяців. Таким чином, при сприянні та особистій участі Подлепи О.П. збільшились темпи будівництва нових прогресивних конструкцій. За бездоганну роботу в системі будівельних організацій Олексій Пантелеймонович неодноразово нагороджувався урядовими нагородами: в 1947 році - нагороджений орденом «Трудового Червоного стягу». В 1962 році за впровадження передових засобів і будівництво гірничо-збагачувальних комбінатів нагороджений Золотою медаллю, а в 1965 році йому надане звання «Заслужений будівельник УРСР» і це ще далеко неповний список нагород Олексія Пантелеймоновича Подлепи. Тепер і одна з вулиць Інгулецького району носить ім'я будівельника з великої літери.\nБудували технологічні лінії, допоміжні споруди - і все це в стислі строки. Були задіяні величезні людські резерви. Одночасно працювало більше 15 тисяч робітників різних професій тільки на спорудженні Південного гірничо-збагачувального, більшість з них працювало в дві - три зміни.\nПоряд із промисловими об’єктами йшло активне будівництво житла та об’єктів соцкультпобуту. І навіть в ці важкі часи всі мешканці новоствореного району докладали надзвичайних зусиль для розбудови рідного краю. Історія розвитку побудови району - це історія підприємства «Криворіжаглобуд», одного з лідерів будівельної індустрії України. Важко навіть перелічити кількість об’єктів побудованих цим підприємством. Це і Новокриворізький, Південний, Інгулецький гірничо-збагачувальні комбінати, Криворізький гірничо-збагачувальний комбінат окислених руд. Окрім промислових об’єктів, «Криворіжаглобуд» побудував для своїх постійних замовників велику кількість об’єктів соцкультпобуту: гірничо-збагачувальний технікум, дитячий комбінат на 280 місць, кінотеатр на 500 місць, дрожжевий завод, столові, стадіони, універмаги, житлові будинки, гуртожитки, овочесховища, лікувальні заклади (поліклініку та стаціонар), міський критий ринок, таксомоторний парк, швидкісний трамвай, школу-інтернат та інше. 11 вересня 1966 року за успішне виконання завдань по будівництву гірничо-збагачувальних комбінатів колектив тресту був відзначений найвищою державною нагородою - орденом Леніна. Отже, керівники підприємства завжди вболівали за долю району і проявляли сміливість і винахідливість у вирішенні виробничих і соціальних завдань. Історія та людська пам'ять назавжди збереже імена кращих будівельників: Федосеєнко М.А., Кравцова І.С., Буц І.Д., Сторчеуса М.В., Капустіна Є.С., Катрича А.Ф., Кучерова Є.Б., Петрук В.І., Бойко М.І. та інших. Підприємство і зараз постійно сприяє впровадженню ефективних форм і методів будівельного виробництва, нових технологій і прийомів, вдало спрямовує на це знання і досвід інженерно-технічних працівників і робітників.\nНе менш вагомий внесок в розбудову Інгулецького району внесли директори Південного гірничо-збагачувального комбінату. Серед них і Павло Лаврентійович Білий, при якому здійснювалось становлення комбінату, його зростання. А також Герой Соціалістичної Праці - Іван Іванович Савицький, який очолював комбінат з 1957 року. У 1985 році комбінат очолив Олександр Кузьмич Єлисєєв. Саме він здійснює ряд заходів необхідних для функціонування комбінату: реконструкцію, розширення виробництва. Їх внесок в соціально-економічний розвиток країни навіть важко визначити. Вони вболівали не лише за виробничі досягнення, але й започаткували прогресивні зміни в характері і змісті праці робочих, створили сприятливі умови для розвитку їх творчого потенціалу. Немає на Україні подібного комбінату-гіганта, в якому б виросли 3 Герої Соціалістичної Праці (І.І.Савицький, О.К.Мироненко, Н.П.Ємельянов), 15 Кавалерів ордену Леніна, 1900 чоловік нагороджених орденами та медалями за самовіддану працю. До початку XXI століття Південний гірничо-збагачувальний комбінат подібно людині вступив до пори зрілості, за цей час чимало героїв виробництва стали досвідченими професіоналами, які зростили собі достойну зміну. Їх справа живе в їх дітях та онуках.\nБагато часу минуло з тих великих звершень - побудов промислових гігантів. Змінили своє обличчя не тільки гірничо-збагачувальні комбінати, але й сам район. Тепер це не просто місце мешкання працівників промислових підприємств, це потужний соціально-економічний регіон із славетною історією і не менш видатним сьогоденням. А звершення ці здійсненні завдяки простим людям нашого району, які сумлінно працюють кожен в своїй галузі. Сучасні будинки, зручні парки та сквери, потужні промислові велетні - сьогодення Інгулецького району.\nСьогодні в районі діє 50 підприємств промисловості, будівництва, житлово-комунального господарства та харчової промисловості, на яких працюють більш ніж 35000 чоловік; 14 загальноосвітніх шкіл, де навчаються біля 7500 учнів; 3 вищих навчальних заклади I-II рівнів акредитації, де отримують робітничі професії біля 2500 студентів; 17 дошкільних навчальних закладів, які відвідують близько 2200 дітей віком від 1 до 7 років; 10 закладів культури; 3 заклади охорони здоров'я; центр туризму, краєзнавства та екскурсій.\nВ районі одна з кращих в місті спортивна база: 3 оздоровчих центра, 2 дитячо-юнацьких спортивних школи, 2 палаци спорту, 2 стадіони, 3 плавальних басейни, 6 футбольних полів, 48 спортивних майданчиків.\nКращі в районі колективи художньої самодіяльності діють на базі закладів культури району: народний ансамбль бального танцю «Ритм», зразковий театр пісні «Містер-Норд», зразковий ансамбль народного танцю «Сувенір», ансамбль української пісні «Барвінок». Щороку вони приймають участь та стають призерами міських, обласних, всеукраїнських, міжнародних конкурсів та фестивалів.\nДля надання допомоги на дому одиноким пенсіонерам та непрацездатним громадянам в районі працює 2 територіальні центри, в яких обслуговується більше тисячі громадян району. Люди приходять сюди не лишень по допомогу, але й заради спілкування, адже їх завжди радо зустрічають соціальні робітники центру.


В Україні буде впроваджено Національний перелік лікарських засобів — Міжнародний благодійний фонд Солідарність\nВ Україні буде впроваджено Національний перелік лікарських засобів\nДо 2019 року у Міністерстві охорони здоров'я обіцяють створити Національний перелік лікарських засобів, що буде включати найбільш важливі препарати для лікування поширених та небезпечних захворювань. Процес обговорення відповідної постанови Кабінету Міністрів уже розпочався.\nУ Міністерстві охорони здоров'я України повідомили про початок громадського обговорення процесу створення переліку лікарських засобів, що мають увійти до списку базових і необхідних препаратів. Ліки з цього переліку будуть у першу чергу закуповуватися за рахунок державних коштів як на державному, так і на місцевому рівнях, а також будуть підлягати відшкодуванню вартості при амбулаторному лікуванні пацієнтів. Саме із цього переліку громадяни зможуть безкоштовно отримувати необхідні їм ліки для лікування найбільш поширених захворювань, що створюють найбільшу небезпеку для здоров'я пацієнтів.\nТермін громадського обговорення складу Національного переліку складатиме 30 днів. Після цього етапу за отриманими результатами буде вирішено, протягом якого часу створять конкретний перелік з лікарських засобів.\nСпеціалісти пояснюють, що ця міра дозволить забезпечити необхідними лікарськими препаратами всіх громадян, а також дозволить уникнути ризику закупівлі профільними структурами менш ефективних препаратів.\nАналізом існуючих лікарських засобів займатиметься спеціальний дорадчий орган, створений у Міністерстві охорони здоров'я. Остаточно цей перелік обіцяють створити та затвердити до 2019 року.


Сіамські близнюки. Як поріднились українські спорт і політика — Без Табу\nСіамські близнюки. Як поріднились українські спорт і політика\nСпорт - давно частина політики / прес-служба президента України\nОглядач Без Табу пояснює, чому заклики не змішувати спорт з політикою в Україні є ознакою неосвіченості.\nОстаннім часом все частіше доводиться чути заклики не мішати спорт із політикою. Одні мотивують це хронічною неосвіченістю спортсменів, які зазвичай навіть не розуміють, що кажуть, і потім через це страждають. Інші постійно зауважують, що персони керівників/спонсорів та їхніх підлеглих треба обговорювати окремо – мовляв, не може умовна фігуристка Галя Коваленко бути винною в тому, що її забезпечує усім необхідним колишній кровожерливий бандит з епохи малинових жакетів! При цьому усі чомусь забувають про те, що українська політика та український спорт щільно переплелися ще до здобуття країною незалежності.\nДавайте для початку пошукаємо аналогії та просто цікаві моменти хоча б серед двох найпопулярніших у нас командних видів спорту – футболі та баскетболі.\nАполітичних професійних клубів в Україні не існує\nУсі клуби, які виступали щонайменше у вищих дивізіонах чемпіонатів з футболу та баскетболу за останні 25 років, можна умовно поділити на дві групи. До першої (яка з передбачуваних причин вже відживає своє) варто віднести колективи, чия життєдіяльність протягом багатьох років підтримувалася за рахунок місцевої влади. Фактично це були справжні "народні команди", оскільки існували переважно завдяки сумлінним пересічним платникам податків. Щоправда, їм дуже рідко вдавалося злітати достатньо високо, та й казка зазвичай завершувалася так само несподівано, як і гроші.\nЗустріч без краваток / фото - прес-служба ФК Шахтар\nДруга група – клуби, що належать приватним особам, які є невід’ємною частиною українського політикуму. Давайте вже говорити відверто: хіба існують люди, що сприймають Ріната Ахметова виключно як власника Шахтаря, а не як людину, що примудрилася безкарно смикати туди-сюди останніх чотирьох президентів України немов маріонеток у ляльковому театрі? А родину Суркісів, яка необачно спробувала зібрати в одній упряжці успішне Динамо та не дуже успішну СДПУ (о)? а Ігоря Коломойського, який цілком міг би стати українським Флорентіно Пересом, якби футбол цікавив його так само, як цікавить справжній бізнес? Свого часу дрібніші клуби знаходилися у сфері впливу саме цих людей, та й зараз ситуація не дуже-то й змінилася.\nВисновок після ретельного аналізу можна зробити однозначний та очевидний – навіть якщо хтось одного чудового дня оголошує про створення "народного клубу", який нібито має бути виключно спортивним, а не політичним проектом, то одного чудового дня історія все одно прийде до логічного завершення. З кущів будуть помітними вуха або когось із членів правлячої партії, або людини, що свого часу мала або має стосунок до колишньої Партії Регіонів (іноді одна людина поєднує в собі обидві ці якості). Без політики грошей, достатніх для утримання навіть напівпрофесійної команди, зазвичай не надибаєш.\nПрофесійні якості під час вирішення кадрових питань не мають жодного значення\nНещодавно доводилося зазначати, що другою людиною в Україні де-факто є не голова уряду чи спікер парламенту, а давній приятель президента, який нехай і є формально звичайним народним депутатом, але колись разом із ним служив у збройних силах СРСР і назавжди лишився його правою рукою. Спорт від політики в цьому плані кардинально не відрізняється. Неважливо, що ти насправді вмієш – зв’язки на найвищому рівні є значно важливішими.\nКум до кума / фото - ФФУ\nСкажімо, збірну України з футболу очолює нехай і легендарний в минулому футболіст, але перш за все кум - президента ФФУ Андрія Павелка. Тут, щоправда, скаржитися на результати поки не доводиться, але виключно завдяки латиномовному тренерському штабу.\nфото - прес-служба ФБУ\nЗбірну України з баскетболу, в свою чергу, очолює нехай і легендарний в минулому баскетболіст, але перш за все - давній та близький друг президента ФБУ Михайла Бродського. Тут проблеми із результатом вже виникали – позаминулого року наші з тріском провалилися на чемпіонаті Європи, посівши останнє місце в групі, де можна було спокійно ставати другими і виходити до плей-офф. Причому сталося це – от же ж парадокс – виключно з вини тренерського штабу. Ситуація з серії "знайдіть десять відмінностей", так би мовити.\nНепрофесіоналізм пішаків – модне явище, з яким ніхто не поспішає боротися\nНародні депутати можуть скільки завгодно хизуватися перед камерами та проголошувати пафосні промови, проте більшість з них в підсумку запам’ятається систематичними прогулами пленарних засідань, кнопкодавством та бійками у сесійній залі. Відповідальні особи нічого не збираються з цим робити – мовляв, у Раді засідають люди дорослі, вони самі знають, що і коли їм краще робити. А електорат при цьому продовжує мріяти про створення дієвого механізму відкликання того чи іншого народного обранця.\nУ спорті все майже так само, навіть якщо винести за дужки любов до порушення режиму. Ніхто в Європі не виконує пенальті так погано і непрофесійно, як українські футболісти. З баскетболістами та штрафними кидками виходить те ж саме – статистика не брехатиме. При цьому під час розбору польотів завжди починається гра у "гарячу картоплю". Тренери з ДЮСШ наполягають на тому, що таким простим речам можна навчитися протягом дорослої професійної кар’єри. Тренери професійних команд в свою чергу стверджують, що азам мають навчати ще на дитячо-юнацькому рівні. Ніхто не хоче брати на себе відповідальність за вихованців/підопічних з кривими кінцівками, через які ми постійно втрачаємо важливі очки або перемоги.\nІ це лише три спільні риси двох середовищ. Скільки їх буде, якщо копати глибше?\nСпорт Гриць Якович Вареник Публикации


Сторінка:Модест Левицький. Паки й паки. Про нашу літературну мову. 1920.pdf/32 — Вікіджерела\nСторінка:Модест Левицький. Паки й паки. Про нашу літературну мову. 1920.pdf/32\nпредписаніе дає дуже великий дуже маленькому) обмежитись у нас двома словами: повідомлення і наказ. Щож до мови, то треба уникати нагромадження тих дієслівних іменників та будування довгих періодів: що простіша буде мова, що ближча вона буде до звичайної розмови, то лекше буде писати папери і розуміти їх, читаючи. Ось приклад:\nОттакого нагородив чоловік. Мабуть думав, що поважніше та офіціальніше буде з тими предложеннями, рішеннями та включеннями. Є дві справжні перлини в цьому творі канцелярської музи: відчуження („отчужденіе“ — чому-б не витворити вже з нашого власний, власність — вивлащення?) і ув’язнення: не знав, як буде по нашому „заключеніе“, заглянув у словник Дубровського і знайшов ув’язнення. Слава тобі Господи! Так і вліпив — ничтоже сумняшеся. Вже про нещасну граматику нічого й казати: півтора десятка гидких помилок у 5—6 рядках; слово по слову\nОтримано з https://uk.wikisource.org/w/index.php?title=Сторінка:Модест_Левицький._Паки_й_паки._Про_нашу_літературну_мову._1920.pdf/32&oldid=94114\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 09:12, 18 листопада 2017.


3 грудня 2021 40\nУ Дніпрі триває інвестиційний проект з енергоефективності шкіл і дитячих садків.\nУтеплення фасадів, покрівель і цоколів, заміна вікон і дверей, установлення індивідуальних теплових пунктів для регулювання комфортного температурного режиму — ці й інші заходи з термомодернізаії та підвищення енергоефективності шкіл і садків дала змогу провести в Дніпрі співпраця з Європейським банком реконструкції та розвитку і Фондом Східноєвропейського партнерства з питань енергоефективності та довкілля.\nПроект вартістю 12,5 мільйона євро охопив понад вісімдесят навчальних закладів міста. Тепер у будівлях не тільки тепло: вже зафіксовано заощадження енергоресурсів — у середньому більш як на третину порівняно з базовими показниками. Саме зекономлені кошти і підуть на погашення кредиту.\n«Інвестиційний проект з енергоефективності триває. З наступного року почнеться другий етап, до якого відібрано майже сто об’єктів. Більшість із них — це теж школи й садки, а також лікувальні установи. Обирали заклади для проекту експерти ЄБРР», — розповіла директор департаменту інноваційного розвитку міськради Юлія Павлюк.\nОдним із учасників проекту першого етапу став НВК № 66 на проспекті Героїв, 3-а. Під час комплексної реновації тут утеплили фасад будівлі та покрівлю, замінили вікна на енергоощадні, встановили індивідуальний тепловий пункт. У закладі тепер комфортна температура, а економія енергоресурсів сягнула майже 40%.\n«Нашому закладу п’ятдесят років. Ми вже відчули ефективність термомодернізації: у приміщеннях стало значно тепліше. Раніше були часи, коли учні на уроках перебували у верхньому одязі, включали обігрівачі. А тепер затишно і комфортно», — зазначила директор закладу Людмила Коробка.\nУ НВК № 12, на проспекті Пушкіна, 75, також утеплили фасад, горище, встановили сучасне обладнання електровузла, що регулює оптимальну температуру всередині за допомогою спеціальних датчиків. «Така реновація була актуальна, оскільки будівлі вже більш як сто років і були проблеми зі стінами. Нині у нас цілком комфортна температура», — каже заступник директора НВК Олена Чернишова.\nУ департаменті гуманітарної політики міськради наголошують, що в понад 150 навчальних закладах міста за останні три роки різні ремонтні роботи, що впливають на енергоефективність, проводилися і в рамках міської програми. Йдеться про заміну вікон, дверей, ремонт і утеплення покрівель.\nКомунальні служби, які проводять заходи з енергоефективності, особливу увагу приділяють ізоляції теплових мереж, що мінімізує тепловтрати. «Це дає можливість подавати якісний теплоносій і в навчальні заклади, і в будинки житлового фонду.\nВ рамках підготовки до опалювального сезону наше підприємство встановило п’ятдесят енергозбережних насосів, відновлено теплову ізоляцію на сорока кілометрах теплових мереж. За останні п’ять років завдяки реконструкціям, замінам, ремонтам удалося на третину скоротити витрати в теплових мережах і до 20% зменшити споживання енергоресурсів», — розповів старший майстер КП «Теплоенерго» Олександр Кравець.\nЦього року проведено ізоляцію двохсот метрів мереж на вул. Богомаза, 186, де розташовано два дитячі садки та школу.


24 березня 2015, 01:03\n«Факт, що сьогодні існує постійний діалог на лінії Ахметов – Фірташ – Пінчук – Льовочкін»\nУ Києві розростається конфлікт довкола прав на власність великого бізнесмена і впливового політика, керівника Дніпропетровської ОДА Ігоря Коломойського. Коломойський і очолювана ним промислово-фінансова група «Приват» має інтереси в банківському секторі, нафтохімії, металургії, засобах масової інформації. Вважається, що претензії на найбільшу в країні нафто- і газовидобувну компанію «Укрнафта», контрольним пакетом якої володіє держава, а міноритарним акціонером є Коломойський, у зв'язку з неплатежами до бюджету з боку цієї компанії висуває президент країни Петро Порошенко.\nМинулої неділі озброєні представники охоронної структури Ігоря Коломойського захопили в Києві центральний офіс «Укрнафти», щоб не допустити зміни керівництва. Навколо будівлі з'явився залізний паркан, вхід досі охороняють люди з автоматами Калашникова. Один з найвпливовіших українських олігархів пояснює це «плановими роботами проти рейдерів». Наприкінці минулого тижня такий же конфлікт виник і навколо «Укртранснафти» – державного оператора нафтотранспортної системи України. Ці компанії, якими в останні роки фактично керувала група «Приват» Коломойського, згідно з рішенням Верховної Ради від 19 березня мають перейти під повний контроль держави.\nІнциденти зі зміною керівництва «Укртранснафти» і «Укрнафти» експерти розцінюють як серйозний удар по позиціях дніпропетровського керівника, який після перемоги Євромайдану на свої гроші сформував кілька добровольчих батальйонів для захисту Сходу України від російської агресії, каже керівник центру «Третій сектор» Андрій Золотарьов: «Фактично, Майдан запустив процес олігархічної реструктуризації, в результаті якої одні олігархи втратили вплив і значну частину активів. Інші олігархи, навпаки, незважаючи на втрати, посилилися, зміцнилися, і до останніх належить Ігор Коломойський. Епопея з «Укрнафтою» триває більше 12 років, з тих пір де-юре державна компанія за фактом управляється Коломойським, як його приватна точка. Це стосується і «Укртранснафти», в якій з 2009 року сидів його менеджер, Олександр Лазорко. Коли президентом України був Янукович, він теж нічого не зміг зробити з цим олігархом. Тим більше, Коломойський свято переконаний: якщо вже він не пустив Путіна на територію Дніпропетровської області, скажімо так, йому винні. Скандали навколо «Укрнафти» і «Укртранснафти» показують, що кинуто виклик президенту. Якщо Порошенко зробить вигляд, що нічого не сталося, то його політична доля може виявитися вирішеною».\nБудівля «Укрнафти», 22 березня 2015 року\nЯценюк зацікавлений у м'якому вирішенні цього конфлікту. Але чому він обрав такий специфічний нейтралітет?\nЗараз можна спостерігати активізацію команди Петра Порошенка проти Коломойського за нейтралітету українського прем'єра Арсенія Яценюка, зазначає голова Центру політичних досліджень «Пента» Володимир Фесенко: «Яценюк опинився у складній ситуації. Він зацікавлений у м'якому вирішенні цього конфлікту, щоб конфлікт не переріс у серйозне протистояння. Але чому він обрав такий специфічний нейтралітет? Судячи з витоків інформації і навіть прямих звинувачень, деякі люди в партії Арсенія Яценюка «Народний фронт» залежать від Коломойського – або представляють інтереси Коломойського. Не беруся судити, наскільки це відповідає дійсності, але, ймовірно, немає диму без вогню. Один з найближчих до прем'єра політиків, Андрій Іванчук – бізнес-партнер Коломойського, тому певний зв'язок з ним, залежність від нього, звичайно ж, існує, і це впливає на Яценюка. З іншого боку, прем'єр-міністр не може виступити на боці олігарха, адже повинен представляти інтереси держави. І ось звідси виникає внутрішній конфлікт інтересів і, мабуть, тому Яценюк обрав тактику такого специфічного нейтралітету. Саме глава уряду повинен відновлювати права держави в цьому конфлікті».\nПряма масштабна війна з Коломойським, аж до його зняття з посади дніпропетровського губернатора, означала б, по суті, відкриття другого фронту\nВолодимир Фесенко не виключає, що підсумком конфлікту Коломойського з Порошенком стане досягнення компромісу: «Проблему посилюють дії Коломойського, його форма захисту своїх інтересів – в дусі 1990-х років, в дусі рейдерства. Якщо Коломойський буде діяти більш гнучко і конструктивно, то можлива взаємоприйнятна форма вирішення цих конфліктів, коли будуть враховані інтереси Коломойського, але водночас держава поверне собі стратегічний контроль над двома своїми компаніями. Пряма масштабна війна з Коломойським, аж до його зняття з посади дніпропетровського губернатора, означала б, по суті, відкриття другого фронту, що є величезним ризиком в умовах, коли не завершена війна в Донбасі».\nКерівники СБУ та МВС України Валентин Наливайченко та Арсен Аваков в понеділок заявили, що за дорученням президента підрозділи спецслужби та міліції готові роззброїти тих, хто захопив напередодні офіс «Укрнафти», якщо ці люди через 24 години не покинуть зайняті будівлі. За даними правоохоронних органів, «Укрнафту» заблокували співробітники створеної в Дніпропетровську охоронної структури «Січ».\nВ протистоянні з главою держави, що розгортається, дніпропетровський губернатор має кілька козирів. Один з них – «Приватбанк», найбільший комерційний банк, який чинить істотний вплив на фінансову систему України. Продовжує Андрій Золотарьов: «Козир «Приватбанку» пан Коломойський вже кілька разів діставав з рукава. Після «помаранчевої революції», в 2005 році, будучи секретарем Ради національної безпеки і оборони України, Порошенко (а він тоді намагався за допомогою РНБО створити фактично другий, тіньовий уряд) – вторгся в сферу інтересів Коломойського. Тоді теж спостерігалося бурхливе обурення, відбулася зустріч з тодішнім президентом України Віктором Ющенком, на якій був представлений цей ось козир: мовляв, я ось поїду, а ви будете вигрібати наслідки краху «Приватбанку». І Ющенко тоді відступив. Так само вчинив і в період президентства Віктора Януковича його фінансист, перший віце-прем'єр Сергій Арбузов, який часто «виходив з берегів», але Коломойського теж зачепити побоявся. З іншого боку, є фактор збройних формувань. Феодальні дружини Коломойського захищають, мабуть, не тільки Дніпропетровський регіон. Досить згадати скандал навколо вбивства офіцера СБУ у Волновасі Донецької області через контрабанду, або той факт, що два тижні тому в Дніпропетровську відбувалося навколо підприємства «Дніпромлин», де відзначився добровольчий батальйон «Дніпро-1». По суті, Коломойський в окремо взятому регіоні відібрав у держави монополію на насильство. Тепер замість децентралізації, якої ми всі так боялися, ми отримуємо феодалізацію України».\nНа думку Андрія Золотарьова, якщо президент Порошенко не відреагує належним чином на захоплення Коломойським двох державних компаній, то це призведе до серйозних політичних катаклізмів з непередбачуваними наслідками. Водночас, з вуст багатьох політиків і експертів звучать заяви про те, що останні події в Україні слід розцінювати не тільки як конфлікт Порошенка і Коломойського, але і як початок нового етапу війни держави з усіма українськими олігархами. Про війну олігархів на Україні говорить оглядач Радіо Свобода, київський журналіст Віталій Портников:\nВіталій Портников про війну олігархів\nЗбіг інтересів олігарха і держави призводить до того, що вплив цього олігарха значно посилюється, а його конкуренти в бізнесі будуть намагатися змінити це положення\n– Та обставина, що в Україні розгориться запекла боротьба за ресурси, було передбачувано вже в той період, коли завершився Майдан. Вже тоді стало ясно, що стабільність країни залежить від позиції досить невеликої групи бізнесменів. Там, де ці великі бізнесмени сприйняли інтереси української держави, зберігалися мир і стабільність. Там, де позиції не співпали, ми отримали так звані народні республіки. Зрозуміло при цьому: збіг інтересів олігарха і держави призводить до того, що вплив цього олігарха значно посилюється, а його конкуренти в бізнесі будуть намагатися змінити це положення.\n– Олігарх Ігор Коломойський активно підтримав нову владу. Один період говорили навіть, що він не проти стати президентом країни після Петра Порошенка, якщо не замість Петра Порошенка. Можна назвати те, що відбувається зараз навколо «Укрнафти», інтригою сил з оточення чинного президента проти впливового олігарха?\nЄ інші зацікавлені власники. По-перше, це «ЛУКойл». І тут, звісно, порушені інтереси Вагіта Алекперова, а через нього – інтереси вищого російського політичного керівництва. Крім того, порушені інтереси досить великого бізнесмена в галузі нафтопереробки Ігоря Єремєєва\n– Я думаю, що на цю ситуацію треба дивитися ширше. Я розмовляв з одним із депутатів від блоку Петра Порошенка у Верховній Раді. Він пов'язав те, що відбувається навколо «Укрнафти» і «Укртранснафти», саме з фактом контролю з боку Коломойського над цими двома компаніями, одна з яких – напівдержавна (дуже дивна, між іншим, схема володіння власністю). Інша компанія – повністю державна, але її менеджмент також пов'язаний з Коломойським. Так ось, на думку депутата, цей менеджмент встановив такі умови транспортування нафти, які створювали можливість для роботи тільки одному нафтопереробному виробництву, пов'язаному з фінансовою групою «Приват» Коломойського. А в нас же є й інші зацікавлені власники. По-перше, це «ЛУКойл». І тут, звісно, порушені інтереси Вагіта Алекперова, а через нього – інтереси вищого російського політичного керівництва (ми ж прекрасно розуміємо, що «Лукойл» – не просто приватна компанія). Крім того, порушені інтереси досить великого бізнесмена в галузі нафтопереробки Ігоря Єремєєва, який теж грає важливу роль в українському парламенті, у нього своя депутатська група.\nСхоже, збігаються інтереси тих, хто хотів би, щоб нафтопереробка була розподілена між різними учасниками ринку, хто вважає, що Коломойський монополізував галузь.\nПрезидент змушений враховувати інтереси різних олігархічних угруповань, та ще й інтереси російського політичного керівництва. Тому що він з цим російським політичним керівництвом веде постійні переговори про війну і мир\nЯка тут роль президента – теж питання. Президент змушений у своїй діяльності враховувати інтереси різних олігархічних угруповань, та ще й інтереси російського політичного керівництва. Тому що він з цим російським політичним керівництвом веде постійні переговори про війну і мир. І Порошенко знає: там, де йдеться про бізнес-інтереси Володимира Путіна і тих олігархів, якими опікується Путін, позиція російського президента стає безкомпромісною.\n– Але Порошенко був би не проти певного обмеження впливу Коломойського?\n– Порошенко, я думаю, був би не проти балансу інтересів олігархічних груп, тому що йому так зручніше діяти. Порошенко теж не проти збільшення свого власного впливу. Тому що поки не буде цього балансу, він не буде сильним президентом. Адже Порошенко – президент парламентської республіки, який ніяк до кінця не може сам для себе з'ясувати цю роль. Згідно, з чинною Конституцією, глава фактично держави – прем'єр-міністр Арсеній Яценюк, а зовсім не Петро Порошенко, у президента країни повноваження обмежені. Але саме тому, що Порошенко взяв на себе забезпечення балансу інтересів олігархічних сил, саме тому, що в країні йде війна, і важлива його місія верховного головнокомандувача збройними силами, Порошенко сьогодні виконує ті функції, які, в принципі, далекі від тих побажань, які висловлювало українське суспільство в момент переходу до конституції парламентсько-президентської республіки.\n– Як почувається група олігархів, так чи інакше пов'язаних з колишнім режимом – Рінат Ахметов, Сергій Льовочкін? Вони як і раніше впливові люди?\nВ цій історії, поза всяким сумнівом, важливу роль грає Сергій Льовочкін. Для цієї групи осіб дуже важливо обмеження можливостей тих олігархічних груп, які кинули прихильникам Януковича виклик ще за часів Майдану\n– Так, звичайно! І в цій історії, поза всяким сумнівом, важливу роль грає Сергій Льовочкін. Для цієї групи осіб дуже важливо обмеження можливостей тих олігархічних груп, які кинули прихильникам Януковича виклик ще за часів Майдану. Оскільки вони свого впливу не втратили, то сьогодні роблять все можливе, щоб послабити вплив конкурентів, у тому числі, через свої медіаактиви і через тих персон, які є їх послами в світі публічної інформації.\nЇхній вплив зменшився, поза всяким сумнівом, але він не втрачений остаточно. Багато в чому ще й тому, що Сергій Льовочкін з самого початку Майдану, разом з іншими представниками групи «РоскУкрЕнерго» дистанціювався від найближчого оточення Віктора Януковича і, принаймні, зробив вигляд: ми не причетні до головних подій, пов'язаних з репресіями влади проти учасників протестного руху. Таким чином Льовочкін і зберігав свої позиції, і зміг після закінчення Майдану продовжити активну політичну діяльність.\nРінат Ахметов знаходиться в більш складній ситуації. Він намагається дистанціюватися від своїх нещодавніх партнерів по владі, а з іншого боку – намагається продемонструвати, що має достатній вплив на той регіон, який знаходиться під контролем російських військ\nРінат Ахметов знаходиться в більш складній ситуації. Він намагається дистанціюватися від своїх нещодавніх партнерів по владі, а з іншого боку – намагається продемонструвати, що має достатній вплив на той регіон, який знаходиться під контролем російських військ. Тому що в цих невизнаних республіках теж дуже багато робиться, враховуючи вплив Ахметова. А враховуючи те, що Ахметов має вплив на окупованій території, що у нього великий бізнес на неокупованих територіях, – зрозуміло, що і він теж важлива фігура в пошуках загального балансу.\nФакт, що сьогодні існує постійний діалог на лінії Ахметов – Фірташ – Пінчук – Льовочкін\nПринаймні, факт, що сьогодні існує постійний діалог на лінії Рінат Ахметов – Дмитро Фірташ – Віктор Пінчук – Сергій Льовочкін. Цей клуб олігархів має контакти і з Петром Порошенком, і частково з Арсенієм Яценюком, і намагається зробити все можливе, щоб зберегти Україну як олігархічну державу.\n– Ще півроку тому Ігор Коломойський виглядав дуже впевненою у собі людиною, якій доля подарувала можливість витратити свої гроші так, щоб він міг наростити свій політичний вплив. Зараз він працює явно на публіку. Це тонка політична гра чи Коломойський дійсно потрапив в непросту ситуацію?\n– Мені здається, Коломойський завжди грав на межі фолу. У будь-яких ситуаціях, в будь-яких бізнес-конфліктах він діяв так, щоб продемонструвати: я можу повести себе як завгодно, а ви нічого не зможете мені зробити. Яскравим прикладом є історія часів Януковича – з авіакомпанією «Аеросвіт», яка належала Коломойському і була провідним українським перевізником. Стверджували, що на цю компанію претендували представники найближчого оточення Януковича, ледь не з «сім'ї» тодішнього президента. Так от ця компанія буквально розтанула протягом декількох місяців, і ніхто нічого не зміг зробити. Коломойський просто провернув фокус зі заміною національного перевізника на ринку.\nТі люди, які з Коломойським борються, – чи враховують вони, які кроки він може зробити в бізнес-середовищі?\nПитання ще й ось у чому: ті люди, які з Коломойським борються, – чи враховують вони, які кроки він може зробити в бізнес-середовищі? Зауважу, що він не просто губернатор Дніпропетровської області, у нього величезний вплив у цьому регіоні. У нього в руках найбільш сильний банк країни. І проблеми в цьому банку – якщо вони почнуться – призведуть до повного краху української фінансової системи, а це страшніше війни.\nПроросійські бойовики штурмують відділення «Приватбанку» в Донецьку, 28 квітня 2014 року\nВсі ці люди – і клуб олігархів, і люди, які перебувають при владі в Україні, – не раз показували: вони здатні думати наперед на період до 24 годин, не більше\nКоломойський все це прекрасно знає, і він знає, що його партнери і конкуренти в бізнесі це теж знають. Він дозволяє собі аффектовані дії, бо вважає: є якісь червоні лінії, які його противники чи партнери ніколи не дозволять собі перейти. Але я не знаю, чи існує така червона лінія. Бо поки що всі ці люди – і клуб олігархів, і люди, які перебувають при владі в Україні, – не раз показували: вони здатні думати наперед на період до 24 годин, не більше того.\n– Ці олігархічні війни – просто «пани б'ються», і у них самих тільки чуби і тріщать? Чи це небезпечно для України?\n– Я вважаю, що, поки Україна буде олігархічною державою, ні про які серйозні економічні, політичні, соціальні перетворення говорити неможливо. Олігархічна держава завжди перетворюється лише в інтересах вузького кола людей.\nУкраїнське керівництво має ухвалити такі закони, які перетворювали б олігархів на звичайних, нехай і великих, бізнесменів, які надали б рівність шансів в бізнесі і для великих бізнесів, і для дрібних, і для середніх. Поки що цього не зроблено. Звісно, олігархи відчувають себе надто вільно і продовжують відчувати себе повноправними господарями країни.\nЗамість того, щоб домогтися приватизації державної власності, влада займається забезпеченням власних інтересів в держкомпаніях і в компаніях, в яких, з одного боку, є важлива частина державного капіталу, що дозволяє ухвалювати рішення, але які, з іншого боку, існують завдяки симбіозу з приватним бізнесом. «Укрнафта», про яку йдеться, – це компанія, в якій 50% плюс 1 державних акцій і 43% відсотки акцій групи «Приват», акцій Ігоря Коломойського. Ніхто досі не пояснив мені, у чому ефективність такої форми власності? Чому держава, зберігаючи за собою контрольний пакет акцій, при цьому майже половину акцій віддає приватній компанії? Чому приватій компанії вигідно мати справу з держкомпанією, яка в свою чергу може повністю управлятися державним менеджментом і залежить від рішення уряду? Але цей симбіоз і криє в собі корупційні схеми, які вигідні і державі, і зацікавленим бізнесменам.\nЮрій Береза: батальйон «Дніпро-1» перебуває на передовій, а не під «Укрнафтою»


Show must go on-Олег Коцарев-Історії-Почути одне одного. Проект про справжню рівність чоловіків і жінок\nПоет, прозаїк і журналіст.\nАвтор дев’яти поетичних і двох прозових книжок. Лауреат літературних премій «Смолоскип», «Молоде вино», часопису «Кур’єр Кривбасу», фестивалю «Київські Лаври». Його роман «Люди в гніздах» увійшов до шорт-листу премії «Книга року ВВС».\n- А ми повернемось у нашу студію після буквально кількох хвилин реклами!\nВедучий збрехав. Реклама тривала ще менше. А потім екраном прокотились елементи дизайну – і в ефірі продовжилося ток-шоу «Народні збори з Афанасієм Нікітіним», одне з найбільш рейтингових на російському телебаченні.\n- І ми знову в прямому ефірі, мене звати Афанасій Нікітін! – щасливо всміхнувся ведучий, чорнявий, сіроокий, з розтріпаною борідкою. – Нагадую, в нас розпочинається друга частина передачі. Після того, як ми трішечки розжували міжнародне політичне становище, зв’язалися з експертами в лондонській студії, так би мовити, у ворожому штабі, час повернутися додому, і вже тут, у студії московській, перейти до традиційної родинної тематики. Отже, родина, конфлікт, культура подружнього життя, рубрика «Справи сімейні»! Оплески! Дощ оплесків! Наша сьогоднішня героїня Поліна приїхала, навіть прилетіла до нас із сонячного Новосибірська. Її сімейна біда – чоловік любить і дає гроші, але не дає ходити на роботу і самореалізуватися. Знайомтесь із Поліною!\nДо студії ввійшла брюнетка телефоном у руках, у футболці з написом «Lady Gaga», в спідниці «дзвіночком» і в блакитних кедах. Аудиторія стримано проаплодувала.\n- Розповідай, Поліночко.\n- Доброго дня, мене звати Поліна, я приїхала з міста Новосибірськ, і в мене проблема. Ми не можемо з чоловіком знайти спільної мови. Він… Ну… Розумієте, він хороший, насправді хороший. Він любить мене і нашу доцю. Ми їздимо в подорожі. Він приносить гроші. Не п’є. У нього хороші серйозні друзі. Але… Він не дозволяє мені працювати. А я хочу. Розумієте, я за освітою соціолог, я навіть в аспірантурі два роки навчалася, мені є що сказати світові. Зрештою, я хочу бути людиною самодостатньою…\n- Отака історія, друзі. Давайте розбиратися! – відповів ведучий. – Наші експерти, як завжди, сидять у першому ряді й допоможуть Поліні правильно розрулити її сімейну ситуацію.\nАфанасій Нікітін надав слово журналістці років шістдесяти.\n- Поліно, вибач, я скажу прямо. Але хто, як не я, назве тобі речі своїми іменами. Не будь дурепою! Якби ж мені в двадцять чи тридцять років хтось дав такого мужика, який би мене в подорожі возив, гроші давав, і ще й не треба було працювати! Та хоч показали б, де він – я б його звідти вигризла б зубами! А не займалася б цією задрипаною журналістикою.\nНа цих словах мікрофон вимкнувся, а Нікітін запросив іншого експерта. Ним виявився письменник, у якого трохи тіпалося праве око.\n- Я не розумію чоловіка Поліни. Він не правий. Тобто те, що він не дає їй працювати, це правильно, це ясно. Але навіщо він дає їй гроші? Гроші розбещують! Жінка з грошима перетворюється… перетворюється… на небезпечну істоту, вона втрачає, пробачте за патетику, духовні орієнтири і зв’язок, а їй же ще виховувати їхню спільну дочку! Жінка з грошима – це як хазяйка борделю, а чи потрібен нам бордель у рідній хаті?\n- А жінка без грошей – це повія в борделі! – ввірвалась у розмову експертка з алюмінієвим голосом і в квадратних окулярах.\n- Але послухаймо, що скаже батюшка, - перебив її Афанасій Нікітін. – Прошу вас, отче.\nЗі стільця підвівся священик зі скаженим блиском очей і в камуфляжі.\n- Мене звати отець Олександр. Як ви, можливо, знаєте, я бував у багатьох гарячих точках і не побоявся виступити проти ворогів Росії... Що ж до ситуації Поліни… Ви знаєте, дуже правильно, що вона сюди до нас прийшла. І що прийшла саме вона, а не її чоловік. Як звати чоловіка?\n- Що прийшла ти, а не Коля. Бо покаятися треба тобі, а не йому. Схилити голову. Колись мій наставник, отець Леонтій, вихваляв прихожанок і казав, що чоловікам треба вчитись у них смирення, вміння покаятись і погодитись. Але сьогодні я не повторюю слів свого любого вчителя, бо вже жінки мають учитися добра й моральності в чоловіків. Причини відомі. Розклад несе англо-саксонська цивілізація… Поліно, покайся, прийми вділене твоїм чоловіком і не забувай ходити на сповідь. Це не зовсім правильно, не зовсім за канонами, але я готовий навіть прямо сьогодні, прямо тут після передачі прийняти в тебе сповідь. Тільки, будь ласка, не в цій футболці, зніми її! – і священик у камуфляжі показав на напис «Lady Gaga», а потім на груди, але чомусь не на груди Поліни, а на свої.\n- Отак, Поліно – підсумував Афанасій. – Що скажеш?\n- Я не знаю, я бачу, що всі на боці мого чоловіка, а не на моєму. Але скажіть, для чого я тоді, наприклад, навчалася, невже моїм знанням не буде застосування, а я залишуся якоюсь бранкою?\n- Хороше запитання. Можливо, на нього дасть відповідь наш експерт від козачих організацій.\nСлово дали чоловіку в болотяній формі, у кашкеті без символів, зате з нагайкою в руках.\n- Мене звати Степан, і я грішна людина. Але я вважаю, каятися повинен Коля, чоловік Поліни. І не просто каятись. Якби він тут був, я б йому пояснив усе по-чоловічому, – і Степан хвицьнув у повітрі нагайкою. – Бо що ти за мужик, коли твоя дружина на всю країну скаржиться, що ти їй, бач, працювати не даєш? Та яка робота? Яка самореа… Та ти шо! Як каже наш народ, під хорошим мужиком і колода запищить. А не варнякатиме. Ну, це я в пристойному сенсі кажу, ви ж мене правильно зрозумійте.\n- У нас є ще експерти, – озвався Афанасій. – По-перше, Ірина, вона представляє одну з, як це тепер модно називати, неурядових організацій. До речі, Ірино, ваша група ще не отримала статус іноземного агента?\n- Ні, – суворо відповіла жінка в окулярах і з алюмінієвим голосом, а публіка незадоволено загуділа.\n- Добре. Здається, ви не зовсім згодні з більшістю експертів і з, так би мовити, голосом народу, – Афанасій обвів студію рукою.\n- Не згодна. Я б хотіла нагадати всім присутнім, що в нас є конституція і що вона передбачає деякі права громадян. Закон прямо забороняє їх обмежувати…\n- Конституція?! – раптом заревів «козак». – А хто її, ту конституцію, писав?\n- Та що тут казати, – перебив його священик у камуфляжі, – чи ж ти даремно нагайку приніс?\nВони підхопилися, слідом підскочили перші добровольці з аудиторії. Народний гнів став заливати сцену студії. Та цієї миті глядачі перестали бачити, що ж там діється. Натомість з’явився ведучий на тлі синьої стінки.\n- Так, – усміхнувся Афанасій Нікітін, – без народного суду рідко минає наше драматичне ток-шоу «Народні збори з Афанасієм Нікітіним». Народна мораль і народна традиція знову витримали випробування західними нововведеннями, що намагаються розхитати нашого човна. Але, панове з Заходу, а також їхні посіпаки з Грузії та України, човен, як бачите пливе! До нових зустрічей!\n- Знято! – пролунала команда, і зйомка припинилася. Всі учасники вмить стали смертельно байдужими. Тільки Поліна і «козак» чомусь продовжували сичати одне на одного, хтось із них навіть перекинув стільця.\n-Ну-ну! – закричав Афанасій. – Заспокоїлись мені обоє! Чи вам працювати набридло? Чи штраф із гонорару вийняти? Потім розберетесь на вулиці, коли гроші пропиватимете, і то так, щоб наступного дня працювали мені, як буратіни.\n- Та нормально, – усміхнувся лисий чоловічок, один із кураторів передачі. – Мені сподобалось, і там, де треба, все сподобається. Хай актори парок спустять. Скажи краще, коли англомовну версію запишемо?\n- Ой, тільки не сьогодні, ти бачиш, масовка вже здулася. Може, післязавтра?\n- Так, тоді всім до зустрічі, дякую за роботу. Не забуваємо віддати реквізит. А то оштрафую, як минулого місяця «отця Олександра» за провтикану рясу.\nВечоріло. Затори на літніх московських вулицях розсмоктувалися льодяниками в чаї – і ведучий за кілька хвилин доїхав машиною до улюбленого барбершопу «Klatz-Klatz».\n- Добрий вечір, добрий вечір.\n- Усе як завжди?\n- Ага. Робимо з Распутіна нормального хіпстера.\nІ коли Афанасій Нікітін сів за кермо, щоб їхати додому, це вже була людина з дуже модною формою бороди, одне задоволення було на неї дивитись. Точно як на фотографії на правах, що її ведучий чомусь замислено крутив між пальцями кілька секунд. Тільки от на цих правах, як і на інших документах, ім’я власника було – не Афанасій Нікітін, а Нікіта Афанасьєв…\nМашина заїхала у чималенький, відгороджений п’ятиметровим залізним парканом парк. Тут стояв будинок Афанасьєва, ревіталізований у постмодерному стилі з якоїсь майже зруйнованої за радянських та ранніх пострадянських часів дрібної панської садиби.\nВдома була богемна вечірка, яку влаштувала дружина телеведучого, відома художниця Міра Толстих. Нікіта зайшов щось перехопити на кухню, але там цілувалися поети. У вітальні грала гучна музика. Старший син зачинився в кімнаті, де вже два місяці готувався до іспитів у Стенфорд, молодший уже, вочевидь, спав. На галявині перед будинком Міра робила перформанс – пожинала серпом цілу грядку рожевих ділдо.\nСвітська левиця з претензіями на андеграунд, Лола Да, вела онлайн-трансляцію, іноді повискуючи:\n- Я нагадую вам, котани, що ми зараз на вечірці найстильнішої контемпорері-художниці Москви, Підмосков’я та all over the world, Міри Толстих! Щойно скінчився її антипатріархальний перформанс, і я вже за ним сумую! Чи заспокоїть мене хто-небудь?\nМіру вітали оплески й вигуки. А вона побачила Нікіту та обійняла його.\n- Привіт, коханий! Як справи?\n- Чудово, сонечко. У мене в ефірі сьогодні типу козак і типу священик побилися з типу дівчиною з типу Новосибірська.\n- Вау! Приводь їх до мене на перформанс наступного разу! Тільки всіх трьох. До речі, про ефір, поки я не забула, можеш там розібратися на пульті? Я не вмію… Коротше! Там якась фігня – у нас по всьому дому розблокувалися федеральні канали. Можеш щось зробити, щоб їх знову не було? А то я боюся, щоб діти не побачили. Або гості.\n- Ох блін, добре, зроблю.\nПочався невеличкий салют. На нього традиційно звернули увагу навіть найбайдужіші учасники вечірки. Але він раптом повівся нечемно – і підпалив господарчу будівлю. Тихо підійшов старший охоронець.\n- Начальник, тут таке діло…\n- Що, загасити не можете?\n- Можемо, але це хтось тобі півня пустив.\n- Це не салют, це коктейль Молотова.\nТут Нікіта Афанасьєв побачив, як загорілася туя в іншому закутку чималого двору. В охоронця поторохтіла рація.\n- Начальник, вони з кількох боків. Ми прикриємо, а ви краще звалюйте з цими всіма, – і він показав одним носом у бік богеми.\n- Що за вигадки? – досі не міг зрозуміти ситуацію Нікіта.\n- Мабуть, це ті придурки. Ну, ви що, новин не бачили? Ай, я побіг, готуйтесь на вихід, будемо прикривати.\nНовин Афанасьєв, як це не дивно для телеведучого, сьогодні справді не бачив і не читав. Якось не було часу. Тому довелося просто прийняти як факт, що щось відбувається, і на нього серйозно наїхали – один із коктейлів уже майже долетів до будинку.\nТим часом невидима охорона зробила кілька пострілів у напрямку ще невидиміших нападників. Звуки пострілів витверезили вечірку і допомогли зібрати та прогнати з двору переляканих гостей. Богему швиденько натрамбували в бусики, якими її сюди й привезли. Мікроавтобуси рвонули – і повз басейн, повз стару альтанку виїхали непомітною ґрунтовкою на ставки, звідки через закинуту ферму села Кінжово вже можна було пробратися на трасу.\n- Начальник, не дзвони нікому, часу нема, – пітнів старший охоронець. – Поліція на морозі, в цій дупі до нас нікому нема діла, треба тікать у місто. Це якийсь довбаний бунт, революція, і не лише в нас, розумієш? По цілій країні! Рухайся, бо пропадемо, бляха, всі.\nНеподалік високого паркану маєтку Афанасьєва і Толстих зібрався натовп. Попереду стояв чоловік із палаючими очима, в камуфляжі й з автоматом.\n- Брати! Я – священик! Мене звати отець Олександр. Але прийшов час – і я не можу не стати разом зі своїм народом до бою. Я був у гарячих точках, був і в Білому домі в дев’яносто третьому… Я бачив, як народ скидає ярмо ненависних фашистів і олігархів, які хочуть продати нас Америкам і Європам! Сьогодні наша черга! За нами – благословення. Зметемо клятих олігархів із російської землі! За цим парканом сховалися люди, яких ви добре знаєте. Багатії, глитаї, які насмокталися народної крові. Олігархи, які їздять за кордон, привозять звідти огидну західну культуру та вивозять туди наші цінності! А зі сходу тягнуть сюди нелегальних мігрантів! Зараз у них були гульки! Наркотики, содомія, паскудна музика – ось їхні вечірки. Але ми їм цю малину пере… переламали! Сьогодні, коли по всій Росії піднявся рух проти олігархів та інших агентів Заходу, не будемо осторонь і ми. Вперед, на штурм! Тільки будьте обережні. Серед нас є актив, досвідченіші люди, які бачили смаленого вовка. Слухайте їх. Разом з нами люди доброї волі з інших регіонів. Піднялася вся Росія!\nПісля цієї промови з’ясувалося, що поміж повсталими мешканцями села справді є кілька озброєних досвідчених бойовиків. Керуючи натовпом із камінням, арматурою та коктейлями Молотова, вони повели справжній наступ на маєток.\nДіти з мінімальними пожитками заховалися на задньому сидінні. Нікіта готувався давати по газах, але раптом Міра згадала.\n- Чорт! Я мамину ікону забула! Нікіто, давай швидко, будь ласка, прошу тебе! Інакше ми просто не виберемось, я вірю!\nНікіта, розсипаючи дорогою лайку, побіг у будинок і несподівано швидко знайшов у спальні ікону. На щастя, ця половина дому ще не горіла.\nТим часом п’ятеро охоронців сіли до своєї машини й дали знак Мірі, що треба рушати. До маєтку вже почало проникати повстале населення.\n- Швидко! – заволав охоронець до хазяйської машини.\nМіра перебігла на місце водія, газонула й під’їхала ближче до будинку. Звідти на диво вчасно вибіг Нікіта й застрибнув до автівки. Мінікавалькада поквапилась у бік ставків. Невеличку засідку біля руїн ферми охоронцям вдалося розігнати буквально двома пострілами. На побите бічне скло ніхто не зважав.\n- Мірочко, може, ти п’яна? Може, я сяду за кермо? – запопадливо сказав Нікіта.\n- Пішов нафіг. Діти, пригніться, щоб ваші голови, блін, не стирчали! – відповіла Міра. – Ти мені краще поясни, що коїться.\n- Не знаю, якийсь бунт, фігня якась.\n- Якийсь бунт? Хто з нас на телебаченні працює? Ти нічого не знаєш?\n- Я в мережі читав, – несподівано озвався молодший син. – Це повстання проти олігархів, мігрантів, американців, гендеру і ще когось.\n- Повстання проти американців? У Кінжово? Супер! Але в нашого тата нема навіть такої інформації, і він не знає, куди ми їдемо.\n- Чому ж не знаю? – Нікіта нахилився і поклав ікону біля свого легенького ноутбука з усією важливою інформацією. – Ми їдемо в аеропорт. Бо якщо збунтувалися глядачі мого ш-ш-ш-ш-шоооооу, то залишатися тут я відмовляюся! Малеча, нагугли найближчий рейс на Францію!\n- Зараз, - промурмотів син, пірнаючи в смартфон. – На Францію, на Францію… Ось. Тату, на Марсель через Стамбул годиться?\n- Годиться, - засміявся батько.\nНікіта прокинувся швидко. Прокинувся в прискореному темпі, мов у прискореній електричці (хоча в електричках він не бував уже сто років). Озирнувся – він у своїй спальні. Й дружинина ікона на місці, а сама дружина кудись пішла.\n- Пфффф, ну й сон, – сказав Афанасьєв і поклав собі руку на лоба. Лише цієї миті він зрозумів, що прокинувся через телефон, який дзвонив-дзвонив, а от тепер нарешті замовк. Посунувся до тумбочки, глянув на екран – це дзвонив продюсер. Що йому треба о восьмій? Афанасьєв передзонив.\n- Володю, що таке, що ти хотів?\n- Усе спиш? А тут погані новини.\nНа Нікіту знову накотився щойно пережитий сон, і він запитав:\n- Що? Революція?\n- Дуже смішно. А я б сказав, що не до жартів. Зокрема, тобі. Нікіто, «Народні збори» закривають!\n- А-а-а, – з очевидним полегшенням видихнув Афанасьєв. – А чому?\n- Рейтинги, кажуть, замаленькі, – роздратовано відповів Володя й зник зі зв’язку.\nПочинався ранок. Нікіта радісно засміявся та пішов зі спальні шукати дружину.


Звільнитися від валютно-іпотечних боргів, нарешті, можна! » Скадовські новини\nГромадяни-боржники отримали право легально позбутися безнадійних боргів. Але це буде непросто, та й ціна чималенька.\nВ Україні нарешті запроваджено інститут особистого банкрутства. В світовій практиці – це дієвий інструмент законного вирішення питання безнадійних боргів. Відтепер українці, які втрапили у боргову кабалу, отримали шанс позбутися тягаря та почати життя з чистого аркушу. Зокрема, і горе-позичальники, які в середині нульових брали довгострокові кредити у валюті на купівлю нерухомості, а потім через економічну кризу та різкий ріст валютного курсу залишилися з астрономічними сумами боргів на шиї. Законодавці провели дійсно велику роботу аби знайти компроміс між інтересами кредиторів та невдах-позичальників, водночас, намагаючись уникнути можливих зловживань з боку кредитних шахраїв. Можливо, не все вдалося передбачити одразу, адже банкрутство фізосіб – абсолютно новий для України механізм, тому робота над удосконаленням Кодексу про банкрутство, обіцяють депутати, продовжиться. Вони розраховують, що у результаті прийняття Кодексу Україна, окрім іншого, значно покращить свої міжнародні рейтинги за умовами ведення бізнесу (doing business) та підніметься одразу на 10 позицій. Але насамперед, він точно зменшить соціальну напругу в суспільстві і упередить на майбутнє будь-які "кредитні” майдани.\nПроте навряд чи усі боржники, що потрапили у фінансову скруту, зможуть в результаті розраховувати на легке рішення. По-перше, Кодексом про банкрутство передбачено, що громадяни ні за яких обставин не звільняються від боргів, пов'язаних з аліментами та виплатами шкоди, заподіяної життю та здоров'ю. А, по-друге, законодавці зробили все, щоб "компроміс” все ж схилявся на бік кредиторів – занадто багато "червоних прапорців” виставлено потенційному банкруту на шляху до омріяного звільнення від боргів.\nДо того ж, "ціною” такого звільнення є неможливість протягом 5 років брати нові позики та кредити, укладати договори поруки, вести підприємницьку діяльність у формі ФОПу, займатися певними видами професійної діяльності – адвокатською, нотаріальною та бути судовими виконавцями.\nЩо ж до захисту інтересів кредиторів, то, за словами Сергія Алєксєєва, якщо під час процедури банкрутства виявиться недоброчесність боржника і приховування ним доходів та статків, йому буде відмовлено у списанні боргу. "Це дозволило знайти золоту середину, щоб максимально безболісно як для боржника, так і кредитора вирішити питання простроченої заборгованості”, – каже нардеп. Мовляв, при такому механізмі добросовісні позичальники не уникатимуть розрахунків за кредит, а добросовісні кредитори, в свою чергу, не будуть "роздягати" боржників до останньої нитки.\n"Здоровий глузд підказує, що без впровадження процедури банкрутства ми заморожуємо цю ситуацію на невизначений термін, а якщо бути чесними, то практично назавжди. Борги не зникнуть самі собою, а обслуговувати їх люди, що потрапили у валютний капкан, не матимуть жодної можливості навіть при нормальних статках, оскільки штрафні проценти сягатимуть просто захмарних значень”, – заявив народний депутат України, член фракції партії "Об'єднання "Самопоміч", заступник голови комітету Верховної Ради України з питань свободи слова та інформаційної політики Олександр Опанасенко.\n"З набранням чинності ухваленого Кодексу з процедур банкрутства, у іпотечних валютних боржників теоретично з’явилося два варіанти вирішення питання "мертвих” боргів”, – коментує старший партнер ARIO LAW FIRM Юліан Хорунжий.\nЗа словами юриста, перший варіант полягає в тому, що боржник сам ініціює відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та через арбітражного керуючого продає "кредитну” квартиру на аукціоні. Кошти, отримані від реалізації майна, спрямовуються банку, залишок боргу вважається погашеним. Тобто фактично позичальник добровільно позбувається і квартири, і боргів.\nНаразі усі "проблемні” іпотечні позичальники, які отримали валютні кредити, зобов'язані звернутися з відповідними заявами для початку процедури банкрутства. Інакше вони втратять право скористатися перевагами "добровільного” банкрутства.\nНа жаль, дехто із юристів таки роздивився в процедурах "фізичного” банкрутства підводні камені для потенційних банкрутів.\n"Громадяни, які потрапили у скрутне становище через валютний іпотечний кредит та стрибок курсу, не зможуть позбавитися боргів та скористатися перевагами статусу банкрутства фізичної особи, передбаченої Кодексом (який очевидно в цьому питанні більше враховує інтереси банків)”, – стверджує Дмитро Матвійчук, адвокат АО «Скляренко, Сидоренко і партнери». Річ у тім, що в частині 7 ст. 123 Кодексу, яка визначає питання організації зборів кредиторів, йдеться про чотири причини, через які суд може за власною ініціативою, чи за клопотанням сторін, закрити (тобто припинити) провадження у справі про банкрутство фізичної особи. У трьох випадках відмова суду стосується ознак шахрайства та спроб ухилитися від погашення боргів. Тобто, якщо виявиться: 1) неправдива інформація в поданій суду декларації про майновий стан, 2) перереєстрація майна на членів сімей, 3) факт притягнення до відповідальності за неправомірні дії, пов’язані з неплатоспроможністю. А ось четвертий випадок стосується ситуації, коли (увага!) «боржник не має фінансових можливостей виплачувати заборгованість по кредиту в іноземній валюті, забезпеченому нерухомістю, що є єдиним місцем проживання сім’ї боржника, на умовах, передбачених цим Кодексом”.\nТобто, в перекладі з юридичної на людську мову – суд не стане розглядати справу про банкрутство та списувати борги за фактом недостатності коштів та майна для погашення уже реструктуризованого боргу. За словами Дмитра Матвійчука, ця норма прямо суперечить ст. 24 Конституції в частині рівності прав громадян та неможливості встановлення привілеїв чи обмежень за будь-якими ознаками, в тому числі, майнового стану. Бо виходить, що таких горе-боржників знову прирівнюють до шахраїв. Хоча, насправді, їх таким чином все ж спонукатимуть до "добровільно-примусової” реструктуризації.\n"Скоріше за все – це результат певного компромісу, який законодавець намагається досягти між позичальниками і банками. Банкрутство фізичної особи – це шанс для людини почати життя з чистого листа, коли, віддавши наявне майно (за винятком мінімально необхідних для життя речей, куди також входить єдина квартира чи будинок), боржник звільняється від усіх інших фінансових зобов’язань. І держава не хоче давати цього шансу недобросовісним іпотечним боржникам, адже багато хто з них хотів би саме таким чином позбутися проблем (віддав банку заставну квартиру – боргів немає). Але це не вигідно банкам, які у цьому разі зазнають значних втрат, що не виключено призведе до чергового «банкопаду», – пояснює юрист.


Легкові автомобілі Україна – купити Ferrari за найнижчими цінами | безкоштовні оголошення на Zapp\nВсі 200 (все) 300 (все) 400 (все) 500 (все) 612 Scaglietti Barchetta California Dino Enzo F (все) FF Fiorano LaFerrari Maranello Modena Spider Mondial Scuderia Spider 16M Convertible Testarossa Інше 200 (все) 300 (все) 400 (все) 500 (все) 612 Scaglietti Barchetta California Dino Enzo F (все) FF Fiorano LaFerrari Maranello Modena Spider Mondial Scuderia Spider 16M Convertible Testarossa Інше\nFerrari – купівля і продаж б/в\nАвтомобілі Феррарі – елітний клас спортивного типу\nУ середині двадцятого сторіччя компанія Ferrari, яка спеціалізується на випуску гоночних машин, почала розробку моделей «дорожнього» типу. Продукти італійського виробництва неодноразово ставали переможцями міжнародних змагань, поступово піддаючись модернізації та удосконаленню. Традиційним відтінком відомого бренду вважається червоний, хоча на сьогоднішній день існує безліч модифікацій, виконаних у різній кольоровій гамі. Оригінальним авто з потужними технічними характеристиками властива досить висока вартість, що робить їх рідкісним гостем вітчизняних доріг. Але на сторінці торгового майданчика zapp.ua, де продаж дорогих моделей здійснюється за допомогою приватних пропозицій, можна відносно недорого придбати Ferrari б/в пріоритетного року випуску і тим самим найбільш вигідно реалізувати потреби в бажаному транспортному засобі.\nТовари вторинного ринку – економічне рішення\nРесурси інтернету дозволяють відшукати цілком прийнятні ціни на будь-який виріб і заощадити дорогоцінний час на пошук гідного варіанту, максимально відповідного індивідуальним смакам і потребам. Але старий автомобіль вимагає від потенційного покупця особливої уважності та обережності, адже слова продавця не завжди виявляються реальністю. Тому машину з пробігом рекомендується оглядати в присутності спеціаліста або проводити попередню діагностику в сервісному центрі, щоб уникнути неприємних моментів і не наткнутися на «кота в мішку».\nОсобисті оповіщення у всесвітній мережі – відмінний арсенал для вдалих придбань\nУкраїна – явний прихильник якісної продукції та обладнання від всесвітньо популярних виробників, навіть якщо предмет симпатій коштує нечуваних сум. Тому віртуальна платформа zapp.ua з багатим розмаїттям бв обладнання – поширений інструмент здійснення намірів, широко розповсюджений у всіх регіонах країни. Самому швидкому успіху в здійсненні вигідних покупок сприяють безкоштовні публікації на дошці оголошень з докладними описами конкретних побажань і контактами для оперативного зв'язку. При цьому реєстраційний процес не передбачає оплати, віднімаючи мінімум часу і зусиль на ефективні результати.\nОголошення Автомобілі та транспорт Легкові автомобілі Ferrari\nFerrari купити Ferrari б/в бв ціни Україна продаж старий недорого вартість з пробігом


Виготовлення воріт в Харкові за доступною ціною\nВиготовлення воріт в Харкові\nВиконаємо виготовлення, зварювання і монтаж воріт з хвірткою. Робимо ворота з профнастилу, металевих листів, фільонок і інших матеріалів. Прикрасимо ворота кованими елементами. Ціна за роботу — від 800 гривень за квадратний метр (виготовлення та встановлення). Ціна за роботу та матеріали — від 2500 гривень за квадратний метр.\nКонструкція воріт передбачає можливість виготовлення полотна з різних матеріалів за бажанням замовника.\nМеталеві розсувні ворота\nПоки що ніхто не придумав найбільш надійних і невибагливих воріт, ніж прості ворота з листів металу.\nЗазвичай такі ворота робляться з перевірених, улюблених усіма будівельниками, матеріалів — сталевих листів і профільної труби. Ці матеріали добре витримують будь-яку погоду — дощ, сонце і сніг.\nВорота із сталевих листів найбільш успішно протистоять взлому. Тут метал безумовно перевершує інші матеріали для воріт, особливо не міцний профнастил.\nЄдиний недолік металу — його періодично треба обробляти складом від корозії. Але ворота з інших матеріалів ремонтувати взагалі неможливо.\nПри виготовленні таких воріт ви самі вибираєте товщину листа, перетин труби, конструкцію воріт. Єдине, що варто врахувати — чим товще метал, тим ворота міцніше.\nЇх можна зробити за допомогою зварювання або без зварювання, на гвинтах. Ворота на гвинтах менше схильні до корозії, легко розбираються і, відповідно, легко ремонтуються. В них легко замінити окремі деталі.\nЛакофарбове покриття Hammerite характеризується високою стійкістю до корозії, механічного впливу, стійкістю до розтріскування і відшаровування, стабільністю блиску глянцевого покриття. Воно забезпечує тривалу експлуатацію в’їзних воріт і хвірток в умовах дії агресивного середовища.\nВорота, прикрашені кованими елементами\nМеталеві ворота можна прикрасити, наприклад, додати ковані елементи, малюнки, заклепки. Зробити це можна прямо під час виготовлення або пізніше.\nЦі прості ворота завжди можна вдосконалити. Поставити автоматику, датчики, влаштувати освітлення, врізати складні замки.\nВорота, які заподіють найменшої шкоди сімейному бюджету — це ворота з профнастилу. Витривалий матеріал справно несе свою службу в якості полотна воріт, а коштує дешевше, ніж всі інші варіанти. 10-15 років «фарбована оцинковка» витримує з гідністю.\nДо того ж ворота з нього можуть виглядати дуже витончено. Наприклад, чудово поєднання шоколадного профнастилу з білим еврозабором. Воно виглядає благородно і справляє враження.\nВорота з профнастилу шоколадного кольору\nПрофнастил, пофарбований під дерево, виглядає не гірше, ніж саме дерево. Також тепло і затишно.\nВорота з профнастилу під дерево\nВорота-жалюзі — відмінний варіант металевих воріт для спекотного літа. Це ворота, які дозволяють створити на ділянці комфортний мікроклімат, так як вони є продуваються і забезпечують рух повітря. В таких умовах машина менше схильна до вогкості та іржі. Вони не дають суцільний тіні — на рослини у дворі падає розсіяне світло.\nВорота мають ефект «невидимки» — з боку вулиці неможливо побачити, що відбувається на ділянці, а з боку ділянки проглядається вулиця. І величезний перевагою воріт-жалюзі є їх стильний вигляд.\nВорота-жалюзі шоколадного кольору\nМетал — міцний матеріал, і зламати такі ворота практично неможливо.\nВорота з фільонок\nФільончасті ворота мають представницький вигляд. Вони гордо дивляться на вулицю, даючи всім зрозуміти, що за їх стулками живе досить значна людина.\nВеликий вибір кольорів і форми фільонок дозволяє підкреслити неї тільки свою значущість, а й індивідуальність. Фільонок ворота завжди можна замовити унікальні і єдині, з ексклюзивним дизайном, і бути впевненим, що таких воріт більше немає ні у кого в Харкові.\nСріблясті ворота наводять на думку про срібло — дорогоцінний метал.\nВорота з фільонок сріблястого кольору\nСині ворота — нестандартні ворота. Проходячи повз них, неможливо не оглянутися. Такі ворота не забуваються, якщо один раз їх побачиш.\nВорота з фільонок синього кольору\nА ворота шоколадного кольору — найпопулярніші і їх всі люблять.\nФільончасті ворота шоколадного кольору\nВартість фільончастих воріт — від 20 000 грн. Детальніше про матеріали і процесі виробництва розказано на сторінці: Фільончасті ворота.\nМоделі воріт: розстібні, откатні, розсувні\nКаркас воріт: куточок або профільна труба\nФарба: Hammerite (2 шари, стійка до розтріскування і вигорання)\nПіскоструминна обробка металу перед фарбуванням: Так\nОбшивка воріт: металеві листи, профнастил, фільонка, профіль, ламелі\nКолір воріт: за бажанням замовника\nАвтоматика: за бажанням замовника\nЗвертайтеся до компанії «Улітка», якщо вам потрібні якісні ворота, які прослужать довго та надійно.