Олег БлощукІ від кого вони вчаться лаятися\nОдного разу п’ятирічним хлопчиком я прибіг додому й схвильовано розповів домашнім про те, що почув від старших. Ви розумієте, які слова я повторив… Усі притихли, не знаючи що казати і як реагувати. Лише дід спокійно подивився на мене й спитав:\n— А де ти чув ці слова?\n— Та дядьки казали один одному, а я не знаю, що це таке… — пробелькотів я.\n— То дурні слова, не бери їх до голови, — спокійно сказав дід і продовжив робити свою справу. І я зрозумів, що ті слова не варті моєї уваги. Я й досі не пам’ятаю, що тоді я почув. Та й добре.\nМудрість поведінки свого дідуся я зрозумів лише тоді, коли в мене підросли діти й почали запитувати те ж саме. Адже від мікроклімату в сім’ї, від того, як члени родини спілкуються між собою, від тих слів, які щоденно звучать удома, у дітей формується не лише словниковий запас, але й ставлення до слів, уміння висловлювати свої емоції.\nСумно, що лихослів’я процвітає сьогодні на вулицях наших міст і сіл. Багато наших молодих співвітчизників просто не уявляють своєї мови без «міцних» висловів. А це показник реальної культури соціуму.\nУ багатьох країнах світу, зокрема, у нашого північного сусіда Росії, нецензурна лайка на вулиці прирівнюється до дрібного хуліганства. В Україні, на жаль, такого немає, та проблема з обсцентною (від лат. obscenus — «непристойний, розпусний») лексикою очевидна.\nКоли діти починають активно лаятись? Десь у підлітковому віці, скажете ви. Чому? Для цього є декілька причин.\n1. Самоствердження. Багато хто з підлітків думає, що «дорослі» слова додадуть їм авторитету й поваги з боку оточуючих.\n2. Протест. Підлітки бунтують проти усталених норм і правил, тому їм здаються такими привабливими слова, що за своєю сутністю виходять за рамки дозволеного.\n3. Звичка. На жаль, багато підлітків звикли чути подібні вислови в себе вдома. Для них вони є частиною повсякденного життя і не сприймаються як щось ненормативне.\nМожна довго розважати про причини лайки наших дітей, але краще звернемо увагу на те, як можна запобігти цьому або змінити таку ситуацію. Дорослі люди, які вже знають ціну словам, можуть і повинні впливати на молодь. І не потрібно казати, що, мовляв, нічого не допоможе, вони нас не слухають, їм хоч кілок на голові теши… Озброївшись терпінням, слід говорити й допомагати молоді зрозуміти головні цінності життя. Зверніть увагу, що всі лайки світу побудовані на сексуальному приниженні опонента. А це формує ставлення до протилежної статі, до любові, інтимних стосунків і виховання своїх дітей. Бо, засвоївши щось у юному віці, пізніше людині буде вкрай важко визнати, що її погляди на життя були помилковими і ґрунтувались на хибних поняттях.\nБоже Слово суворо засуджує не лише лайку, але й кожне порожнє слово. Бог надзвичайно серйозно ставиться до Своїх слів. Словом було створене все живе на землі, слово Боже стало мірилом стосунків із Богом, Його слово відкриває характер Бога. Син Божий був тим Словом, і Слово зодяглося в тіло, щоби перебувати із людьми. Бог ніколи не змінює Свого слова й не вертає назад Своїх обіцянок.\nІсус Христос відкрив нам Божий погляд на те, як Бог ставиться до наших слів: «Добра людина з доброго скарбу добре виносить, а лукава людина зо скарбу лихого виносить лихе. Кажу ж вам, що за кожне слово пусте, яке скажуть люди, дадуть вони відповідь судного дня! Бо зо слів своїх будеш виправданий, і зо слів своїх будеш засуджений» (Мт. 12:35–37).\nІ такого ж ставлення до слів Бог вимагає від людей: щоб ми не було двомовні, щоб наші обіцянки були вірними, щоб за кожне нешанобливе слово чи лайку на батьків діти несли відповідне покарання, щоб жодне гниле слово не виходило з наших уст, а лише на збудування ближнього. Ось який високий Божий критерій!\nТому розпочнімо з себе. Навколо чого обертаються наші думки, які пізніше стають словами? Як ми їх висловлюємо? Чи вони до вподоби Богові? Чи не було б нам соромно, якби ми помітили, що в той час, коли ми з кимось просто теревенимо, Христос стоїть поруч і слухає наші балачки?. .\nІ звісно, потрібно вкладатися в молодих людей. Сіяти зерна правди, добра, любові, віри, поклоніння і шани до Бога. Ніхто за нас цього не зробить. Невідомо, коли те зернятко в душі проросте. Проте, якщо ніхто цього зернятка не вкине, то й нічого не виросте.\nТренінг “Мої слова”\nМета тренінгу — навчитися слідкувати за тим, що ми говоримо. Щоб застерегти молодь від гріховних вчинків, необхідно орієнтувати її на самоконтроль, на збереження свого серця від негативної мотивації. «Над усе, що лише стережеться, серце своє стережи, бо з нього походить життя» (Пр. 4:23).\n1. Про роль мови в нашому житті\nНа початку заняття студентам пропонують висловитися про те, яку роль мова відіграє у нашому житті. Далі тренер пояснює, що мова — це вербальний засіб комунікації. За допомогою слів людина виражає свої почуття, висловлює думки, покращує або погіршує емоційний стан партнера спілкування, забезпечує змістовний аспект взаємодії та порозуміння у процесі діяльності з іншими. З цього приводу цар Соломон стверджує: «Лагідна відповідь гнів відвертає, а слово вразливе гнів підіймає» (Пр. 15:1). Люди говорять те, що є в їхньому серці, бо «чим серце наповнене, те говорять уста» (Мт. 12:34).\nТакож мова — це система фонетичних знаків, що включає синтаксичний та лексичний принципи. Вона складається зі слів, що виражають можливість відтворювати вголос міркування, почуття, емоції. Така якість притаманна лише людям. Слова несуть величезне енергетичне навантаження, тому вони мають силу. Ними можна як убити людину, так і дати їй зцілення, надихнути на подвиги та зробити байдужою до інших. Є духовна причина такої сили слова. «І сказав Бог: «Хай станеться світло!» І сталося світло» (Бут. 1:3), тобто Сам Господь створював увесь світ по слову. «І сказав Бог: «Створімо людину за образом Нашим, за подобою Нашою» (Бут. 1:26). Ми образ і подоба Бога, через це людині Господь дав силу впливати словом.\nРозрізнення понять «значення» і «сенс» у лінгвістиці та психології має давню традицію. Ще в Біблії сказано: «Як багато, наприклад, різних мов є на світі, і жодна з них не без значення!» (1 Кор. 14:10). Семасіологія — розділ мовознавства, що вивчає значення слів і виразів, а також зміну цих значень. Значення — це відображення найсуттєвіших та узагальнених ознак предметів і явищ. Система значень є відносно постійною, об’єктивною та єдиною сукупністю понять, дій чи цінностей для більшості членів соціальної групи. Сенс — це той суб’єктивний зміст, якого набуває слово в конкретному контексті, у конкретній ситуації спілкування.\nНа сьогодні у світі існує майже 7000 мов. Лексика — це сукупність слів, характерних для певного варіанта мови, зумовленого стилем, сферою вживання та походженням. Але доцільно розглянути таку категорію лексичної системи, як нецензурні слова, їх психологічний вплив на людину. На жаль, ненормативна лексика — реально існуючий етнокультурний шар мови. Це не просто стилістичний шар, який існує в мові разом з іншими, а ціла сфера, що увібрала в себе своєрідну сенсову напругу і психологічні та гендерні проблеми. Ненормативна лексика — сегмент лайливої лексики, що включає брутальні вирази, які часто виявляють довільну мовну реакцію на несподівану ситуацію.\n2. Гра «Значення слів»\nДалі тренер пропонує пограти в гру «Значення слів». Треба назвати різні слова, пояснити їх буквальне значення і значення, в якому вони можуть вживатися.\n— Що ви знаєте про походження лихослів’я?\n— Які причини вживання лайливих слів?\n— Чи можете ви пояснити, у чому полягає необхідність лайливих слів?\n— Чи подобається вам бути в товаристві людей, які вживають лайливі слова?\n— Хто або що управляє людською мовою?\n— Чи усвідомлено вживаються брутальні слова?\n— Чи можна заборонити в суспільстві лихослів’я?\n3. Історія лихослів’я\nНаступним кроком є ознайомлення з історією лихослів’я. Невідомо, коли вперше з’явилися лайливі слова. Швидше за все, коли в життя увійшло зло. До слова в усі часи ставилися дуже обережно. «Мовчання — золото», — говорить стародавня мудрість, попереджаючи людину про відповідальність за сказане слово. Життєвий досвід свідчить, що лихослів’я — велике зло, яке не приносить благословення суспільству, а тому має бути вилучене з людського товариства.\nВідомо, що в давніх цивілізаціях покарання за лайливі слова було дуже суворим, особливо, якщо лихослів’я стосувалося батька чи матері. У Старому Завіті сказано: «Бо кожен чоловік, що прокляне свого батька чи матір свою, буде конче забитий…» (Лев. 20:9). Також у Євангелії: «Хто злорічить на батька чи матір, — хай смертю помре» (Мт. 15:4). Тож люди піклувалися про благополуччя підростаючого покоління, яке виховували на заповіді: «Шануй свого батька та матір свою, щоб довгі були твої дні на землі, яку Господь, Бог твій, дає тобі!» (Вих. 20:12).\nТак, на Запорізькій Січі за лайку та прокльони людину карали батогом, прив’язавши її до стовпа. Лихослів’я заборонялося навіть під час військових походів, щоб не накликати біду і щоб похід був успішний. Лайливі слова на друга або недруга суворо заборонялися.\nРосійський цар Олексій Михайлович Романов за публічно висловлені лайливі слова карав стратою. Петро І спеціальним наказом велів сікти різками лихословів. Збірка життєвих правил і повчань «Домострой» захищав принципи патріархального побуту, зокрема беззаперечне підпорядкування голові сім’ї, шанування батька і матері. Таке ставлення до батьків зберігалося аж до середини XX ст. Наполеон, який мріяв потрясти всю Європу лайливими словами й довести, що не боїться ні Бога, ні диявола, ні людини, зазнав фіаско.\n4. Слова благословення\nДалі тренер пояснює, яке смислове навантаження несе слово «благословення». Воно складається з двох слів: «благо» і «славити», які завжди містять лише добро. Особливо цінуються благословення батьків, адже батьки щиросердо люблять своїх дітей і бажають їм добра. Потрібно благословляти людей, зосереджуючись на їхніх особистісних, духовних, фізичних та емоційних потребах.\nДобрі, ласкаві, люблячі та ніжні слова приносять радість і заспокоєння, окриляють, надихають, обнадіюють. Під їх впливом людина розкривається і готова до звершення добрих справ.\nМилосердні, мирні слова милі серцю. Вони супроводжуються добрими вчинками. Повчальні — це слова, що несуть люблячі настанови без докорів і погроз, сіють мир, надію та спокій. Привітні та підбадьорюючі слова надихають людину, дають надію на успіх у майбутньому, заспокоюють.\n5. Причини та наслідки лихослів’я\nБрутальні слова руйнують життя, несуть зло не лише оточуючим, але й тій людині, яка вибрала таку модель поведінки. Погані слова ранять душу. Людина, що вживає такі слова, приречена на самотність.\nСварливі, холодні слова сіють ворожість, створюють атмосферу недовір’я й неприйняття один одного, викликають диз’юнктивні почуття.\nЗухвалі, заздрісні та лукаві слова спустошують, сіють біль та сльози. Заздрість спопеляє душу того, хто заздрить, бо вона не дає йому ні спати, ні жити.\nСлова-прокльони обертаються для людини прокляттям, сіють біду. Той, хто вживає подібні слова, не знає або забуває, що піддає себе самого прокляттю, бо слова, мов бумеранг, повертаються до того, хто їх промовляє. «Бо що тільки людина посіє, те саме й пожне!» (Гал. 6:7).\nМатірні слова сіють зло, ворожнечу та ненависть. До таких слів з давнини ставилися дуже суворо, особливо, якщо вони стосувалися батька чи матері. Таким чином суспільство стояло на сторожі авторитету сім’ї, підтримувало моральність, укріплювало засади держави. Слова «мати» й «мат» мають спільний корінь. Негативні емоції, що пов’язані з лайливими словами, автоматично передаються матері. Це також формує неповагу та викривлене ставлення до неї.\nЛюди, що вимовляють матерні слова, висловлюють відверте зло, яке повертається до них і погіршує їхнє здоров’я. У них розвивається склероз, загальна атрофія, серцева недостатність, руйнується нервова система, пам’ять. Крім того, вони розбещують і знищують самих себе всередині, оскільки людина — це духовна субстанція. Люди, які в лихослів’ї вживають назви статевих органів, частіше стають імпотентами, мають урологічні захворювання. Через них страждають їхні близькі, рідні, оточуючі. Погано також слухати брутальні слова. Ніхто не замислюється, що лихослів’я зі згадкою дітородних органів лягає важким прокляттям на майбутнє покоління, оскільки діти й онуки таких людей не бувають щасливими.\nТренер пропонує назвати причини розповсюдження лихослів’я. Учасники тренінгу називають падіння моралі в суспільстві, бажання самоствердитися, вплив засобів масової інформації, сучасної літератури та мистецтва. Під прикриттям демократії та лібералізму існує, на жаль, вседозволеність і потурання цьому явищу в державі. Молодь прагне привернути до себе увагу, вважаючи, що так чинять дорослі. Підлітки таким чином демонструють свою незалежність, наслідуючи поведінку батьків. Різні субкультури також впливають на вживання брутальних слів. Нав’язування молоді лихослів’я сприяє знищенню у свідомості людини сорому та сумління.\n6. Відповідальність за сказане слово\nДоктор біологічних наук П. Горяєв у книзі «Хвилевий генетичний код» доводить, що лихослів’я та погані слова не просто пролітають повз нас, вони завдають нам великої шкоди. Від звукових хвиль, спричинених лихослів’ям, руйнуються хромосоми людини та розриваються ланцюжки ДНК.\nВода зберігає вплив звуків протягом 30 днів. Організм людини складається на 80% з води, тому він також зберігає вплив слів. Біологи стверджують, що рослинний світ також реагує на позитивні та негативні звуки: від позитивних він розквітає, а від негативних — гине.\nНаука зазначає, що всі будь-коли сказані слова зберігаються в ефірному просторі. При необхідності їх можна відтворити за допомогою сучасних технологій. Ісус Христос попереджає: «Кажу ж вам, що за кожне слово пусте, яке скажуть люди, дадуть вони відповідь судного дня! Бо зо слів своїх будеш виправданий, і зо слів своїх будеш засуджений» (Мт. 12:36–37). Тепер зрозуміло, чому апостол Яків написав: «Не може ніхто із людей язика вгамувати, — він зло безупинне, він повний отрути смертельної!» (Як. 3:8). Люди часто не замислюються над наслідками того, що говорять. Адже реакція самого Господа на їхні вислови наступна: «Поправді кажу, — як ви говорили до ушей Моїх, так Я зроблю вам» (Чис. 14:28).\n7. Метод лялько терапії\nТренер із асистентом, використовуючи метод лялькотерапії, показують сценку «Стеж за словами»1. Демонструючи п’єсу, даємо можливість глядачам особисто усвідомити конфліктну ситуацію та побачити правильний вихід з неї на прикладі історії, що відбулася з ляльковими персонажами.\nВикористання лялькового театру сприяє моральному та духовному вихованню молоді. Ляльковий світ — модель стосунків людини з цим світом, взаємин із Творцем. Через ляльку людина намагається побачити і зрозуміти саму себе. Тренер закінчує програму таким висновком: «Нехай жодне гниле слово не виходить із уст ваших, але тільки таке, що добре на потрібне збудування, щоб воно подало благодать тим, хто чує» (Еф. 4:29).\nМарічка. Ненавиджу школу! Учителька — противна крикуха. Леся і Юля — вистрибки. Вони думають, що такі особливі! Сергій вже мені набрид, завжди мовчазний, нецікаво з ним сидіти за однією партою. Якийсь дурень.\nСтук у двері. Голос мами: «Марічко, відчини, будь ласка, двері». Заходить Іванко, а з іншого боку з’являється мама.\nІванко. Привіт, я так хочу їсти. Що на обід?\nМама. Чому ти так довго був у школі?\nІванко. Я ж казав, що кожної середи в нас науковий гурток з фізики. Наш учитель каже, що все, що коли-небудь було сказане, усі наші розмови досі літають у космосі.\nМарічка. Я в це не вірю.\nІванко. Наш учитель читав книжку про один із перших космічних польотів. І там написано, що їхнє радіо ловило передачі, які транслювали двадцять або тридцять років до того. Можливо ми придумаємо прилад, який міг би витягувати голоси з повітря. А ви хотіли б почути все, що коли-небудь говорили?\nМарічка. Ні-ні, у жодному разі.\nМама. Я не знаю, якими методами користується Бог, але Він зберігає записи всього, що ми говоримо. І одного дня нам доведеться відповідати за кожне вимовлене слово. Коли слово вилетіло, його вже не спіймаєш.\nІванко. Особливо це стосується слів образи. Погані слова, які кажуть люди, негативно впливають на здоров’я, і тих, хто їх чує, і тих, хто їх каже. Погані слова — це кулі, що стріляють в організм людини, руйнуючи хромосоми клітин. Люди, які кажуть брудні слова, навіть не замислюються про зло, яке вони спричиняють собі та оточуючим. «Бо хто хоче любити життя та бачити добрі дні, нехай здержить свого язика від лихого».\nМарічка. Я цього не знала. Іванку, я впевнена, що ти придумаєш прилад, котрий не дасть мені говорити те, чого не слід.\nМама. Такий прилад вже є. І називається він самоконтроль. Просто треба вміти ним користуватися.\nТренер. А ти часто говориш те, чого не слід? Пам’ятай, тобі доведеться відповідати перед Богом за кожне слово. Зупинися і припини говорити погані слова. Не розмовляй нерозсудливо.


Владислав Кузько - срібний призер чемпіонату Європи - 05447.com.ua\n14:00, 1 серпня 2017 р.\nВихованець Конотопської ДЮСШ ім. М. Маміашвілі Владислав Кузько виборов срібну медаль на чемпіонаті Європи - 2017 з греко-римської боротьби серед кадетів.\nЧемпіонат проходив у місті Сараєво, Боснія і Герцоговина.\nНагадаємо, минолріч Владислав Кузько став срібним призером на чемпіонаті світу.\nПишаємось нашим юним спорсменом та вітаємо Владислава а також його тренера Віктора Гайдука.\nКонотоп греко-римськаборотьба ВладиславКузько


Безлюдний острів Джарилгач | Подорожі по Україні\n» Безлюдний острів Джарилгач\n23.12.2017 23.12.2017 Наталия 0 Comment ВодоймиУкраїна\nОстрів Джарилгач- найбільший безлюдний острів України площею в 62 км.\nЙого береги омиваються Джарилгацькою та Каркинітською затоками.\nОстрів багатий на лікувальні грязі, солоні озера і джерела з прісною водою.\nЩо б уберегти тутешню флору та фауну, в 2009 році било прийнято рішення присвоїти цьому унікальному місцю статус “Джарилгацький національний природний парк”.\nВ останні роки на острові Джарилгач відпочивають все більше та більше українців.\nІ це зовсім не дивно, тут неймовірно красиво, спокійно і затишно.\nОстрів омивається надзвичайно чистими та яскраво-блакитними водами теплого моря.\nЗ берега можно спостерігати, як граються грайливі та допитливі дельфіни або насолодиться заходом сонця.\nВізитною карткою острова по праву вважають 100 річний маяк, що гордо височіє до небес .\nНавколо цієї споруди ходять неймовірні історії і легенди.\nСьогодні достеменно відомо, що маяк був виготовлений за індивідуальним замовленням та на особисті кошти С. Скадовського в Парижі. Роботою займався французький інженер Г. Ейфель, його знають як творця Ейфелевої вежі.\nЧому Скадовськ замовив 24-х метрову споруду у легендарного архітектора та встановив його на безлюдному острові ніхто не знає, одні припущення і здогадки.\nДеякі люди, які займаються вивченням паранормальних явищ стверджують, що маяк служить своєрідним замком між потойбічним і нашим світами.\nЯкщо вірити легенді, то споруду встановлено на місці тектонічного розлому, який за наказом Скадовського засипали і запечатали маяком. З тих пір, жахливі істоти більше не можуть потрапити в наш світ, на безлюдному острові стало спокійно, затишно і безпечно.\nЛюди схильні до містики в цю неймовірну теорію охоче вірять і всіляко намагаються знайти переконливі докази, що істоти не відомі науці дійсно існували та існують на острові сьогодні.\nЧасом дуже складно визначити де правда а де банальний туристичний піар хід, але як би не било, не можна заперечувати, що навіть в легендах є частка правди.\nВ тутешніх краях місцеві жителі з околиць острова охоче розповідають туристам легенду про те, що колись острів використовували для полювання на дивних істот.\nНа підтвердження цієї історії варто зауважити, що на Джарилгач розташована невелика церква де живе монах відлюдник і сьогодні.\nСаме тут, кожен бажаючий може побачити старовинну карту, саме на ній зображений острів ділянками з покажчиками дивних істот.\nНа тлі містики пов’язаної з таємничим островом варто згадати про дуже цікавий випадок, який стався в наш час. Зовсім недавно, на Джарилгач поблизу маяка був знайдений скелета дракона.\nЙого розміри досягали: 42 м довжини та 7 м ширини.\nОпубліковане фото неймовірної знахідки викликало в суспільстві дуже багато дискусій, в результаті, знайдений скелет без сліду зник.\nМені дуже складно повірити в фантастичні історії пов’язані з островом, в тому числі і про знайдений на березі скелет. У такі неймовірні знахідки особливо в наш сучасний час повірити складно. Спочатку я припустила що це фотошоп, але вивчивши схожі випадку в світі прийшла до висновку, що це цілком може бути правдою. На сьогоднішній день в світі задокументовано дуже багато дивних знахідок скелетів людей велетнів, морських істот, драконів та тварин. Якщо припустити, що достовірно відомо про людей велетнів, які населяли нашу Землю, то можливо не варто категорично заперечувати факт про існування драконів в далекому минулому.\nЦікаві факти про острів Джарилгач:\n1.Свого часу острів Джарилгач входив до складу біосферного заповідника Асканія-Нова.\n2. Джарилгач – найбільший безлюдний острів в Чорному морі.\n3. Джарилгач вважається островом, але є період коли до нього можна дістатися сухопутним маршрутом вбрід з боку селища Лазурне.\nФлора і фауна о. Джарилгач\nНа території острова ви можете побачити степову, лугову, болотяну, солончакову рослинність.\nНайчастіше тут зустрічаються рослини: осока, полин, очерет, типчак, молочай і м. д.\nЄ на острові і рідкісні види рослин такі як: золотобороднік цикадових, кендирь Русанова, ковила дніпровська та близько 7 видів орхідних.\nВсього на Джарилгач росте близько 500 видів рослинності, серед яких є понад 50 видів ендемічних рослин, тобто, ростуть тільки на цьому острові.\nЩорічно в східній і центральній частині безлюдного острова Скадовське лісництво висаджує дерево – кустарне насадження. Найкраще тут прижилися чорний тополь, лох вузьколистий, біла акація, верба і тамарикс.\nБезлюдний острів належить птахам їх тут дуже багато, в найактивніші сезони тут мешкають близько 150 тисяч.\nПрогулюючись по його околиці ви зможете побачити: сріблястих і чорноголових чайок, огарі, лебедів, поморника короткохвостого, морського голуба, чорного лелека, фазана, пелікана, чаплю, гусей і качок.\nНа солонцюватих узбережжях острова зустрічаються рідкісні види метеликів, які занесені до Червоної книги України.\nПрогулюючись по околиці потрібно бути дуже обережним, тут мешкають безліч видів отруйних змій і павуків, серед яких зустрічається навіть Чорна вдова.\nЯкщо відправиться в глиб острова перед вами відкриється чудових і різноманітний тварин світ. Тут без втручання людини в дикому середовищі живуть безліч рідкісних видів звірів. Багато представників істот дуже цікаві і без побоювання підходять до відпочиваючих за ласощами.\nНа острові зустрічаються: єноти, козулі, муфлони, зайці, дикі кабани і коні, лисиці, лані, олені, зубри\nДля любителів порибалити, Джарилгач райське місце.\nУ морі водиться: скати, кефаль, бички, ставрида, камбала, оселедець, кілька, шпрот, краби, мідії, креветки, устриці.\nЯкщо дуже пощастить, можна побачити навіть дельфінів.\nЦі милі і допитливі істоти часто підпливають до берега.\nОстрів розташований в Херсонській області, неподалік курортного міста Скадовськ.\nУ саме місто ви можете без труднощів дістатися на авто, поїзді чи автобусі. Далі з причалу водним транспорт відправляєтеся на сам острів.\nУ курортний сезон тут регулярно курсує водний транспорт, доставляючи туристів туди і назад.\nНа острові є три варіанти розміщення:\n1. У власних наметах, сплативши Нац.парк 50 грн.\n2. В еко-намети з навісом з очерету. В такому разі не забудьте взяти з собою килимки і спальники. Ціна від 150 грн.\n3. Орендувати бунгало на пристані Глибока. Ціна від 750 грн.\nНа території є туалет, душ і кафе.\nЗ боку затоки біля пристані є чудовий пляж з навісами і кафе. Кожен бажаючий може орендувати яхту, замовити екскурсії на Тендрівську або Кінбурнську косу, покататися на водних лижах, зайнятися дайвінгом, покататися на конях, відвідати ботанічний заказник.\nНасолодившись чудовою природою на острові, ви можете відвідати сучасні курорти поблизу: Скадовськ, Лазурне, Приморське, Залізний Порт або Хорли.\nАдреса: Острів Джарилгач, Скадовський район, Херсонська область.\nGPS координати: 46° 1′ 35″ N, 32° 56′ 35″ E\n← Легендарна річка Почайна. Київ\nБлакитні озера.Черніговщіна →\nСгенерирована за: 0,675 | Запросов к БД: 65 | Потребление памяти: 15.97MB


Суд засудив до 12 років в'язниці екс-депутата міськради Ніжина від "Батьківщини" за вбивство - Київ - Олег Ляшко - Україна | РБК Украина\nНовость на русском → Вівторок 22 квітня 2014 16:18\nОболонський районний суд Києва позбавив волі строком на 12 років екс-депутата міської ради м. Ніжин Чернігівської області Максима Багрінцева.\nОболонський районний суд Києва позбавив волі строком на 12 років екс-депутата міської ради м. Ніжин Чернігівської області Максима Багрінцева. Про це у своєму Facebook заявив народний депутат України Олег Ляшко.\n"Депутата-вбивцю з Ніжина Максима Багрінцева посадили на 12 років - таке рішення щойно виніс Оболонський райсуд міста Києва. А ще суд постановив стягнути з нього 200 тис. грн на користь двох неповнолітніх дітей вбитої ним жінки", - повідомив Ляшко.\nНагадаємо, Багрінцев був затриманий 24 травня 2013 р. за підозрою у скоєнні вбивства. Зазначимо, раніше він був членом партії і фракції "Батьківщина" в ніжинському міськраді, але пізніше його виключили за співпрацю з Партією регіонів.\nНовини України Надзвичайні події Київ Олег Ляшко Україна


В Одесі чоловік при спробі втечі наїхав на поліцейського | ВолиньPost\nВ Одесі чоловік, намагаючись втекти, наїхав автомобілем на правоохоронця.\nПро це повідомляє прес-служба Головного управління Національної поліції у Одеській області.\nПодія сталася на автомобільному ринку на проспекті Небесної сотні під час відпрацювання місць можливого збуту краденого.\nПрацівники Таїровського відділення поліції помітили чоловіка, який реалізовував відразу три акумулятори. Представившись, правоохоронці попросили незнайомця назватися та пояснити, звідки у нього вказані пристрої.\nУ відповідь чоловік сів у свою машину та спробував втекти. При цьому він скоїв наїзд на одного з оперативників. Поліцейському надали медичну допомогу.\nПравопорушника для надання свідчень доставили до Таїровського ВП.\nНаразі вирішується питання про внесення відомостей за даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст.345 (погроза або насильство щодо працівника правоохоронного органу) Кримінального кодексу України.\nТеги: Одеса, злочин, правоохоронці\nУ «ПортCity» обирають кращу модель\n03 березень, 2018, 18:20\n03 березень, 2018, 17:18\n03 березень, 2018, 17:15\n16 лютий, 2018, 13:52


Радослав Здравков — Вікіпедія\nРадослав Здравков (болг. Радослав Здравков, нар. 30 липня 1956, Софія) — болгарський футболіст, що грав на позиції півзахисника. По завершенні ігрової кар'єри — тренер. З 2019 року очолює тренерський штаб команди «Локомотив» (Софія).\n1973–1980 «Локомотив» (Софія) ? (?)\n1980–1986 ЦСКА (Софія) 165 (41)\n1986–1989 «Шавіш» 100 (43)\n1989–1990 «Брага» 21 (1)\n1990–1991 «Пасуш ді Феррейра» 29 (10)\n1991–1992 «Фелгейраш» ? (?)\n1992–1993 «Янтра» 15 (6)\n1993–1994 «Літекс» ? (?)\n1975–1988 Болгарія 75 (10)\n1992–1993 «Янтра» (граючий тренер)\n1993–1994 «Літекс» (граючий тренер)\n1994–1995 «Локомотив» (Софія)\n1996 «Славія» (Софія)\n1997 «Локомотив» (Пловдив)\n1998–1999 «Спартак» (Варна)\n1999–2000 «Черно море»\n2000–2001 «Локомотив» (Софія)\n2004–2005 «Спартак» (Варна)\n2008 «Спартак» (Варна)\n2019– «Локомотив» (Софія)\nВиступав, зокрема, за клуб ЦСКА (Софія), а також національну збірну Болгарії.\nУ дорослому футболі дебютував 1973 року виступами за команду «Локомотив» (Софія), в якій провів сім сезонів.\nСвоєю грою за цю команду привернув увагу представників тренерського штабу клубу ЦСКА (Софія), до складу якого приєднався 1980 року. Відіграв за армійців з Софії наступні шість сезонів своєї ігрової кар'єри. Більшість часу, проведеного у складі софійського ЦСКА, був основним гравцем команди.\nЗгодом з 1986 по 1993 рік грав у складі команд «Шавіш», «Брага», «Пасуш ді Феррейра», «Фелгейраш» та «Янтра».\nЗавершив ігрову кар'єру у команді «Літекс», за яку виступав протягом 1993—1994 років.\nУ 1975 році дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Болгарії. Протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 14 років, провів у її формі 75 матчів, забивши 10 голів.\nРозпочав тренерську кар'єру, ще продовжуючи грати на полі, 1992 року, увійшовши до тренерського штабу клубу «Янтра», де пропрацював з 1992 по 1993 рік.\nПротягом тренерської кар'єри також очолював команди «Локомотив» (Софія), «Славія» (Софія), «Локомотив» (Пловдив), «Спартак» (Варна), «Черно море» та «Бероє», а також входив до тренерського штабу клубу «Літекс».\nЗ 2019 року очолює тренерський штаб команди «Локомотив» (Софія).\nФутболіст року в Болгарії: 1982\nРадослав Здравков на сайті ФІФА (англ.)\nРадослав Здравков на сайті transfermarkt.com (англ.) (нім.) (італ.) (ісп.) (порт.) (пол.) (нід.)\nРадослав Здравков на сайті National-Football-Teams.com (англ.)\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Радослав_Здравков&oldid=28353107


Віце-прем'єр Резніков заявив, що тимчасово очолюватиме українську делегацію в ТКГ щодо Донбасу замість Кучми - новини України - 112 Україна\nВіце-прем'єр Резніков заявив, що тимчасово очолюватиме українську делегацію в ТКГ щодо Донбасу замість Кучми\nДо указу про зміну складу делегації Леонід Кучма офіційно залишається главою української делегації\nВіце-прем'єр - міністр з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій та перший заступник глави української делегації в ТКГ Олексій Резніков заявив, що тимчасово виконуватиме обов'язки очільника делегації замість Леоніда Кучми. Про це він повідомив під час онлайн-конференції "Мінський процес: поступовий успіх або політичний глухий кут".\nРезніков зазначив, що до указу про зміну складу делегації Леонід Кучма офіційно залишається главою української делегації. А нового очільника делегації має призначити Володимир Зеленський.\nНагадаємо, вчора, 28 липня, представник України в Мінську Леонід Кучма припинив свою участь у діяльності ТКГ.\nЗазначимо, що Кучма вдруге став на чолі української делегації в Тристоронній контактній групі з мирного врегулювання ситуації на Донбасі 3 червня 2019 року.\n#Олексій Резніков #мінська ТКГ


Великий народ Украины никогда не будет с Кремлем - экс-премьер Швеции о поражениях Путина | ONLINE.UA\nВеликий народ Украины никогда не будет с Кремлем - экс-премьер Швеции о поражениях Путина\n12 мая 2017, 13:41 | Мир | Читати українською\nВолодимир Путін (Фото: Прес-центр Кремля)\nЛюди іноді стверджують, що Володимир Путін – геополітичний гравець з виключною компетенцією і успіхом. Якщо ж судити з історії, то остаточного рішення з цього питання ще немає, пише колишній прем’єр-міністр Швеції Карл Більдт у своїй статті для The Washington Post, переклад якої зробив ONLINE.UA.\nКолись Путін говорив про розпуск Радянського Союзу як про найбільшу геополітичну катастрофу нашого часу. З досить вузької точки зору Кремля це цілком може бути правдою. Але Радянський Союз був нежиттєздатним формуванням і зазнав краху. Новій Росії, яка виникла, необхідно було будувати дружні і конструктивні відносини з новоствореними незалежними державами.\nДо цього часу найбільш важливими були відносини з Україною. Маючи загальне походження від старої Русі, утвореної навколо Києва тисячі років тому, дві країни створили різну національну ідентичність, але зберегли міцні звязки. Економіка двох країн також була високоінтегрованою. У Києві говорити російською мовою було так само природно, як і українською. Саме рішучість України, більш ніж будь-що інше, вирішила долю Радянського Союзу в грудні 1991 р. Відносини Києва і Москви визначали нову геополітичну ситуацію в більш широкому просторі Східної Європи.\nАле коли Путін прийшов до влади, все пішло шкереберть.\nНа політичному фронті Кремль у великій мірі втрутився у президентські вибори в Україні 2004 року на користь кандидата Віктора Януковича, викликавши Помаранчеву революцію. Віктор Ющенко, переможець виборів, вкрай підозріло ставився до очевидних російських змов.\nПутін також повів себе неправильно відносно економіки України, коли вирішив, що його Євразійський економічний союз повинен ґрунтуватися на митному союзі, і що Україна повинна стати його частиною. Він доклав усіх можливих зусиль, щоб зупинити розвиток України в напрямку її бажання заключити угоду про вільну торгівлю з Європейським Союзом.\nБули розгорнуті усі можливі заходи, окрім воєнних. Важкий пропагандистський наступ в Україні був поєднаний з жорстокими економічними заходами, скорочуючи торгові звязки таким чином, який завдавав збитків і Росії – усе це було спрямовано на те, щоб змусити Україну змінити курс. Публічно радники Путіна попередили Україну про "катастрофічні наслідки". Коли економіка України пішла вниз, Янукович у відчайдушній спробі знизити рахунок за російський газ викрутився і відстрочив угоду з ЄС, таємно пообіцявши вступити в Митний союз.\nТак розпочався народний рух на Майдані. Янукович під тиском Путіна придушив повстання жорстоким насильством, в результаті якого на вулицях Києва загинуло понад 100 людей. Кінець був катастрофою для обох лідерів.\nЯнукович залишив свою країну на початку 2014 року, а Путін помстився вторгнувшись і анексувавши Крим. Він також почав спробу створити "Новоросію" з південних регіонів України. Кремль думав, що це зробити буде дуже легко. Важка телепропаганда, маленькі зелені чоловічки, проникнення російських націоналістів, великі поставки зброї, грошей – це мало бути елементарно!\nАле все провалилося. Восени 2014 року Путіну довелося послати регулярні армійські батальйони в Україну, щоб врятувати свої зусилля від повного краху. Він вже зіткнувся з катастрофою, коли російські військові, за повідомленнями, влітку збили Малайзійський літак рейсу MH17.\nСьогодні прокремлівські сепаратисти контролюють близько 7% території України, потребуючи мільярди рублів фінансової підтримки. Санкції вдарили по ключових частинах російської економіки. Близько 10 тисяч людей загинули; ще десь 3 мільйони залишили свої будинки.\nУкраїна оговталася від майже катастрофічного фінансового становища на початку 2014 року, зміцнила свою демократію, приступила до більш послідовних реформ, ніж будь-коли раніше, і, звичайно ж, просунулася уперед з угодою про асоціацію та вільну торгівлю з ЄС. Тим часом розвиток Євразійського економічного союзу затягнувся, він страждає від суперечок, а його члени вважають його вже не таким актуальним.\nПутін же був змушений вивчити урок, який мав бути ясним з історії: вторгнення в країну – це не найкращий спосіб завести нових друзів. Україна, яка завжди була дещо розділена, зараз обєдналася в боротьбі проти Росії. Нове покоління українців зростає, вважаючи Росію ворогом, а не другом.\nПутін, звичайно хотів би бути увіковічений в історії як лідер, який "повернув" Крим. Проте справа Криму все ще відкрита.\nЧитайте також: Аміна Окуєва: Мрію розвалити Російську імперію, а потім зустрінемось на українсько-кавказькому кордоні\nАле Путін втратив все інше. Війська НАТО розгортаються в трьох країнах Балтії та Польщі. Витрати на оборону ростуть по всій Європі. Грузія щойно отримала безвізовий режим з ЄС. Навіть Білорусь починає непокоїтися.\nІ великий народ України ніколи не буде на стороні Кремля. Я не здивуюся, якщо майбутні історики будуть розглядати це як ще більшу геополітичну катастрофу, ніж розпад Радянського Союзу. Розпад Радянського Союзу був, рано чи пізно, неминучим. Але катастрофи з Україною можна було повністю уникнути – вона була створена руками в Кремлі.\nВолодимир Путін блискучий геополітичний гравець. Авжеж...\nИсточник: The Washington Post Теги: Владимир Путин, Карл Більдт, власть, геополитика, The Washington Post


України в галузі науки і техніки нагороджено академіка Національної академії наук України ректора Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна Віля Савбановича БАКІРОВА за роботу «Цивілізаційний вибір України та соціальний прогрес». Приєднуємося до всіх привітань! Плануємо отримати для наших читачів інтерв’ю з перших вуст.\nПремію Scopus Awards Ukraine-2018\nКаразінський університет отримав влітку. До Дня науки відбулося нагородження переможців Scopus Awards Ukraine-2018. У сфері гуманітарних наук лідером визнано Харківський національний університет імені В.Н. Каразіна. Дипломи та відзнаки вручив віце-президент компанії Elsevier Кун ван дер Крот. Переможців визначали за даними основної бази цитувань наукової літератури Scopus.


Терміново! Гриценко влупив - міністри в ауті: збільшують статки на посадах - далі тюрма! Гучна заява - «забули» обіцянки | Корупція Інфо\nШведська Lobiu Sala AB ексгендиректора ДК “Укроборонпром” Айвараса Абромавичуса отримала дозвіл купити понад 75% холдингу Agro Region Stockholm Holding.\nТаке рішення 16 березня прийняв Антимонопольний комітет України, про це повідомила liga.net.\nНа подію відреагував український політик Анатолій Гриценко, далі передаємо його позицію в оригіналі.\n“Іноземці в Уряді України. Вони отримали українське громадянство, обіцяючи позбавитися громадянства своїх держав. Потім про обіцянку «забули». Але – не забули збільшити свої статки бізнесом в Україні. Про агрохолдинг на 40,000 га земель в Україні екс-міністра економіки Айвараса Абромавічуса Ви прочитаєте за лінком у коментарі. А ще під час минулих виборів, випадково під час зустрічі з колективом підприємства, я натрапив на бізнес екс-міністра фінансів Наталії Яресько: Сумщина, завод з виробництва меблів. У їхніх країнах міністр не може займатися бізнесом ні під час роботи на посаді, ні протягом 3-5-8 років після звільнення з Уряду – це було би підставою для звинувачення у корупції і далі тюрма. В нас можна?”, – написав Гриценко.\nВідмітимо, що Agro Region Stockholm Holding управляє в Україні ТОВ “Агро Регіон Україна”. За даними Clarity Project, СЕО української компанії – дружина Абромавичуса Катерина Рибаченко.\nЗгідно з Єдиним держреєстром декларацій, за 2019 рік зарплата дружини Абромавичуса Катерини Рибаченко в Агро Регіоні склала 39 млн грн.\nТОВ “Агро-Регіон Україна” – великий агрохолдинг, заснований у 2002 році. Займається рослинництвом і молочним тваринництвом. Володіє 40 000 га землі в Київській, Чернігівській, Житомирській та Хмельницькій областях. На них компанія виробляє 260 000 тонн зернових і олійних культур на рік. Штат компанії – 500 осіб.


Валерій Паламарчук: "Прислухаюся до порад Наталії Зінченко" - FootBoom\nГлавная Украинские Общие новости Валерій Паламарчук: "Прислухаюся до порад Наталії Зінченко"\n30.04 2019 13:12\nВалерій Паламарчук: "Прислухаюся до порад Наталії Зінченко"\nФото - Womensfootball\nДнями новим головним тренером жіночої молодіжної збірної України WU-19 було призначено Валерія Паламарчука, який раніше працював із командою WU-17.\nВажливий іспит чекає на синьо-жовтих на початку жовтня в Голландії, де вони візьмуть участь у відбірному турнірі Євро-2020 (WU-19).\n— Ми потрапили до доволі рівної групи, — відзначив новий керманич "молодіжки" в інтерв'ю офіційному сайту ФФУ. — Звичайно, певну перевагу мають господарки, а от у боротьбі за друге місце, яке теж гарантує перепустку до наступного раунду, ми постараємося випередити інших візаві — з Ірландії та Чорногорії.\n— Перший етап підготовки, який завершиться двома виїзними спарингами з румунками, заплановано на середину серпня. Уже визначилися з футболістками, які захищатимуть спортивну честь України?\n— У розширеному списку більше 40 гравців, саме серед них і обиратимемо найсильніших. Селекційна робота саме в розпалі.\n— Пригадується, попередній керманич жіночої збірної України Володимир Рева говорив, що готує не тільки своїх підопічних, але й збірниць інших вікових груп, аби вони грали за однією схемою — 4—3—3. А що радить новий головний тренер жіночої збірної Наталія Зінченко?\n— Звісно, я прислухаюся до порад Зінченко, хоча вона не така категорична, як її попередник. Пані Наталія націлює нас на гру за двома тактичними схемами, уточнивши, що вибір залежатиме як від підбору виконавиць, так і від можливостей суперниць. Це слушно. До того ж саме Зінченко раніше очолювала молодіжну збірну, і кілька її підопічних за віком ще мають право виступати в нинішньому відбірному циклі. Сподіваюся, їхній досвід стане у пригоді.\n— До гравців яких амплуа у вас найменше претензій?\n— Я задоволений воротарями, і, звичайно, надійні тили додають упевненості й представницям інших амплуа. Утім, багато що залежатиме й від того, як швидко відновляться кілька провідних футболісток, які нині травмовані. Маю на увазі передусім Вероніку Никитюк та Ірину Кушнір.\nЧитайте также: Офіційно: Валерій Паламарчук очолив молодіжну жіночу збірну України WU-19\nтеги: Женская сборная Украины (U-19)\n22:47, 20.01.2020 233\n21:16, 20.01.2020 695\n18:00, 20.01.2020 1278\n17:14, 20.01.2020 405\n16:59, 20.01.2020 575


Старе місто | Вікі Fallout | Fandom\nin: Локації Fallout, Локації, згадувані в Біблії Fallout, Хаб\nСтаре місто (англ. Old Town) — локація Fallout, один з районів Хаба.\nСхідний район Хаба. До війни тут розміщувалися складські приміщення і, можливо, житлові будинки. У 2161 рікв них живуть торговці забороненим товаром, злочинці і волоцюги, яким більше нікуди піти. В районі висока злочинність і, за словами місцевих поліцейських, в ньому огидно пахне. Також тут розташовується Гільдія злодіїв.\nВкрасти намисто у торговців: Локслі в якості вступного внеску в Гільдію злодіїв вимагає намисто дружини Хайтауэра;\nВрятувати присвяченого з Хаба: Талус просить знайти зниклого присвяченого;\nЗнайти зниклі каравани: Бутч Харріс вимагає знайти причину пропаж караванів.\n4 обшарпані особистості;\nУ збройовому магазині Джейкоба:\nв ящику: 50 патронів калібру 0,223 оболонкові і 349 кришок.\nна книжкових полицях: пістолет-кулемет 10 мм, 48 10 патронів-мм полуоболочечные і 150 кришок.\nв холодильнику: 2 пляшки пива і 2 пляшки Ядер-Коли.\nПри використанні редактора карт з'ясувалося, що у правому верхньому кутку, далеко за межами доступною зони навіщо розташовані 1690 вогнеметів.\nСтаре місто з'являється у Fallout та згадується у Fallout Bible.\nУкриття Гільдії злодіїв


ВІДПОВІДЬ ВІРІ СТЕПАНЮК -\nВІДПОВІДЬ ВІРІ СТЕПАНЮК\nНещодавно ми опублікували матеріал пані Віри Степанюк, як реакцію на попередній, але розміщений в міськрайонній газеті «Життєві обрії». Сьогодні до нас потрапив ще один матеріал, який підготувала пані Оксана Михалиця. То ж далі – мовою оригіналу:\nКраєзнавством займаюсь близько 20 років. Знаю всіх краєзнавців краю, з деякими зв’язують роки дружби, з деякими тільки співпраця. Взялась за перо тому, що близько 10 років знаю Павла Івановича Ткачука, Людину з великої літери, слова і діла, а ще справжнього вчителя, Шевченкознавця Поділля та головне патріота не тільки свого краю, але й всієї України.\nМоя перша зустріч , як і з Вами , Віро, АнатоліЇвно, так і з П.Ткачуком, Є.Козюком відбулась у 2008 році у районному Будинку культури на конференції присвяченій Голодомору 1932-1933рр. Саме тоді я вперше почула про значення книги «Кобзар» Т.Шевченка у родині Ткачуків. Також знаю, що Вам відома книга П.Ткачука «Шевченкова правда – сила народ розбудила», де сам Павло Ткачук розповідає про родинний «Кобзар», виданий у 1927 році. Для читачів подаю уривок з книги : « Гордістю нашої великої родини є Шевченків «Кобзар», виданий «Книгоспілкою» далекого 1927 року. Цю святу книгу передав мені як коштовний скарб мій дідусь Дем’ян СамійловичБалюк (1883-1977). Знав її майже всю напам’ять ,не раз повторював поетові слова: «Ми просто йшли, у нас нема зерна неправди за собою». Як єдина духовна опора і надія була ця скромно видана книга з ним і в холодному каторжному Сибіру, куди запроторили працьовитого хлібороба більшовицькі посіпаки як «ворога народу» навесні 1932 року. Саме «Кобзар» не дав моєму дідусеві зневіритись та допоміг вижити в тих нелюдських умовах і повернутись у сторозтерзану Україну. До кінця днів своїх читав і перечитував він Шевченкову книгу – правду як художній документ своїх страждань нашого народу, а водночас – як протест і тверду віру у кращі часи для рідного краю. Читав у родинному колі, в гурті односельців. Своє захоплення Шевченковою поезією і любов до України, як пізніше і «Кобзар», передав дідусь Дем’ян нам – своїм дітям , онукам і правнукам».\nА далі подаю слова відомого педагога, літературознавця, критика , професора Вінницького державного університету ім.М.Коцюбинського Б.Хоменка про П.Ткачука: «Павло Іванович береже у своєму серці заповіти дідуся, продовжує його справу популяризації творчості Великого Кобзаря. Шевченківський ідеал гуманізму і єство вільної України опромінює всю його культурно – освітню і громадську діяльність. Завдяки його ініціативі та зусиллям у школі створено краєзнавчий музей, один з відділів якого має назву «Шевченко і Поділля»….» Додам лише для читача, що у книзі П.Ткачука зібрано понад 600 прислів’їв та образних висловів про Т.Шевченка.\nЗвернемось до однієї з новітніх книг відомого літературознавця, до речі ,Вашого викладача Анатолія Подолинного« Тарас Шевченко і Вінниччина. Іменний словник». Відкриваємо сторінки 90-91: « Ткачук Павло Іванович- освітянин, фольклорист, краєзнавець. Відмінник народної освіти України. Записав понад 6 тис. народ. уснопоет. творів різних жанрів, частину яких опубл. в т.ч. про Т.Шевченка – «Шевченкова правда – сила народ розбудила» (2008). Досліджує зв’язки поета з Поділлям: публікації в пресі, участь у конференціях, зокрема «Шевченко на Поділлі( зб. «Тарас Шевченко. Тези доповідей та повідомлень обласної наук. – метод. конференції, присв. 175- річчю з дня народження поета. 11-12 травня 1989р.»Вінниця) і «Тарас Шевченко в народній творчості подолян» ( зб. «Літературне краєзнавство Поділля в системі сучасної освіти: стан, проблеми, перспективи»; Вінниця, 2011). Автор поетичних творів про Т.Шевченка «Дума про батька народного Тараса Шевченка» та ін…..\nТому і напрошується думка : « Чи міг Павло Іванович написати « критиканство» на Шевченка? Як вчитель української літератури і мови Ви повинні знати, що кожний для себе відкриває і розуміє Шевченка по – своєму . Та Людина , яка виросла на творчості Кобзаря, якавсе своє життя присвятила вивченню Т.Шевченку, впевнена, має повне право висловити свою думку так , як притаманно тільки йому. А Вам і подальше « підтверджувати свої висновки посиланням на першоджерела та авторитетних дослідників (Ваші слова)», якщо самі не можете зробити свої висновки, щодо творчості Шевченка.Особисто Вам раджу прочитати статтю О.Кочевих «Нотатки на полях «Кобзаря» ( журнал «Отрок» 2005р. №6). Наведу лише кілька речень з статті : « Шевченко і релігія – не до кінця вивчена проблема. Молитви в «Кобзарі» зустрічаються постійно : кожна вирішальна подія, кожен згин думки випереджені зверненням до Бога….\nРелігійність у текстах Шевченка активна і постійна, але… войовничо антицерковна….\nЗ усвідомлення, що Тарас Шевченко був перш за все не українець, не поет, революціонер. Він був перш за все страдник : людина, відмічена великим і страшним даром.\nШевченко був обдарованим даром незносним, моторошним, надважким. І хоча він згинався під його важкістю, хоча і збивався зі шляху, не кинув свій хрест.І тому поезія Кобзаря, крик опаленої, зраненої душі може парадоксальним чином зцілювати душевні рани читачів»\nЩодо битви на Синій Воді з Вашого матеріалу: « На сьогодні крапку в дискусії про локалізацію місця битви поставили науковці з України та Європи, підтримавши версію Миколи Дороша…» Як відомо, і по сьогодні це питання залишилось відкритим. Зайдіть у Всесвітню мережу Інтернет і подивіться як святкувала Кіровоградщина, як підтримали науковці, історики, краєзнавці і цю сторону … Парадокс цієї битви в тому, що відомо з ким бились, коли бились, кількість військ, лише невідомо де. На сьогодні впевненим в цьому питанні не може бути ні одна із сторін. Крім битви на Синіх Водах 1362 р. Хмільницькій землі є чим пишатись, але це вже інша тема.\nПереходим до найріднішого – до української мови. З Вашої статті :(халтури й непрофесійності не терплю) чи дотримується автор канонів жанру…». До речі, про Вашу професійність, перечитайте ще раз книгу «Тобою мій край живу…».\nКоли спілкуєшся з Павлом Івановичем, поринаєш у світ українського чистого слова . Рідна мова у Ткачука закладена генетично. В його слові поєднуються знання і досвід попередніх поколінь, а ще любов до Українського Слова.Чи могла ця Людина, яка у радянські часи під наглядом КДБ, не скоритись, популяризувати українську мову і літератури бути «непрофесіоналом» , як Ви висловились.\nА от Ваші нариси потрібно читати тільки з словникамими і то не з одним. Знаю Вашу відповідь, беріть і « піднімайте свій рівень». Та погодьтесь , незручно статті читати з словниками. Щодо статей П.Ткачука , мені відомі відгуки читачів. Даючи статтю, нарис, книги місцевих краєзнавців, завжди запитую думку читача. За 20 років ніхто не скаржився на «дотримання канонів жанрів» Павла Івановича. Його статті люблять за простоту і щирість, відкритість і правдивість. Останню статтю до речі на яку Ви дали відповідь, я особисто копіювала для багатьох краян . Я впевнена Ви особисто знаєте , що стаття написана не тільки грамотно, але і правдиво. Ткачук П.І. – Людина смілива, чесна, його критична стаття написана правильно. Наведу лише кілька прикладів. Відкриваю книгу «Тобою, мій край, живу…Хмільниччина : події, особи , час» сторінка 182.- Собчук Микола Якович, також беру книгу Шевченківські лауреати , 1962 – 2012: енцикл.довід. /Авт.-упорд. М.Г. Лабінський; Вступ. Слово Б.І.Олійника.- 3-тє вид., змін. І допов.- К.:Криниця, 2012.- 864 с.Різниця тільки в тому, що у книзі Шевченківські лауреати у тексті слова скорочені, у Вас ні. Знизу стоїть гриф підготувала. Ні Ви не привласнили, як пишете до Ткачука . Всього -навсього не вказали звідки і хто написав. Цікаво знати, як це називається ? Це не лише один приклад. Їх є ще і Ви це прекрасно знаєте.\nА тепер про одну із Ваших найулюбленіших тем – митці краю. Та перед цим розповім, що на сьогодні краєзнавство у сільській бібліотеці. Кожний бібліотекар, як і сільський вчитель є літописцем села. Бібліотекарі продовжувачі учителів, щодо минулих сторінок села. Учителі завжди були першими літописцями, завдячуючи їм збереглись правдиві сторінки історії.\nНа сьогодні кожний сільський бібліотекар старається віднайти, дослідити історію малої Батьківщини. На початку 2000- них років у них це не виходило. З часом , коли односельці зрозуміли, що потрібно від них самих, то самі подали руку. Так зібрались спогади про Голодомор, про події Великої Вітчизняної війни, звичаї та обряди , історії сіл, походження назв сіл, легенди… . Пізніше на сторінках газети «Життєві обрії» все це буде висвітлено . Чотири роки тому у сільську Соколівську бібліотеку завітав відомий у Європі художник з техніки інтарсія Пауль Кренц, уродженець с.Соколова. Сам розповів про себе і чому змінив своє прізвище, ім’я з Павла Надкреничного на Пауля Кренца та залишив всі координати про себе. Розпочався пошук в архівах області та в обласній науковій бібліотеці, хотілось і йому розповісти , що в Україні про нього також знають. На жаль, на той час інформації не було. Як Ви змогли б знати його у Всесвітній мережі Інтернет, якщо б не знали прізвище та ім’я. Ні, Ви не привласнили матеріали, Ви просто використали інформацію, де не вказали звідки і хто відкрив. Така сама історія і з художником П.Скомаровським з с.Подорожна . Тут на багато легше доказати , що матеріали використані з газети . Те, що П.Скомаровський подарував Петриківській церкві свою ікону, це знали лише односельці. В Інтернеті цього немає . Сумніваюсь , що Ви були у Подорожній та Петриківцях. Якщо і були, то мені було б це відомо. Кожний сільський бібліотекар завжди розповідає краєзнавцю районної бібліотеки про свої відкриття, збирання спогадів та хто цікавиться минулим села і односельцями села. Чому так? Протягом 20 років старалась заслужити довіру не тільки на словах, ай на ділі. Ще добавлю, Ви навіть, не можете уявити, скільки сіл було досліджено, скільки ногами протоптано стежин краю разом з сільським бібліотекарем. Тому і знаю цей край не тільки в документах, а в основному від краян.\nА тепер про Вашу толерантність, про толерантність ТкачукаВи написали : « Та бачу, пану Ткачуку не властива толерантність. Де вже тут до лицарської честі – мочи їх!» . Звертаємось до Вашої книги «Тобою, мій краю, живу…» ,сторінка 130 . Для читача про Олександра Никифоровича Чорного « Творча співпраця з письменником Василем Остаповим залишила особливий слід у творчій біографії майстра. Їхній фільм «Будь мені теплою, земле» захоплює філософією людяності, вражає неординарністю підходу до теми сільського буття. Зафіксовані безпристрасним об’єктивом камери повсякденні турботи селян із Петриківець, їхні роздуми, спогади допомагають читачеві осмислити відповіді на вічні запитання про сенс життя . Жаль лишень, що надто мало чисельна глядацька кіноаудиторія у цих робіт». По – перше, фільм «Будь мені теплою, земле» – спогади про Голодомор 1932- 1933р. Автор фільму разом з В.Остаповим були одними із перших, хто у Хмільницькому районі досліджував 1932- 1933рр.. По – друге , фільми О.Чорного (крім двох фільмів) пропали, ніхто не знає, де ці фільми. Говорити про « мало чисельну глядацьку кіноаудиторію» дуже некоректно і неправильно. Його фільми ( ті, які я пам’ятаю) завжди викликали захоплення. Прості та водночас цікаві, вони розповідали про красу простих речей. Наприклад , фільм «Перо» . Летить перо під класичну музику. Нічого на перший погляд цікавого, але вже більше двадцяти років пам’ятаю цей фільм . Глядачі , які пам’ятають цей фільм такої ж самої думки.\nНезрозуміло, чому у книгу не увійшли такі відомі діячі, які знанні і відкритті не тільки у Хмільницькому районні , але і на Вінниччині:\nСвятитель Феодосій Чернігівіський, який родом з с.Вугли\nВалерій Михайлосвький – російський письменник, відомий у Росій мандрівник, автор не тільки цікавих , але і наукових книг…..\nХто- хто, а Ви про цих краян добре знали. У книги увійшли голови сільських рад. Це дуже добре, але чому не всі. Невже автори книги не знали про других, які на сьогодні для своїх односельців , села зробили дуже багато. Виграли гранти, провели газ …. Ви ж Віро Анатоліївна і депутат районної ради.Невже у Хмільницькому краї не має талановитих дітей, які відомі на теренах України. Наведу приклади:\nВіктор Хіміченко ,дитина – вундеркінд і хоча він уже студент, але його здібності викликають захоплення,Наталя Камбарова – художниця…Сьогодні вони вже студенти .\nВи б тільки сказали своїм колегам, впевнена про своїх учнів вони надали інформації, бо саме вони розкрили ці таланти.\nА ще не розумію, чому перша сторінка книги ілюстрована світлинами палацаКсідо? Невже у Хмільницькому районі немає гарних краєвидів? Також для чого у книгу про краян вставляти походження сіл району? . Тим більше , що це повтор повністю книги «Витоки», трішки добавлено з історію сіл , які друкувались протягом 2013 року. До речі, 90 % походження назв сіл району з книги не збігаються з спогадами старожилів сіл району.\nВпевнена , що добра критика йде на користь, чому засвідчує нова книга М.Дороша « Зі Словом великим Тараса – навчаюсь, працюю, живу…( У віночок Кобзареві»\nХочеться дати Вам гарну пораду. А чи сприймете Ви її, такі відомі, маститі і знані діячі. Нагадаю лише українське прислів’я «Де просто, там анголів сто». І побажати, щоб Ваші майбутні книги були правдивими та справжнім подарунком нащадкам. Не тільки про знаних краян ( в основному це Ваша тематика), але і про простих, які своєю працею, життям возвеличили Хмільницьку землю. Потрібно любити не себе у цьому краї, а в собі любити цей тисячолітній край. І ще не тільки цитувати Святе Письмо, але і виконувати ці Заповіти всім разом.\nШановний читач, Ваша думка мені цікава найбільше.\nкраєзнавець районної бібліотеки для дорослих\n10.02.2014 Громадський Форум Хмільниччини Новини Хмільника\n18 Comments on “ВІДПОВІДЬ ВІРІ СТЕПАНЮК”\n10.02.2014 at 22:59\nДай вгадаю. Мабуть, наступною буде відповідь В. Степанюк на відповідь В. Степанюк О. Михалиці… А взагалі безграмотно написано. Може це хтось передруковував так? Хмільницькому “районні” і т.п. Відмазка типу “поспішав” тут не конає, он про які матерії мова.\nДо речі, дійсно, я б волів-таки дізнатись історію Ксідо. В об”ємі хоч трохи більшому, аніж надано Вікіпедією. Це було б оригінально і ново. А то від спору хто краще відає про Шевченка вже оскома.\n10.02.2014 at 23:20\nА далі подаю слова відомого педагога, літературознавця, критика , професора Вінницького державного університету ім.М.Коцюбинського Б.Хоменка про П.Ткачука: «Павло Іванович береже у своєму серці заповіти дідуся, продовжує його справу популяризації творчості Великого Кобзаря. Шевченківський ідеал гуманізму і єство вільної України опромінює всю його культурно – освітню і громадську діяльність. Завдяки його ініціативі та зусиллям у школі створено краєзнавчий музей, один з відділів якого має назву «Шевченко і Поділля»….»\nХто вірить таким ораторам? От скажіть, ви самі, особисто, вірите цим словам? Він же, той Хоменко (чи хто там за нього), грав у наперстки словами, поки склав цей хвалебний відгук. Як можна всерйоз відноситись до таких слів? Це все одно що вірити, ніби усі, хто проголошують тост, кажуть вам правду)) Звідки він, той Хоменко, знає, що там береже в серці Павло Іванович? Ідеал його опромінює… Це ж повна дічь. Яким чином той ідеал опромінює, як радіоізотопний термогенератор? А автор покладається на ці слова як на якесь документальне підтвердження.\nЗагалом, мене ніяким чином не стосуються розборки між апологетами творчості Павла Івановича та їх опонентами. Просто мимо проходив, дай, думаю, загляну ))\nДякую, за критику. Про палац Ксідо вся інформація , яка на сьогодні є у районній бібліотеці для дорослих буде висвітлена на сайті бібліотеки до середини березня . У рубриці Краєзнавство\n13.02.2014 at 23:18\nЗ задоволенням ознайомлюсь.\n14.02.2014 at 15:33\n“…я б волів-таки дізнатись історію Ксідо…”\n14.02.2014 at 15:56\nДякую. Нового малувато, але люба інформація цінна. Мені от цікаво, яким чином відбулась його націоналізація, адже цей замок – приватна власність? Як звичайний індивідуальний житловий будинок. Так, можливо було визнати його відумерлою спадщиною за відсутності спадкоємців (якщо самому Ксідо він був непотрібен), але це ж Лєвашова! Цілий рід Лєвашових, сімейний підряд в Пітєрі! Сестри були, племінники. Як родове помістя могло вибути до фонду державної власності?\n14.02.2014 at 16:12\n“…Як родове помістя могло вибути до фонду державної власності?…”\nРаміресе, вибачте за нескромне запитання, Вам скільки років? Ви щось чули про Жовтневий переворот в Росії 07 листопада 1917 року і процеси, які він породив? В тому числі й націоналізацію усієї буржуазної (нетрудової власності) (“Экспроприация экпроприаторов” або “Грабь награбленное!”)? Вам про це на уроках історії в школі хіба не розповідали?\nЗвичайний комуняцький метод за принципом: “Отнять и поделить!”. Молода радянська держава понаприймала в той час кілька Декретів про націоналізацію буржуйського і поміщицького добра, нажитого “нетрудовим” способом і на цілком законних підставах відібрала його у “експлуататорів трудового народу” в “соціалістичну власність” трудового народу 😉\nЯкщо цікавить юридичний аспект цього процесу, рекомендую ознайомитися ось з цим: http://www.bibliotekar.ru/istoriya-gosudarstva-i-prava/38.htm\nНебайдужий… емс, дякую за довідку і перенаправлення. Інколи приходиться жалкувати за прогалини, що виникли під час подолання шкільної програми. Я знав, що підлягали відчуженню засоби виробництва, але ж щоб виселяли з власних будинків… І куди, цікаво, поселяли розкуркулених панів? ))\n14.02.2014 at 18:10\nНе любив я ці періоди історії, де так пафосно розписувались героїчні подвиги більшовиків і важкий шлях становлення ославленої радянскої влади)) В сучасній інтерпретації ці періоди набагато цікавіше читати. Проте, якщо колишній історії не було приводу недовіряти, то до сучасних авторів (як-то пан міністр освіти) відносися зі скепсисом.\n14.02.2014 at 18:32\n“І куди, цікаво, поселяли розкуркулених панів? ))”\nА тут вже, як кому пощастило. Найбільше пощастило тим, хто все покинув і втік подалі за кордон. Іншим щастило менше. Когось розселяли в бараки Соловків, когось- в інші “мєста нє столь атдальонниє”, а когось, як “контру” розстрілювали й під стінами тих самих власних будинків чи в підвалах совєцького гестапо (ЧК/ГПУ/НКВД і т.д.). Комуняки в ділі нищення класових ворогів були “впєрєді планєти всєй”. На цей рахунок творчості у них вистачало.\n“В 1943 году граф Ксидо опять появился в Хмельнике. Якобы из Чехии, куда сразу и вернулся. Только побродил по своему замку и встретился со своим бывшим лакеем. Ксидо тогда уже было под 70. Его лакею деду Дмитрию — еще больше. Николай Иващук помнит лакея, который диалог со своим графом передал скупо:— Это же ваше имение, будете возвращаться?— Нет, не буду. ”\n— Я-то розумію, що це всього лиш легенда, але який лакей і що він мав на увазі під “ваше имение”?\nА ви запитайте самого Миколу Іващука. Він хоч і казкар ще той, але пояснити, що то за “мнєніє” він мав на увазі, цілком зможе 🙂\n14.02.2014 at 21:22\nЦікаво, а в бюджет міста закладено кошти для реставрації замку? А то їй-Богу, візьму драбину і сам полізу ті дерева з балкону позрубую. Як так можна? Культурна спадщина, одне з самих яскравих і визначних об”єктів міста. Де взяти ті 10 млн. грн. щоб здійснити його реставрацію?))\nА, може, створити фонд і хмільничани хоч трішки самі назбирали???? і потихенько помаленько почали б ту реставрацію??? чи це утопія?\nТак, по моєму, вже ж щось створили ще на початку 2012 року… І що? http://pravongo.org/miska-vlada-maje-namir-stvoryty-tsilovyj-fond-dlya-vryatuvannya-palatsu-hrafa-ksido/\n14.02.2014 at 22:57\nі шо??? не працює той фонд?? чи про нього просто забули чи забили на нього??? я про нього вперше чую )\n15.02.2014 at 09:16\nДійсно. Цікаво як справи з його наповненням. Хоча… якось раз приходилось чути, як якась дівчина, зайшовши у магазин, намагається отримати пожертву на якусь там благу справу, щось типу як на лікування дитини: “Доброго дня, я від міської ради. Ось в мене лист міського голови із проханням до підприємців міста надати пожертву на лікування такої-то дитини з таким-то діагнозом. Ознайомтесь”. Ніби-то свята справа, але спосіб подачі налаштовує так, що той продавець, у якої повно людей, реагує на це звернення як на чергову спробу зістригти грошей на “благі” наміри МР. Тому мене зовсім не дивує, якщо збір коштів на реставрацію замку закінчився (якщо він взагалі починався) нічим.\nГоловна - 72 111 переглядів


У Мадриді маніфестанти вимагають референдуму про встановлення республіки\nДемонстрація проходить у день, коли король Іспанії Хуан Карлос I оголосив про зречення від престолу на користь свого сина принца Астурійського Феліпе. Голова іспанського уряду Маріано Рахой Брей і найбільші політичні партії висловилися в підтримку "спокійною і конституційної передачі повноважень глави держави спадкоємному принцу". Однак, як пише ИТАР-ТАСС, коаліція Об'єднана ліва і ряд інших лівих партій заявили про те, що зречення короля дає гарну можливість для демократичного перетворення країни в республіку, для чого необхідно провести всенародний референдум. Саме тому на антимонархічній маніфестації в центрі столиці переважають гасла: "Іспанія має стати республіканської", "Замість Бурбонів - вибори" та інші. Демонстрація, скликана через соціальні мережі, відбулася, незважаючи на те, що столична влада попередила про її несанкціонований характер. До площі Пуерта-дель-Соль стягнуті посилені загони поліції. Аналогічні акції проходять і в низці інших міст Іспанії. Читать больше на Unian.net\nПостоянный адрес материала: http://news-rbk.ru/18739-news.html


Бізнес проти COVID-19: як створити мотивовану команду\n1 березня 2021 , 11:11 - Читать новость на русском\nГоловні поради, як підготуватись до роботи у період пандемії / bundeangajat.olx.ro\nПандемія COVID-19 неабияк вплинула на прибутки бізнесу та умови праці. Підприємці у 2020 році рятувались, як могли, однак смертоносна недуга не відступила. Варто добре продумати стратегію роботи у 2021 році, аби бути готовими до складнощів й надалі.\nВажливо зібрати мотивовану команду – тоді можна працювати із задоволенням. Як це зробити правильно – поділився виконавчий директор девелоперського холдингу ENSO Раміль Мехтієв.\nДо теми Оптимізму мало: настрої малого бізнесу в Україні найгірші за останні 4 роки\nКоманді необхідні однодумці\nРаміль Мехтієв зауважив, що спеціалізована освіта – це не головний фактор при прийомі на роботу. Варто більше звертати увагу на те, аби у команді були фанатичні та ідейні люди.\n"На мою думку, людські якості й цінності кандидата – це головні критерії, на які повинні звертати увагу сучасні ейчари", – сказав експерт.\nЗа його словами, велика кількість фахівців з високою кваліфікацією – це не завжди ключ до успіху. Такі люди, попри високу обізнаність, можуть між собою бути несумісними через різні життєві позиції. У такому разі злагодженої роботи точно не буде.\nВажливо звертати увагу на психологічну сумісність всередині колективу.\nБувають ситуації в компаніях, коли переманюють фахівців (від компаній-конкурентів – 24 канал), але вони не приживаються. Начебто всі говорять однією мовою, але розуміють різне,\n– зазначив Мехтієв.\nВін порівняв бізнес з футболом. У 2 сферах, які начебто зовсім різні, є спільне – важливо, аби роботи команди була злагодженою.\nМехтієв пояснив, що у футболі усі учасники гри орієнтовані на загальну мету – перемогу. У бізнесі так само – від атмосфери та настрою команди під час гри залежить результат.\nЦікаво Метод помідора: усе про техніку, яка навчить вас ефективно керувати своїм часом\nПсихологічні умови повинні бути комфортними\nНе менш важливим є психологічний стан людини на роботі. Мехтієв зауважив, що керівник повинен чудово розуміти різні стани свого працівника – він може бути як піднесений, так і засмучений.\nЕфективність людини залежить від дії її гормонів у певний момент.\n"Коли працюєш у стані стресу, у тебе виробляється адреналін. Він блокує інші гормони, що робить людину не дуже ефективною в інших аспектах, наприклад у комунікаціях", – пояснив Мехтієв.\nДуже часто у компаніях допускаються великої помилки – використовують жорсткі методи управління. Через це у співробітників виробляється значно менше важливих гормонів:\nДовідка. Саме ці гормони відповідають за готовність людини довіряти та допомагати іншим. Часто кажуть, що "у людини відкрилось друге дихання" – насправді ж просто виробляються ці гормони.\nДля ефективності людини потрібен психологічний баланс. Роботодавцю варто розуміти – якщо людина отримала стрес, то найближчим часом працювати на всі 100% вона не зможе.\nКомандна робота – ключ до успіху\nПравильно організований робочий процес – вже велика перевага компанії. Варто розуміти, що немає команди, яка роками показує тільки хороші результати.\nІноді потрібно трохи пригальмувати, проаналізувати помилки, а потім рухатися вперед. Відносини після невдач – теж важливий аспект,\nВін пояснив, що є 2 шляхи при невдачах:\nвлаштовувати "розбір польотів" зі звільненнями;\nзробити роботу над помилками й наступного разу показати кращий результат.\nЗвісно, м'який стиль управління є більш успішним.\nЗверніть увагу Ідея для стартапу: як знати чи вона не прогорить\nВін наголосив, що фахівці ENSO спокійно працюють над десятками проєктів. Водночас уникають авралів. Річ у тім, що роботу виконують без конфліктів – у такому разі одразу видно, як система зростає планомірно та природно.\nБізнес Коронавірус в Україні Поради Тренди та поради


Новини за сьогодні, 21 жовтня 2020, середа (21:54)\nКультурний маршрут «Шлях Закарпатського живопису» акцентує увагу не лише на історії живописної традиції, а й звертається до екології природи та екології людини.\nКультурний маршрут складатиметься із концентрації точок, які розкажуть історію Закарпатської школи пейзажного живопису. Кожна точка представить окрему місцевість із сюжетів картин пейзажистів Адальберто Ерделі, Йосипа Бокшая, Золтана Шолтеса, Гаврила Глюка, Ернеста Контратовича, Антона Кашшая, Василя Габди, Андрія Коцки, Івана Шутєв, Івана Ілька. З червня по жовтень триватиме кампанія з підготовки маршрутів. Основою для них стануть РОІ точки (місця малювання), які відібрали відповідно до досліджень мистецтвознавця, філолога та дослідника культурної спадщини Карпат — Михайла Сирохмана.\nТуристичний Маршрут Шлях Закарпатського живопису акцентує увагу не лише на історії живописної традиції. Він звертається до екології природи та екології людини. Кожен, хто замислюється над цими викликами сучасності, зможе спланувати свій маршрут та прожити унікальний досвід в середовищі карпатських ландшафтів. Відшукати своє, особисте, місце сили серед пейзажів Боржавської долини, Ужоцького перевалу, Колочави, Ставного, Воловця, Кам’яниці, Пилипця, Синевирської поляни, Невицького, Верецького перевалу, Вільшани, Мукачівського та Ужгородського районів.\n«Ми хочемо створити модель сучасного маршруту, який демонструє спільний культурний та екологічний наратив України з центральною частиною Східної Європи» — Євген Забарило, куратор проєкту та голова правління ГО «Культурна платформа Закарпаття».\nКонцепцію Культурних маршрутів запровадила 1987 року Рада Європи аби реалізувати ключові культурні принципи європейського союзу: права людини, культурну демократію, розмаїття та самобутність. Того ж року сертифікували перший європейський «Культурний маршрут» — Шлях Святого Якова.\n«Ці маршрути демонструють внесок різних культур у спільну європейську спадщину. Вони відбивають різноманітність живих традицій. І відкривають доступ до менш відомих тем і аспектів історії» — Європейський Інститут Культурних Маршрутів.\nТепер в країні з’явиться перший подібний маршрут у рамках грантової програми Українського культурного фонду «Культура. Туризм. Регіони». Вона покликана посилити туристичну привабливість регіонів шляхом стимулювання місцевого культурного розвитку громад та генерування конкурентоспроможних культурних продуктів. Програму розробили для спільного пілотного проекту УКФ, Програми USAID «Конкурентоспроможна економіка України» (КЕУ), SME.DO (офіс розвитку малого та середнього підприємництва при Міністерстві розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства).\nМаршрут «Шлях Закарпатського живопису» спиратиметься на монографію про стиль та історію пейзажної Школи Закарпатського живопису. спеціально для проєкту її розробляє Михайло Сирохман. Це стане першим ґрунтовним дослідженням Закарпатської пейзажної Школи, яка сформувалася на засадах західноєвропейського малярства початку ХХ ст. та естетики народного мистецтва краю.\n«Свій початок ця традиція бере від Публічної школи малювання з 1927 року, яку заснували в Ужгороді Адальберто Ерделі та Йосип Бокшай. Традиція школи отримала визнання та стала поштовхом до культурного розвитку регіону. Закарпатський обласний художній музей присвоєно ім’я Йосипа Бокшая, а Ужгородському коледжу мистецтв — Адальберта Ерделі. Працює будинок-музей Андрія Коцки. А 2013 року в місті Ужгород Михайло та Тетяна Ілько заснували мистецький центр «ILKO Gallery». Центр відкрили виставкою живопису Івана Ілька (до 75-річчя автора), який і досі, продовжуючи живописну традицію школи, малює у своїй майстерні, що знаходиться просто в Галереї», — Михайло Сирохман.\nАби «культурні» мандрівники могли досвідчити цю традицію та відкрити для себе Карпати по-новому створять вебресурс, який стане гідом по Шляху. На ресурсі будуть всі POI-точки — концентрація місць для пейзажного малювання та VR-панорами пейзажів із природних середовищ з картин художників. Окремо для зручності створять мапу локацій для ночівлі та місць, де можна скуштувати улюблені страви художників. Щоб познайомити туристів та митців із традицією та стилем Школи, на сайті буде змога підібрати коуча з пейзажного малювання та замовити пленерні тури — майстер-класи з малювання за методологією Школи.\nДля туристів, які подорожують власним транспортом, за сприянням Обласної державної адміністрації Закарпатської області, встановлять спеціальні дороговкази основних локацій Шляху та рекомендованих місць для зупинки. У вересні відбудеться онлайн-конференція, де ви зможете побачити результати перших експедицій в Карпати, новостворений маршрут, дізнатися — як це прокладати культурні стежки в горах та історії.\nПроєкт підготовлено за підтримки Українського культурного фонду. Позиція Українського культурного фонду може не збігатись з думкою або авторів.\n29 червня 2020р.\nЖіноча шпаргалка: основні правила догляду за знебарвленим і освітленим волоссям\nНа Закарпатті з'являться веломаршрути по насипних дамбах вузькоколійок, – Арсен Мелкумян\nФедір Шандор розповів про відпочинок на Закарпатті і туристичні родзинки краю (ВІДЕО)\nАрсен Мелкумян: "Є ідея створити на Великоберезнянщині перший в Україні туристичний контрольно-пропускний пункт"\nЯк на Закарпатті відновлюють туристичну галузь після карантину (ВІДЕО)\nЗакарпатці можуть гайнути у 5 країн на відпочинок, але є обмеження\nЗа липень "Замок Паланок" відвідало понад 6000 туристів (ВІДЕО)\nЛижний курорт у Карпатах засипає снігом 19.10.2020 14:25 2278\nУжгородська клінічна лікарня буде опорним закладом для трьох районів 20.10.2020 11:05 820\nЯкі роботи потрібно провести в саду в жовтні перед настанням заморозків? 19.10.2020 20:18 781\nТриває капремонт з перепланування приймального відділення Ужгородської центральної лікарні під відділення екстреної допомоги 18.10.2020 11:53 763\nДе найчастіше закарпатці інфікуються коронавірусом? 21.10.2020 18:13 551


Природна краса: Інтерв'ю із флористом Ольгою Марченко » Eva Blog\n17 Серпня / 2018 Натхнення\n1702\t0 0\nМи продовжуємо створювати для вас мотивуючі інтерв’ю з цікавими українськими жінками. Героїня нового випуску — Ольга Марченко, фітодизайнер і засновниця студії Botanical Studio. Ольга мріє впустити світ рослин в кожну оселю та відновити зв’язок між природою і людиною. А ще у неї дуже багато натхнення та нових ідей для експериментів. У своєму інтерв’ю для #бутижінкою Ольга поділилася з нами секретами своєї продуктивності й позитивним ставленням до життя.\nЦе спосіб, у який я можу привнести в цей світ щось нове, хороше й надихаюче. А ще це спосіб самореалізації: я дуже люблю складнощі, що виникають у моїй роботі. Для мене це шлях, яким я виходжу на нові рівні своєї особистості. А прийшла я до цього випадково: понад шість років пробувала себе в різних напрямах, і основна складність полягала в тому, що у мене багато що добре виходило, і я не знала, що обрати. Через розуміння того, що не моє, через певні роботи я формувала список того, що для мене важливо. Через деякий час прийшла до живої природи й зрозуміла, що це мене надихає, і значить, може надихнути інших.\nНещодавно я відстежила в собі пристрасність. Ця якість має дві сторони медалі: є певні негативні наслідки, але є і позитивні. Для мене ця риса особлива, наприклад, якщо я читаю книгу, то я роблю це за три години. Я не розтягую якусь справу на тиждень або на місяць. Те ж саме стосується й роботи: я можу приїхати сюди о 7 ранку й поїхати об 11 вечора, щоб реалізувати якийсь великий проект. При цьому у мене широке коло друзів, мене звуть на різні заходи, побачення — я від цього відмовляюся, бо хочу виконати цю роботу швидко, круто і зараз. Коли я захоплена певною справою, то перебуваю лише в ній.\nВони б сказали, що я креативна: займаюся в дуже різних напрямках, крім фітодизайну можу малювати картини, виливати з бетону. Ще назвали б мене мудрою та ненормальною, тому що я часто вчиняю як хочу й іноді це може йти врозріз з тим, що прийнято, та з думкою інших людей. Але для мене важливо слухати те, чого хочу я.\nЖіночність — це не тільки вдягати сукні, спідниці, носити довге волосся й робити макіяж. Це теж має місце, але як би не виглядала дівчина ззовні, якщо вона має чоловічі якості, вона не буде жіночною. Для мене жіночність — це внутрішня м’якість і жіночі риси характеру: вміння уникати суперечок, не бути воїном. Жінка просто вміє бути турботливою й доброю до інших.\nУ людей прийнято вважати щось красивим або некрасивим — в природі такого немає, в ній все має свої переваги. Я поважаю Творця як дизайнера й навіть процеси старіння вважаю по-своєму цікавими. У всьому потрібно вбачати свою красу, а найкрасивіша людина для мене — це та, що в цю мить щаслива і посміхається. Така краса — це внутрішній стан, коли дивишся на людину і розумієш, що в цю секунду вона дуже гарна.\nЗ щоденного — це те, що я звикла вранці та ввечері доглядати за шкірою, манікюр, педикюр, зачіска, акуратність у зовнішності, заняття спортом. Раніше в мене була мотивація займатися спортом, щоб красиво виглядати, але вона не завжди працює. Я зрозуміла, що для щоденних занять спортом, щоб це було в кайф, потрібно думати про те, що спорт — це те, що робить здоровою.\nЯ снідаю й через 30–40 хвилин йду на пробіжку. Останнім часом я почала займатися своїм здоров’ям і мені дуже подобається напередодні важкого робочого дня робити фізичні вправи, розганяти своє тіло та впускати до нього енергію. Після цього день проходить максимально продуктивно. Це важливий елемент початку дня, який робить мене енергійною.\nНайулюбленіша річ, якою я себе балую, — це прийняття ванни. Обожнюю різнокольорові ароматні бомбочки. Крім приємних відчуттів ванна для мене — це місце, де я багато роздумую над життєвими й філософськими питаннями, відпочиваю та розслабляюся.\nУ чому ваш секрет щастя?\nЯ вважаю себе щасливою. Ми постійно чуємо про те, що для щастя важливо перебувати в поточному моменті, тут і зараз, але не всі розуміють, як це суперважливо та наскільки це працює. Коли усвідомлюєш і проживаєш поточний момент життя на всі сто відсотків, коли для тебе є тільки він, тоді виносиш з нього все найкрутіше і найпозитивніше. Крім того, я раніше була егоцентричною й лише нещодавно зрозуміла, що щастя знаходиться і в хороших відносинах з оточенням. А ще обожнюю свою роботу — у мене завжди багато натхнення та цікавих ідей! Це те, що мене підіймає вранці, коли мені хочеться скоріше прокинутися й побігти робити нові експерименти.\nНехай наше інтерв’ю допоможе і вам відкрити в собі нові грані, не боятися бути собою й відчувати себе по-справжньому щасливою прямо зараз!


З Ковеля евакуюють 3 тисячі жителів\nВлада Ковеля Волинської області планує евакуювати близько 3 тис. жителів міста на час вивозу авіабомб, що були знайдені в районі залізничного моста, для їхнього знешкодження. Про це повідомив мер Ковеля Ярослав Шевчук, повідомляють «Українські Новини».\n7 радянських авіаційних бомб з часів Другої світової війни виявлено водолазами-аматорами на дні ріки Турія на глибині близько 6 м за 30 метрів від залізничного моста в Ковелі.\nЗа даними фахівців, межі руйнування однієї такої бомби можуть складати до 2 км від епіцентру вибуху.\nДо небезпечної кілометрової зони, крім житлових масивів, належать чотири школи, два ринки, інші об’єкти.\nЗа словами Шевчука, вивіз першої бомби планують почати в середу о 10:30 і ліквідувати до 14:00 на полігоні в 10 кілометрах від міста.\nМер Ковеля проінформував, що дітей, хворих і пенсіонерів тимчасово поселять в обласному санаторії «Турія» та санаторії заводу «Ковельсільмаш». І додав, що співробітники міліції будуть охороняти квартири і будинки евакуйованих жителів міста.\nПожежно-рятувальні підрозділи міста приведено в стан підвищеної бойової готовності і зараз вони здійснюють чергування недалеко від місця знешкодження бомб.


Зміцнювати імунітет замість безвідповідального вживання антибіотиків - рекомендують лікарі мешканцям Кам’янського – Пильний Погляд\nЗміцнювати імунітет замість безвідповідального вживання антибіотиків — рекомендують лікарі мешканцям Кам’янського\nЕпідемія коронавірусу ще більше загострила ситуацію з сезонним збільшенням інфекційних хвороб.\nЗміцнювати та підтримувати захисні сили власного організму замість безвідповідального вживання медикаментів – так рекомендують захищатись від інфекцій фахівці Кам’янського Центру здоров’я та медицини спорту.\nВийти з «глухого кута»\nЛікування інфекційних захворювань антибіотиками – це глухий кут, говорили лікарі Дніпродзержинська на прес-конференції на початку століття, коли світ потерпав від «свинячого грипу». Нагадаємо, в Кам’янському на самому початку епідемії коронавірусу перша людина померла саме від «свинячого грипу».\nАнтибіотики не слід приймати, якщо підхопили вірус (на кшталт SARS-CoV-2 чи грипу). Про це пише на своїй Фб-сторінці Уляна Супрун, екс-міністерка охорони здоров’я України. Антибіотики, на її думку, не універсальна зброя проти нездужання. Вони не є ефективними ні для чого іншого, окрім як для знищення бактерій.\nМасове використання антибіотичних препаратів з середини минулого сторіччя дало початок ери антибіотиків в медицині. Ці лікарські засоби дали можливість лікувати бактеріальні інфекційні захворювання та рятувати мільйони життів. Однак, надмірне та нераціональне застосування антибіотиків, безрецептурний продаж, часте використання у сільському господарстві й ветеринарії, недостатня поінформованість призвели до нової загрози: мікроби почали пристосовуватись, виховуючи в себе резистентність (стійкість) до антибіотиків.\nСтійкість до антибіотиків розвивається у бактерій, а не у людей чи тварин. Такі хвороби як пневмонію, туберкульоз, венеричні захворювання чи харчові інфекції лікувати стає важче.\n«В усьому світі зростає кількість хворих, яких нічим лікувати, незважаючи на величезний арсенал лікарських засобів», — написано в підручнику «Фармакогнозія в медицині», рекомендованому Нацмедакадемією України.\nЩоб знищувати більш живучих мікробів, люди змушені вживати все більш потужні антибіотики. Антибіотики — не безневинні пігулки, які безслідно перетравлюються організмом. Ці ліки нерідко спричиняють побічні реакції. Серед таких реакцій досить поширеними є:\nпослаблення калу, короткочасна діарея;\nгрибкові (дріжджові) вагінальні інфекції або кандидоз ротової порожнини.\nЧасом ці реакції можуть бути дуже виснажливими та навіть загрожувати життю. Серед більш тяжких побічних ефектів антибіотиків — сильна алергічна реакція, що призводить до утрудненого дихання, набряку обличчя (губ, язика, горла ).\nСаме тому лише лікар може призначати антибіотики, зваживши всю користь та ризики їхнього використання. А також бути на зв’язку з пацієнтом під час всього курсу лікування, і рекомендувати план дій в разі несприятливих реакцій.\n«Безпечних медикаментів майже не існує, серед ліків близько 80% є токсичними, деякі ініціюють виникнення злоякісних новоутворень, — сказано в підручнику «Фармакогнозія в медицині». – Сила препарату має свій зворотній бік: побічна дія в багатьох новостворених засобів дорівнює, або навіть переважає позитивний терапевтичний ефект. Особливо це стосується групи антибіотиків. Подальший розвиток у цьому напрямку веде у глухий кут».\nНезважаючи на перестороги фахівців, не без «допомоги» COVID-19, продажі антибіотиків зростають. Лише українці почали вживати їх у 3,5 раза частіше, ніж торік.\nЯк захищатись від інфекції, якщо не за допомогою медикаментів? Так, як сама природа придумала захищатись, нагадують фахівці. «У випадку інфекційного захворювання у осіб з міцним імунітетом хвороба протікає легше, і ризик ускладнень значно нижчий», — акцентує інструктор з санітарної освіти КЗОЗ КМР «Міський медичний центр здоров’я та медицини спорту» Юлія Дон.\n«Імунітет, або імунна система – це анатомо-функціональна система організму вищих тварин та людини, що виконує важливі захисні функції, підтримуючи внутрішній антигенний гомеостаз», — таке визначення дає підручник «Біологічна хімія».\nАнтигени – це чужорідні для людського організму хімічні сполуки, які наше тіло не може використати і безпечно видалити. Серед антигенів – мікроби та віруси.\nГомеостаз – це стабільність внутрішнього середовища організму. Хімічний склад, протікання процесів, фізіологічні параметри (температура тіла, пульс, тиск тощо) мають бути стабільними – тоді організм вважається здоровим і людина себе добре почуває.\nІмунітет за допомогою різних механізмів намагається стабілізувати гомеостаз. Імунну систему організму можна уявити як правоохоронні та силові структури держави. Завдання цих структур – протидіяти ворожим агентам, які намагаються проникати на територію.\nЕфективність діяльності силовиків залежить від того, наскільки вони здатні розпізнати ворожих агентів та знешкодити їх. Імунна реакція, як стверджує «Біологічна хімія», спрямована на руйнацію антигенів та їх елімінацію (виведення) з організму.\nЩо ж робити для того, щоб зміцнювати та підтримувати захисні сили організму, як рекомендують лікарі? Якщо перекласти їхні ж рекомендації на мову політики, то робити слід те ж саме, що для зміцнення захисних сил держави. Силовиків треба добре годувати і не виснажувати дурною роботою. Хай би займались агресорами та шпигунами – так нема коли: треба своїх зрадників ловити та ліквідувати, бо руйнують організм-державу зсередини! Зрадники – це наші звички, які лікарі називають шкідливими: нераціональне харчування, зловживання алкоголем та тютюном, брак фізичної та надмір психічної активності тощо. Імунітет на синтетичні харчові модифікатори, алкоголь чи бензол у повітрі реагують, як на антигени-ксенобіотики (з грецької – чужі до життя) – починають спецоперацію по руйнації та видаленню… Виходить, що в організмі випивохи чи ненажери завжди точаться бойові дії.\nБрак руху та надмірна розумово-емоційна активність приводять до нестачі в організмі кисню. Нема кисню – нема енергії для життєдіяльності. А бойові дії вимагають постачання!\nОтож, поки ми сидимо чи лежимо, переживаючи за всі біди світу – в організмі продовжується війна, а постачання бракує. Захисні сили без кисню слабшають, і організм втрачає здатність опиратись антигенам.\nЗустріч з живою музикою подарувала «Рапсодія Енель» мешканцям Кам’янського\nЯк відрізнити новини від маніпуляцій


Китай перестав купувати нафту в США - svit.news - Об'єктивні новини про Україну та світ!\nКитай перестав купувати нафту в США\nПостачання американської нафти в Китай «повністю зупинені». Про це повідомив Се Чуньлинь, президент China Merchants Energy Shipping — однієї з найбільших китайських компаній, що займаються перевезенням нафти.\nЯк зазначає Reuters, на тлі триваючого торгового протистояння між країнами китайські імпортери нафти воліють не купувати її у США, незважаючи на те, що вона — на відміну від багатьох інших товарів — поки не обкладається підвищеними ставками.\nСША постачали нафту в Китай з 2016 року. У списку імпортерів американської нафти до останнього часу Китай знаходився на другому місці після Канади.\nСША і Китай в останні місяці перебувають у стані економічного конфлікту. Президент США Дональд Трамп з липня підписав кілька указів про введення мит на імпорт китайських товарів — загальний обсяг відповідного ринку становить десятки мільярдів доларів. Китай щоразу відповідав дзеркальними заходами.


Молоді журналісти побували у Львівській обласній державній телерадіокомпанії\nСтуденти першого курсу факультету журналістики 29 березня 2011 року відвідали Львівську обласну державну телерадіокомпанію. Майбутні журналісти взяли участь у науково-практичному семінарі «Молодий тележурналіст. Проблеми професійної практики».\nУ актовій залі студенти зустрілися з Генеральним директором ЛОДТРК Володимирем Палигою, заступником Генерального директора з питань телебачення Ярославом Фейлом, головним режисером Мирославом Мединським та директором дирекції літературно-мистецьких, музичних, молодіжних та дитячих програм Олегом Климовичем. Учасники семінару обговорили особливості роботи на телебаченні, сучасні вимоги до тележурналіста, а також розповіли про роботу підрозділів Львівського телебачення та практичне використання теоретичних навиків у журналістській діяльності.\nПісля закінчення семінару координатори зустрічі викладачі факультету журналістики Орест Богданович Маєвський та Ярослав Ігорович Табінський разом зі студентами першого курсу відвідали ключові виробничі блоки студії Львівського телебачення.


Ремонт дрібних подряпин на автомобілі\nПривіт, шановні читачі блогу. У статті дізнаємося, як виконати ремонт дрібних подряпин на автомобілі своїми силами. Напевно, кожен автолюбитель знає природу появи подряпин на кузові.\nПроцес утворення дрібних подряпин з роками збільшується. Інтенсивне використання машини цьому сприяє. Захисту від освіти дрібних дефектів лакофарбового покриття не існує.\nЦе природний процес, який передбачає погіршення стану вид автомобіля і знижує вартість. Дрібні подряпини кузова сприяють поширенню осередків корозії по всій поверхні.\nЯкщо не вжити оперативних заходів, буде потрібно проведення дорогого ремонту або повна перефарбування автомобіля. Це суттєві матеріальні витрати і витрати часу.\nЗ усуненням дрібних подряпин на автомобілі не варто тягнути і відкладати роботу. В кінці статті відео ремонту дрібних подряпин. Допоможе доповнити текстовий матеріал.\n2 Ремонт дрібних подряпин на автомобілі\n2.1 Всі пошкодження можна розділити на наступні групи:\n2.2 Виділяють 2 способи ремонту дрібних подряпин:\n2.3 Порядок дій наступний:\n2.4 Виконувати абразивную полірування кузова треба в такій послідовності:\n2.5 Це цікаво\nЧому з’являються дрібні подряпини на автомобілі?\nРезонне і правильний питання, яке хвилює більшу частину водіїв небайдужих до зовнішнього вигляду автомобіля. Інтенсивність появи дрібних подряпин не залежить від якості водіння і професіоналізму водія. Впливає кілька чинників.\nВиділяють наступні шляхи освіти дрібних подряпин:\nМашини любителів відпочити на природі, завзятих рибалок і грибників відрізняють по вираженим подряпин на бічній стороні кузова. Всьому виною гілки дерев і вузька лісова дорога.\nДерева або кущі близько підступають до лісової дороги і стосуються збоку автомобіля. Пошкодження неглибокі і подряпини легко прибрати власними силами.\nЧасті поїздки на природу обертаються ушкодженнями лакофарбового покриття дверей і крил. Глибина пошкодження мінімальна, так як страждає лак. Якщо відволіктися, можна «зловити» велику гілку і залишити глибокий слід на поверхні кузова.\nЦе вас точно зацікавить Як виконати технічний ремонт автомобіля в дорожніх умовах?\nДля економії на ремонті дорожні служби використовують дрібний щебінь. Він рясно сиплеться на дорожнє полотно і потім укочується спеціальним транспортом. Використовується влітку, коли асфальт сильно нагрівається.\nНезважаючи на знаки обмеження швидкості, багато водіїв їх ігнорують. Висока швидкість автомобіля змушує щебінь розлітатися в сторону з-під коліс. Летить на швидкості щебінь заподіює серйозні пошкодження лакофарбового покриття.\nЧасті поїздки по грунтових дорогах загрожують пошкодженням кузова. Наявність дрібних камінчиків, щебінки та інших сторонніх предметів на дорозі під час руху автомобіля призводить до їх контакту з поверхнею кузова.\nЗалишаються неглибокі поверхневі подряпини. Дрібниця, але неприємно, так як псується зовнішній вигляд машини. Активне використання автомобіля на грунтових дорогах призводить до появи на поверхні кузова маси дрібних подряпин. Якщо правильно виконати ремонт вони зникнуть без сліду.\n4.Неправільная мийка автомобіля.\nБагато водіїв вважають за краще мити машину самостійно без сторонньої допомоги. Часто мийка кузова виконується неправильно з використанням предметів, що викликають пошкодження лакофарбового покриття.\nПояві дрібних подряпин сприяє застосування дрантя зі старої домашнього одягу. Неуважні водії не зрізають гудзики і витирають ганчіркою кузов після миття. Поява неглибоких ушкоджень гарантовано.\nОкремі водії в силу віку або молодості роблять помилки, що сприяють появі дефектів лакофарбового покриття. Контакт з різними елементами навколишнього середовища або іншими транспортними засобами залишає на поверхні кузова масу дрібних пошкоджень і вм’ятин.\nВеликі шанси появи подряпин на кузові під час паркування. Неуважність і поспіх роблять свою чорну справу, залишаючи мітку на кузові. Будь-яка людина не застрахований від помилок і тому уникнути подряпин просто неможливо.\nАвтомобілі на ніч залишаються у дворах, знаходяться в зоні ризику. Кожен другий водій стикався з витівками хуліганів.\nБагато хто вважає своїм обов’язком вдарити або подряпати машину. Сигналізація марна, так як вандали швидко ретируються, зробивши свою справу. Підземна платна парковка вбереже автомобіль від дій зловмисника.\nРемонт незначних пошкоджень на кузові-звучить голосно. Насправді ремонтувати в прямому значенні цього слова нічого не треба. Усунення подряпин на кузові машини краще характеризує дії автолюбителя.\nГоловне завдання-приховати пошкодження або зробити їх малопомітними для людського ока. Все залежить від ступеня пошкодження. Глибокі і великі «рани» на лакофарбовому покритті вимагають комплексного підходу і одного бажання автолюбителя недостатньо.\nВсі пошкодження можна розділити на наступні групи:\n1.Поврежденіе захисного лаку.\nЛак виконує захисну функцію, забезпечуючи недоторканність фарби. Перший приймає на себе удар. Якщо вплив по силі не вистачило б на ньому все і закінчується. Найпростіший і швидко усувний варіант ушкодження.\n2.Нарушен шар фарби.\nДля порушення цілісності шар фарби потрібно фізичний вплив середньої інтенсивності. Шару лаку недостатньо для захисту базового шару фарби від пошкодження. Ризик появи корозії малий і практично неможливий.\nАвтомобільна грунтовка покриває «голий» метал кузова. Її завдання полягає в захисті від корозії. Грунтовка-підставу для нанесення фарби.\nДля ушкодження металевого підстави потрібно докласти значне зусилля. Ризик появи корозії високий.\nВизначити ступінь пошкодження кузова нескладно. Оглядати подряпину краще при денному природному світлі. Можна використовувати потужний ліхтарик.\nУсунення глибоких пошкоджень кузова вимагає багато часу і досвіду усунення подряпин.\nВиділяють 2 способи ремонту дрібних подряпин:\nСпеціальний олівець на восковій основі для видалення дрібних пошкоджень. Може застосовувати навіть школяр. Все просто і зрозуміло.\n| Зона виконання робіт миється і сушиться;\n| Подряпина промивається ретельно для видалення забруднень;\nЦе вас точно зацікавить Куди йде антифриз з розширювального бачка?\n| Забезпечити якісне освітлення подряпини (роботи виконувати при денному світлі);\n| Олівець наноситься на пошкоджену ділянку;\n| Час для висихання (процес можна прискорити феном);\n| Зайве кількість маскує речовини видаляється за допомогою дрантя.\nЗручна, але непрактична річ. Підійде для автомобіля, який готується до продажу. Утримуюча здатність олівця низька. Через кілька мийок діюча речовина вимиється. Подряпина проявиться на поверхні кузова.\n2.Восстановітельная полірування кузова.\nЕфективний і не витратний спосіб видалення подряпин на автомобілі своїми руками. Не вимагає використання спеціального обладнання. Окремі інструменти можна взяти в оренду на кілька годин або діб.\nВикористовується для ремонту подряпин на поверхні машини абразивна поліровка. Ефективно видаляє глибокі пошкодження лакофарбового покриття. Ремонт дрібних пошкоджень відбувається за рахунок затирання і загладжування верхнього шару лаку.\nВиконувати абразивную полірування кузова треба в такій послідовності:\n| Загнати автомобіль в освітлений гаражний бокс;\n| Заглушити мотор;\n| Вимити місце пошкодження;\n| Знежирити подряпину;\n| Нанести на коло шліфувальної машинки абразивную пасту;\n| Зашліфувати місце пошкодження машинкою до рівної і гладкої поверхні;\n| Для закріплення ефекту додатково обробити зону ремонту воском.\nРозтирати абразивную пасту треба оперативно, щоб не допустити її висихання. Застигла паста залишає глибокі подряпини на поверхні.\nКоли ступінь пошкодження кузова глибока і видно метал, самостійно роботи виконати неможливо. Потрібно використання спеціальних інструментів і обладнання.\nРемонт дрібних подряпин на автомобілі Ссылка на основную публикацию\nЗ кожним роком на вулицях міст з'являється все більше автотранспортних засобів. ...


Найдорожчий в світі Mileage Nissan Skyline GT-R V-Spec II Nur продають за ціною екзотичного спорткара - ЗНАЙ ЮА\nАвтомобіль весь цей час зберігався в гаражі\nТехно 15 жовтня, 16:30\nЯпонська компанія з імпорту та експорту під назвою JDM Expo хоче продати Nissan Skyline GT-R V-Spec II Nur 2002 року за 485 000 доларів.\nЦіни на Skyline значно зросли за останні роки, особливо на моделі покоління R34. Фактично, рідкісний Skyline GT-R M-Spec Nur, пофарбований в Millenium Jade, був проданий за рекордну суму в 313 645 доларів на японському аукціоні на початку цього місяця. У цьому кольорі всього 144 моделі M-Spec Nur, а пробігу було всього лише 6817 км.\nУ порівнянні з цим рекордсменом, Skyline GT-R V-Spec II Nur-один з 718 побудованих екземплярів і один з 156, оброблених Millennium Jade. Хоча це не така рідкість, як модель m-Spec nur того ж кольору, у цього екземпляра пробіг всього 362 км.\nSkyline V-Spec II nur був представлений в останній рік випуску моделі R34 і був заснований на вже вражаючому V-Spec II, випущеному в 2000 році. Автомобіль був названий на честь Нюрбургринга і отримав модифіковану версію R34 GT-R. RB26 2,6-літровий рядний шестициліндровий двигун з подвійним турбонаддувом, що збільшує потужність до 330 к.с. Nur також отримав ті ж поліпшення, що і менші моделі V-Spec II, такі як більш жорстка підвіска, збільшені гальма і капот з вуглецевого волокна.