Можна прати шкіряні рукавички в пральній машині? • ❤ gu-gu.info ❤\nМожна прати шкіряні рукавички в пральній машині?\nПрання більшості повсякденних речей не викликає у нас питань. Але в кожному гардеробі є такі вироби, без знань про догляд за якими можна просто зіпсувати річ. Наприклад, шкіряні рукавички — стильний елемент верхнього одягу для захисту рук від холоду, є в гардеробі кожної другої модниці. Але не всі знають, як за ними доглядати, можна прати шкіряні рукавички в пральній машині, де зберігати подібні аксесуари. Давайте детальніше розглянемо ці питання.\nОсобливості прання шкіряних рукавичок\nВ процесі шкарпетки всі рукавички неминуче забруднюються і вимагають прання. В профільних магазинах з асортиментом шкіряних виробів у продажу можна придбати спеціальні чистячі засоби, які дбайливо очистять ваші аксесуари. Проте варто пам’ятати, що правила догляду за такою продукцією відрізняються в залежності від кольору і вичинки шкіри.\nПрання темної шкіри\nВідразу відзначимо, що вироби з темної шкіри легше чистити, а догляд за ними дещо простіше. Якщо спеціальний засіб для рукавичок відсутній у вашому арсеналі, то можна легко приготувати в домашніх умовах з підручних засобів.\nЧистячий засіб з підручних засобів — варіант 1\n1 ложка водного розчину аміаку;\n5 ложок перекису водню;\n5 ложок рідкого миючого засобу.\nТакий очисний склад легко впорається із забрудненнями на темній шкірі.\nЩоб чистка була ефективною, діємо так:\nРозбавте суміш теплою водою до консистенції рідкої сметани.\nЗа допомогою ватного диска обробіть місця, а потім змити звичайною водою.\nВажливо! Шкіряні аксесуари повністю замочувати не рекомендується. Такі вироби бояться великої кількості води, у результаті якого вони деформуються при висиханні, дають усадку, матеріал грубіє. Тому прання шкіряних рукавичок в машині може призвести до втрати розміру. Якщо після очищення матеріал став жорстким, скористайтеся нашою добіркою способів, як зробити шкіру м’якою.\nЧистячий засіб з домашніх засобів — варіант 2\nІснує ще один дієвий спосіб для очищення шкіряних продукції від бруду. Для цього:\nВологу серветку необхідно намилити дитячим милом і обробити брудні ділянки рукавичок.\nЗмивати мильний розчин необхідно тієї ж серветкою, ретельно промиваючи її під проточною водою.\nЗавершити процес можна обробкою вироби слабким розчином оцту, який здатний зробити шкіру більш еластичною.\nСушити шкіряні аксесуари слід природним шляхом далеко від обігрівальних приладів, які можуть призвести до усадки виробу. З тієї ж причини не рекомендується сушити рукавички феном.\nПісля висихання необхідно змастити спеціальним складом для шкіряної продукції, або для цих цілей підійде касторове масло або вазелін.\nВажливо! Рукавичкам з лайки противопаказана подібна обробка. Максимум, що дозволяється з ними робити, — обробити забруднення з допомогою гліцерину на темної шкіри і підігрітого молока — на світлому.\nЧистка світлої шкіри\nЯкщо аксесуари з темної шкіри можна легко почистити, то зі світлими виробами чистка пройде трохи складніше. Світла шкіра взагалі боїться води, оскільки та може залишити на виробі жовті плями і розводи.\nВ домашніх умовах світлі рукавички зі шкіри можна почистити кількома способами:\nСуміш соди і молока. Компоненти необхідно змішати до консистенції густої сметани. Змити складу з оброблених ділянок можна вологою серветкою.\nВажливо! Подібний розчин здатний впоратися з сильними забрудненнями.\nСуміш на основі нашатирного спирту. Для цього на кожну частину нашатирю необхідно додати 4 частини води. З метою створення відбілюючого ефекту деякі додають кілька крапель перекису водню.\nВажливо! Такий сумішшю прибирають за допомогою ватного диска засаленість на шкіряних виробах.\nЛимонний сік здатний видалити застарілі забруднення. Але краще використовувати його розведеним з водою, так як від концентрованого соку є ймовірність появи жовтих плям.\nВажливо! Якщо ви займаєтеся рукоділлям і любите експериментувати зі своїми образами, можливо, вам цікаво буде дізнатися, як зшити рукавички.\nРобота з замшею\nНерідко шкіряна продукція шиється із замшевої тканини, чистка якої здійснюється набагато простіше. Аксесуари із замші можна навіть акуратно прати із застосуванням шампунів, рідких миючих засобів, дитячого мила.\nХід дій для чищення замшевих рукавичок наступний:\nНаберіть в ємність теплу воду і додайте відповідне миючий засіб. Розмішайте суміш до утворення піни.\nЗмочіть вироби отриманим розчином. Дозволяється навіть надіти рукавички на руки і опустити їх у воду.\nОчистіть забруднені ділянки за допомогою губки або щітки для замші.\nПромийте виріб під теплою проточною водою. Переконайтеся у відсутності слідів від чистячих засобів.\nСушити замшеві аксесуари рекомендується в природних умовах, без використання нагрівальних елементів.\nЩоб уникнути згодом питання, як відновити шкіряні рукавички після прання, рекомендується перед сушінням набити виріб папером. Також для цієї мети можна зробити якусь подобу руки за допомогою дроту і щільної тканини, яку після прання можна вставляти в рукавички.\nПісля сушіння вироби слід розчесати спеціальною щіткою для замші або старою зубною щіткою, а також змастити спеціальним складом.\nВажливо! Якщо старі зимові рукавички із замші розтягнулися в ході шкарпетки, їх можна випрати вищеописаним методом, а при полосканні додати у воду трохи оцту. Таким чином замша стане більш еластичною і повернеться в первісний вид.\nШкіряні рукавички — догляд та зберігання:\nВ ході шкарпетки шкіряні вироби часто стають жорсткими і зморщеними. Рицинова олія здатне впоратися з цією проблемою. Його необхідно наносити за допомогою ватного диска тонким шаром на рукавички і злегка втерти. Такий спосіб допомагає повернути еластичність і м’якість шкіряним аксесуарів, а також надати їм характерний блиск вже протягом кілька годин після вбирання складу. Це — саме той засіб, ніж можна змастити шкіряні рукавички після прання.\nНерідкі випадки линьки нутрощів вироби, в результаті чого руки постійно забруднюються. Рішення даної проблеми — посипати рукавички зсередини тальком. Струсивши після цієї маніпуляції вироби, можна забути про проблему забруднених рук.\nЗберігати шкіряні аксесуари рекомендується в картонних коробках або текстильних мішках. Попередньо необхідно набити виріб папером або вставити картонні макети кистей рук.\nЯк розтягнути рукавички без пошкоджень?\nЯкщо ви випадково придбали тісні рукавички зі шкіри, або після прання вони дали усадку, їх можна розтягнути. Але тут необхідна акуратність, інакше шкіра може порватися по швах. Розтягнути вироби з шкіри можна тільки на один розмір, інакше існує ризик втрати естетичного зовнішнього вигляду.\nВажливо! Рукавички можна розтягнути тільки в поперечному напрямку. Тому, якщо короткі пальці, то шанси їх подовжити будуть мінімальні.\nОтже, для збільшення розміру шкіряних аксесуарів:\nНеобхідно помістити вироби в мокру тканину на два-три години.\nПотім нанести на внутрішню поверхню одеколон, надіти рукавичку на руку і в такому вигляді чекати повного висихання.\nВажливо! Будьте гранично акуратні — перерастянутая шкіра виглядає негарно.\nТакож підійде спеціальний склад, який продається у взуттєвих магазинах для розношення туфель. Необхідно нанести склад всередину виробів і надіти їх на руку до повного висихання.\nВажливо! Подібний склад добре пом’якшує шкіру, підвищуючи її еластичність.\nІснують народні способи розтягування рукавичок із застосуванням дитячого крему. Проте варто зауважити, що дитячий крем пом’якшує вироби, але не здатний дати необхідний ефект.\nВажливо! Після описаних маніпуляцій рукавичкам необхідний особливий догляд. Регулярно раз на тиждень змащуйте вироби касторовою олією або засобом на основі бджолиного воску, інакше — рукавички знову стануть тісними.\nОтже, робимо висновки: шкіряні рукавички прати в пральній машині не можна, так як вони досить примхливі в експлуатації. Але чистка їх можлива, необхідний тільки дбайливий і акуратний підхід.


Виклик лікаря додому. Допомога. Медичний центр. : Оздоблення Балкону\nГлавная » Утеплить балкон » Виклик лікаря додому. Допомога. Медичний центр.\nКомпанія «Лікарський Альянс» пропонує строковий виїзд по Москві і Московській області. Для медичної допомоги на дому. Дану послугу можна замовити щодня з 9.00 до 21.00 години за телефоном: 8 (925) 545-69-65. Ми розуміємо наскільки важлива оперативність в нашій діяльності на дому, а тому гарантуємо Вам прибуття доктора в найстисліші терміни, відразу після отримання заявки.\nУ нашій службі фахівця можна викликати додому з різних приводів: при поганому самопочутті, для діагностики захворювання, призначення ліків, отримання консультації, проведення УЗД, ЕКГ. У штаті медкомпаніі «Лікарський Альянс» працюють фахівці, які готові прийти до Вас На будинок в будь-який день тижня з ранку до пізнього вечора, це гідна альтернатива відвідуванню районної поліклініки.\nКвалифицированный врач на дом окажет Вам свои услуги по самой выгодной стоимомти на сегодняшний день.\nЗліва розміщений повний список лікарів, яких Ви можете викликати і які нададуть спектр медичної допомоги. Наприклад «лікар на будинок»\nЦентр «Лікарський Альянс» радий вітати Вас!\n«Лікарський Альянс» - це співдружність лікарів-спеціалістів, медичних працівників провідних профільних клінік міста Москви, які об'єдналися, щоб надавати якісні послуги населенню. У нас є лікарі всіх спеціальностей: дерматолог, хірург, невропатолог, ЛОР, терапевт, кардіолог та інші фахівці (докладніше дивіться ліве вертикальне меню). Через своєчасної наданої в будинку залежить Ваше здоров'я. Що зробити для виклику? Замовлення фахівця будь-якої спеціальності можна зробити по телефону в Москві: 8 (925) 545-69-65 з 9.00 до 21.00 годин в наш центр. Запросити лікаря додому - послуги на всі випадки життя.\n«Лікарський Альянс» засновує свою діяльність на високому професіоналізмі після виклику на будинок, чуйного ставлення до пацієнта, чесності і сумлінності. Це основні принципи, які сповідує наша компанія, надаючи допомогу на дому.\nМедичний туризм - госпіталізація в МО\nЛікарський Альянс пропонує:\nГоспіталізація в хірургічне відділення лікарень в МО для стаціонарного та оперативного лікування.\n- вартість лікування (в т.ч. оперативного) на 30% нижче, ніж в Москві.\n- можливість термінової! (В теч. Доби) госпіталізації б-го (ой).\nСучасне обладнання, 2-х місні палати, московські лікарі.\nПри госпіталізації - б / лист (при необхідності), виписка і т.д.


Рівняни проти будівництва на вулиці Полуботка | ВСЕ - сайт чесних новин\nРівняни проти будівництва на вулиці Полуботка\nОпубліковано vse.rv.ua Чтв, 14/08/2014 - 10:09 Мешканці будинку, що на вулиці Полуботка, 6, у Рівному прийшли пікетувати сесію міської ради. Вони проти сусідства з будівництвом, яке планує розпочати місцевий підприємець.\nВони аргументують це тим, що ту земельну ділянку підприємцю виділили давно, і вона нині занедбана. Тепер він хоче там будуватися. Проте з мешканцями з цього приводу ніхто не порадився.\nКлючові слова: Рівнерада пікет 421 перегляд


СІМІС та керівники розважальних закладів влаштували «День розваг» для дітей з прифронтового Павлопіля — Цивільно-військове співробітництво Збройних Сил України\nВсе про: mariupol(537) військово-патріотичне виховання(461) Волноваха(129) гуманітарна допомога(673) діти(756)\nВторник, 21 Август 2018, 18:33\nНещодавно для дітей з прифронтового селища Павлопіль представники ЦВС м. Маріуполь разом з директорами кінотеатру «Мультиплекс», розважального центру «SMILE PARK», кімнати «YODA», мережі «ЦИТРУС» організували справжнє свято з веселощами!\nСпочатку малечу спрямували до «SMILE PARK», де серед різноманітніших майданчиків вони гралися та стрибали, згодом під керівництвом аніматорів перетягували канат і авжеж не обійшлося без танців та пісень. Завершивши бавитись їх нагодували в відомій мережі «ЦИТРУС», але і на цьому ще не все! Дівчат та хлопців відвели на перегляд мультфільму, а потім знову в розважальну кімнату, але на цей раз в «YODA».\nВиснажені та щасливі малі поверталися до дому, а ми, CIMIC, отримали задоволення від дитячого дзвінкого сміху, теплих обіймів та сонячних посмішок!\nЧитайте також: У Волноваському районі ремонтують дорогу життя\nВід усього серця ДЯКУЄМО всім хто допомагав в організації заходу. Разом ми робимо світ краще, а дітей щасливіше!


Скачати 222.02 Kb.\nРозмір 222.02 Kb.\n“Проблеми подолання ґендерних стереотипів і формування ґендерної культури в суспільстві”\nРезультати опитування студентів вищих навчальних закладів мм.Чернігова та Ніжина\n4 1. Регіон дослідження 2. Вік респондентів 3. Стать респондентів\n5 4. Чи є зрозумілими для Вас поняття “ґендер”, “ґендерна рівність”, “ґендерні стереотипи”, “ґендерна дискримінація” ?\n6 5. Чи є доступною для Вас інформація про сутність сучасних ґендерних перетворень та ґендерної політики?\n7 6. Як на Вашу думку змінилась поведінка сучасних молодих людей щодо визнання права ґендерної рівності порівняно зі старшими поколіннями?\n8 7. Як Ви вважаєте, чи продовжують існувати ґендерні стереотипи в сучасному молодіжному середовищі?\nЯк Ви оцінюєте сучасний стан справ з дотриманням ґендерних прав жінок і чоловіків у вашому районі (місті)?\nЯк Ви вважаєте, у якому періоді життя людина може найбільше відчувати ґендерну дискримінацію?\nНа Вашу думку, як часто трапляються прояви ґендерної нерівності чи ґендерної дискримінації?\nЧи були випадки порушення Ваших ґендерних прав?\nЯк Ви вважаєте, чи створені у Вашому навчальному закладі такі умови , які гарантують дотримання ґендерної рівності?\nЯк Ви вважаєте, чи є сучасний шлюб ґендерно рівноправним?\nЯк Ви відноситесь до поширення так званих “цивільних” шлюбів\n(без їх офіційної реєстрації)?\nЯкі цінності Ви вважаєте найбільш вартісними під час побудови сімейних відносин?\nЧи готові Ви, як молоді батьки (майбутні батьки) виховувати своїх дітей без традиційних\nЯк Ви вважаєте, що найбільше підтримує існування ґендерних стереотипів в сучасному\nЯк Ви оцінюєте можливості подолання ґендерної дискримінації в українському суспільстві?\nНа Вашу думку, що найперше необхідно робити для покращення стану справ із дотриманням ґендерних прав жінок і чоловіків?\nНа Вашу думку, що для людини є найбільш необхідним для ефективної реалізації\nЧи відомі Вам положення Закону України „Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків”, прийнятого у 2005 році?\nЯк Ви оцінюєте свою готовність кваліфіковано розповісти іншим про сутність ґендерної рівності?\nЧи є для Вас цікавою участь у семінарах, тренінгах на тему ґендерної рівності?\nҐендерні стереотипи, дискримінація, ґендерне насильство\nЧернігівська обласна організація Спілки жінок України спільно з органами державної влади, місцевого самоврядування протягом багатьох років поспіль проводить роботу, спрямовану на зміну стереотипів суспільної свідомості по відношенню до жінок і чоловіків.\nЗавдяки проведеним заходам, хоча і дуже повільно, але все-таки змінюється відношення суспільства до жінки на роботі, вдома, в бізнесі тощо. Хоча докорінних змін все ще не відбулось і це яскраво відображає гендерний портрет нашої області. В\nусіх сферах суспільного життя області спостерігаються значні ґендерні диспропорції,\nнаслідки для соціально-економічного розвитку\nТакий стан речей не лише відображає багатовікові традиції. Він характеризує і\nякість правового забезпечення гендерної рівності в Україні. До цього часу в Україні не прийнято діючої державної програми забезпечення рівних прав і можливостей жінок і\nчоловіків, що вимагає Закон України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", який, на жаль, не врегулював всіх проблем у сфері ґендерної\nрівності, оскільки є рамковим і потребує подальшого розвитку його положень у нормативно-правових актах.\nунеможливлюється прийняття регіональних та місцевих програм. Внаслідок цього, органи влади на місцях не виявляють достатньої активності у напрямку просування ґендерних реформ та не залучають до цього ЗМІ. Так, за останній рік у ЗМІ області були розміщені поодинокі\nматеріали щодо дотримання прав жінок, в основному з нагоди міжнародного Дня 8\nберезня. Отже, інформаційне забезпечення зміни ґендерних стереотипів є\nОсновними труднощами, з якими стикаються представники органів державної\nвлади та місцевого самоврядування (особливо – сільських, селищних, міських рад), а також громадських організацій щодо реалізації державної ґендерної політики, є\nвідсутність зрозумілої та доступної інформації про сутність “ґендеру”, “ґендерних стереотипів” та можливостей їх подолання. Ґендерна риторика здебільшого сприймається, як данина моді. І тут є над чим працювати жіночим громадським організаціям, гендерним радам при облдержадміністрації, районних державних адміністраціях та міськрадах.\nОсобливої уваги потребує процес трансформації ґендерних стереотипів у молодіжному (зокрема, студентському) середовищі. Проте представники молодіжних організацій практично не представлені у складі гендерних рад міського, районного та обласного рівня, діяльність цих органів не орієнтована на молодіжне середовище, а активістки місцевих жіночих громадських організацій мають низьку медіа компетентність, особливо щодо новітніх ЗМІ — інтернет-видань, соціальних мереж тощо.\nЗ грудня 2012 року в Чернігівській області реалізується проект “Медіа- підтримка просування гендерної рівності в місцевих громадах” за підтримки\nУкраїнського жіночого фонду.\nЦей проект спрямований на позитивну зміну цієї ситуації шляхом проведення\nінформаційно-просвітницьких заходів за участю представниць жіночих громадських організацій, представників органів місцевої влади, ЗМІ.\nРеалізація проекту включає проведення дослідження щодо трансформації\nсучасних ґендерних стереотипів у молодіжному середовищі шляхом опитування студентів вищих навчальних закладів з м.м. Чернігова та Ніжина.\nРЕЗУЛЬТАТИ ОПИТУВАННЯ СТУДЕНТІВ ВНЗ\nЧЕРНІГОВА ТА НІЖИНА\nВсього участь у дослідженні в рамках реалізації проекту “Медіа-підтримка просування гендерної рівності в місцевих громадах” взяли студенти, що навчаються за денною формою навчання у вищих навчальних закладах міст\nЧернігова та Ніжина:\nЧернігівському державному технологічному університеті;\nЧернігівському національному педагогічному університеті ім. Т.Г.Шевченка;\nНіжинський державний педагогічний університет ім. М.В.Гоголя;\nНіжинський агротехнічний інститут.\nРеспонденти були відібрані шляхом випадкової вибірки з генеральної сукупності\nстудентів всіх спеціальностей денної форми навчання за списками навчальних груп різних факультетів та спеціальностей, наданими керівництвом відповідних ВНЗ.\nЗ огляду на застосований метод, отримана вибірка не відображає вікову, статеву чи професійну структуру студентської\nцілком репрезентативною для подальшого узагальнення отриманих результатів, підготовки експертних висновків та рекомендацій.\nРозрахована за прийнятою методологією похибка дослідження становить 5%.\nОпитування було анонімним, проведеним шляхом розповсюдження анкет серед навчальних груп студентів ВНЗ для самостійного їх заповнення без будь-якого контролю з боку представників організаторів дослідження.\nАнкети складались з 23 закритих запитань з варіантами відповідей від 4-х до 6- ти (крім відповідей на запитання про стать та регіон). Крім того, анкети передбачали\n1 відкрите запитання про відомі респондентам випадки чи приклади порушення прав,\nпрямої чи непрямої гендерної дискримінації.\nВсього було отримано 575 заповнених анкет. Кількість наданих відповідей на різні запитання анкети коливається у межах від 550 до 570.\nУзагальнення анкет проводили волонтерки Чернігівської обласної організації\nСпілки жінок України – студентки Чернігівського державного технологічного університету: Людмила Баєнко, Марія Касьян, Марина Кобища, Ірина Матрос, Юлія\nПлюта, Ганна Струтинська, Юлія Тарасенко, Надія Тищенко, Ольга Хропата, Світлана\nПолторацька, Катя Тарчишник, Дарина Труба під методологічним керівництвом к.е.н,\nдоцента ЧДТУ Світлани Задорожної.\nРозроблення форми та змісту анкет, узагальнення аналітичних матеріалів щодо обраної тематики дослідження, графічне представлення його результатів , підготовка висновків та рекомендацій здійснені юристом Чернігівського НМЦ профспілок\nВолодимиром Ковальчуком. Крім того, свою суттєву допомогу в організації та проведенні цього дослідження надали:\nЛариса Шумна, к.ю.н., зав. кафедри трудового права та права соціального забезпечення ЧДТУ;\nЛариса Юда, заст. директора Інституту історії, етнології та правознавства\nСвітлана Задорожна, к.е.н, доцента ЧДТУ;\nТетяна Басак, зав.сектором у справах сім'ї та молоді Ніжинської міськради\nЗагальну координацію проведених заходів здійснювала голова Чернігівської\nобласної організації Спілки жінок України Ірина Дорожкіна.\n1. Регіон дослідження\n2. Вік респондентів\n3. Стать респондентів\nВсього було опитано 575 студентів ВНЗ, з яких 68% (389 студентів) належать до 3-х ВНЗ м.Чернігова, а 32% (186 студентів) належать до 2-х ВНЗ м.Ніжина.\nНайбільше опитаних (54%) відносяться до вікової групи 18-20 років, 35% є віком\n21- 23 років, 6% - віком до 18 років, ще 5% - старші 23 років.\nБільшість опитаних складають жінки — 389, або 68%. Респондентів-чоловіків більш ніж удвічі менше — 186, або 32% опитаних.\nНа поставлене питання щодо розуміння сутності запропонованих понять та термінів найбільша частка опитаних студентів (43%) відповіли, що їм цілком зрозумілі\n“ґендерна дискримінація”. Значна частка респондентів (37%) зазначили своє розуміння цих понять в основному. Загалом 20% опитаних зазначили, що ці поняття їм недостатньо зрозумілі, чи зовсім не зрозумілі. Розбіжності між відповідями жінок і чоловіків є\nнезначними. Натомість відчутно різняться відповіді студентів з м.Чернігова та м.Ніжина.\nцілковите розуміння запропонованих понять зазначили\nреспондентів з вищих навчальних закладів м.Чернігова і тільки 27% - з м.Ніжина.\nНайбільша кількість опитаних зазначили, що їм цілком доступна (22%), або частково доступна (48%) інформація про сутність сучасних ґендерних перетворень та\nґендерної політики. Проте досить значна частка респондентів (17%) відповіли, що така інформація їм недоступна, або що їм важко відповісти на це питання (13%).\nЧоловіки більше зазначали недоступність інформації ґендерної спрямованості (21%\nчоловіків проти 15% жінок). Студенти ВНЗ м.Ніжина у 2.6 разів частіше відзначали недоступність ґендерної інформації, ніж студенти ВНЗ м.Чернігова.\nНайбільша частка опитаних (43%) відзначили, що поведінка сучасних молодих людей щодо визнання ґендерної рівності змінилась у кращий бік порівняно зі\nстаршими поколіннями. У цьому впевнені 45% опитаних жінок та 37% опитаних чоловіків. Студенти з ВНЗ м.Чернігова більше впевнені у позитивності сталих перетворень, ніж студенти з ВНЗ м.Ніжина (47% проти 34%).\nНа поставлене питання абсолютна більшість опитаних відповіли, що в сучасному молодіжному середовищі частково продовжують існувати ґендерні стереотипи (68%)\nі тільки 9% впевнені, що сучасна молодь відкинула всі ґендерні стереотипи минулого.\nНабагато більший оптимізм з\nцього приводу висловили студенти\nм.Чернігова, 2/3 яких стверджували, що сучасній молоді вже не притаманна стереотипна ґендерна поведінка (м.Ніжин — 55%).\nАбсолютна більшість опитаних (62%) оцінили як “нормальний” сучасний стан справ з дотриманням ґендерних прав жінок і чоловіків у своїх регіонах. Така оцінка є\nпрактично незмінною як у жінок (63%) і\nчоловіків (61%), так і в регіональному аспекті — 62% Ніжин та 62% Чернігів. Отже усталений стан речей в аспекті\nдотримання ґендерних прав жінок і чоловіків сприймається більшістю молоді, як\n“норма”, хоча респонденти в більшості не пов'язують цей стан з поняттям “хороший”\n(це зазначив лише кожен десятий респондент). Майже кожен п'ятий з опитаних зазначив, що йому важко оцінити існуючий стан.\n57% опитаних вважають, що люди найбільше відчувають прояви ґендерної\nдискримінації в середньому віці, тобто в період найбільшої економічної та соціальної\nактивності свого життя, ще 31% впевнений, що найбільшої ґендерної дискримінації\nзазнають підлітки; 6% переконані, що ця проблема є характерною для осіб похилого віку, а 5% наголосили на розповсюдженості ґендерної дискримінації в дитинстві.\nСеред опитаних чоловіків загалом на 13% більше ніж серед жінок таких, що співвідносять проблему ґендерної дискримінації з дитячим чи підлітковим періодом життя. Серед опитаних жінок на 14% більше, ніж серед чоловіків таких, що співвідносять проблему ґендерної дискримінації з середнім віком життя.\nНа думку 55% опитаних під час стосунків молодих людей між собою у школі чи\nіншому навчальному закладі інколи трапляються прояви ґендерної нерівності чи\nґендерної дискримінації, ще 29% думають, що такі прояви трапляються досить часто,\n5% вважають, що трапляються постійно, а 11% впевнені, що такі прояви ніколи не трапляються.\nНа думку 54% опитаних під час сімейних стосунків між молодими людьми інколи трапляються прояви ґендерної нерівності чи ґендерної дискримінації, ще 36%\nдумають, що такі прояви трапляються досить часто, 5% вважають, що трапляються постійно, а 4% впевнені, що такі прояви ніколи не трапляються.\nНа думку 54% опитаних під час стосунків молодих людей з представниками старшого покоління інколи трапляються прояви ґендерної нерівності чи ґендерної\nдискримінації, ще 26% думають, що такі прояви трапляються досить часто, 5%\nвважають, що трапляються постійно, а 15% впевнені, що такі прояви ніколи не трапляються.\nНа думку 43% опитаних при працевлаштуванні та подальшій роботі інколи трапляються прояви ґендерної нерівності чи ґендерної дискримінації, ще 35%\nдумають, що такі прояви трапляються досить часто, 10% вважають, що трапляються постійно, а 13% впевнені, що такі прояви ніколи не трапляються.\nМайже половина опитаних (47%) зазначили, що випадків порушення їх гендерних прав не було. При цьому частка жінок, які це стверджували є відчутно більшої ніж частка чоловіків (54% проти 44%). Кожен третій респондент також зазначив, що були поодинокі порушення їх гендерних прав. При цьому відчутно більшою є частка чоловіків, які це стверджували, проти відповідної частки жінок\n(36% проти 23%). Кожний п’ятий студент не зміг чітко визначитись з відповіддю на поставлене запитання.\nЩодо створення у навчальних закладах, де навчаються респонденти таких умов,\nякі гарантують дотримання ґендерної рівності, 37% зазначили, що відповідні умови створені, ще 43% опитаних відповіли, що такі умови створені в основному, 13% - створені недостатньо, 8% - не створені. Розбіжності між жінками і чоловіками, а також між представниками міст Чернігова та Ніжина у цих твердженнях є\nТільки кожний третій респондент вважає, що сучасний шлюб є ґендерно рівноправним, 48% вказали на те, що сучасний шлюб є частково ґендерно рівноправним, ще 9% повністю заперечили ґендерну рівноправність сучасного шлюбу, а 11% було важко однозначно відповісти на поставлене питання.\nСпіввідношення відповідей жінок і чоловіків на це запитання свідчить про більшу впевненість жінок у ґендерній рівноправності сучасного шлюбу (у цьому впевнені\n41% жінок проти 29% чоловіків). Також дещо більшу впевненість у цьому продемонстрували студенти з ВНЗ м.Чернігова (35% - Чернігів, 28% - Ніжин).\nНормально відносяться до поширення так званих “цивільних” шлюбів без їх офіційної реєстрації 30% опитаних студентів, ще 52% зазначають, що у цьому є і\nплюси і мінуси, 13% вказують на неприйнятність “цивільних” шлюбів, а 5% було важко визначитись з відповіддю.\nВідчутно більше опитаних жінок вказали на нормальність явища “цивільних”\nшлюбів (41% жінок проти 25% чоловіків). Розбіжності відповідей за територіями опитування є незначними.\nЗа даними статистики в Чернігівській області постійно зростає частка дітей народжених жінками, які не перебували у зареєстрованому шлюбі: 10,9% у 1995\nроці, 15,6% у 2000 році, 22,6% у 2012 році.\nСеред цінностей, які є найбільш вартісними під час побудови сімейних відносин,\nопитані студенти ВНЗ відзначили:\nвзаємну повагу та довіру (24%);\nпостійний особистісний розвиток (15%);\nфінансове благополуччя (13%);\nзбереження особистої свободи (8%)\nвисокий рівень освіти (6%)\nзбереження звичного способу життя (5%);\nПро свою цілковиту готовність виховувати своїх дітей (майбутніх дітей) без традиційних ґендерних стереотипів заявили 31% опитаної молоді. Ще 24%\nзазначили, що вони частково готові до цього, така ж сама частка опитаних (24%)\nзаявили про свою неготовність, а 21% було важко визначитись.\nПри цьому відчутно більшою порівняно з жінками є частка чоловіків, які заявили про свою неготовність до виховання дітей без традиційних ґендерних стереотипів\n(27% чоловіків проти 15% жінок).\nТакож виявились значні територіальні розбіжності у позиціях тих респондентів, що заявили про свою часткову готовність (40% у м.Ніжині проти 19% у м.Чернігові), або неготовність (17% у м.Ніжині проти 26% у м.Чернігові).\nРеспонденти вважають, що найбільше підтримує існування ґендерних стереотипів в сучасному українському суспільстві:\nстарші покоління (36%);\nнеефективність державної політики (26%);\nбайдужість суспільства (22%);\nнедостатня освіченість населення (16%)\nСеред чоловіків значно більшою є частка тих, хто вважає саме старші покоління фактором існування ґендерних стереотипів в сучасному українському суспільстві (так вважають 47% опитаних чоловіків проти 24% опитаних жінок).\nОцінюючи можливості подолання ґендерної дискримінації в українському суспільстві, 39% студентів висловили переконані, що нічого не зміниться в найближчі\nчаси, 19% - що ситуація погіршиться, 18 % - що ситуація скоро покращиться, а кожний четвертий не зміг дати свою оцінку.\nу відповідях на це питання між жінками\nОпитані відзначили, що для покращення стану справ із дотриманням ґендерних прав жінок і чоловіків найперше необхідно:\nприймати нове законодавство, як у передових європейських країнах (38%);\nпроводити відповідні інформаційно-просвітницькі кампанії (27%);\nздійснювати більш жорсткий контроль за дотриманням діючих законів (18%).\n16% опитаних було важко оцінити необхідність проведення запропонованих заходів.\nНа думку опитаних найбільш необхідним для ефективної реалізації своїх\nґендерних прав для людини є:\nзнання законів щодо своїх прав (35%);\nзнання, куди слід звернутись за захистом своїх прав (30%);\nправильна державна політика (24%);\nНа запитання про знання положень Закону України “Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків”, прийнятого у 2005 році респонденти зазначили, що:\nмають про нього загальне уявлення (34%);\nтільки знають, що такий закон є (33%);\nнічого не знають про такий закон (28%).\nЛише 5% опитаних відзначили, що їм добре відомі положення Закону України “Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків”\n42% респондентів повідомили про свою середню готовність кваліфіковано розповісти іншим про сутність ґендерної рівності, ще ще 33% оцінили таку свою готовність на низькому рівні, а кожному п'ятому було важко провести таку оцінку.\nТільки 5% опитаних вважають, що вони можуть кваліфіковано розповісти іншим про сутність ґендерної рівності на високому рівні.\nРозбіжності в оцінках жінок і чоловіків є незначними.\n75% опитаних жінок та 43% опитаних чоловіків ствердно відповіли на запитання щодо того, чи є для них цікавою участь у семінарах, тренінгах на тему ґендерної\nрівності. Отже, жінки відчувають більшу потребу в розширенні знань з ґендерної\nТериторіальні розбіжності між студентами ВНЗ Чернігова та Ніжина з цього питання є незначними.\nЕксперти відзначають, що за результатами проведеного дослідження отримано цікавий аналітичний матеріал, що наглядно ілюструє стан розуміння молоддю проблематики ґендерної рівності, відношення молодих людей до змін, що вже відбулись та орієнтирів на майбутнє.\n“ґендерна дискримінація”. Значна частка респондентів (37%) зазначили своє розуміння ци понять в основному. Загалом 20% опитаних зазначили, що ці поняття їм недостатньо зрозумілі, чи зовсім не зрозумілі. Розбіжності між відповідями жінок і чоловіків є\nТільки кожний третій респондент вважає, що сучасний шлюб є ґендерно рівноправним, 48% вказали на те, що сучасний шлюб є частково ґендерно рівноправним, ще 9% повністю заперечили ґендерну рівносправність сучасного шлюбу, а 11% було важко однозначно відповісти на поставлене питання.\nТакож виявились значні територіальні розбіжності у позиціях тих респондентів,\nщо заявили про свою часткову готовність (40% у м.Ніжині проти 19% у м.Чернігові),\nабо неготовність (17% у м.Ніжині проти 26% у м.Чернігові).\nСеред чоловіків значно більшою є частка тих, хто вважає саме старші\nґендерних стереотипів в\nсучасному українському суспільстві (так вважають 47% опитаних чоловіків проти 24%\nЛише 5% опитаних відзначили, що ім добре відомі положення Закону України\n“Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків”.\nДосягнення рівності між жінками та чоловіками є невід'ємною частиною процесу утвердження справжньої\nДемократія неможлива без усвідомлення і відчування особливостей статей. Вона не може ігнорувати особливості\nресурсів та потреб будь-якої із статей - чоловіків чи жінок. Рівність, проголошена міжнародною спільнотою, є однією з нагальних цінностей людства.\nРозуміння рівності жінок і чоловіків, їх рівних прав і рівних можливостей є\nвихідною відліку ґендерного підходу та ґендерної оцінки соціальних явищ у цілому.\nМолодіжне середовище є у цьому плану дуже показовим. Ґендерні проблеми сучасної молоді потребують впровадження виваженої державної ґендерної політики,\nпоглиблення ґендерних перетворень, подолання ґендерних стереотипів.\nДля досягнення найбільшої ефективності ґендерної політики важливим етапом\nє чітке визначення та усвідомлення молодими людьми концепцій та змісту понять\n«ґендерна рівність», «ґендерні права», «ґендерна дискримінація» та інших.\nВчорашні студенти завтра почнуть шукати перше робоче місце, працювати в колективі і обов'язково відчують на собі прояви реальних відносин, які існують у соціумі.\nРівність прав жінок і чоловіків на працю гарантує стаття 43 Конституції. Жінкам надані рівні з чоловіками права заробляти собі на життя працею, яку жінки вільно вибирають або на яку вільно погоджуються. Держава гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Кожна жінка має право на безпечні для життя і здоров’я умови праці, на заробітну плату, не нижчу за встановлену в законі.\nЦе зафіксовано у Кодексі законів про працю (КЗПП) та законодавстві про зайнятість.\nУ ст. 22 КЗпП йдеться про заборону необґрунтованої відмови в прийнятті на роботу, а також про заборону (відповідно до Конституції) будь-якого прямого або непрямого обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг під час прийняття на роботу.\nНе дивлячись на законодавство, яке мало б захищати жінок від дискримінації,\nприклади дискримінації ми бачимо на кожному кроці: 90% вчителів у школі – жінки,\nнатомість директор – чоловік, більша частина лікарів і медперсоналу в лікарні –\nжінки, але головний лікар – чоловік.\nПо службових щаблях просувають переважно чоловіків. Хоча рівень зайнятості\nчоловіків і жінок майже однаковий, але перевага надається чоловікам. Чоловік вважається стабільнішим працівником, ніж жінка, яка більше часу приділяє сім'ї, бере декретну відпустку тощо.\nХоча жінки складають більше половини випускників середніх загальноосвітніх шкіл та студентів вищих навчальних закладів, але їх вже менше половини серед тих,\nхто вчиться в аспірантурі. І вже значно менше жінок має можливості отримати вищі\nСтатистика показує переважання жінок серед осіб з вищою та середньою спеціальною освітою. Проте частка жінок із вищою освітою, що займають керівні\nпосади всіх рівнів, значно нижча від чоловіків. Ідеться про те, що дуже часто, навіть за наявності однакової кваліфікації та за умови, що жінка має більше досвіду та\nініціативи, на роботу наймають чоловіка.\nЗа даними статистики жінки складають 75% всіх державних службовців\nУкраїни, але першу (найвищу) категорію серед керівників державних служб мають тільки 8.3% жінок. Натомість жінки мають більше проблем, ніж чоловіки, – як у разі\nзвільнення, так і при працевлаштуванні.\nЦі проблеми існують не тільки в нас. У США навіть виникло поняття «скляна скеля», яке означає невидимі штучні бар’єри, що виникають через упереджене ставлення до представниць жіночої статі. Ці перешкоди, зазвичай, не дають жінкам змоги обіймати провідні керівні посади.\nВсе це є проявами ґендерної дискримінації у відкритій та прихованій формах та наслідком неподоланих ґендерних стереотипів у сферах політичного представництва,\nприйняття рішень та економічної діяльності і така ситуація характерна для всієї\nКонвенція ООН про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок 1979 р.\n(ст.1) дає таке визначення:\n“Дискримінація щодо жінок означає будь-яке розрізнення, виняток або обмеження за ознакою статі, спрямовані на зневаження чи заперечення визнання,\nкористування або реалізацію жінками незалежно від їх сімейного стану, на основі\nрівноправності чоловіків і жінок, прав людини та основних свобод у політичній, еко- номічній, соціальній, культурній, громадській або будь-якій іншій галузі.”\nЗагальновизнаним є те, що сучасне становище жінок в українському суспільстві\nтакож характеризується нерівністю. Ця нерівність існує в усіх сферах життя.\nНасамперед це стосується сфери професійної зайнятості, можливостей просування сходами професійного чи фінансового успіху.\nПроте чимало жінок просто не усвідомлюють своїх прав, не знають про рух на\nїх захист і розглядають систему прав людини, як щось абстрактне, що їх не стосується.\nПроте існує можливість позитивно вплинути на цю ситуацію.\nМолодь, яка навчається у ВНЗ має можливості використати механізми діяльності\nстудентських самоврядних організацій,\nмолодіжного лідерства. Новий тип лідера - жінки та чоловіка поєднує позитивні, як "жіночі", так і "чоловічі", управлінські якості. Такий лідер - досвідчена, далекоглядна,\nсмілива та відповідальна особистість, здатна до аналізу й прогнозування, яка є\nавторитетом для соціального оточення, яка володіє природними й інтелектуальними можливостями впливу на нього, вміє об'єднати людей задля реалізації ідеї, якій присвятила себе.\nҐендерна складова в діяльності молодіжних студентських організацій може передбачати застосування наступних кроків:\n- забезпечити включення концепції ґендерної рівності у роботу молодіжних студентських організацій;\n- розвинути ґендерну компетентність молоді (включити до планів роботи\nінформаційно - консультаційну підготовку, спеціальні тренінги, дискусії тощо);\n- залучити всіх партнерів у «ґендерний діалог», вивчити можливості співпраці з іншими організаціями;\n- розповсюджувати нформаційно - методичні буклети, брошури, довідники, посібники тощо;\n- практикувати проведення постійного ґендерного моніторингу, соціологічних та експертно-аналітичних досліджень ґендерної спрямованості.\nПозитивним є досвід складання “ґендерного портрету” колективу чи організації з метою врахування особистих потреб та запитів жінок і чоловіків.\nНа рівні студентського профкому можна зробити наступне:\n- отримати дані про молодь, яка навчається у вашому ВНЗ (в адміністрації\nзакладу або шляхом безпосереднього анкетування студентів);\n- провести гендерний аналіз по спеціальностях, групах, факультетах;\n- діагностувати гендерні відмінності;\n- провести первинне визначення питань і проблем;\n- скласти перелік усіх найбільш уразливих категорій студентської молоді у вашому ВНЗ (студенти з дітьми, сироти, люди з особливими потребами тощо);\n- поговорити з ними, з’ясувати їх особливі потреби та інтереси;\n- провести обговорення на засіданні профкому;\n- розробити план діяльності;\n- підготувати спеціальну інформацію для членів студентської профспілки;\n- включити потреби окремих категорій молоді у свій список пріоритетів для порядку денного;\n- підготувати відповідну інформацію для адміністрації закладу;\n- провести переговори й досягти відповідних домовленостей з адміністрацією закладу для вирішення актуальних проблем молоді;\n- встановити механізми контролю за ходом виконання зобов’язань.\nПитання подолання ґендерної дискримінації та досягнення\nґендерної рівності не є винятково „українським”, воно у більшій чи меншій мірі актуальне й для країн Європейського Союзу.\nТак, дослідження, проведене Єврокомісією засвідчило, що,\nнезважаючи на серйозні заходи, вжиті в останні роки, ситуація з нерівністю в оплаті праці жінок і чоловіків практично не змінилася –\nяк і раніше, жінки у державах-членах Європейського Союзу отримують менше, ніж чоловіки. Жінки також більше, ніж чоловіки, витрачають часу на ведення домашнього господарства: від 24 до 35 годин на тиждень порівняно з 7 годинами у чоловіків.\nЗа прогнозом авторитетної компанії Catalyste, котра співпрацює з більш ніж 340 організаціями, якщо й надалі зберігатимуться теперішні\nтемпи призначення жінок на найвищі посади в компаніях, що входять до числа 500 найкрупніших у світі, то, у кращому разі, чисельність жінок і\nчоловіків на таких посадах зрівняється у середині XXI століття. В\nсередньому у 500 найкрупніших компаніях світу жінки займають менше 4\nвідсотків вищих керівних посад, а у кожній другій компанії\nнемає в середньому навіть трьох відсотків жінок – керівників високого рангу; лише у 8 компаніях генеральними директорами є жінки. В 75 відсотках компаній,\nякі входять до символічного клубу «500», взагалі немає жінок, які\nзаймають найбільш високооплачувані посади.\nСеред директорів корпорацій у світі нараховується лише 7 відсотків жінок, причому з них 15 відсотків у США і лише 1 відсоток у Японії.\nПоказово, що американські компанії, в яких працює більша кількість жінок на високих посадах, отримують вищі прибутки. Це може бути спричинено змішуванням у команді чоловіків і жінок, що допомагає більш виважено вирішувати проблеми, які виникають у компанії. Дослідження вказують,\nщо жінки, як правило, володіють кращими, ніж чоловіки, комунікативними навичками.\nСучасне становище жінок в українському суспільстві також характеризується нерівністю. Ця нерівність існує в усіх сферах життя. Насамперед це стосується сфери професійної\nможливостей просування сходами професійного чи фінансового успіху.\nчоловіків і жінок майже однаковий, але перевага надається чоловікам. Чоловік вважається стабільнішим працівником, ніж жінка, яка вважається «невигідною» для організації: адже вона більше часу приділяє сім'ї, бере декретну відпустку тощо.\nініціатив, на роботу наймають чоловіка.\nОсь деякі реальні історії, що розповіли жінки:\n“При прийомі на роботу на співбесіді мені поставили жорстку умову –\nтри роки не виходити заміж та не народжувати дитину”;\n“У нашому місті організовувалась нова торговельна мережа. Я\nпройшла усі тести на посаду мерчендайзера, але в кінці сказали, що беруть тільки чоловіків”;\n“Моя знайома шукала роботу в школах міста. Їй прямо казали, що потрібен тільки чоловік, бо він може щось поремонтувати, пофарбувати тощо. Вона сказала, що вміє це робити, але їй все одно відмовили.”\nЦі проблеми існують не тільки в нас. У США навіть виникло поняття «скляна скеля», яке позначає невидимі штучні бар’єри, що виникають через упереджене ставлення до представниць жіночої статі. Ці перешкоди, зазвичай, не дають жінкам змоги обіймати провідні керівні посади.\nОтже, наше законодавство хоча і створює правове середовище, тобто передумови для рівноправності, але не забезпечує практичної реалізації цієї\nрівноправності, не протидіє всім формам дискримінації жінок на ринку праці.\nВибудовується цікавий ланцюжок соціальних ролей і прав жінок в українському суспільстві. Так, для соціальної самореалізації жінка повинна мати дітей, а також паралельно робити внесок до сімейного доходу, тобто працювати поза домом, та ще й виконувати майже всю домашню роботу. При цьому більшість членів суспільства вважає, що робота жінки не повинна перетворитися на кар'єру.\nУ Державному класифікаторі професій України близько 7 тисяч назв професій і посад подано у формі чоловічого роду, і тільки 38 назв професій\n– у формі жіночого роду, як то “друкарка”, “буфетниця”, “вишивальниця”.\nЦі професії суспільство традиційно визнає “жіночими” і, як правило, вони не мають високого соціального статусу.\nМіські, обласні, республіканські конкурси для вчителів та вчительок називають “Учитель року”, проте в них беруть участь не тільки чоловіки- вчителі, але й жінки-вчительки.\nДержавні почесні звання теж частіше “помічають” чоловіків:\n“Заслужений учитель”, “Заслужений працівник сільського господарства”,\n“Заслужений діяч мистецтв”. І є тільки два звання, де “помічені” жінки – це\n“Мати-героїня” та “Почесна доярка”.\nКрім сфери трудової діяльності, дискримінація щодо жінок поширена і в інших сферах суспільного буття. Свідченням глибокої ґендерної нерівності в країні є\nвідсутність рівноваги між жінками і чоловіками у політичній сфері.\nХоча й жінки становлять 54% населення і більшість виборців в\nУкраїні, їхнє представництво в парламенті та й в інших органах влади й надалі залишається досить низьким. Так у складі Верховної Ради лише\n9,7% жінок (43 з 455 депутатських місць), з яких 15 жінок вибороли перемогу у мажоритарних округах, а 28 їх колежанок потрапили до парламенту за партійними списками. Хоча ще у 2000 році Україна приєдналася до Цілей розвитку тисячоліття ООН, взявши зобов’язання забезпечити до 2015 року не менше 30% жінок у представницьких органах влади. В Україні були спроби на законодавчому рівні внести квоти на представництво жінок у виборчих списках, але чоловіче лобі цього не допустило. Нам ще далеко до скандинавських країн, де жінки займають половину посад у всіх органах влади, парламентах та урядах.\nЗасоби масової інформації постійно продукують образ сильного чоловіка, який має переконати людей у тому, що тільки такі чоловіки можуть бути на чолі держави,\nпарламенту, обіймати високі посади, керувати заводами, фабриками, фірмами,\nуніверситетами. Тільки вони можуть розумно розпорядитися грошима, прийняти відповідальне рішення. “Слабким” жінкам усе це не під силу. Їм можна довірити тільки домашнє господарство та виховання дітей. Жодній жінці не цікаві державні\nпроблеми, всі вони опікуються тільки своєю зовнішністю, зачіскою, одягом, взуттям.\nНаведені факти підтверджують, що в Україні, як і в цілому світі, продовжує\nіснувати дискримінація жінок.\nКрім того викривлена ґендерна ідеологія та традиційно-патріархальна культура з її закоснілими стереотипами є основними чинниками таких страшних реалій сьогодення як насильство над жінками в сім’ях і торгівля жінками.\nВитоки ґендерного насильства закладені у звичаях суспільства, у системі норм і\nправил, які передбачають для чоловіків і жінок визначену поведінку, чоловічу чи жіночу ґендерну роль. Значною мірою така поведінка є наслідком традиційного виховання, при якому агресивна поведінка чоловіків розглядається як єдиний спосіб вирішення існуючих проблем. Хлопчиків вчать бути напористими і для досягнення своєї мети проявляти агресію проти інших людей, в той час як дівчаток вчать терпіти\nі пристосовуватися, обмежуючи власні бажання та інтереси.\nҐендерні стереотипи – це форми поведінки, які суспільство очікує від людей залежно від їх статі, задаючи при цьому жорсткі стандарти. Наприклад, армія і флот вважаються суто чоловічими сферами діяльності, а робота швачки чи модельєра підходить тільки для жінок.\nСуспільство заохочує тих, чия поведінка повністю відповідає ґендерним стереотипам (“чоловік - годувальник”, “жінка - берегиня”), і засуджує тих, хто не вписується в запропоновані рамки.\nОсновні стереотипні погляди на жінку в патріархальному суспільстві можна сформулювати так:\n– жінка не повинна бути розумною (розум жінки полягає в тому, щоб приховувати його від чоловіка);\n– у жінки існує особливе жіноче щастя (аби вдома з дітьми і\nчоловіком все було добре);\n– жінка повинна підлаштовуватися під чоловіка, забезпечувати його спокій і комфорт (що і як треба зробити, щоб чоловік був задоволений);\n– жінка повинна терпіти і зберігати важкі для неї стосунки (тобто миритися з насиллям стосовно неї і дітей, заради яких часто і декларується збереження сім’ї);\n– жінка повинна мати обов’язковий набір психологічних якостей\n(добра, ніжна, слухняна, залежна, м’яка, слабка тощо);\n– жінка повинна бути красивою, доглянутою (при цьому існує\nексплуатація жіночого образу в рекламі модного одягу, косметики та\nінших товарів), щоб добре влаштуватися в житті, тобто вдало одружитися;\n– жінці дозволяється відкрита емоційна реакція і навіть прояв вербальної агресивності, капризність. Вважається, наприклад, що чоловік повинен бути витриманим, врівноваженим, безпристрасним у взаєминах з\nіншими людьми. Жінка ж може дозволити собі каприз, а коли її образять,\nвона може і поплакати;\nкар’єра заважає жінці бути хорошою дружиною та матір’ю.\nСаме ґендерні стереотипи, упередження і забобони з боку оточення заважають людині знайти своє місце в житті, якнайповніше реалізувати свої таланти і здібності, а також підтримують ситуацію порушення прав, продукують дискримінацію та насильство над жінкою.\nҐендерне насильство постійно і в значній мірі виснажує економіку України,\nпідриває добробут її громадян і громадянок, а отже негативно впливає на демографічну ситуацію. Так, головним фактором зменшення чисельності населення є\nпадіння народжуваності, а остання значною мірою залежить від кількості шлюбів і\nрозлучень. У той же час статистика свідчить, що 95% справ про розлучення викликані брутальною словесною образою та побиттям жінок.\nСаме через ґендерні стереотипи держава й суспільство не надають необхідної\nдопомоги і підтримки потерпілим, не забезпечують жінкам достатній захист, не притягають до відповідальності кривдників. Саме ґендерні стереотипи у формуванні\nмасової свідомості впливають на те, що насильство щодо жінок майже не порушується в засобах масової інформації як проблема. Через них у ЗМІ існує\nтенденція показувати жінку як об'єкт використання, як сексуальний об'єкт. Ґендерний\nсвітогляд відповідає за «поблажливе» ставлення суспільства до агресивної поведінки чоловіків, через що чоловіки не вважають насильство над дружинами чи подругами неприпустимим, сприймаючи його як щось цілком нормальне.\nДля того, щоб дійсно змінити ситуацію з ґендерним насильством в Україні,\nнеобхідно усвідомити ґендерну природу цього явища, яке має свої корені в патріархальних стереотипах, що століттями закладалися в свідомості людей. Право на свободу від насильства – одне з основних прав людини. Хоча насильство супроводжує всю історію людства, але зараз, на початку третього тисячоліття,\nцивілізація має усвідомити безперспективність насильницького шляху і змінитися.\nрозкриваються при свідомому прагненні до ненасильства.


Урочисте відкриття ділянки дороги Стара Басань – Піски\nПіснями, поетичними рядками, словами подяки відкривали дорогу Стара Басань-Піски 9 серпня після нового будівництва, зробленого за кошти ТОВ «Земля і воля». Понад п’ять кілометрів асфальтного полотна профінансувало господарство, яке постійно показує приклад всій області, як можна вдало господарювати та дбати про соціальну сферу населених пунктів.\nНа урочисте відкриття автошляху завітали високопосадовці з області та району: губернатор Валерій Куліч та заступник голови Чернігівської обласної ради Арсен Дідур, начальник Служби автомобільних доріг в Чернігівській області Володимир Гузема, голова районної державної адміністрації Василь Кучерина. Генерального директора ТОВ «Земля і воля» Леоніда Яковишина радо зустрічали мешканці двох сіл: Старої Басані та Пісок. Маленькі сільчани у вишиванках дарували вірші написані для господарника, який вміє не лише вдало керувати, а й дбати про добробут сіл.\n«З радянських часів автошлях нормально не ремонтувався, - розповідає голова Старобасанської сільської ради Лідія Єреп. - Від виборів до виборів ми жили обіцянками кандидатів у депутати, які запевняли, що дорогу зроблять тільки-но приступлять до своїх обов’язків. Приступали і забували. Під час сходки села місцеві мешканці звернулися до Леоніда Яковишина з проханням асфальтувати побите роками і життям покриття. Це була наша остання надія... І ось вам приклад, коли слова втілюються в життя. Раніше цю відстань маршрутні автобуси, повільно колихаючись ямами, долали ледь не за годину. Тепер – за кілька хвилин».\nРеконструкція вартістю не в один мільйон гривень була виконана за кошти аграрія, яке й без того платить найбільше відрахувань до бюджету. На об’єкті працювали з десяток шляховиків, які задіяли цілий арсенал техніки: асфальтоукладник, каток, щітки.\n«Ця дорога веде до мого рідного дому, коли я їду зі столиці. Тому вона для мене особливо важлива – рідна! Тому я не могла лишитися остронь і приїхала сьогодні аби особисто подякувати Леоніду Григоровичу. Таких людей дуже мало, які передусім дбають про людей», - наголосила поетеса Тетяна Череп-Пероганич.\nЛеонід Яковишин в присутності всього зібрання пообіцяв, що скільки він житиме – стільки й вкладатиме в інфраструктуру Бобровицького району. До речі, планів у господарника ще багато.\nЗа інформацією сайту ТОВ "Земля і Воля"\n08 Червня 2018 11:00\nПідведення підсумків районного конкурсу ім. П.Тичини «Добридень тобі, Україно моя!».\n06 Червня 2018 16:28\n05 Червня 2018 10:00\n01 Червня 2018 12:00\n01 Червня 2018 10:00


Мартенівське виробництво на «Запоріжсталі» можуть замінити на електрометалургію – uprom.info Мартенівське виробництво на «Запоріжсталі» можуть замінити на електрометалургію – uprom.info\nОновлено: 01.07.2021 - 16:14\n01.07.2021 - 20:45\nМартенівське виробництво на «Запоріжсталі» можуть замінити на електрометалургію\n«Метінвест» планує побудувати сталеплавильне виробництво з використанням технології прямого відновлення заліза.\nГрупа «Метінвест» вивчає можливість будівництва нового сталеплавильного виробництва з використанням технології прямого відновлення заліза, що дозволить компанії істотно скоротити викиди вуглекислого газу.\nПро це повідомив генеральний директор холдингу Юрій Риженков під час пресконференції в Києві.\n«Викиди CO2 можна відфільтрувати. Їх можна тільки відловити, але тоді потрібні великі потужності для зберігання. Це не завжди ефективно. Тому ми розуміємо, що потрібно глобально міняти техпроцеси», – сказав Риженков.\nЗа його словами, компанія співпрацює з низкою провідних виробників обладнання для промисловості, таких як Рrimetals і Siemens, для пошуку ефективних рішень з декарбонізації металургійного виробництва.\nОдним з них може стати впровадження технології прямого відновлення заліза при виплавці сталі, яка дозволяє відмовитися від використання коксу і як наслідок скоротити викиди CO2 практично у 2 рази в порівнянні з традиційними методами виробництва.\nЯк зазначив Риженков, на сьогодні «Метінвест» вже впровадив виробництво DRI котунів – ключової сировини для виплавки сталі методом прямого відновлення – на Центральному ГЗК і планує реалізацію аналогічного проєкту на Північному ГЗК.\nЦе дозволить забезпечити майбутнє більш екологічне виробництво власною сировиною.\nЗа словами Риженкова, будівництво нового заводу потужністю 4,5 мільйони тонн сталі на рік може бути реалізоване або в Маріуполі, або в Запоріжжі. Термін реалізації – 7-10 років.\nДругий напрямок – розвиток технології водневого виробництва сталі. Зокрема, «Метінвест» вивчає можливості використання водню, поновлюваних джерел енергії, перероблювання відходів, таких як коксовий газ, в паливо для виплавки сталі.


Білоцерківська філія Академії ДПтС - Т. В. ІВАШЕВА "ЩОДО ОКРЕМИХ АСПЕКТІВ ВИКОНАННЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПОКАРАННЯ У ВИДІ ВИПРАВНИХ РОБІТ"\nНовиниПравоТ. В. ІВАШЕВА "ЩОДО ОКРЕМИХ АСПЕКТІВ ВИКОНАННЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПОКАРАННЯ У ВИДІ ВИПРАВНИХ РОБІТ"\nВідповідно до ст. 51 Кримінального кодексу України (далі – КК України) виправні роботи є одним з дванадцяти видів кримінальних покарань. Згідно до ч.1ст. 57 КК України, такий вид кримінального покарання, як виправні роботи встановлюється на строки від 6 місяців до 2 років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт здійснюються відрахування в дохід держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від 10 % до 20% .\nВиправні роботи можуть бути призначені неповнолітньому в віці від 16 до 18 років за місцем роботи на строк від 2-ох місяців до 1 року. Із заробітку неповнолітнього, засудженого до виправних робіт, здійснюється відрахування в дохід держави в розмірі, встановленому вироком суду, в межах від 5% до 10% (ч.2,3. ст. 100 КК України).\nВідповідно до ст.42 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі – КВК України), до часу відбування покарання зараховується:\n• час, коли засудженій особі не надавалася робота на підприємстві через її відсутність, що підтверджується наказом по підприємству (або витягом з нього) за підписами керівника та бухгалтера, скріпленими печаткою.\n• Час, протягом якого засуджена особа перебувала на обліку в державній службі зайнятості і їй було надано статус безробітної, що підтверджується відповідною довідкою щокварталу.\n• Час, протягом якого засуджена особа не працювала з поважних причин і за нею відповідно до закону зберігалася заробітна плата .\nКВК України не закріплює перелік поважних причин, але ст. 22 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування» до таких причин відносить:\n1) тимчасову непрацездатність внаслідок захворювання або травми, не пов’язаної з нещасним випадком на виробництві;\n2) необхідність догляду за хворою дитиною (обмеження: 14 кал. днів (далі – к. д.), якщо лікування амбулаторне, або період перебування в стаціонарі разом із хворою дитиною);\n3) необхідність догляду за хворим членом сім’ї (обмеження: не більше 3 к. д., а у виняткових випадках – не більше 7 к. д.);\n4) догляд за дитиною віком до трьох років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною;\n5) карантин, накладений органами санітарно-епідеміологічної служби;\n6) тимчасове переведення застрахованої особи відповідно до медичного висновку на легшу, нижче оплачувану роботу (обмеження: не більше 2 місяця);\n7)протезування з поміщенням у стаціонар протезно-ортопедичного підприємства;\n8) перебування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм .\nЛисток непрацездатності у разі хвороби дитини не надають працівникам під час:\n1) щорічних (основних чи додаткових) відпусток;\n2) відпусток у зв’язку з навчанням;\n3) творчих відпусток; відпусток без збереження заробітної плати;\n4) відпусток для догляду за дитиною віком до трьох років (п. 3.11 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ від 13.11.2001 № 455) .\nЗа таких обставин лист непрацездатності можна отримати у день виходу на роботу.\n1) хронічно хворим у період ремісії;\n2) здоровою дитиною під час карантину;\n3) хворою дитиною від 14 років на стаціонарному лікуванні.\nЛікарняні не оплачують :\n• у разі травматизму або захворювання особи при вчиненні злочину; якщо особа заподіяла шкоду своєму здоров’ю, аби ухилитися від роботи, або якщо симулює хворобу;\n• під час арешту або під час проходження судмедекспертизи;\n• під час примусового лікування за постановою суду;\n• у разі хвороби чи травми, отриманої через алкогольне, наркотичне, токсичне сп’яніння;\n• під час відпусток: без збереження заробітної плати, творчої, у зв’язку з навчанням;\n• якщо працівник порушує режим, встановлений лікарем, не відвідує лікаря чи не проходить медичну комісію (право на лікарняні втрачається з дня порушення).\nТаким чином, час хвороби зараховується в строк відбування покарання, а відрахування не здійснюється, тому що відповідно до ч.3 ст. 45 КВК України відрахування не провадяться з грошових допомог, які одержуються в порядку загальнообов'язкового державного соціального страхування і соціального забезпечення, виплат одноразового характеру, не передбачених системою оплати праці, сум, які виплачуються як компенсація за витрати, пов'язані з відрядженням, та інших компенсаційних виплат, а відповідно до ст.22 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування» до таких причин відносить допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків.\nОбов’язково у особовій справі засудженого має бути копія листка непрацездатності, який має бути оформлений відповідно до законодавства.\nЛисток непрацездатності на місці роботи надається особі, яка веде табель обліку робочого часу (табельнику). У залежності від особливостей діловодства підприємства ним може бути й керівник, і працівник відділу кадрів .\nНа підприємстві заповнюють зворотну частину листка непрацездатності.\nПерші три верхніх розділи зворотної частини мають заповнити:\n• комісія з соцстрахування підприємства (або уповноважена особа, на яку покладено призначення допомоги).\nОстанній, 4-й розділ листка непрацездатності, заповнює бухгалтер .\nТакож, главою VIII Кодексу законів про працю України (далі – КЗпП України) зазначено, що для працівників передбачено гарантії та компенсації, зокрема:\n• на час виконання державних або громадських обов’язків, якщо за чинним законодавством України ці обов’язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов'язків, передбачених законами України "Про військовий обов'язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів(ст. 119 КЗпП України).\n• при направленні працівників для підвищення кваліфікації з відривом від виробництва за ними зберігається місце роботи (посада) і провадяться виплати, передбачені законодавством (ст.122 КЗпП України).\n• за час перебування в медичному закладі на обстеженні за працівниками, зобов'язаними проходити таке обстеження (статті 169, 191), зберігається середній заробіток за місцем роботи ( ст. 123 КзпП України).\n• за працівниками-донорами зберігається середній заробіток за дні обстеження в закладах охорони здоров'я і здавання крові для переливання. Цим працівникам безпосередньо після кожного дня здавання крові для переливання надається день відпочинку з збереженням середнього заробітку. На бажання працівника цей день приєднується до щорічної відпустки (Ст.124 КЗпП України) .\n1. Кримінальний процесуальний кодекс України, прийнятий 13.04.2012 р.: чинне законодавство із змінами та доповненнями.\n2. Кримінально-виконавчий кодекс України (із змінами і доповненнями) від 11.07.2003 № 1129-IV.\n3. Кодекс законів про працю України (із змінами і доповненнями) від 10.12.1971 № 322-VIII.\n4. Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування: Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV.\n5. Про затвердження Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян: Наказ МОЗ від 13.11.2001 № 455.


Лента новостей, 16:33, 13 февраля, 2020\nКредити на карту в Україні – як і де краще оформити\nСьогодні багато хто з нас оформляють кредити. Дана послуга дуже затребувана серед населення. Вони можуть бути нецільовими, тобто позичальник може витратити надані кошти на свій розсуд, і цільові – надані на певну мету. Для отримання кредиту онлайн на картку необхідно відповідати великій кількості вимог, серед яких офіційне працевлаштування. У зворотному випадку банк відмовить у наданні грошей.


ФК «Львів» Ю-16: за крок до фіналу! | ФК Львів\nФК «Львів» Ю-16: за крок до фіналу!\nКоманда Михайла Луцишина бойовою нічиєю завершила передостанній поєдинок групового етапу змагань ДЮФЛУ, що дозволило нашим юнакам посісти почесне третє місце у своїй групі. А попереду на городян очікує двобій із київським «Динамо» за право виступу в Фінальному етапі змагань!\n«Карпати» Львів Ю-16 – ФК «Львів» Ю-16 – 1-1 (0-0)\nФК «Львів» Ю-16: Дева Владислав, Вовк Володимир, Василина Роман (Сукач Володимир), Подоляк Арсен, Глушко Віталій, Рубай Назар (Мельник Назар), Марциняк Ігор (Вичіжанін Андрій), Притула Богдан-Денис, Янчак Денис, Дахновський Віталій (Челядин Віталій), Грицак Назар (Закорчемний Руслан). Тренер – Луцишин Михайло, тренер воротарів – Шевчик Тарас. Директор ДЮСШ ФК «Львів» – Лемех Ярослав.\nДвобій двох львівських футбольних шкіл виявився цікавим з огляду на турнірне становище команд (городяни – треті, «Карпати» – четверті). А для наших футболістів цей поєдинок носив психологічне навантаження, оскільки для виходу в плей-офф змагань потрібно було здобути бодай очко і це вдалося!\nПерша половина зустрічі пройшла в «бойовому ритмі», без домінування когось одного на футбольному полі. Назагал, командні дії, і господарів, і гостей виглядали змістовними, щоправда, до хороших гольових моментів справа не дійшла.\nУ другому таймі відзначились першими вихованці Михайла Михайловича. Денис Янчак заробив пенальті, а Вичіжанін Андрій його реалізував, 0-1! Могли городяни забивати ще, однак, два виходи 1 в 1 були змарновані, спочатку Назарем Грицаком, а потім, нажаль, схибив автор першого забитого м’яча. «Карпати» ж, за чотири хвилини до завершення матчу, рахунок зрівняли – подачу з правого флангу головою чітко замкнув гравець «зелено-білих», 1-1 у підсумку.\nЗа словами наставника ФК «Львів» Ю-16, тренерський штаб збирає інформацію про суперника галичан у стадії плей-офф турніру – київське «Динамо», яке зайняло другу позицію у своїй відбірній «групі № 1». Перший поєдинок відбудеться саме у Львові і, як сказав Михайло Луцишин, його хлопці дадуть киянам справжній бій!\nПро дату і час матчу ФК «Львів» Ю-16 – «Динамо» Київ Ю-16 ми повідомимо згодом.\n← ФК «Львів» Ю-17 – так тримати, хлопці!


Демократична Україна - Україна здатна забезпечити військо сучасними озброєннями\nУкраїна здатна забезпечити військо сучасними озброєннями\nНині навіть на вищому державному рівні визнано, що протягом останніх років Збройні Сили цілеспрямовано розвалювали: новітні озброєння, сучасна техніка практично не поступали у війська. Результати такого «дбайливого» ставлення до людей у погонах вони пожинають, беручи участь в антитерористичній операції, що триває на сході країни.\nЧи можна відновити бойову готовність нашого війська? Скільки коштуватиме технічне переоснащення армії? Що може запропонувати вітчизняний військово-оборонний комплекс?\nНа ці та інші запитання кореспондент «ДУ» попросив відповісти директора Центру досліджень армії, конверсії і роззброєння Валентина Бадрака.\n— Відразу скажу, що за технічним оснащенням наше військо могло бути кращим на теренах СНД, поступаючись лише хіба що Росії, — говорить Валентин Володимирович, — бо ж в Українській РСР вироблялася левова частка військової продукції, яка була на балансі Збройних Сил Радянського Союзу. Але зі здобуттям Україною незалежності весь оборонно-промисловий комплекс опинився у ролі падчерки. На нього, за великим рахунком, ніхто з керівників молодої держави не звертав уваги, вважаючи, мабуть, рудиментом минулого.\n— На армії це, звісно, позначалося негативно?\n— Спочатку, принаймні на початку 90-х, ніякого негатива вона не відчувала, оскільки та техніка, озброєння, що дісталися нам після розпаду СРСР, функціонували цілком нормально. Проте, як не парадоксально це звучить, ні на перших порах нашої незалежності, ні пізніше армія майже не отримувала більш сучасних зразків озброєнь.\n— Говорячи про технічну занедбаність українського війська, слід не забувати і про фінансово-економічні проблеми держави, які не могли не позначитися на його озброєнні.\n— А цього ніхто і не заперечує. Заради справедливості зазначу, що всі ці негаразди, про які ви кажете, викликані не лише об’єктивними факторами, а й суб’єктивними. Наприклад, корупційними діяннями вищих чиновників.\nУтім, не відхилятимемося від теми. Так ось, річ ще й у тім, що перші керівники нашої держави, знаючи, скільки нам дісталося танків, літаків, очевидно, наївно вважали, що весь цей скарб експлуатуватиметься 50–70 років, тобто на час їхнього керування країною армія буде «в шоколаді».\nБільш того, в галузі обороноздатності країни вони виявилися поганими стратегами. Адже той, хто думає про майбутнє, насамперед піклується про її обороноздатність, з усіх сил старається, щоб армія володіла хоча б мінімумом технічного потенціалу, який би дозволив їй дати гідну відсіч потенційному агресору. Тим паче що Україна не була членом будь-якої організації колективної безпеки і було зрозуміло, що у випадку виникнення будь-яких непередбачуваних обставин сподіватися на чиюсь допомогу не варто.\n— Але ж протягом усіх цих років у війську відбувалися реформи, котрі, як запевняли керівники військового відомства, все більше поліпшували нашу обороноздатність...\n— Маю багато друзів, знайомих, які служать у Збройних Силах. Із відгуків офіцерів середньої ланки, а це капітани і майори, тобто люди, які служать не в штабах, а у військах, знаю, що то за «реформи» були: вони зводилися до банального скорочення особового складу і розформування цілих частин. Тому нинішньому керівництву держави, Міністерства оборони можна лише поспівчувати.\n— Україна спроможна самотужки вирішити проблеми, пов’язані з переозброєнням армії? Маю на увазі наш оборонно-промисловий комплекс, котрий, як відомо, за часів колишнього Союзу посідав у ньому друге місце, поступаючись лише оборонці Російської Федерації.\n— Можливо, повністю задовольнити потреби війська він і не зможе сьогодні, оскільки протягом усіх цих років нищився бездумно, але все ж здатен багато чого запропонувати захисникам країни. Головне — зосередитися на окремих напрямах виробництва техніки і озброєнь, де ми «попереду планети всієї».\nЦе, зокрема, бронетанкова техніка, авіаційні ракети, радіолокаційні системи. Останні, до речі, є одними з кращих у світі. Згадайте часи президентства Леоніда Кучми, коли американці звинуватили його у продажу Іраку радіолокаційної станції «Кольчуга» і дуже наполегливо шукали її.\nЧому? А тому, що вона хоч і не стріляє і не збиває літаків чи інших цілей, але виявляє їх на пристойній відстані. Тому американці перед вторгненням до цієї країни побоювалися, що вона є на озброєнні армії Саддама Хусейна і попереджуватиме засоби ППО про літаки США.\nНині всі підприємства, що спеціалізуються на виробництві продукції військового призначення, об’єднані в державному концерні «Укроборонпром», створеному у 2011 році. А це понад 130 заводів. Як державних, так і акціонерних товариств. На жаль, наш ОПК, як і армія, теж перебуває в занепаді, і для того, щоб дати йому друге дихання, потрібні великі гроші.\nСвого часу була розроблена Державна цільова програма реформування та розвитку ОПК до 2017 року. За прогнозами її авторів, для цього потрібно було понад 10 мільярдів гривень. Із цієї суми тодішні урядовці передбачили менше 3 мільярдів із державного бюджету, а решту планували залучити як кредити та приватні інвестиції.\nТеперішньому уряду доведеться вирішувати і цю проблему, бо в протилежному разі армія залишиться взагалі без танків, бронетранспортерів та іншої техніки.\n— А придбати за кордоном її не можна?\n— Можна. Правда, тоді той же БТР чи танк коштуватимуть значно дорожче, ніж ті, що можна виготовити у нас. Якщо держава не знайде потрібних коштів на реформування вітчизняного ОПК, то звідкіля вони візьмуться у неї на закупівлю техніки?\n— Гадаю, нашим читачам буде цікаво дізнатись, що саме може запропонувати вітчизняний виробник вітчизняному війську?\n— Багато чого. Приміром, бронетранспортер марки БТР-4Е. Він розроблений харківським державним підприємством і оснащений 30-мм гарматою, виготовленою на Кам’янець-Подільському заводі точної механіки, протитанковим ракетним комплексом, гранатометом і кулеметом, теж виробленими в нашій країні. Нещодавно вони надійшли на озброєння військ, які беруть участь в антитерористичній операції, і, за відгуками військовиків, за своїми тактико-технічними характеристиками значно перевищують своїх попередників.\nВарто зазначити, що харків’яни продовжують наполегливо працювати над розробками бронетехніки, у тому числі тієї, яка безпосереднього відношення до ведення бойових дій не має, але яка конче потрібна армії. Йдеться про броньовану санітарну евакуаційну машину БСЕМ-4С та броньовану медичну машину БММ-4С. Вони розроблені на базі бронетранспортера і здатні перевозити 4–12 поранених.\nНещодавно відбулися успішні випробування протитанкового ракетного комплексу «Корсар», який вражає нерухомі і рухомі цілі, в тому числі з надто міцним броньованим захистом. І хоча він називається протитанковим, його можна використовувати і для знищення швидкісних десантних кораблів, і навіть вертольотів та безпілотних літаючих апаратів. Він, на відміну від іноземних аналогів, досить зручний у користуванні і невибагливий до кліматичних умов: його можна використовувати при температурі від -40 до +60°С. Для порівняння: американські комплекси працюють лише при температурі до -20°С.\nХарківський завод імені Малишева виготовляє новітні танки «Оплот» і бронетранспортери. Між іншим, на цьому підприємстві розроблено цілу низку проектів, реалізація яких спроможна модернізувати чимало наших танків.\n— Але ж як не модернізуй «Запорожця», а до «Мерседеса» йому все одно далеко...\n— Так, згоден. Але коли ми говоримо про військову техніку, то подібні порівняння, скажу вам, не зовсім доречні, бо легковик і бойова машина — це, як кажуть в Одесі, різні речі. Наприклад, модернізований Т-64 за своїми тактико-технічними показниками може зрівнятися з російським Т-90 — основним танком Російської армії. Головна його родзинка — можливість установлювати на башті 2 бойових модулі, в тому числі і зенітну гармату. До того ж він має посилений бронезахист, систему динамічного захисту, оснащений модернізованим двигуном, потужність якого становить майже 900 кінських сил.\nЗовсім недавно МО прийняло на озброєння Збройних Сил десантно-транспортний вертоліт МІ-8СБ-В. Він призначений для виконання авіатранспортних, пошуково-рятувальних робіт, авіаційного спостереження, перекидання армійських підрозділів у задані райони.\nМиколаївське підприємство є одним зі світових лідерів у сфері виробництва газотурбінних двигунів для військових кораблів. А у Миколаєві та Херсоні, як ви знаєте, будують сучасні військові кораблі різного призначення. На жаль, здебільшого для інших країн.\nЯкщо говорити про стрілецьку зброю, то і тут ми не пасемо задніх. Так, на одному з київських підприємств розробили снайперську гвинтівку, яка за своїми якостями (продемонстрованими, до речі, її розробниками) не поступається широко розрекламованій снайперській гвинтівці Драгунова російського виробництва.\nОднак, як часто це буває, для запуску її в серійне виробництво потрібні гроші. Сума не така вже й велика, але і її немає. Поки що. В планах столичних зброярів — піхотний кулемет «Маяк», розроблений на базі кулемета Калашникова, проте з кращими технічно-бойовими показниками. Словом, у наших оборонців є чимало цікавих розробок. Справа за фінансовою допомогою з боку держави.\n— Наш оборонно-промисловий комплекс тісно пов’язаний із військово-промисловим комплексом Росії, яка погрожує нам, правда, поки що на неофіційному рівні, розривом цього співробітництва. Чи не станеться так, що після цього наш ОПК опиниться ще у гіршому становищі?\n— Розрив співпраці — це завжди не є доброю ознакою. Та попри всі погрози росіян це не завдасть нам колосальних збитків: за висновками експертів, у галузі військової техніки і озброєнь ми втратимо не більше 15% свого річного експорту. Але разом із тим наші сусіди відчують весь негатив своїх погроз, якщо вони реалізуються. Скажімо, всі, хто дивився військовий парад у Москві, бачили протитанковий ракетний комплекс «Хризантема», яким так захоплювався коментатор. Однак при цьому він не сказав, що при виготовленні комплексу використовуються комплектуючі з України.\nНе так давно Росія імпортувала з нашої країни понад 20% урану, який використовувала у своїй ядерній галузі.\n— Але ж росіяни в разі розриву цих контрактів можуть звернутись до міжнародних судів...\n— Хай звертаються. Проте і ми можемо це зробити. Причин більш ніж достатньо. Приміром, із приводу окупації Криму: втрата півострова принесла нам значно більші збитки, аніж Росії розірвання контрактів.\nПотрібно негайно переорієнтовуватися на інші ринки збуту продукції ОПК. Нагадаю, що наприкінці 90-х років ми продали Пакистану понад 300 танків Т-80, виручивши за них понад 500 мільйонів американських доларів. Утім, ідеологічні догми, віра у так звані братерські відносини з Росією не дозволили попереднім керівникам країни продовжити пошук нових ринків збуту. До того ж із боку сусідньої країни на нас чинився шалений тиск. Були, мабуть, і якісь інші причини, про які ми ніколи не дізнаємось.\nНу а щодо виробництва техніки і озброєнь, які ми не в змозі самостійно випускати, то слід кооперуватись з іншими країнами. Подібна практика існує в усьому цивілізованому світі. Там бал правлять не запевняння у дружбі і спекуляція так званим спільним історичним минулим, а партнерські і взаємовигідні відносини.\nПроблеми з поставками газу повинні навчити наше керівництво мислити стратегічно, не бути політично та ідеологічно заангажованими. Скажіть, коли б ми отримували енергоносії з різних джерел, Росія могла б диктувати нам свої умови, висуваючи політичні вимоги? Ні.\n— Скільки років може знадобитись Україні для переозброєння українського війська? Коли наші солдати і офіцери відчують, що держава не лише декларує наміри, а й наполегливо працює над покращенням обороноздатності країни?\n— На це запитання може відповісти лише вище керівництво держави (усміхається). Ну а якщо серйозно, то, зважаючи на заяви Президента Петра Порошенка, Прем’єр-міністра Арсенія Яценюка, сподіваюсь, що чекати цього довго не доведеться. Особливо з огляду на нинішню ситуацію, у якій опинилася Україна. Втім, коли формуватиметься бюджет Міністерства оборони, побачимо, як нова влада виконує свої обіцянки.\n— Разом із тим у нас вистачає проблем, розв’язання яких потребує грошей...\n— Цілком згоден. Але якщо ми форсованими темпами не відновимо бойової готовності українського війська, яке, як показують нинішні події, на сьогодні є єдиним гарантом нашої державності, то, повірте, всі проблеми зникнуть. Разом із незалежною державою Україна.


На Полтавщині жінка замкнула 8-місячне немовля в квартирі та зникла | Новини Полтави\nНа Полтавщині жінка замкнула 8-місячне немовля в квартирі та зникла\n15:50, 13 січня 2016 р.\n22-річна жінка увечері замкнула сина у орендованій квартирі та пішла у невідомому напрямку.\nОпівночі до чергової частини Кременчуцького відділу поліції надійшло повідомлення про те, що в одній із квартир центрального району міста декілька годин поспіль плаче дитина.\nЗа вказаною адресою прибула слідчо–оперативна група поліції. Квартира була закрита, вхідні двері ніхто не відкривав, а всередині чути плач немовляти. Майже до чотирьох годин ранку правоохоронці розшукували матір дитини.\nКоли поліцейські знайшли матір та потрапили усередину помешкання, то побачили, що восьмимісячний хлопчик лежить на підлозі у кімнаті. Правоохоронці негайно викликали бригаду швидкої допомоги для огляду дитини. Лікарі наполягли на госпіталізації, і нині матір з дитиною перебувають в одному з лікарняних закладів міста.\nПоліцейські встановили, що жінка квартиру винаймає, та вже декілька разів звечора залишала дитину саму майже на всю ніч. Із кременчужанкою проведена профілактична бесіда, а її діям буде надана правова оцінка.\nНагадаємо, на початку року на Полтавщині батьки ненароком зачинили в погрібі 9-річного сина на добу.


Клей Mekol 1330 для харчової упаковки - Екотеп - все для поліграфії\n09/11/2020 by admin Матеріали 0\nСинтетичний клей для поліграфії Mekol 1330 від компанії Mitol\nРозмірковуючи про вибір поліграфічних матеріалів для харчової упаковки та згадуючи серію фарб Natura V від Brancher, ми наголошували, що якість результату залежить від усіх розхідних матеріалів. Тобто, безпечність виробу можна оцінювати лише наприкінці – досліджуючи завершене пакування. Однак, слід визнати: якщо всі необхідні матеріали – папір, картон, а також фарба та клей є безпечними, то і готова упаковка потішить результатом. Звісно, не менш суттєвим є дотримання технологій виробництва.\nУ компанії “Екотеп” ви завжди можете придбати дисперсійні та синтетичні клеї, що демонструють чудову адгезію на різних поверхнях. Та який саме клей слід обрати для виготовлення харчової упаковки? Один з перевірених та найбільш якісних варіантів на ринку – це клей для поліграфії Mekol 1330, який, згідно Регламенту ЄС 1935/2004 може контактувати з продуктами харчування.\nСинтетичний клей Mekol 1330 підходить для склеювання очищених поверхонь типу ПП та Пе з пластифікованими паперовими пакетами, картоном, лакованими поверхнями. Згідно з законодавчими нормативами ЄС даний клей підходить для створення харчової упаковки. Та експерти попереджають: попри відповідність нормам та безпечність матеріалу, все ж не слід допускати його прямого контакту з продуктами харчування, за винятком місць склейки та країв.\nОсобливості клею Mekol для виготовлення упаковки харчових продуктів\nОбираючи потрібні матеріали для створення упаковки, ви маєте бути впевненими у їхній якості. Клей Mekol 1330 є перевіреним на практиці матеріалом, а наступні декілька фактів стануть переконливим аргументом “за” застосування даного продукту у вашій справі!\nMekol 1330 є придатним для виготовлення упаковки продуктів харчування полівінілацетатним адгезивом на водній основі. До його складу не входять мінеральні нафтовуглеводи, канцерогенні, мутагенні, тератогенні речовини, а також сировини, що, згідно Регламенту ЄС 1907/2006 підпадають під перелік особливо загрозливих речовин.\nMekol 1330 є адгезивом для склеювання паперової упаковки. Його призначення – скріпити дві поверхні. При дотриманні усіх технологій та норм, адгезив не має контактувати з продуктами напряму або ж ймовірність прямого контакту має бути зведена до мінімуму. Можливим є обмежений контакт з деякими видами сухих, водянистих та жирних продуктів, за умов дотримання всіх норм виробничого процесу пакування).\nтест на міграцію – обов’язковий. Усі розхідні матеріали, що використовуються для створення харчової упаковки, повинні мати низьку міграцію та практично не мати специфічного запаху. Та експерти і виробники адгезиву попереджають: тест на міграцію слід проводити вже на завершеній упаковці.\nОтримати фахову консультацію та пораду щодо вибору клею для харчової упаковки ви можете, звернувшись до наших менеджерів. Довіряйте лише перевіреним часом та досвідом виробництва матеріалам!


Майстер з Китаю виготовлює скульптури на вістрі олівців | podrobnosti.ua\nМайстер з Китаю виготовлює скульптури на вістрі олівців [ Редактировать ]\n31 августа 2016 10:25 по материалам: Подробности-ТВ 348\nТворець мініатюр Лі Чін Чу розглядає щойно завершену роботу\nНезвичайне мистецтво опанував скульптор у Тайвані. Він створює мініатюрні шедеври на вістрі простих олівців. У доробку майстра вже багато відомих історичних пам'яток. Більше про унікальну творчість - дивіться далі у сюжеті.\nТворець мініатюр Лі Чін Чу розглядає щойно завершену роботу - копію відомого у Тайвані мосту Хілоу. Майстер виготовляє унікальні крихітні скульптури зі звичайних простих олівців.\n"Обираючи об'єкт для скульптури, я завжди враховую форму і розмір грифеля. Такий прямокутний олівець ідеально підійшов для створення мосту", - говорить Лі Чін Чу, творець мініатюр.\nОлівці, які використовує Лі, коштують не більше долара. Діаметр робіт - півміліметра і менше. Щоб досягти потрібного результату, доводилося працювати тижнями. Відтворити у мініатюрі вдалося навіть Велику Китайську стіну.\n"Мене надихає китайський стиль мистецтва - фольклор. Нещодавно я створив серію робіт, присвячених рукам Будди. Утім, моя улюблена колекція - китайська традиційна зброя", - говорить Лі Чін Чу.\n43-річний Лі почав займатися мініатюрою лише 6 років тому. У себе вдома тайванець облаштував невелику майстерню. Результат перевершив усі сподівання. Останній витвір - латинський алфавіт - за розміром удвічі менший, ніж традиційні півміліметра. Власним результатом митець задоволений. Тож невдовзі планує взятися за китайські ієрогліфи.


Менеджмент перевертнів: як новаторська модель робить з працівника партнера | Медиа на MMR\nМенеджмент перевертнів: як новаторська модель робить з працівника партнера\nДосвід idea-бокс від 1+1 медіа та інноваційного менеджменту від Philip Morris\nБезініціативність — одна з головних проблем для кожної компанії. Що можна донести до людини, чи як чекати результатів понад поставлений КРІ, коли «на все по фіг»? Завдяки проекту креативних бесід #удивили ММR звернув увагу на дві моделі запровадження інновацій та побудови діалогу зі співробітниками всередині організацій, які мотивують і вже мають результати. За схемами idea-бокс та інноваційного менеджменту в Україні зараз працюють 1+1 медіа та Philip Morris.\nМодель 1 — idea-бокс\nКредо 1+1 медіа — «Люди з ідеями понад усе». Це гасло втілюється у проекті «Воображаріум». Фактично, схема роботи — класичний idea-бокс. Це майданчик, де кожен співробітник 1+1 медіа може запропонувати ідею, що стосується різних аспектів роботи. В першу чергу перевага надається проектам з ТВ-контенту та облаштування офісу. Наприклад, обстеження щитовидної залози в офісі, облаштування зупинки громадського транспорту, пішохідного переходу біля, кабінету лікаря.\nБільш спрямований на контент та медіа — конкурс BIG IDEA в рамках загального проекту «Воображаріум». Кожен може запропонувати ідею щодо нового бізнесу чи проекту, який компанія може монетизувати. Так уже втілилися проекти з випуску словника сучасної України та медійної школи для дітей.\nТехнологічною основою для idea-бокс є внутрішні сайт 1+1 медіа. Саме відкритість та прозорість, активна участь людей всередині компанії — головні характеристики та рушійні сили таких проектів.\n«Ми зрозуміли, що процес управління може реалізовуватися по-іншому — інноваційно. На нашому внутрішньому сайті люди самі подають ідеї, голосують за них, обирають кращі, а потім топ-менеджери розглядають їх детальніше і вирішують, яка ідея може бути реалізована. Ми втілили у життя цілий механізм, і він навіть має свої КРІ», — говорить генеральний директор 1+1 медіа Олександр Ткаченко.\nМодель 2 — інноваційний менеджмент\nМинулого року компанія Philip Morris в Україні ініціювала відкритий (!) конкурс на посаду Менеджера з Інновацій. Чому слово «відкритий» таке важливе? Бо знову ж таки — за кандидатів могли голосувати всі співробітники компанії. Культура участі — невід’ємна складова інноваційних перетворень всередині компанії. Тоді вакантну посаду зайняв Павло Рижий. В рамках проекту #удивили — Павло сам пояснив специфіку своєї роботи.\nЯк минає день менеджера з інновацій?\nМоя посада називається Менеджер з Інновацій, але я не маю якоїсь спеціальної інноваційної освіти, не закінчував інноваційний виш з відповідної спеціальності. Хоча знаю, що сьогодні така вже існує, наприклад, людина з моєї команди навчається в КПІ саме за спеціальністю Інновації.\nМоє основне завдання — це створювати умови та ситуації, за яких співробітники компанії зможуть діяти та мислити як підприємці. У цей час я та моя команда будемо їхніми «гідами», на шляху пошуку та ідентифікації нових можливостей для бізнесу, їх тестування та масштабування.\nОкрім цього, я займаюся пошуком та дослідженням інноваційних рішень, що стали б у нагоді для вирішення бізнес-викликів компанії і за допомогою яких можна прототипувати ідеї колег. Особлива увага також приділяється культивації та впровадженню нової методології проджект-менеджменту — СКРАМ (SCRUM) — культури гнучких процесів роботи команди та створення умов, за яких працівникам зручно самоорганізовуватися та самокеруватися.\nЯк прийняли рішення запровадити нову посаду?\nКомпанія запровадила цю посаду в Україні самостійно, і це перша подібна роль у Philip Morris у світі. Певна група керівників зібралася на щорічну стратегічну сесію і усвідомила: з одного боку у країні відбуваються зміни, люди беруть ініціативу в свої руки, з іншого — змінювалася й сама компанія — були приклади, коли працівники самостійно створювали проекти, керували бюджетами, давали результати і формально ними ніхто не керував. Отже, менеджери вирішили спрямувати наявну енергію у більш кероване русло з точки зору потреб та пріоритетів, а не просто бажань.\nСправа не одразу зрушила з місця. Скажімо, на нашій фабриці у Харкові уже багато років розвивають культуру постійних покращень. Працівники весь час генерують ідеї, продуктивність постійно зростає, і це фабрика з чи не найвищими показниками якості продукції у світі.\nПодумали: а чому у комерційній частині організації не можна запровадити те саме? Спробували скопіювати модель з фабрики, але це не дало очікуваних результатів.\nТож вирішили вдатися до нетрадиційного рекрутингу: оголосили відкритий конкурс, кандидати робили відео-презентацію, а працівники відбирали претендентів за допомогою голосування. Моя пропозиція набрала більше голосів, і таким чином я отримав роботу. Звісно, ще був довгий процес інтерв’ю, але думка працівників висловлювалася публічно і впливала на фінальне рішення.\nРизиків достатньо. Не секрет, що одним з бар’єрів на інноваційному шляху розвитку багатьох компаній євідсутність можливостей для кар’єрного розвитку менеджера з інновацій, використовують навіть термін «кар’єрне самогубство». Проте мене це не лякає, більше того, мета мого відділу — вже за декілька років перестати існувати в тому форматі та з тим фунціоналом, що є зараз. Це буде свідчити про те, що ми досягли своєї мети і компанія вийшла на наступний рівень розвитку, отже, з’явиться потреба у новому, більш актуальному на той момент фунціоналі, знаннях, практиках навичках.\nМи прагнемо не обмежувати свободу прийняття рішень, і, як на мене, — це один з критеріїв успіху. Задля стимулювання культури інновацій надаємо необхідні ресурси для прототипування та тестування авторам майже всіх перспективних ідей.\nЧому ви не використали більш сучасний підхід, ніж просто збір ідей?\nМи не просто збираємо ідеї та закликаємо їх генерувати. Важливо, що пізніше людина стає на шлях оцінки та реалізації свого «творіння». Ми активно комунікуємо зі всією організаціє, розказуємо іншим працівникам, як з’явилося те чи інше рішення їхніх колег, до чого воно може привести чи вже привело, роз’яснюємо логіку та механізм дизайн-мислення, допомагаємо заохотити інших до розробки та реалізації.\nМоже, у когось існує не ідея, а проблема, і люди, які 10 років спокійно працювали «за шаблоном», застосовуючи принципи дизайн-мислення, починають креативити і видавати на-гора досить проривні рішення.\nТобто ми — провідники, наше завдання не просто збирати ідеї, а із задоволенням пройти разом із колегами шлях від ідентифікації можливості й генерування ідеї до її реалізації.\nЧи ваші ідеї використовуватимуть глобально?\nУ компанії існує велика кількість достатньо проривних інноваційних рішень і продуктів. Прикладом тому є IQOS — абсолютна інновація в категорії, над розробкою якої працювали багато років сотні вчених. Деякі речі ми, в Україні пілотуємо раніше чи паралельно з нашими колегами з інших країн. Такі винаходи, успіхи та здобуті знання ми з задоволенням поширюємо на глобальному рівні.\nДізнайтеся більше про те, як «увімкнути» команду в епоху diversity, gig-економіки та змін у цінностях нового покоління.\nПриходьте почути про нові HR-виклики 15 червня на HR Wisdom Summit — івент від delo.ua та Ekonomika+. До 17 травня — знижка на beeлети!\n1+1 1+1 Media Александр Ткаченко ивент инновации Павел Рыжий


Главная › Календар вагітності › 31 тиждень вагітності\nМалюк на 31-му тижні вже настільки підріс, що вільно перекидатися в порожнині матки як раніше йому складно, але зате він уже досить сильний, щоб відчутно впертися ніжками вам в підребер’я.\nMust Do на 31 тижні вагітності\nМалюк на 31-му тижні вже настільки підріс, що вільно перекидатися в порожнині матки, як раніше, йому складно, проте він вже досить сильний, щоб відчутно упертися ніжками вам під ребра. Зачекайте та потерпіть — залишилося недовго.\nВ альвеолярних мішечках малюка з’явився шар епітеліальних клітин, які виділяють сурфактант — спеціальну речовину, що дозволяє дитині після народження самостійно дихати.\nУ малюка розправляються зморшкуваті складочки, і його личко стає гладеньким. Тепер ваш крихітка зовсім схожий на рожевощокого новонародженого! Його внутрішні органи вже повністю розвинені, але на цьому терміні їм ще важко функціонувати поза маминим животиком.\nГоловний мозок продовжує активно рости.\nЗараз ваш малюк за розмірами схожий на помело. Зріст — 40 см, вага — 1600 г.\nЯ відчуваю всі мамині емоції: розумію, коли їй добре, а коли погано.\n31-й акушерський тиждень —приблизно 29 тижнів фактичних, а це означає, що малюкові у вас в животику без одного тижня 8 місяців.\nНезважаючи на те, що всі органи крихітки функціонують, народжуватися йому ще рано, потрібно набрати вагу і вдосконалити систему дихання. Але якщо так трапиться, що пологи розпочнуться на цьому тижні, за допомогою лікарів і сучасної медицини малюк впорається.\nДитина вже добре навчилася закривати і відкривати очі, вона бачить і розрізняє світло й темряву. Якщо посвітити на мамин живіт ліхтариком, крихітка відреагує рухами або поворотом убік світла.\nУ дитини вже з’являється свій режим сну і неспання, який цілком може не збігатися з вашим. Під час сну очі у крихітки прикриті повіками, а коли він прокидається, оченята відкриті.\nЗ’являється рогівниковий рефлекс — якщо що-небудь торкається зіниці, малюк рефлекторно примружує око.\nНа 31-му тижні дитина вже розрізняє смаки і запахи і у неї з’являються власні вподобання.\nАктивно триває розвиток головного мозку, на 31-му тижні утворюється більше зв’язків між нервовими клітинами (нейронами), а навколо нейронних пучків з’являються захисні оболонки.\nПідшлункова залоза до 31-го тижня вже повністю сформована і функціонує, виробляючи необхідну кількість інсуліну.\nОдне з найважливіших досягнень на 31-тижні — вироблення сурфактанта клітинами внутрішнього шару альвеол. Ця поверхнево активна речовина вистилає альвеоли у вигляді плівки, котра необхідна для можливості розширення легенів при вдиху і оберігає їх від спадання при видиху. Недостатня кількість сурфактанту — одна з основних проблем малюків, народжених раніше терміну.\nНігтики на маленьких пальчиках вже практично доходять до кінця подушечок, з’являються характерні риси обличчя, а волоссячко фарбується.\n16 кращих українських імен для дівчат\nПринципових змін з мамою на 31-му тижні не відбувається, просто стає все важче носити животик, який вже значно виріс.\nІснує ризик набрати зайвої ваги, тому варто контролювати свій раціон — не влаштовувати дієти чи розвантажувальні дні, це зрозуміло, але є трохи менше здоби, жирної їжі, шоколаду, цукерок і тістечок.\nДопоможе утримати вагу в межах норми дробове харчування — їжте невеликими порціями 5-6 разів на день. Так буде легше справлятися з їжею шлунку і кишківнику, навантаження на які в третьому триместрі збільшується, і позбутися від печії — частої супутниці вагітності.\nНа 31-му тижні груди помітно збільшуються — це результат вироблення гормону релаксину, який так само готує організм до пологів, викликає ослаблення з’єднань кісток малого тазу.\nСучасні жінки відвідують тренінги, курси та школи з підготовки до материнства, на яких дають багато потрібної і цікавої інформації. Важливо пропускати всю інформацію крізь своє серце. Залишайте собі те, що знайшло в ньому відгук, воно обов’язково спрацює і зорієнтує вас в потрібній ситуації. Не намагайтеся зрозуміти усі істини відразу. Комплекс відмінниці заважає насолоджуватися справжнім і жити із задоволенням. Нехай у вашій душі всіма кольорами веселки переливається енергія любові. Вона допоможе протіканню гармонійної вагітності, пологам та першим крокам у ролі мами. А коли ви притиснете перший раз до своїх грудей свою дитину, скажіть ій 3 чарівних слова: «Я тебе люблю» — вони пробуджують чарівників всередині нас, і робіть це кожен день усе життя.\nЗ цього моменту вам потрібно ходити в жіночу консультацію частіше: мінімум 1 раз в 2 тижні. Відповідно частіше потрібно буде здавати необхідні аналізи.\nЯкщо ваш термін відвідування лікаря на цьому тижні, то, як і раніше, доктор вас зважить, виміряє об’єм живота, тиск і висоту розташування дна матки. Послухає частоту серцебиття малюка. Швидше за все, вам буде призначений черговий загальний аналіз крові.\nУ цей період жінка може набрати зайвої ваги. Крім того, незбалансоване харчування загрожує вам запорами. Тому тримайте себе в руках. Намагайтеся, щоб основні прийоми їжі містили всі необхідні вітаміни і мінерали.\nДля перекусу обирайте тільки овочі-фрукти або кісломолочку.\nОбов’язково введіть в свій раціон рибу, яка збагачує клітини головного мозку дитини необхідними жирними кислотами омега-3. Фаворити — лосось, сайра, хамса, сардина. Готуйте їжу на рослинній олії, а в перервах між їжею вживайте гарбузове насіння або горішки.\nНе забувайте про воду — якщо вас турбують набряки, порадьтеся з лікарем, але не обмежуйте себе в рідині без особливої необхідності.\nДля профілактики запорів і, як наслідок, геморою, додайте до раціону продукти з високим вмістом калію — крім відомих всім бананів, калію дуже багато в куразі, авокадо, шпинаті і горіхах.\nДля зміцнення м’язів тазового дна майбутнім мамам слід робити вправи Кегеля — вони допоможуть запобігти розривам і полегшать процес появи малюка на світ. Виконувати ці вправи варто щодня аж до самих пологів.\nОсь одна з них: утримуйте м’язи проміжності в напрузі 5 секунд (скажіть фразу «двадцять чотири» 5 разів), а потім розслабте. Зробіть паузу на 5-10 секунд і повторіть вправу. Повторюйте до 10 разів. Якщо складно відразу утримувати 5 секунд або повторювати 10 разів, збільшуйте час і кількість поступово. Ніякого дискомфорту ні в процесі вправи, ні після неї бути не повинно. Вправи Кегеля вдалі тим, що їх можна виконувати непомітно для оточуючих в будь-якому місці і будь-якому положенні — сидячи, стоячи, лежачи. Рекомендується робити не більше 5 підходів на день, але оптимальним вважається 2-3 рази.\nНа 31 тижні вагітності матуся вже чітко відчуває ворушіння малюка, проте їх інтенсивність з цього тижня знижується. Не хвилюйтеся, просто малюк виріс і йому вже тісно в матці, він не може так само вільно, як раніше, проявляти свою активність. Але мамі потрібно стежити, щоб кількість ворушінь була не меншою, ніж 10 за день.\nВодіння автомобіля під час вагітності не має шкідливого впливу на перебіг вагітності і розвиток дитини. Але в будь-якому випадку, час знаходження за кермом слід обмежити хоча б до 1,5 годин. Це обумовлено тим, що час вагітності збільшується навантаження на організм жінки, змінюється психоемоційний фон (можливі перепади настрою, підвищена дратівливість, загальмованість, неадекватні реакції). Якщо ви відчуваєте, що емоційний стан змінився і його складно контролювати, поїздки за кермом краще припинити, оскільки це може призвести до виникнення проблем у дорозі. Спеціального комплексу вправ для вагітних під час керування автомобілем не існує. За умов виникнення дискомфорту у ногах і втоми під час поїздки, зупиніться, припаркуйтеся в призначеному місці, вийдіть з машини, розімніть. Це дасть можливість трохи відпочити, зняти напругу. У домашніх умовах, після дороги, допоможуть: розслаблюючі ванночки для ніг з морською сіллю, самомасаж гомілок і стоп у вигляді легкого розтирання, надання ногам піднесеного положення. У вільний час намагайтеся відвідувати басейн, займатися йогою для вагітних жінок, оскільки ці види спорту допомагають відновити душевну рівновагу і поліпшити самопочуття.\nДізнайтеся, які документи та речі потрібно брати з собою до пологового будинку. Заздалегідь уточніть умови госпіталізації і термін планової мийки пологового будинку, щоб не виникло несподіваних проблем. У деяких пологових будинках, наприклад, якщо ви збираєтеся народжувати з чоловіком, йому потрібно надати певний набір довідок. Зберіть сумку. Нехай вона буде напоготові.\nДжерело: YouTube, автор Пюдмила Дронова\n30 тиждень вагітності32 тиждень вагітності