Конспект лекцій з дисципліни «міжнародна інвестиційна діяльність» - страница №2/9\nТЕМА 2. ІНВЕСТИЦІЙНА ДІЯЛЬНІСТЬ НА МІЖНАРОДНИХ ФІНАНСОВИХ РИНКАХ\nКапіталізація ринків акцій. Множинне котирування. Організація торгівлі акціями на різних національних ринках. Фондові індекси. Пасивний і активний підходи при формуванні портфеля міжнародних інвестицій в акції.\nОснову міжнародного портфельного інвестування складають операції з цінними паперами.\nЦінний папір — це документ, який засвідчує майнове право чи відношення позики власника документа щодо особи, яка випустила (емітувала) такий документ.\nБільшість цінних паперів повинні проходити особливу процедуру реєстрації. Вона вимагається для того, щоб подати інвесторам надійну, суттєву і достовірну інформацію про цінні папери,які відкрито пропонуються до продажу. Володіючи такою інформацією, інвестори можуть досить точно оцінити якість своїх інвестицій.\nЦінні папери, як й інші складні об'єкти, можна класифікувати за численними ознаками, а саме:\n- економічна природа (відносини власності — акція; кредитні відносини — облігація, нота, вексель);\n- тип права, що реалізується (грошові вимоги — облігація, вексель; майнові права — акція, заставна, коносамент);\n- економічний статус (фондові і комерційні);\n- матеріальна форма (знеособлені документи, записи на рахунках); форма власності (державні і недержавні);\n- національна приналежність (національні, іноземні, міжнародні);\n- особливості випуску та обігу (цільова орієнтація, обіговість, дохідність, передача майнових прав, черговість задоволення претензій, порядок дотримання терміну погашення тощо).\nВажливо акцентувати увагу на неоднаковій інвестиційній значущості тих чи інших цінних паперів. Одні з них (векселі, депозитні сертифікати та інші короткотермінові папери) обертаються на грошовому ринку як замінники грошей для виконання розрахунків за постачання товарів і платежів, різні зобов'язання, епізодично виконуючи також роль засобу для короткотерміновогоінвестування з метою одержання доходу. Інші цінні папери (акції, облігації, інвестиційні сертифікати та ін.) обертаються на ринку капіталу і служать для фінансування довготермінових інвестицій у виробництво та комерційну діяльність.\nУ вузькому розумінні до безпосередньо інвестиційних цінних паперів належать ті, що надають власнику право на частину активів емітента, тобто всі види акцій усіх типів емітентів. У широкому розумінні (опосередковано) до інвестиційних можна віднести також окремі види боргових цінних паперів, сертифікатів та похідних (табл. 2.17).\nАкція — це пайовий цінний папір, що закріплює права його власника на одержання частки прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів і на участь в управлінні цим товариством, а також на частину майна під час його ліквідації. Акція — безстроковий документ і існує стільки, скільки існує акціонерне товариство. Для емітента випуск акцій є джерелом капіталу, отже, його влаштовує те, що він не зобов'язаний повертати інвесторам вкладений ними капітал. Інвестор, який купує акції, також дотримується власних інтересів — одержати дохід і брати участь вуправлінні акціонерним товариством (пропорційно кількості куплених акцій). У більшості випадків емісія акцій здійснюється під час заснування акціонерного товариства, тобто формування статутного капіталу, перетворення вже існуючої компанії на акціонерне товариство і додаткової мобілізації капіталу для збільшення існуючого статутного капіталу. Дохід від акцій її власник одержує у вигляді дивіденду, отриманого з чистого прибутку, після сплати всіх боргів і відрахувань. Дивіденди виплачуються, таким чином, в останню чергу. їх розмір встановлюється рішенням загальних зборів акціонерів. Доходами акціонера є також збільшення ринкової вартості акції.\nАкції бувають іменні і на пред'явника. У першому випадку ім'я власника обов'язково заноситься до книги реєстрації (реєстр), яку веде або сам емітент, або реєстратор чи депозитарій. У другому випадку акції не реєструються і досить фактичного володіння акцією для того, щоб її власник підтвердив, що саме він є акціонером даного акціонерного товариства. Акція на пред'явника, на відміну від іменної, може випускатися тільки у документарній (паперовій) формі. Вона повинна бути обов'язково оплаченою її власником.\nЗа ступенем вільного обігу акції поділяються на відкриті і закриті. Власником відкритої акції може стати будь-який покупець, а закритої — тільки деякий (певної категорії). Випускаються також акції, що не мають взагалі ніякого ходіння на ринку.\nЗвичайно акції продаються і купуються, але існують й акції, які розподіляються серед акціонерів даної компанії пропорційно раніше одержаним ними акціям. Акція може бутизасновницькою, тобто такою, яка розповсюджується лише серед засновників акціонерного товариства і дає їм деякі переваги: додаткову кількість голосів, першочергове право на одержання акцій наступних випусків, вирішальний голос при прийнятті рішень з питань діяльності компанії.\nЗ численних класифікаційних ознак акцій помітно виділяються кілька основних — фіксованість доходу, участь в управлінні та ін. Відносно цих ознак акції поділяються на звичайні (прості) іпривілейовані (преференціальні).\nАкція є звичайною, якщо вона засвідчує: а) право власника на участь в управлінні справами акціонерного товариства; б) право на одержання дивідендів, причому негарантованих і нефіксованих; в) право на певну частину майна, яке залишається після ліквідації акціонерного товариства.\nАкція є привілейованою, якщо вона засвідчує: а) право власника на одержання дивідендів, в основному, з фіксованим відсотком, що виплачується незалежно від результатів діяльності акціонерного товариства; б) переважне право (порівняно з власниками звичайних акцій) на першочергове одержання дивідендів і пріоритетну участь у розподілі майна акціонерного товариства під час його ліквідації (якщо подібний пріоритет передбачений умовами випуску акцій). Існує модифікація привілейованої акції, яка передбачає додаткову пільгу — право власника одержувати додаткові дивіденди понад оголошену суми у тому випадку, якщо дивіденди зі звичайних акцій перевищують оголошену суму. Тобто, забезпечується участь власників таких привілейованих акцій у розподілі прибутку, що залишається. Інша модифікація привілейованої акції («привілея, що бере участь») дозволяє її власникові брати безпосередню участь у розподілі надприбутку, тоді як власник будь-якої іншої акції такого права не має. Ці переваги привілейованих акцій — «безголосого» цінного папера — перед простими акціями зрівноважуються тим, що власник привілейованої акції не має права брати участь в управлінні акціонерним товариством: він не має права голосу на зборах акціонерів, якщо статутом акціонерного товариства це спеціально не передбачено.\nПривілейована акція не може випускатися на суму, що перевищує 10 % статутного фонду акціонерного товариства.\nПривілейовані акції з коригованим дивідендом. Це такий цінний папір, який дозволяє його власникові одержувати щоквартально збільшений дивіденд, що відображає зміну відсоткових ставок з короткотермінових державних облігацій або позичкового відсотка з банківських кредитів.\nПривілейована акція з відстроченим дивідендом. Це цінний папір, котрий випускається тільки для засновників даного акціонерного товариства. Дивіденди по цій акції не виплачуються до того часу, поки за звичайними акціями не буде досягнуто виплати дивідендів за максимально встановленою квотою. Частина прибутку, що залишилася після таких виплат повністю або частково розподіляється між власниками згаданих акцій.\nВельми популярними є два різновиди привілейованих акцій: кумулятивні і конвертовані. Більшість привілейованих акцій є кумулятивними, тобто вони мають властивість кумуляції (накопичення) дивідендів, що надає їм підвищеної надійності. Правило таке: дивіденди, не виплачені акціонерам протягом деякого періоду, не анулюються, а накопичуються і нараховуються власникам привілейованих акцій. Вони одержують дохід у наступному періоді у розмірі накопиченої суми. А от власники некумулятивних привілейованих акцій втрачають свій дохід за будь-який період, протягом якого не оголошувалася виплата дивідендів.\nКумулятивні привілеї не тільки підвищують надійність акцій, але й надають їм певної спекулятивності. Справа в тому, що з поліпшенням фінансового становища акціонерного товариства заборгованість його перед акціонерами накопичується, а з поліпшенням -— виплата відбувається повністю. Це призводить до того, що зі збільшенням прибутків даного акціонерного товариства зростає попит на його кумулятивні акції, бо заборгованість (так звані аррії) одержить той, хто матиме ці акції на момент оголошення дивідендів\nНезалежно від кумулятивності привілейовані акції можуть бути конвертованими (конвертабельними), тобто мати властивість обмінюватися за обумовленою ставкою на певну кількість звичайних акцій чи облігацій даного емітента. Неконвертовані акції не змінюють свій статус. Емітент може залишити за собою право відкликання привілейованих акцій, тобто право будь-коли викупити їх за номінальною ціною з компенсаційною надбавкою.\nЯк бачимо, привілеїв у власників таких цінних паперів чимало. Тому не викликає подиву підвищений інтерес на фондовому ринку саме до привілейованих акцій. Наприклад, якщо в США вартість привілейованих акцій у загальній вартості всіх акцій на початку 80-х років становила всього 7 %, то наприкінці 90-х років збільшилася у 4 рази і продовжує підвищуватися. Секрет такого успіху привілейованих акцій пояснюється досить просто. Пільги, що дозволяють одержувати підвищений і стійкий (надійний) дохід, роблять ці акції привабливими для інвесторів. Емітентів привілейовані акції теж влаштовують. Справа в тому, що, з одного боку, через пільгові акції емітент одержує капітал у великому розмірі і має можливість розширити виробництво або пе-репрофілювати його. З іншого боку, цілий ряд обмежень, насамперед перетворення власника безголосих акцій на пасивного акціонера, дозволяє емітенту захищати систему управління підприємством від «сторонніх», не «розпилювати» статутний фонд, зберегти контрольний пакет акцій. Принцип «дай гроші, візьми привілеї і не втручайся в наші справи» багатьох емітентів влаштовує. А коли обидві сторони задоволені вчинками одна одної, то це значить, що така співпраця є перспективною.\nОблігація — це борговий цінний папір, що визначає боргові відносини між власником (володарем, держателем) облігації та емітентом і підтверджує зобов'язання емітента повернути власникові облігації її номінальну вартість в обумовлений термін, а також виплачувати визначений відсоток (винагороду). Відносини між вказаними особами трактуються як позика. Цінний папір є облігацією, якщо він засвідчує: а) право на одержання у фіксований термін його номінальної вартості або іншого майнового еквівалента; б) право на одержання фіксованого відсотка від номінальної вартості.\nАкція та облігація належать до різних видів цінних паперів. Акція — це право на власність, а облігація — право на позику. Власник акції бере участь в управлінні (маються на увазі не привілейовані, а звичайні акції), а власник облігації участі в управлінні не бере. Проте останньому гарантовано стабільний дохід (у\nвигляді твердої відсоткової винагороди), в той час як дивіденди можуть бути як великими, так і малими (а іноді навіть взагалі не виплачуватися). Акції пов'язані з підвищеним ризиком, хоча, зіншого боку, обіцяють неабиякий зиск і тим самим імпонують багатьом інвесторам. Вища якість (надійність) облігації супроводжується нижчим відсотком виплати. Облігації привабливі дляобачливого інвестора, особливо тоді, коли він не дуже багатий для того, щоб ризикувати.\nДо облігації, випущеній у документарній формі, якщо вона не є дисконтною (про дисконт йтиметься далі), додається купон, котрий дає власникові право на одержання доходу. Розрізняють номінальну, викупну і курсову (ринкову) вартість облігації. Придбання облігацій може здійснюватися громадянами та юридичними особами за рахунок як власних, так і позикових коштів.\nОблігації ще більше, порівняно з акціями, відрізняються різноманітністю видів і модифікаціями. Для групування облігацій і створення різновидів існує безліч класифікаційних ознак, а саме:забезпечення позики, періодичність нарахування доходу, терміни погашення позики, надійність, режим обігу, способи виплати доходу та погашення облігацій і т. д.\nКожен з різновидів облігацій має свої особливості. Наприклад, якщо облігація є цільовою, то обов'язково вказуються товари або послуги, під які вона випускається. Облігація з бонами на підписку дає право її власникові на одержання облігацій того чи іншого емітента під час їх нових випусків, а якщо власник не хоче цього придбання, то він вправі продати бони на ринку як самостійні цінні папери. Облігації з правом дострокового погашення надають емітенту право, яким він може скористатися за бажанням. Найпопулярнішими різновидами облігацій є: а) облігації зовнішніх і внутрішніх державних позик; б) облігації місцевих позик; в) облігації підприємств; г) іноземні облігації (наприклад, облігації Міжнародного банку реконструкції і розвитку,Міжнародного валютного фонду).\nДержавні облігації, як правило, відрізняються високою надійністю, особливо якщо держава має великі фінансові активи. Одним з видів державних облігацій є казначейські зобов'язання.Рішення про випуск довготермінових і середньотермінових казначейських зобов'язань приймає уряд, а про випуск короткотермінових — Міністерство фінансів. Рішення про випуск місцевих позик приймають органи місцевого самоврядування. Підприємство у більшості випадків має право випускати облігації на суму не більше 30 % розміру свого статутного фонду. У відповідній\nінформації підприємства вказуються дані про господарську діяльність підприємства та його службових осіб, мета випуску облігацій, терміни повернення коштів у разі відмови від випуску облігацій тощо.\nОблігації випускаються на різні терміни й умовно поділяються на короткотермінові (до 3 років), середньотермінові (від 3 до 7 років) і довготермінові (від 7 до ЗО років). Наприклад, казначейські зобов'язання випускаються на термін до 1-го року, від 1-го до 5-ти років або від 5-ти до 10-ти років. Існують також безстрокові облігації, під час випуску яких не вказується термін погашення. Облігації можуть не друкуватися у вигляді окремих документів, а відображатися у боргових книгах (касові облігації). За іменними (зареєстрованими) облігаціями виплати здійснюються безпосередньо їх власником. До облігацій на пред 'явника додаються відривні купони для одержання виплат на кожну дату платежу.\nОдні облігації мають вільний обіг, інші — обмежений. Купуючи останні, інвестор приймає зобов'язання залишатися їх власником протягом певного часу. Обмежуються ціни або колосуб'єктів торгівлі. Але є й такі облігації, котрі взагалі не підлягають обігу: вони не можуть ні продаватися, ні обмінюватися, ні використовуватися як застава.\nПро заставу слід сказати докладніше. Облігація є забезпеченою, якщо емітент гарантує виконання своїх зобов'язань як щодо повернення основної суми боргу, так і виплати відсотків з нього. Застосовуються різні види застави: майно, фондові цінності, доходи від майбутніх проектів, майбутні податкові надходження та ін Облігації із заставою майна поділяються на першозаставні ізагальнозаставні. Перші створюють борг, який емітент виплачує першочергово, а другі — дохід, який виплачується після розрахунків з власниками першозаставних облігацій. Якщо облігація видається під заставу нерухомого майна, то вона називається іпотечною. Облігації із заставою фінансових активів забезпечуються цінними паперами інших компаній, які знаходяться у власності емітента, в тому числі його філіалів або дочірньої фірми. До цього виду застави належать також цінні папери, які зберігаються у даного емітента на умовах трасту. Застава у вигляді майбутніх доходів від інвестованих проектів властива в основному місцевим облігаціям: вони погашаються, зокрема, за рахунок орендних платежів, комісійних зборів і мита, майбутніх податкових надходжень.\nЯкщо виконання зобов'язань по облігаціях забезпечується не самим емітентом, а іншою юридичною особою, то така облігація\nназивається гарантованою. Рейтинг облігацій цього виду зумовлюється фінансовою вагомістю компанії-гаранта. Предметом гарантій може бути частина виплат: або лише відсотки, або лише сума позики.\nЗа так званими реорганізаційними облігаціями емітент відповідає перед інвесторами тільки по капітальній сумі позики. Щодо виплат відсотків, то їх розмір залежить від доходів емітента.\nНадійність одного й того самого емітента на різних ринках звичайно котирується по-різному, тому деякі емітенти випускають так звані своп-облігації, під час випуску яких умови виплати доходу і погашення пов'язують з умовами обміну валют (своп-угода).\nІснують цінні папери, які називаються облігаціями з поверненням, або з достроковим відкликанням. Емітент має право відкликати їх раніше терміну погашення й викупити за ціною, трохи вищою за номінальну. Відкликавши їх, емітент може випустити нові облігації, але вже з новою ставкою і терміном погашення. Причиною відкликання облігацій звичайно є зниження відсоткових ставок порівняно з тими, під які випускались облігації, а також зміни терміну погашення боргу.\nРізновидом облігацій з поверненням є облігації відкладеного фонду, тобто ті, котрі викупаються емітентом на кошти, які щорічно відкладаються ним з прибутку для погашення частини абонавіть усього боргу. Вигода для емітента полягає в тому, що частина позики оплачується достроково і тому на дату погашення потреба в грошових коштах буде не дуже велика. Емітент зобов'язаний завчасно попередити інвестора про відкликання облігацій і дати обіцянку викупити їх за ціною, вищою за номінальну. При цьому облігації викупаються не тільки раніше, але й без виплати винагороди.\nКрім відкладеного фонду, емітент може створити викупний фонд, що використовується для придбання на фондовому ринку облігацій у тих випадках, коли викуп можна здійснити за раніше встановленою ціною або нижчою від неї. Дозволяється створювати обидва фонди одночасно або послідовно.\nПрактика знає облігації з розширенням та облігації із звуженням. Перші випускаються на певний термін і дають можливість власникові обміняти їх у момент викупу на довгострокові зобов'язання того ж достоїнства. Облігації із звуженням (так звані рекретивні облігації) мають зворотну дію: випущені на довший термін, вони можуть погашатися значно раніше. Не важко побачити, що облігації з розширенням більше влаштовують емітента, а облігації із звуженням — інвестора. Облігації можуть бути конвертованими (конверсійними), якщо в умовах їх випуску обумовлена можливість обмінювати їх на прості або привілейовані акції, які випускає даний емітент. Обмін відбувається протягом строку позики. Звичайно, власник таких облігацій обмінює їх лише тоді, коли дивіденди з акцій будуть вищими, ніж відсотки з облігацій (така ознака властива єврооблі-гаціям). Конверсія дає можливість емітенту знизити ставку відсотка, а інвестору — впевнитися у підвищеній надійності облігації та заручитися перспективою зростання власного капіталу вже у формі дивідендів.\nПравилами фондового ринку можуть передбачатися модифікації процесу конверсії. Наприклад, грошовий дохід з конвертованих облігацій може не виплачуватись, а замість нього їх власникам безплатно видаються нові цінні папери. При цьому номінальна вартість облігації наступного випуску збільшується на величину доходу з конвертованої облігації, а відсоток залишається незмінним.\nНормативними положеннями можна передбачити порядок, за яким власник облігації не може продати право на придбання акцій за певною ціною окремо від облігацій. Можна передбачити додаткову плату за обмін цінних паперів. Для інвестора вельми привабливі так звані відшкодувальні облігації, які він може в зручний момент обміняти на готівку.\nВиходячи зі способу погашення, облігації класифікуються на серійні, котрі погашаються послідовно, за серіями через певні проміжки часу, та ординарні, що викуповуються емітентом навстановлену дату. Відомі також облігації з правом дострокового погашення, під час випуску яких емітент повідомляє всі відомості, що супроводжують випуск термінових облігацій, але при цьому резервує за собою право на дострокове погашення боргу. Необхідно відмітити, що таке резервування не повинно бути безмежним у часі: емітент зобов'язаний повідомити, після закінчення якого терміну він може скористатися зазначеним правом.\nСерійні облігації можуть погашатися або одноразово, або за групами і розрядами, а також шляхом викупу партій облігацій на біржі. Для країни з підвищеною інфляцією доцільно випускатиіндексовані облігації, курс погашення яких рано чи пізно зміниться.\nОблігації вважаються погашеними, якщо інвесторам здійснено виплату відсотків за останній період і за номінальною вартістю облігацій. Випускаються також «вічні» облігації, які не передбачають зобов'язань емітента з погашення.\nПід час розгляду питання про виплати з облігацій потрібно з'ясувати, по-перше, за якою ставкою здійснюється виплата, по-друге, в якому вигляді і, по-третє, коли відбувається виплата. Ставка облігацій може бути не тільки твердою (фіксованою), але й змінною (плаваючою). Фіксована купонна ставка використовується для періодичної виплати доходів у вигляді відсотків (такі облігації можуть достроково відкликатися емітентом). Облігація з плаваючою купонною ставкою, яка залежить від кон'юнктури ринку, є цінним папером із зростаючою купонною ставкою, що служить стабілізуючим елементом в умовах інфляції. Облігації з мінікупоном — перехідна форма від купонної до безкупонної облігації, котра має порівняно невелику відсоткову ставку за купоном і мінімальну знижку (дисконт). Не є винятком виплата доходу за змішаною формою: частина терміну (наприклад, перші два-три роки) відсоток з облігації виплачується за фіксованою ставкою, решта часу — за плаваючою.\nТерміни виплат з відсотків вказуються в умовах випуску облігацій. Наприклад, за середньотерміновими облігаціями строком від одного до п'яти років (так звані ноти) відсотки виплачуються раз на півроку. Відома облігація під назвою дохідна. За нею емітент зобов'язується виплатити суму боргу, а щодо відсотків, то вони виплачуються лише тоді, коли емітент одержує дохід, розмір якого дає йому можливість робити виплату. У деяких випадках сума накопичених, але невиплачених відсотків, з настанням терміну погашення облігації, може виставлятися як вимога до емітента. Це кумулятивні облігації, дохід з яких накопичується на момент викупу і виплачується одночасно з погашенням.\nДосить поширеним є спосіб позички через безвідсоткові (але не бездохідні!) облігації, які реалізуються зі знижкою (проти номіналу), а погашаються за номінальною ціною, створюючи тимсамим дохід інвестора. Такі облігації належать до дисконтних цінних паперів.\nДисконт — це різниця між номінальною вартістю цінного папера та його ринковою (курсовою) ціною. За такою дисконтною облігацією (до неї належать облігації з нульовим купоном) інвестор одержує дохід тільки під час викупу облігацій, одноразово, а не щорічно, але він може не сплачувати податок на дохід від облігацій (за відповідними законодавчими\nнормами). Отже, дисконтні облігації належать до ризикових, але привабливих, бо передбачають одержання великого доходу.\nОблігації місцевих позик, що випускаються місцевими орга-' нами влади, іноді називають муніципальними. Вони привабливі для всіх учасників обігу: емітенти одержують позикові кошти дляздійснення місцевих програм і проектів, у результаті чого їм немає необхідності збільшувати місцеві податки для забезпечення підвищених витрат з місцевого бюджету або ж просити дотації з центру; інвестори теж мають вигоду, оскільки одержують у власність надійні цінні папери, які дають, хоча й невеликий, але стабільний дохід; населення регіону одержує важливі для нього об'єкти у сферах виробництва, торгівлі й обслуговування, не підлягаючи при цьому обкладанню підвищеними податками.\nПоказовим є те, що у минулому десятилітті в США обсяг випуску облігацій муніципальної позики зріс більше ніж на 70 % і наблизився до обсягу випуску облігацій федерального уряду. Такіцінні папери випускають не тільки муніципалітети, але й різні місцеві адміністративні та господарські структури — від штатів і міст до шкільних районів та органів управління платними дорогами. Популярність облігацій підтверджується і такими цифрами. Якщо світове фінансове багатство взяти за 100 %, то готівка становитиме 14, акції — 40, а облігації — 46 %.\nОднак, навіть у такого цінного папера, як облігація, є слабке місце. Справа в тому, що купонна ставка являє собою періодичну виплату відсотків і не враховує інфляційні процеси. Але й цей недолік можна нейтралізувати, якщо разом з виплатою доходів у вигляді фіксованого відсотка виплачувати дивіденди. Крім того, власникові корпоративних облігацій можна надати право на частину майна акціонерного товариства під час його ліквідації.\nТому не випадково в кінці 70-х років на світовому фондовому ринку дістали поширення облігації з плаваючою відсотковою ставкою, яка змінюється разом зі зміною дохідності облігації та позичкового відсотка. Одночасно стали застосовуватися облігації з індексованим відсотком, який прив'язується вже не до позичкового відсотка, а до індексу цін на певні товари: змінюється рівень цін на товари і, як наслідок, змінюється відсоток з облігацій. У 80-х роках почали застосовувати змішані (гібридні) облігації. їх суть полягає у тому, що з досягненням певного рівня плаваюча ставка заморожується, в результаті чого облігації починають приносити фіксований дохід. Отже, розвиток міжнародної системи облігацій бачиться у розширенні сукупності їх властивостей, створенні нових видів і різновидів облігацій стосовно вимог фондового ринку, економічної ситуації, яка складається в економіці, та інтересів учасників купівлі-продажу облігацій. В цілому облігації, як і акції, є важливим джерелом інвестування, хоча інвестиційна значущість цих цінних паперів неоднакова, що ілюструє табл. 2.18\nСвою специфіку мають сертифікати — глооальні, інвестиційні та компенсаційні.\nЦінні папери, які фіксують проміжні права партнерів під час укладання угоди, називають похідними. Вони не дають їх власникові ні права власності, ні права на одержання доходу, але засвідчують право на купівлю або продаж в майбутньому цінних паперів того чи іншого виду (частіше за все акцій). Відповідні строкові угоди бувають тверді й умовні. Перші — обов'язкові до виконання, а другі надають одній із сторін угоди право виконати або не виконати її. До твердих належать форвардні й ф'ючерсні угоди, а до умовних — опціонні угоди.\nУ практиці ринку строкових угод вживається ряд спеціальних термінів. Так, коли особа купує контракт, то говорять, що вона відкриває (або займає) довгу позицію. Навпаки, особа, яка продає контракт, займає (або відкриває) коротку позицію. Якщо інвестор купив (або продав) контракт, то він може потім закрити свою позицію за допомогою продажу (або купівлі) його. Угода, що закриває відкриту позицію, називається офсетною (протилежна дія), тобто протилежною щодо початкової угоди. Довгий контракт означає купівлю контракту, а короткий — продаж контракту.\nФорвардний контракт являє собою угоду між контрагентами про майбутнє постачання предмету контракту (активу). Форвардний контракт укладається поза фондовою біржею. Умови договору обумовлюються на момент укладення контракту, а його виконання здійснюється відповідно до цих умов у зазначений термін.\nФорвардний контракт укладається звичайно для здійснення реального продажу або купівлі відповідного активу і має на меті страхування постачальника або покупця від можливої несприятливої для нього зміни на ринку. Угоди, які передбачають негайне постачання активу, називаються касовими, або спотовими («спот» означає «наявний»), а ринок таких угод — касовим, або спотовим. Ціна, що виникає в результаті укладення касових (спотових) угод, називається відповідно касовою, або спотовою.\nФорвардний контракт може укладатися не тільки для страхування (хеджування) від можливих збитків, але й для гри на різниці ринкової (курсової) вартості активів. При цьому особа, якавідкриває довгу позицію (купує контракт), розраховує на майбутнє зростання ціни активу, а особа, яка займає коротку позицію (продає контракт), розраховує на зниження ціни активу. Саме протилежність прогнозів сторін є основою для укладення такого контракту.\nФорвардний контракт — це угода, що укладається, як уже було зазначено, за межами фондової біржі, тому він не є стандартним, тобто склад його умов може бути довільним, а самі умови — неконтрольованими. Ця обставина звужує вторинний ринок форвардних контрактів, оскільки важко знайти третю особу, інтереси якої точно відповідали б умовам форвардного контракту. Ліквідувати свою позицію за форвардним контрактом одна зі сторін, як правило, має право лише за згодою іншої сторони.\nФ'ючерсний контракт нагадує форвардний, але в той же час відрізняється від нього. Найсуттєвіша відмінність полягає в тому, що ф'ючерсний контракт укладається лише на фондовій біржі і є стандартним за складом умов і процедур виконання, які розробляє біржа для кожного виду активу. Тому ф'ючерсні контракти є ліквідними і для них існує широкий вторинний ринок. Цимф'ючерсний контракт, порівняно з форвардним, надає своєму власникові суттєву перевагу. Однак необхідно визнати, що стандартний характер контракту інколи буває незручним для учасників ринку, які бажають постачати актив в' іншому обсязі, в іншому місті і в інший час, ніж це передбачено ф'ючерсом. І все ж таки, частіше віддають перевагу ф'ючерсному контракту. Адже його виконання гарантується розрахунковою палатою біржі, і тому інвесторам немає потреби з'ясовувати фінансове становище контрагента. Після укладення і реєстрації ф'ючерсного контракту посередником між продавцем і покупцем стає розрахункова палата біржі: для покупця палата є продавцем, а для продавця — покупцем. Механізм таких взаємовідносин уже відпрацьований. Коли в учасника контракту з'являється бажання здійснити або прийняти поставку, то він не ліквідовує свою позицію до дня поставки і в установленому порядку інформує палату про готовність виконати свої зобов'язання за даним контрактом. У даному разі розрахункова палата вибирає за допомогою офсетної угоди особу з протилежною незакритою позицією і повідомляє учасника контракту про необхідність здійснити або прийняти актив, що зумовлений контрактом.\nУкладення ф'ючерсного контракту не вимагає від інвестора негайних витрат (за винятком комісійних), але саме під час укладення розрахункова палата висуває певні вимоги до учасників.З відкриттям позиції інвестор (як з довгою, так і з короткою позиціями) зобов'язаний внести на рахунок брокерської компанії певну суму грошей як заставу. Ця застава називається маржею.Мінімальний розмір маржі встановлюється розрахунковою палатою на підставі обліку максимальних денних відхилень ціни активу, що лежить в основі контракту, за минулі періоди. Розрахункова палата встановлює також нижній рівень маржі. Якщо за форвардним контрактом виграші і втрати реалізуються тільки після закінчення терміну контракту, то за ф'ючерсним розрахункова палата біржі робить у кінці кожного торгового дня перерахунок позицій інвесторів і переказує суму виграшу з рахунка тієї сторони, що програла, на рахунок тієї, що виграла. Дана сумагрошей називається варіаційною (змінною) маржею. Коли на мар-жевому рахунку інвестора накопичується сума, що перевищує встановлений палатою нижній рівень маржі, то він може скористатися цим надлишком, знявши його з рахунка. Якщо сума вкладника на рахунку виявляється нижче за встановлений мінімум, брокер повідомляє клієнта про необхідність внесення додаткових коштів. У разі, коли інвестор не вносить суму, що вимагається, брокер може ліквідувати його позицію, здійснивши офсетну операцію. Для того щоб не допускати надмірної спекуляції на ф'ючер-сних контрактах і забезпечити систему гарантування виконання операцій, біржа встановлює для кожного виду контракту ліміт відхилення ф'ючерсної ціни поточного дня від ціни котирування\nпопереднього дня. Для обмеження спекулятивної активності фондова біржа встановлює також так званий позиційний ліміт у вигляді обмеження загальної кількості контрактів з урахуванням закінчення їх термінів, які має право тримати відкритим один інвестор.\nЦіна, що фіксується під час укладення ф'ючерснсто контракту, називається ф'ючерсною і відображає очікування інвесторів щодо майбутньої спотової ціни активу на ринку. На момент укладення контракту ф'ючерсна ціна може бути вищою або нижчою за спотову. До моменту закінчення терміну контракту ф'ючерсна ціна повинна стати рівною ціні спот, інакше з'являється можливість виконати арбітражну операцію: якщо ф'ючерсна ціна вища за спотову, то арбі-тражер продасть контракт і купить актив, за протилежної ситуації він продасть актив і купить контракт.\nУ випадках, коли інвестор не сумнівається у прогнозах щодо розвитку ситуації на фондовому ринку, він надає перевагу укладенню ф'ючерсного контракту. Але ф'ючерсний контракт вимагає обов'язкового виконання операції і, якщо прогноз помилковий, інвестор може зазнати втрат. Для зменшення фінансового ризику інвестор звертається до ощіонних контрактів (опціонів).Слово «опціон» означає вибір. Право вибору надається покупцеві опціону. Володар опціону має право на здійснення операції з цінними паперами, але він не зобов'язаний цю операцію виконувати, оскільки опціон, як і ф'ючерс, є стандартизованою угодою. У ній вказуються кількість активів, ціна виконання контракту і дата здійснення операції.\nОпціони бувають різними за своїми ознаками. Це насамперед тип опціону і позиція учасників угоди. Існують два типи опціону:\n• опціон колл, тобто опціон на купівлю (опціон покупця);\n• опціон пут, тобто опціон на продаж (опціон продавця).\nТой, хто продає опціон, надає право вибору тому, хто цей опціон купує. Купуючи опціон колл, покупець набуває права купити у продавця опціону актив у встановлені терміни за ціною виконання або ж відмовитися від купівлі. Купуючи опціон пут, покупець набуває права продати продавцеві опціону актив у встановлені терміни за ціною виконання або ж відмовитися від такогопродажу.\nІснують дві позиції по опціону: довга (позиція покупця опціону) і коротка (позиція продавця опціону). Сполучення типів і позицій створюють чотири види опціонів:\n довгий колл;\n короткий колл;\n довгий пут;\n короткий пут.\nОтже, кожний, в принципі може стати:\n- покупцем опціону на купівлю;\n покупцем опціону на продаж;\n продавцем опціону на купівлю;\n продавцем опціону на продаж.\nВзаємовідносини між учасниками опціонної операції мають два особливих етапи: момент укладення угоди і момент її виконання. Під час купівлі-продажу опціону (на першому етапі) продавець виписує опціон і передає його покупцеві, одержуючи замість нього винагороду у вигляді премії (свого роду комісійні). Покупець опціону розглядає премію як плату за визначення права вибору (здійснювати угоду чи ні). Премія є компенсацією за ризик, що виникає під час купівлі-продажу цінних паперів. Отримана продавцем опціону премія залишається у нього незалежно від того, яке рішення прийме покупець — виконувати угоду чи ні. Отже, купівля-продаж опціону (на першому етапі) є не купівлею-продажем акцій активу, а передачею права покупцеві на здійснення в майбутньому (на другому етапі) купівлі або продажу цього активу.\nПокупець опціону колл має гроші, а продавець опціону колл — актив. І навпаки, покупець опціону пут має актив, а продавець опціону пут — гроші. Опціон колл передбачає купівлю активу покупцем опціону, а опціон пут — купівлю активу продавцем опціону. Тобто, напрями руху активу в опціонах колл і пут протилежні, тоді як напрями руху опціонів однакові (від продавця опціону до його покупця).\nПід час укладання контракту на опціон колл покупець опціону залишається покупцем активу, а продавець опціону залишається продавцем активу. Інакше кажучи, одна сторона двічі є покупцем, а інша — двічі продавцем. Навпаки, якщо укладається контракт на продаж активу, тобто опціон пут, то відбувається метаморфоза: покупець опціону на етапі виконання угоди стаєпродавцем активу, а продавець опціону — покупцем.\nПокупець опціону (колл чи пут) може відмовитися на другому етапі від виконання операції, в той час як продавець не може відмовитися від виконання зобов'язань (якщо їх виконання вимагатиме покупець опціону). Продавець добровільно поставив себе у залежність від вибору покупця опціону, одержавши за це певну премію від покупця. Покупець опціону може продати опціон третій особі, не питаючи для цього згоди продавця опціону, якому після такого продажу доведеться виконувати умови контракту иже щодо нового власника опціону. Контракт на опціон є цінним папером (акцією чи облігацією), який може бути в обігу.\nОтже, існують чотири види опціонних операцій, які вважаються простими опціонними стратегіями: купівля коллу, продаж коллу, купівля путу, продаж путу. Розглянемо кожний з них.\nКупівля коллу. Припустимо, що інвестор придбав опціон колл на деяку кількість акцій ціною 100 грн., заплативши премію 10 грн. Якщо ринкова ціна акцій буде нижчою за ціну виконання, наприклад 85 грн., то покупцеві немає сенсу купувати акції за 100 грн., коли він може на ринку купити їх за 85 грн., покривши тим самим витрати на премію і маючи економію 5 грн. Коли ж ринкова ціна буде перевищувати ціну виконання операції, наприклад становитиме 105 грн., то покупець опціону колл виконає операцію з метою скорочення втрат з премії (його втрати з премії скоротяться на 5 грн.: 105 - 110 = -5). Якщо ринкова ціна дорівнюватиме ціні виконання плюс заплачена премія (110 грн.), то виконання операції дозволить покупцеві опціону покрити витрати з премії, але прибутку він не одержить. Нарешті, якщо ринкова ціна становитиме 115 грн., то прибуток покупця опціону колл буде: 115-ПО-5 (грн.)\nПродаж коллу. Тепер поглянемо на ситуацію з позицій продавця опціону колл, що одержав премію 10 грн. за продаж опціону за ціною виконання 100 грн. за певну кількість акцій. Виписуючи іпродаючи опціон колл, продавець очікує зниження курсу активу (на противагу покупцю опціону). Якщо ринкова ціна становитиме 85 грн., то після відмови покупця опціону виконати операцію(про це йшлося вище) прибуток продавця опціону колл дорівнюватиме 10 грн. (розмір премії). Отже, за ринкової ціни у 105 грн. покупець «відіграє» 5 грн. Скільки ж залишається у продавця опціону? За такої ситуації продавець опціону втрачає частину прибутку: адже він зміг би не продавати акції згідно з контрактом за 100 грн., а продати на їх ринку за 105 грн. З перевищенням ринкової ціни акцій межі у 110 грн. втрати продавця (у вигляді втраченого прибутку) зростатимуть (в міру збільшення ринкової ціни). Купівля путу. Припустимо, що покупець придбав опціон пут: право на продаж деякої кількості акцій ціною 100 грн., заплативши 10 грн. премії. Купуючи опціон пут, покупець очікує зниження ціни акції. Нехай ринкова ціна акції дорівнює 85 грн. У такому разі покупцеві опціону пут (він же є продавцем акцій) краще продати свої акції продавцеві опціону пут (він же є покупцем акцій) ціною 100 грн., ніж відмовитися від операції і продати акції на ринку за 85 грн. Різниця істотна: 100 — 85 = 15 (грн.) доходу. Щоправда, ця цифра є валовим доходом, тобто без урахування затрат покупця опціону (у вигляді премії 10 грн.) на його купівлю. З урахуванням цих затрат покупець має чистий дохід: 15 - 10 = 5 (грн.). Природно, з таким рівнем ринкової ціни покупець опціону пут реалізує своє право на продаж акцій за 100 грн. своєму контрагенту за опціонним договором.\nТепер припустимо, що ринкова ціна дорівнює 90 грн. У такому разі покупцеві опціону пут також немає сенсу відмовлятися від його реалізації. Знову ж таки, вигідніше продати акції за 100 грн., ніж продати їх на ринку за 90 грн. Різниця в цінах повністю покриє витрати на виплачену премію. Звичайно, з таким валовим доходом чистий дохід буде нульовим.\nЗ ринковою ціною акцій у 95 грн. теж немає сенсу відмовлятися від реалізації опціону, адже краще продати акції за 100 грн. за опціонним контрактом, ніж продати їх за 95 грн. на ринку. Валовий дохід становитиме 100 - 95 = 5 (грн.). Він покриє частину затрат на виплачену премію. Отже, покупець опціону пут з такою ціною зазнає втрат, але в сумі не 10 грн., а лише 5.\nПрипустимо, що ринкова ціна становить 100 грн. Це означає, що для покупця опціону пут байдуже — реалізовувати опціон чи не реалізовувати, оскільки немає різниці в цінах за контрактом іна ринку. Валовий дохід стане нульовим, а замість чистого доходу буде збиток у розмірі виплаченої премії (10 грн.).\nНарешті, нехай ринкова ціна перебуває на рівні 105 грн., тобто вона на 5 грн. вища за контрактну. У такому разі покупцеві опціону пут немає сенсу виконувати його і продавати акції своєму контрагенту за 100 грн. Адже він зможе продати їх на ринку по 105 грн., хоча при цьому є втрати — виплачена премія.\nПродаж: путу. Продавець опціону пут одержав від покупця премію у розмірі 10 грн. за продаж опціону. Ціна виконання контракту — 100 грн. Виписуючи і продаючи опціон пут, продавецьочікує підвищення ринкової ціни акцій. З ринковою ціною на рівні ціни виконання і вище дохід продавця становитиме 10 грн. В інтервалі ціни від 90 до 100 грн. дохід продавця опціону путзменшується (пропорційно зниженню втрат покупця опціону пут). Нижче 90 грн. відбувається збільшення розміру втраченого доходу (пропорційно зростанню реального доходу покупця опціону).\nЯк бачимо, існує набір способів для страхування цінних паперів і для досягнення виграшу. Вибір потрібного способу пов'язаний з вибором типу опціону і позиції учасника операції. Якщоособа розраховує на підвищення ринкової ціни акції, то вона повинна або купувати опціон колл, або продавати опціон пут. Коли ж особа розраховує на зниження ринкової ціни акції, то вона повинна або купувати опціон пут, або продавати опціон колл. Таким є одне з основних правил ринку цінних паперів, в тому числі опціонів.\nДовга позиція обмежує втрати і не обмежує прибутки, а коротка позиція, навпаки, — обмежує прибутки і не обмежує втрат. При опціоні колл зміни результатів операції (прибутків чи збитків) відбуваються з підвищенням ціни акцій, а при опціоні пут — з її зниженням.\nМи розглянули чотири прості стратегії опціонного ринку. Складних же стратегій опціонного ринку нараховується на порядок більше і побудовані вони на комбінаціях двох і більше опціонів в одній операції. Коли комбінація будується на поєднанні двох і більше опціонів, то ціни і терміни по них можуть бути або однаковими, або різними. Можливі такі чотири варіанти:\n однакові ціни й однакові терміни;\n різні ціни й різні терміни;\n однакові ціни й різні терміни;\n різні ціни й однакові терміни.\nІснують комбінації, в які включені два колли і один пут, є й комбінації, в які включені один колл і два пути. Особа, що визначає свою стратегію на ринку опціонів, може займати або довгу, або коротку позицію, або ту й іншу одночасно (в одній операції). За приклад розглянемо кілька найпопулярніших комбінацій опці-онних операцій.\nДо цього йшлося про те, що один з учасників опціонного контракту робить розрахунок на підвищення ринкової ціни акції, а інший — на її зниження. Інша справа — композиція з двох опціонів. Один з її учасників робить ставку на відносну стабільність ціни, а інший — на суттєву її зміну, причому в будь-яку сторону. Така комбінація зветься степпажем, або стредл. Покупець стел-лажа почергово приймає рішення то з опціону колл, то з опціону пут, які він купує за дві премії — залежно від того, що йому вигідніше, а вигідні йому значні зміни. Продавець стеллажа розраховує на стабільність.\nПід час виконання комбінації стрендл ціна виконання з обох опціонів різна: ціна опціону колл вища за ціну виконання опціону пут. З цієї причини створюється ціновий інтервал втрат для покупця і такий же за розміром інтервал доходу для продавця.\nКомбінація стреп складається з одного опціону пут і двох опціонів колл. Якщо при цьому ціни однакові, то ступінь зміни опціону колл і опціону пут не однаковий (адже опціонів колл два). Комбінація стрип складається з одного опціону колл і двох опціонів пут. Покупець опціонів вдається до стрепу, якщо передбачає підвищення ціни акцій, а до стрипу — навпаки, розрахунок будується, зважаючи на можливе зниження ціни акцій.\nКомбінація спред характеризується наявністю в одній операції однотипних опціонів — або два опціони колл, або два опціони пут. Така комбінація має ряд різновидів залежно від ціни й терміну. Одні комбінації мають різні дати закінчення контракту, інші — різні ціни виконання, а треті — одночасно різні дати закінчення і різні ціни виконання. Ось деякі різновиди комбінації спред:\n• поєднання короткого опціону пут з нижчою ціною виконання і довгого опціону колл з вищою ціною виконання. Передбачення — зниження ціни. Мета — одержання прибутку в інтервалі між цінами виконання;\n• поєднання довгого опціону пут з нижчою ціною і короткого опціону колл з вищою ціною. Передбачення — зниження ціни. Мета — одержання прибутку в інтервалі цін;\n• поєднання купівлі й продажу опціонів колл або опціонів пут з однією й тією ж датою закінчення за умови, що довгі опціони мають нижчу ціну виконання, а короткі опціони — вищу. Якщоінвестор орієнтується на підвищення ціни, то він використовує опціони колл, в іншому випадку його дія зворотна;\n• поєднання купівлі й продажу опціонів колл або опціонів пут з однією й тією ж датою виконання за умови, що кількість опціонів, які продаються, більша за кількість тих, що купуються. Опціони колл, що продаються, мають вищу ціну виконання, а ті, що купуються — нижчу. Відносно опціонів пут — все навпаки. Передбачення — незмінність ціни акцій;\n• поєднання опціонів колл або опціонів пут з однаковою датою закінчення контрактів, але з трьома різними цінами виконання. Якщо використовуються опціони колл, то композиція будується через придбання одного опціону з нижчою ціною,\n• другого опціону з вищою ціною і продажу цих двох опціонів за ціною, яка знаходиться між двома згаданими цінами виконання. Передбачення — незначне коливання ціни акцій;\n• поєднання купівлі опціону колл з нижчою ціною виконання, продажу двох опціонів колл з вищими, але відмінними одна від одної цінами виконання і купівлі опціону колл з ще вищою ціноювиконання. Дана комбінація знижує ризик втрат за значної зміни ціни акцій, однак обмежує величину доходу у разі невеликих змін.\nПрикладом різних модифікацій може бути також спред, який передбачає різні ціни виконання і різні дати закінчення. Оперуючи фактором часу, можна одержати складніші комбінації, зокрема продаж короткотермінового коллу (або путу) з одночасною купівлею довготермінового коллу (або путу) з однаковою ціною виконання. В усіх випадках комбінація спред фіксує розрив, що створюється між кращою ціною продавця (максимальною ціною) і кращою ціною покупця (мінімальною ціною) на даний цінний папір.\nЩе одна група синтетичних комбінацій створюється з включенням в операцію не одного, а зразу двох опціонів. У такому разі маємо: купівлю акцій і продаж двох опціонів колл; купівлю акцій і продаж двох опціонів пут; продаж акцій і купівлю двох опціонів колл; продаж акцій і купівлю двох опціонів пут. Кожний з методів синтетичних комбінацій дозволяє одержувати результативну позицію, яка краще за інші комбінації відповідатиме інтересам інвестора.\nВеликі можливості відкриваються навіть у такій відносно простій синтетичній комбінації, яка полягає у купівлі акцій з одночасним продажем одного опціону колл. Ця комбінація доступна для широкого застосування.\nВикористовуючи можливості опціонів створювати різні комбінації, інвестор (в особі покупця або продавця опціонів) має сприятливі умови для маневрування на фондовому ринку, виконуючи частину важливих функцій суб'єктів цього ринку.\nВідсотковий своп являє собою обмін боргового зобов'язання з фіксованою відсотковою ставкою на зобов'язання з плаваючою ставкою. Особи, що беруть участь у свопі, обмінюються тільки відсотковими платежами, але не номіналами. Платежі здійснюються єдиною валютою. За умовами свопу сторони зобов'язуються обмінюватися платежами протягом кількох років. Звичайно період дії угоди про своп коливається від 2 до 15 років. Одна сторона виплачує суми за твердою відсотковою ставкою від номіналу, зафіксованого в контракті, а інша — суми з плаваючою ставкою від даного номіналу. Плаваючою ставкою у свопах часто є ставка ІЛВОКце відсоткова ставка міжбанківського лондонського ринку на надання коштів в євровалюті. Вона є плаваючою і переглядається зі зміною економічних умов. ивОЯ виступає довідковою плаваючою ставкою при запозиченнях на міжнародних фінансових ринках.\nОсобу, яка здійснює фіксовані виплати по свопу, звичайно називають покупцем свопу, а особу, котра здійснює платежі за плаваючою ставкою, — продавцем свопу. За допомогою свопу сторони, що беруть участь в угоді, одержують можливість обміняти свої зобов'язання з твердою відсотковою ставкою на зобов'язання з плаваючою ставкою, і навпаки. Бажання здійснити такийобмін може виникнути, наприклад, через те, що сторона, яка випустила твердовідсоткове зобов'язання, чекає падіння у майбутньому відсоткових ставок. У результаті ж обміну фіксованої ставки на плаваючу вона одержить можливість зняти з себе частину витрат з обслуговування боргу. З іншого боку, компанія, що випустила зобов'язання з плаваючою ставкою і очікує у майбутньому зростання відсоткових ставок, зможе запобігти збільшенню своїх виплат з обслуговування боргу за рахунок обміну плаваючої ставки на фіксовану. Оскільки різні учасники економічних відносин по-різному оцінюють майбутню ринкову кон'юнктуру, то й виникають такі обміни. В той же час привабливість відсоткового свопу зумовлена не тільки і не стільки можливістю застрахувати від несприятливих змін у майбутньому відсоткові ставки, скільки можливістю емітувати заборгованість під нижчу відсоткову ставку.\nІншим найпоширенішим різновидом свопу є валютний своп, який являє собою обмін номіналу фіксованого відсотка в одній валюті на номінал і фіксований відсоток в іншій валюті. Інколиреального обміну номіналу не відбувається. Здійснення валютного свопу може бути зумовлено різними причинами: валютними обмеженнями з конвертації валют, прагненням усунути валютні ри-чики або бажанням випустити облігації у валюті іншої країни тощо.\nСвоп активів полягає в обміні активами для створення синтетичного активу, який би дав вищий дохід. У рамках такого свопу актив, що приносить фіксований дохід, можна обміняти на актив і плаваючою ставкою або актив в одній валюті обміняти на актив » іншій валюті.\nСвопи відіграють надзвичайно важливу роль в сучасних міжнародних інвестиціях. Вони вирівнюють ті відмінності, які є на ринках країн внаслідок, наприклад, адміністративно-регулюючихзаходів, особливостей валютного контролю і навіть облікової практики, оцінювання кредитного, відсоткового і валютного ризиків для різних сегментів ринку, податкових режимів, транзак-ційних витрат і т. д. Свопи сприяють інтеграції різних ринків у рамках як національної, так і інтернаціональної економіки.


Авторитарний стиль виховання — Ірпінська вечірня загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ст\nГоловна сторінка Батькам Поради Авторитарний стиль виховання\nАвторитарний стиль виховання.\nОсобливості та наслідки...\nЯку долю Ви оберете для себе та своєї дитини?\nАвторитарний стиль виховання (в термінології інших авторів - «автократичний», «диктат», «домінування»):\nОсобливості: батьки, що дотримуються цього стилю, вимагають від дитини високих досягнень, карають за невдачі, жорстко контролюють, вторгаються в особистий простір дитини, пригнічують силою, вирішують все за дитину що їй краще, не цікавляться особистою думкою дитини, не визнають її права. «Як я сказав, так і буде», «Я батько, значить я правий». Батьки обмежують самостійність дитини, не вважають за потрібне якось обґрунтовувати свої вимоги, супроводжуючи їх жорстким контролем, суворими заборонами, доганами та фізичними покараннями.\nТак як діти, щоб уникнути покарання постійно підпорядковуються своїм батькам, то вони стають безініціативними.\nАвторитарні батьки також очікують більшої зрілості від своїх дітей, ніж це характерно для їхнього віку. Активність самих дітей дуже низька, так як підхід до виховання орієнтований на батька і його потреби. Авторитарні батьки, як правило, мало демонструють свою любов і "здається, що вони кілька відсторонені від своїх дітей". Батьки віддають інструкції та накази, при цьому не звертаючи уваги на думку дітей і не визнаючи можливості компромісу. У таких сім'ях високо цінуються послух, повага і дотримання традицій. Правила не обговорюються. Вважається, що батьки завжди праві, а непослух карається - часто фізично. Але батьки все ж «не переступають межу і не доходять до побиття і жорстокого поводження".\nДля цього стилю характерна сувора дисципліна, спілкування в режимі "батько- дитина" превалює над спілкуванням дитина-батько, очікування таких батьків щодо їхніх дітей дуже великі. Всі рішення приймають батьки, які вважають, що дитина в усьому повинна підкорятися їх волі, авторитету.\nПри цьому стилі виховання дитина не має можливості проявляти ініціативу, тому що всі питання, що стосуються її життя, вирішуються батьками одноосібно, без її участі. Авторитарний стиль виховання має на увазі рішення конфліктів методом «батога й пряника», заборонами та погрозами, а не знаходженням компромісного рішення.\nАвторитарний стиль виховання - це стиль, при якому батьки недооцінюють позитив, який є в їхніх дітях і віддають перевагу контролю.\nЦей спосіб виховання іноді пов’язують з агресивно-командним впливом батьків. Насправді авторитарні батьки – не обов’язково диктатори й деспоти, вони можуть бути дуже люблячими і ніжними, але у стосунках з дитиною на перше місце, як у випадку гіперопіки, ставлять свою потребу бути поруч, контролювати життя дитини, приймати за неї рішення.\nЗ одного боку, це забезпечує певний психологічний комфорт: можна менше хвилюватися за дитину, не боятися, що вона наробить помилок.\nАле з іншого боку, надмірний батьківський контроль унеможливлює розвиток самостійності підлітка: він не може навчитися ініціативності, відповідальності, наполегливості, самоконтролю.\nАдже самоповага і впевненість у собі формуються лише за умови, що людина має можливість сама поставити собі мету й досягти її самостійно. В умовах постійного керування з боку батьків такою метою може стати лише протистояння дорослим, рішення не підкоритись їхнім вимогам. Якщо підліток досягає мети – виникає конфлікт з батьками, якщо ж батьки зможуть «переламати» дитину – у неї розвивається почуття власної неспроможності, пасивність, безініціативність, безвідповідальність. Така невпевненість у собі розповсюджується і на стосунки з однолітками: учень не може відстоювати свою думку, пасує перед більш впевненими в собі друзями і вчителями.\nДля того, щоб зберегти стосунки зі своїми дітьми і водночас підтримувати їх упевненість у собі й самостійність, необхідно обмежити зону свого контролю, поступово передаючи підліткам відповідальність за їхні дії та вчинки.\nЦе може бути досить серйозним психологічним випробуванням для батьків: адже дитина може наробити помилок, які доведеться потім виправляти. Наприклад, рішення підлітка піти до басейну може призвести до його застуди, лікування, ускладнень. Але якщо не пустити його, то наслідки можуть бути ще гіршими: і для стосунків з батьками (образа, недовіра, спроби приховувати від дорослих свої наміри) і для авторитету підлітка серед товаришів (підлітки зневажливо ставляться до однолітків, які підкорюються дорослим), і для самооцінки особистості (неможливість відстояти своє рішення інтерпретується дитиною як нерішучість, слабкість волі або як відсутність поваги, нерозуміння з боку сім’ї).\nНаслідки авторитарного стилю виховання:\nУ підлітковому віці батьківський авторитет втрачає свою силу і страх перед батьками, характерний для авторитарного стилю виховання, зникає. Тому в таких сім'ях в цьому віці часто виникає велика кількість конфліктів, діти стають «некерованими», оскільки всі колишні засоби впливу батьків втрачають свою силу.\nУ підлітковому віці авторитарність батьків породжує конфлікти і ворожість. Найбільш активні, сильні підлітки чинять опір і бунтують, стають надмірно агресивними і нерідко залишають батьківський дім, як тільки можуть собі це дозволити. Боязкі, невпевнені підлітки привчаються у всьому слухатися батьків, не здійснюючи спроб вирішувати що-небудь самостійно. Такі діти в підлітковий період, коли вплив однолітків на їх поведінку найбільш великий, легше піддаються дурному впливу з їх боку; вони звикають не обговорювати свої проблеми з батьками (навіщо напружуватися, якщо все одно ти завжди неправий або на тебе не звертають ніякої уваги?) і найчастіше підпадають під сильний вплив однолітків.\nБудучи часто розчарованими в своїх очікуваннях, вони віддаляються від батьків і нерідко протестують проти їх цінностей і принципів.\nРівень насильства серед хлопчиків з таких сімей найбільш великий. Вони не впевнені у своєму успіху, менш врівноважені і менш наполегливі в досягненні мети, а також мають низьку самооцінку. Крім того, існує зворотна залежність між подібним авторитаризмом і хорошою успішністю. Інші дослідження показують, що таким дітям бракує соціальної адаптації, і вони рідко виступають ініціаторами якої-небудь діяльності: "Вони недостатньо допитливі, не можуть діяти спонтанно і зазвичай покладаються на думку старших або вищестоящих осіб".\nПри такому вихованні у дітей формується лише механізм зовнішнього контролю, заснований на почутті провини або страху перед покаранням, і як тільки загроза покарання ззовні зникає, поведінка підлітка може стати потенційно антигромадською.\nАвторитарні відносини виключають душевну близькість з дітьми, тому між ними і батьками рідко виникає почуття прихильності, що веде до підозрілості, постійної настороженості і навіть ворожості до оточуючих.\nХарактерними рисами особистості дитини, вихованої в авторитарному стилі; можуть бути наступні варіанти:\n1 варіант – розвиток слабкої життєвої позиції:\n• Втрата почуття власної гідності;\n• Втрата здібності приймати рішення, відповідати за вибір;\n• Втрата власних бажань («чого ж Я прагну?»);\n2 варіант – розвиток негативності в особистості:\n• Ненависть до батьків;\n• Рішення питань тільки силою (хто сильніше, той і правий);\n• Груба, цинічна, негативна та хамська поведінка і відношення до\n• Підвищена агресивність і конфліктність.\nВраховуйте позицію дитини, її бажання й переживання. Спробуйте ненадовго поставити себе на її місце!\nСтаньте кращим другом для дитини.\nНамагайтеся давати інструкції у формі пропозиції, а не розпорядження, наказу. Краще разом розробляти ці інструкції.\nНамагайтеся говорити не сухо й відстороненно, а довірчим тоном, емоційно.\nСтарайтеся самі бути прикладом (авторитетом) для дитини.\nЗаборони й заходи покарання повинні бути зрозумілі дитині, заздалегідь з нею обговорені й прийняті обома сторонами (батьками й дитиною).\nБудь-які осудження повинні бути адресовані не до особистості дитини, а до конкретних її дій. Не можна говорити «Ти ошуканець!» краще сформулювати фразу в такий спосіб: «Мені було дуже неприємно, коли я довідалася, що в цій ситуації ти сказав неправду».\nНе входьте в кімнату дитини без стука або у відсутність хазяїна. Не чіпайте її особисті речі. Намагайтеся поважати особистий простір вашої дитини, яким би він не був.\nНе підслуховуйте телефонні розмови.\nНеобхідно залишати за підлітком право вибору друзів, стилю одягу, музики ... при цьому можна висловити власну точку зору по-дружньому.\nЩиро пояснюйте, що ви почуваєте, коли стурбовані, але не згадуйте старих, давніх гріхів, а говоріть про сьогоднішній стан. Однак при цьому ніколи не давіть, не карайте фізично, не принижуйте.\nХваліть як найчастіше у вашій дитині гідності.\nСтаньте терплячіше відносно недоліків вашого підлітка.\nПомічайте та підмічайте вголос як можна частіше у вашій дитині ті чесноти, які властиві її натурі. Підкреслюйте її позитивні сторони та якості характеру...\n«Плохой погоды нет, есть плохая одежда.»


Хто такий Джон Джемесон?\nНаш безстрашний засновник\nНаш безстрашний засновник родом із Шотландії прибув до Ірландії на кораблі й у 1780 році відкрив віскарню на Бау-стріт.\nТак, найвідоміший ірландський віскі створив шотландець. Пропрацювавши більшу частину життя клерком суду шерифа, Джон Джемесон прибув до Дубліна вже у зрілому віці. Важко сказати, чи можна списати таке рішення на кризу середнього віку, але це був сміливий крок для людини, що мала вдома стабільну роботу.\nКоли Джон заснував свою віскарню, вона була не єдиною в окрузі. Насправді, ця частина Дубліна була справжнім центром віскарної справи. Наприкінці ХІХ ст. столиця стрімко розвивалася, і зайняти цю нішу прагнув не тільки Джон Джемесон.


Подарунки на ювілей своїми руками: оригінальні ідеї та варіанти\nМода і Стиль 14 вересня 2021\t Перегляди: 129\nЧасто очікування торжества приносить набагато більше радості, ніж воно саме. Адже до нього потрібно готуватися, придумувати, що подарувати, і займатися іншими приємними клопотами. Коли справа доходить до вибору презента, в голову приходять різні ідеї, але зроблений своїми руками подарунок на ювілей або день народження завжди приносить більше радості. Адже саме в такі речі ми вкладаємо душу і показуємо, з яким трепетом ставимося до людини. Багато виробів робляться досить просто, але виглядають дуже презентабельно.\nЮвілей - захід особливої важливості, і надати цьому дню яскравих фарб допоможуть нестандартні ідеї подарунків. Якщо ви маєте намір здивувати іменинника і подарувати йому незабутні емоції та настрій, то рекомендуємо вам віддати перевагу виконаному своїми руками подарунку на ювілей. А також варто продумати незвичайну упаковку і те, як його оригінально піднести. Далі розглянемо цікаві варіанти.\nТопіарій у вигляді кавового серця\nЯкщо ви хочете зробити оригінальний подарунок з натяком на романтику, то цей варіант підходить ідеально. Для виготовлення подарунка своїми руками на ювілей жінці знадобляться такі складові:\nАркуші щільного картону.\nДріт середньої товщини.\nФарба коричневого відтінку.\nБанку з міцного матеріалу.\nДерев 'яні палички (можна з-під морозива).\nЗ картону середньої щільності виріжте два однакові серця невеликого розміру. Візьміть два шматки товстого дроту, обмотайте його папером і приклейте до кожної заготівлі у формі серця. Сформуйте з цих елементів об 'ємне серце, поклавши між ними кілька шарів з ватних дисків. Виріб обклейте з усіх боків ватними гуртками і щільно оберніть нитками. Пофарбуйте серце фарбою коричневого кольору і наклейте зверху кавові зерна. Дротяний "ствол" вироби обмотайте білою ниткою. Візьміть заготовлену раніше банку (найкраще металеву) і прикрасьте її повністю дерев 'яними паличками. Для цього їх необхідно щільно приклеїти один до одного по всьому периметру. Після цього оберніть горщик стрічкою для краси і надійності. Всередину ємності помістіть поролон і вставте в нього готове сердечко на ніжці. При бажанні горщик може бути задекорований намистинами, мереживами або штучними квіточками.\nНезвичайний силует на полотні\nОригінальним подарунком на ювілей жінці своїми руками стане барвиста картина, написана власноруч. І для цього зовсім необов 'язково мати таланти художника.\nВізьміть білий полотно або ватман і обклейте його яскравими шматочками, вирізаними з глянцевих журналів. Наносити елементи потрібно в хаотичному порядку, головне, щоб вся поверхня листа була обклеєна. Після повного просихання аплікації необхідно закріпити на ній силует зображення, яке стане основою картини. Це можуть бути квіти, дерева, птахи, тварини або навіть вітальний текст. Поверх всього цього нанесіть акрилову фарбу неяскравого кольору (бежевий відтінок або сірий), щоб яскрава картинка на тлі була добре помітна. Після повного висихання акуратно зніміть силует з листа - і креативна картина готова. Вставте її у відповідну за стилем рамку.\nЯкщо ви ламаєте голову над тим, як зробити подарунок своїми руками на ювілей чоловікові, то за ідею можна взяти сімейне древо. Цей зворушливий презент особливо оцінять ті, хто шанує сімейні традиції. Зобразити дерево можна у вигляді справжнього дерева-топіарію або розмістити як зображення на полотні.\nЩоб зробити виріб, необхідно вставити в пінопласт або будь-який інший пружний матеріал кілька шматків товстого дроту і обмотати їх красивою тканиною коричневого кольору. На кінчик кожної імпровізованої гілочки приклейте елементи у вигляді саморобних листочків, квіточок або сердечок з фотографіями членів сім 'ї по центру. Розміщувати їх слід у визначеному порядку: зверху ставляться найстарші родичі, потім молодші, а з боків далекі (якщо вони передбачені).\nЩоб помістити сімейну історію на ватман, необхідно вирізати з нещільного картону овальні фігури і прикрасити їх по периметру витіюватим візерунком. У центральну частину помістіть фотографії і наклейте ці елементи на ватман у вигляді родового древа. Стовбур і крону рекомендується оформляти з фетрового або будь-якого іншого щільного матеріалу. Така об 'ємна аплікація буде виглядати красиво і солідно.\nВаріанти подарунків для чоловіків-родичів\nПодарунки своїми руками чоловікам на ювілей - це не просто вироби, а щось набагато більше, оскільки в них вкладена теплота. Отримуючи такий презент, іменинник розуміє, що людина, яка зробила його, витратила сили і час, придумуючи щось неповторне і особливе. Отже, як власноруч виготовлений подарунок для тата, брата, дідуся або коханого можна розглянути наступне:\nАвторський вірш, написаний на стилізованому папері. Наприклад, можна використовувати зістарений лист, згорнутий у трубочку і поміщений у подарункову коробку.\nКартина або композиція з фруктів оригінальної нарізки - у вигляді автомобіля, гітари, велосипеда та іншого.\n"Чоловіча картина", виконана з цвяхів і ниток.\nПоробка з природних матеріалів (шишки, жолуді, мушлі тощо).\nСвітильник, виконаний за допомогою ниток, клею та кулі.\nРамка для фотографії зі шматочків КД-диска.\nЗв 'язаний своїми руками комплект з шапки і шарфа.\nБрелок для ключів з краваткою.\nПодушка, "одягнена" в чоловічий комплект одягу, наприклад сорочка, краватку і светр.\nРозберемо ще кілька варіантів покроково.\nЗробити подарунок своїми руками на ювілей зовсім нескладно, це може бути масажний килимок. Дуже потрібна річ, корисність якої оцінить кожен чоловік після важкого трудового дня. Для виготовлення потрібні морська галька, звичайний гумовий килимок і суперклей. Щоб камінці легко з 'єднувалися з гумою, їх слід протерти спиртом.\nЩоб подарунок вийшов ще більш оригінальним і душевним, можна придумати власний орнамент або викласти з камінців напис. Приклеювати гальку потрібно щільно один до одного, не залишаючи між елементами навіть найменших проміжків.\nФантазійна наволочка для подушки в автомобіль\nОригінальним, зробленим своїми руками подарунком на ювілей або день народження стане наволочка з сімейних фотографій. Зворушливий виріб завжди буде радувати коханого чоловіка, коли він знаходиться далеко від дому.\nПотрібно роздрукувати відібрані знімки на термотрансферному папері. Після цього зображення необхідно вирізати, розкласти на підготовленій наволочці картинкою вниз і прогладити праскою. Останній крок потрібен для перекладу фотографій на тканину.\nІдеї подарунків для жіночої половини сімейства\nЗроблений своїми руками подарунок на ювілей жінці повинен асоціюватися з красою, квітами або домашнім затишком. Як презент можна вибрати такі вироби:\nСаморобна листівка, прикрашена стрічками, ґудзиками, помпонами, мереживами або елементами з тканини.\nБукет, виготовлений з паперу, тканини або фруктів.\nОнучка або донька може зробити як подарунок на ювілей своїми руками в школі прихватку або фартук для готування.\nФетрові підвісні іграшки.\nВаза або горщик для кольорів, зроблений своїми руками.\nДекоративна подушка з оригінальною вишивкою, перекладним малюнком або написом.\nПостільне приладдя або рушник з вишитими ініціалами або привітанням.\nПрикраса з каменів або бісеру.\nНаріжте смужками гофрований папір по 2-2,5 см. Скрутіть кожну посередині, складіть навпіл, розправте і сформуйте пелюстки. У серединку приклейте цукерку на черенці. Поверх солодкого виробу прикріпите за допомогою нитки кілька пелюсток. Оберніть основу бутону і череня зеленим скотчем. З фетру зробіть листочки і зафіксуйте їх на стеблях. Сформуйте з отриманих кольорів із солодощами букет, загорніть його в красивий пакувальний папір і перетягніть атласною стрічкою.\nПрикольні подарунки на ювілей своїми руками\nНа урочистості іменинника можна нагородити жартівливими дипломами та грамотами. Кумедна нагорода, піднесена на святі, підніме всім гостям настрій і залишиться на пам 'ять. Жінці, наприклад, можна вручити свідоцтво або атестат найкрасивішою і вічно молодою. Всередині документа будуть проставлені оцінки з незвичайних предметів (жіноча логіка, ведення багатогодинних розмов по телефону, вміння фліртувати та інше). Якщо зробити подібний жартівливий подарунок мамі на ювілей своїми руками, він буде сприйнятий на ура, вона неодмінно залишиться задоволена. А також кумедні нагородження можна вручити чоловікові, татові, мудрому керівнику, колезі тощо.\nПри продумуванні подарунка не варто забувати і про цікаву упаковку. Наприклад, презент може бути вручений у незвичайному пакувальному папері. Зробити її можна з фотографій або розписавши привітаннями та компліментами. Щоб зруйнувати іменинника, можна використовувати його улюблені словечки і фрази, а також ім 'я, нанесене різними шрифтами.\nОригінальний подарунок на ювілей, своїми руками зроблений, стане ще душевнішим, якщо загорнути його не в папір, а, наприклад, у полотно від старого светра з вовни. Або можна створити упаковку за японською технологією фурошики, для якої будуть потрібні непотрібні речі. Це створить затишок і підкреслить трепетне ставлення до іменинника. Не забудьте повісити на згорток невелику листівку з побажаннями.\nЗроблений своїми руками подарунок бабусі на ювілей покладіть у коробку, а зверху оберніть мішковиною. Перев 'яжіть презент яскравою атласною стрічкою, додайте намистини, штучні квіти і мереживо - і ви отримаєте неймовірно стильне і солідне оформлення. Не менш цікаво виглядають маленькі мішечки, зшиті з мішковини, їх використовують для вручення невеликого презенту.\nЦей варіант найбільш урочистий і яскравий. Нанесіть гліттером на обгортковий папір якесь послання. Це може бути серце, квітка, ім 'я винуватця свята або навіть вітальна промова. Доповніть всю цю красу зв 'язкою повітряних куль.\nВаріанти вручення подарунка\nПошук і очікування сюрпризу приносять імениннику не менше радості, ніж сам презент. Найпростіший спосіб - влаштувати невеликий квест. Подарунок ховається в певному місці будинку, а по його площі розкладаються записки з вказівками, де шукати наступний ключ. Перше послання залишається біля подушки або в капцях. Можна трохи ускладнити завдання - на кожній підказці буде написана буква, а в кінці їх потрібно буде скласти, і вийде назва місця, де лежить подарунок.\nСюрпризи в кулях\nОригінальний спосіб привітати з ювілеєм дружину - наповнити кімнату гелієвими кульками і прив 'язати до стрічки кожного невеликий саморобний презент. Наприклад, це можуть бути невеликі листівки з визнаннями в любові. В одній з кульок ховається головний подарунок. Щоб все це виглядало ще ефектніше, кулі можна помістити в коробку великого розміру і піднести її коханій. У той момент, коли вона буде розкрита, кульки розлетяться по приміщенню, викликавши тим самим хвилю захоплених емоцій. Це зарядить гарним настроєм на весь день і точно запам 'ятається надовго.\nЮвілей буває не тільки в зрілому віці, але і в 20, і в 30 років, коли все ще трохи діти. Таке піднесення зробленого своїми руками подарунка на ювілей у 50 років підійде не кожному, а ось у більш юному віці принесе багато позитивних емоцій. Оригінально вручити презент можна за допомогою саморобного лабіринту. Поки іменинник ще спить, прив 'яжіть до його руки міцну нитку, а кінець - до місця, де лежить подарунок. Його завдання після пробудження - знайти сюрприз вказаним "шляхом". Завдання можна ускладнити і трохи сплутати нитку, наприклад, обернувши її кілька разів на предметах меблів.\nПриємною несподіванкою стане отримання презенту через кур 'єра, який доставив його в самий розпал святкового застілля. А також він може вручити імениннику для підпису важливий документ - накладну на отримання річного запасу щастя, любові, веселощів, здоров 'я та іншого.\nЯкщо ви хочете порадувати кохану дівчину, то можна попросити людину, яка щодня зустрічається на її шляху (наприклад, продавця кави або газет) привітати її, вручивши букет і пам 'ятний подарунок. Не забудьте покласти листівку з вказівкою назви дарувальника.\nПодарунок на ювілей, зроблений своїми руками, повинен бути пам 'ятним і яскравим. Зробити власноруч оригінальний презент зовсім нескладно, потрібно лише проявити трохи винахідливості і виділити час. Продумайте всі деталі, від створення до вручення, і тоді основна мета буде досягнута - іменинник зарядиться святковим настроєм і запам 'ятає цей день надовго.


США не розташовуватимуть військові бази в Україні і Грузії - Korrespondent.net\nКорреспондент.net, 13 жовтня 2007, 16:45\nВ той же час Гейтс наголосив, що США незадоволені продажем російської зброї Ірану і Сирії. Глава Пентагону провів декілька зустрічей у Москві з міністром оборони РФ Анатолієм Сердюковим, обговорюючи цю проблему, але до компромісу сторони так і не дійшли. "Ми погодилися, що з цього питання у нас немає спільної думки", - прокоментував підсумки дводенних консультацій Гейтс.\nВиступаючи в академії Генштабу, Гейтс не повертався до підсумків безрезультатних переговорів держсекретаря США Кондоліззи Райс з міністром закордонних справ РФ Сергієм Лавровим з питань протиракетної оборони, як відбулися напередодні. Натомість глава Пентагону зазначив, що і у США, і у Росії є схожі завдання, пов`язані з безпекою обох держав.


Робота на Новий рік – свято з користю для гаманця | Новий рік\nРобота на Новий рік – свято з користю для гаманця\nЗдавалося б, Новий рік – це свято повсюдного веселощів і відпочинку, в якому беруть участь всі жителі планети. Але іноді можна почути сумне «на Жаль, я на Новий рік працюю» від тих, хто змушений в цей святковий день працювати. Чи це Так сумно? Атмосфера свята здатна проникнути у будь-який куточок і вам буде про що згадати, все залежить від настрою. Звичайно, якщо відправитися на роботу, гірко зітхаючи, дива не станеться, а якщо, незважаючи на роботу, весело зустріти новий рік, він запам’ятається вам надовго.\nВся можлива робота на Новий рік ділиться на два виду:\n• робота згідно з робочим графіком (чергування, зміна);\n• робота разова, затребувана саме на Новий рік.\nУ першому випадку слабке, але все-таки втіха ви отримаєте від свого роботодавця: робота у святковий час оплачується за подвійним тарифом + стандартні нічні. Тим більше що організувати свято можна і на робочому місці, накрити стіл (звичайно, виключивши будь-яке спиртне, але можна веселитися в компанії співробітників і без нього), нарядити ялинку. А після роботи, коли всі інші будуть приходити в себе після святкової безсонної ночі, спокійно можна відзначити свято в колі сім’ї та друзів.\nЯкщо ж ваша робота пов’язана з чергуваннями і патрулюванням (лікарі, міліціонери, охоронці, пожежники тощо), з подвоєними силами приступите до виконання своїх обов’язків і збираєте матеріал для емоційних розповідей на тему: «Ось слухайте, свідком якої історії мені довелося бути на Новий рік…». А розповісти буде про що. Напевно ви чули історії про те, як дитина з’явилася на світ у новорічну ніч. Буденна для працівників пологового будинку явище, на Новий рік воно сприймається зовсім по-іншому. А міліціонери в цю ніч, крім своїх прямих обов’язків, виступають у ролі Дідів Морозів, доставляючи кілька нетверезих людей додому.\nУ другому випадку робота обрана вами добровільно, на Новий рік можна дуже непогано заробити, адже послуги оплачуються в кілька разів дорожче, ніж зазвичай.\nЯка робота на Новий рік найбільш затребувана?\n1. Новорічні вітання від Снігуроньки та Діда Мороза. Ця послуга затребувана протягом декількох тижнів. За певну плату можна замовити прихід переодягнених акторів, щоб підтримати віру дитини у казку. Та й дорослі, вже давно розпрощалися з цією вірою, з захопленням сприймуть прихід таких гостей. До слова сказати, підтримання віри коштує досить недешево і залежить від кваліфікації ряджених і від дня вітання. Чим ближче він до Нового року, тим більше запросять Снегурка і Дідусь Мороз, особливо кусаються ціни за годину – півгодини до бою курантів. Але більше ймовірності, що ваше розвинена не по роках чадо не запідозрить обману – може, і варто розщедритися.\n2. Таксі (або послуга «тверезий водій»). Чому-то на Новий рік у всіх з’являється непереборне бажання кудись їхати: тільки цим можна пояснити підвищення попиту на послуги таксі в кілька разів. Замовити таксі без попередньої домовленості складно, прискорити приїзд машини може додаткова плата. Що вже говорити про «грачах»: ніким не лимитируемые, вони можуть вимагати за свої послуги нечувану суму – а що ви хотіли, людина ж працює в таку ніч!\n3. Організація свята на наданої території. Не всі прихильники домашнього святкування, тим більше воно несе додаткові клопоти. Набагато простіше, заплативши суму, орендувати квартиру або відзначити Новий рік в ресторані. Не в програші залишаться і власники здаються подобово квартир (тільки потрібно обговорити на всяк випадок умови відшкодування шкоди), і всі працівники ресторану від директора до рядових офіціантів, які отримують в честь свята, щедрі чайові.\n4. Послуги артистів. Можна часто зустріти інформацію про те, що зірки рідко зустрічають Новий рік у колі сім’ї. Вони змушені виступати в новорічну ніч: така робота на Новий рік значно збільшує їх прибуток, гонорари більші звичайних, у 5-6 разів. Але не кожному таке привітання по кишені, тому на ринку послуг можна знайти самодіяльних артистів, які за невелику плату виступлять на корпоративі або у вас вдома.\n5. Навіть умільці можуть отримати свіжу копійчину, використавши свої вміння для виготовлення новорічних сувенірів, іграшок, віночків і т. д. Цей товар обов’язково знайде свого покупця, нині ручна робота дуже ціниться.\nЗагалом, говорити, що робота на Новий рік – однозначно погано, означає кривити душею: можна і весело в роботі посвяткувати, і значно поповнити свій бюджет.\nЦя стаття з рубрики: Що буде


Ковані ворота — знак вишуканості і смаку\nКовані ворота з металу — це ознака заможності та демонстрація смаку. Будь-які пристосування, що з’явилися в кузнях і полегшують працю коваля, не можуть виключити з цього процесу його майстерність і особистий художнє чуття. Як каменеріз відчуває камінь, так і коваль, займається художньою ковкою, відчуває метал, його гнучкість і пластичність при різній температурі. Ці люди за кольором гарячого металу знають його температуру і його поведінку при обробці. Плоди їх праці — металеві ковані ворота. Це вироби величезною міцності, створювані на століття, у них поєднуються краса і практичність.\nВисокоміцні і високохудожні ворота\nПеревагою кованих металевих воріт є не тільки це, але і їх надійність, вони не піддаються корозії, а догляд за ними легкий і простий. Їх слід лише іноді підфарбовувати, застосовуючи порошковий спосіб. Витративши на ворота суму, нехай навіть досить велику, одного разу, ви не будете турбуватися про них, можна сказати, ніколи.\nДосвідченість і художній смак дозволяють ковалям створювати створи воріт, виконуючи найвибагливіші бажання замовників. З кожним замовником обговорюються складність орнаменту, щільність заповнення простору ворітної панелі і бюджет, яким володіє клієнт. Кожні ворота, виконані на замовлення, є авторськими і копітко виковуються майстрами, розраховані для роботи на століття.\nПри створенні ескізу кованих воріт у майстерні пропонують каталоги з фотографіями вже виконаними коли-небудь створами. Вибрані примірники піддаються обробці під розміри замовника, приводяться у відповідність з огорожею території, архітектурою будинку і з сумою, доступною на виконання замовлення.\nУстановка кованих воріт\nКрім самих створ воріт, на їх надійність та довговічність впливає якість монтажних робіт. Міцність установки залежить від надійності вибраних опорних комірних стовпів. Як комірних опор для кованих створ застосовують:\nСтальні товстостінні труби\nСталевий профіль у вигляді швелера чи двотавра\nЦегляні укріплені каркасом стовпи.\nЗведення цегляного стовпа\nОднак, найбільш поширеними і найбільш якісними вважаються стовпи цегляні або металеві. До робіт по кладці стовпів і створення їх бетонної основи бажано залучити справжніх фахівців, або перед установкою стовпів своїми силами не економити на матеріалах і виконувати все, що рекомендується по технології і будівельним правилам. При цьому ви отримаєте гідну економію коштів.\nВажливо пам’ятати! При самостійному монтажі комірних стовпів обов’язково дотримуватися терміни твердіння бетону.\nУстановка воріт на цегляні стовпи\nОрієнтовна схема установки труби\nСтовпи повинні встановлюватися у відповідності з наступними умовами:\nБетонування комірних опор проводиться на глибину 2-2,5 метра. Під основу труби підставляють плоский камінь або невеликий аркуш металу, щоб труба з часом не занурилася додатково у грунт, можна на дно ямки залити коржик з розчину. Стовпи вирівнюють по вертикалі, по висоті і по ширині, якщо труби будуть обкладатись цеглою, установку виробляють з урахуванням цього.\nНа стовпах закріплюються заставні — це металеві смужки, на які згодом закріплять воротні петлі. Заставні повинні мати такий розмір, що б вони виступали за цегла, і по висоті відповідали місцем кріплення комірних петель. Для особливо масивних кованих воріт на стовпах рекомендують закріплювати три заставні.\nОстаточні заміри ширини отвору виробляються після установки і облицювання стовпів. Виміри повинні бути зроблені максимально точно, так як помилка в два міліметри призведе до того, що ворота не помістяться в отворі або між створами вийде занадто великий зазор.\nЦегляні стовпи обов’язково повинні мати забетонований металевий стрижень всередині. Воротні створи утворюють великий важіль, їх можуть вирватися разом зі стовпом.\nПідготовка фундаменту для полотна воріт відкатного\nЯкщо ваші ковані ворота є відкатними, то вздовж паркану закладається фундамент, який є головною опорою для рухомого запірного полотна.\nУ ньому заливаються бетонним розчином заставні з арматури з привареним до них швелером, є монтажної майданчиком для закріплення роликових опор, що створюють можливість кочення воротного полотна в ту або іншу сторону.\nСхема та комплектуючі для воріт засувну\nНа роликові каретки встановлюється направляюча балка, всередині якої катаються ролики і, відповідно, рухається воротный площину.\nДля тривалої і безвідмовної служби воріт необхідно, щоб фундамент відповідав деяким геометричним параметрам. Ці параметри визначаються, виходячи з величини ваги і розмірів створу. Все це підбирається для того, щоб не виникало перекосу фундаменту при роботі воріт, так як консольні прольоти, особливо з елементами ковки, володіють великою масою і моментом інерції.\nПризначення окремих частин конструкції\nПерелік опорних частин воріт:\nФундамент є опорною частиною консолі і повинен заливатися таким розчином цементу, щоб він не кришився і не тріскався в процесі експлуатації і під сезонним впливом температур.\nКаркас з арматури зварюється для того, щоб усунути можливість виривання закладних з фундаменту і руйнування ворітної конструкції.\nОпорний швелер необхідний для закріплення на ньому консольних блоків та встановлення електроприводу. Швелер повинен мати довжину фундаменту і повинен бути пов’язаний з ним армованим каркасом. Відстань між швелером і спрямовуючої балкою є проміжком від дороги до воріт і дорівнює висоті роликової опори, мінус глибина направляючої балки.\nВоротні опори рекомендується встановлювати одночасно з фундаментом опорної конструкції. У цьому випадку бетонна частина конструкції буде більше компенсувати вагу затворної панелі, і для створу найкращою опорою.\nОдна зі схем бетонування фундаменту\nФундамент повинен якомога ближче прилягати до паркану, або бути одним цілим з ним. Фронтальна частина його повинна розташовуватися майже врівень з отвором воріт. Фундамент буде якіснішим, якщо буде відбуватися в два етапи: заливка на дві треті частини об’єму, а через 2-3 дні заливається об’єм, що залишився. Бетону повинен тверднути не менше тижня. Повне затвердіння бетону відбувається за Гостом через 28 днів, що виконується не часто, тому що в суміш додаються компоненти, що прискорюють твердіння бетону.\nОпорні стовпи повинні з’єднуватися, особливо у верхній частині з парканом, так як на них кріпляться ролики, що підтримують откатывающееся полотно воріт у вертикальному положенні, і обмежувати вертикальне гойдання під поривами сильного вітру. З іншого боку проїзду повинен бути встановлений вловлює опорний стовп, який приймає на себе поштовх від рухомого воротного полотна. На ньому закріплюються пастка і підтримуючий ролик.\nОскільки ковані ворота досить важкі, конструктори вдаються до влаштування двох откатывающихся створ, які відкочуються вправо і вліво. Така конструкція буде працювати краще і довше, до того ж вона компактніше.\nМайстер клас створення кованих воріт


Газета «Консультант Кадровика», № 10 (214) 2020 | Консультант кадровика\nГазета «Консультант Кадровика», № 10 (214) 2020\nКласифікатор професій: фемінітиви та інші зміни\nПідвищення мінімальної зарплати: внесення змін до штатного розпису\nРежим роботи: загальні поняття\nУ практичній діяльності, а також у різних нормативно-правових актах та профільній літературі кадровикам часто доводиться зустрічатися із таким поняттям, як «режим роботи» або інколи більш «повним» практично синонімічним поняттям «режим роботи (праці) та відпочинку». Що означають на практиці ці поняття, від чого може залежати режим роботи працівника та якими є вимоги щодо організації режимів роботи — читайте у статті.\n«Стандартний» режим роботи\nВстановлення оптимального режиму роботи та відпочинку є одним із найважливіших завдань для покращення організації праці, участь у якій беруть багато кадровиків, а також інших фахівців з управління персоналом. Більшість підприємств застосовують так званий стандартний режим роботи. Про нього — у статті.\nНеповна тривалість робочого часу\nЗа угодою між працівником і роботодавцем як під час прийняття на роботу, так і згодом може встановлюватись неповний робочий день або неповний робочий тиждень, коли працівник повинен відпрацювати неповну тривалість робочого часу. Про особливості встановлення неповної тривалості робочого часу працівнику, а також його відмінності від скороченого робочого часу ми і розповімо в цій статті.\nНа більшості підприємств відповідно до ч. 1 ст. 50 КЗпП встановлена нормальна тривалість робочого часу тривалістю 40 годин на тиждень. Разом із тим в окремих випадках зазначена норма може бути й іншою, зокрема, меншою (скороченою). Більш детально такі випадки ми й розглянемо в цій статті.\nПриклад Положення про табельний облік використання робочого часу\nЗразок трудового договору з надомником\nВиклик на роботу: можливість застосування\nДедалі частіше роботодавці намагаються використовувати так звані нетипові форми зайнятості, передбачені чинним законодавством. Це, зокрема, гнучкий режим робочого часу, дистанційна або надомна робота тощо. Дещо законодавці намагаються враховувати, а у деяких випадках про їх запровадження йдеться в нормативно-правових актах, які затверджено ще за радянських часів, і які на сьогодні морально застаріли. Однак сучасність диктує свої правила, тому значної актуальності набуває така форма використання праці, як робота за викликом. Про можливість і правомірність її застосування — у статті.\nРежим гнучкого робочого часу і неповний робочий час\nУ статті буде наведено варіант працевлаштування жінки, яка має дітей, за сумісництвом із неповним робочим часом. За її бажанням робота має відбуватися лише у зручний для неї час — три робочі дні, які щотижня змінюватимуться. В цій ситуації має бути запроваджений гнучкий режим робочого часу. Крім цього, за згодою сторін або за певних умов працівнику може бути встановлений неповний робочий час. А от чи можна його поєднувати із гнучким режимом роботи — розглянемо у статті.\nДистанційна робота з гнучким режимом роботи\nВідносно нещодавно (до березня поточного року) основні питання організації надомної роботи, яка фактично є одним із варіантів дистанційної роботи, регулювалися нормативно-правовими актами часів СРСР. А встановлюючи гнучкий режим роботи, орієнтувалися передусім на Методичні рекомендації щодо встановлення гнучкого режиму робочого часу, затверджені наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 04.10.2006 р. № 359. Але після внесення змін до ст. 60 КЗпП, зазначені питання чіткіше прописані у чинному законодавстві.\nСьогодні чимало сфер національної економіки, у т. ч. ринок праці, торкнулася фінансова криза та різні санітарно-епідеміологічні обмеження. Ці обставини актуалізують питання правовідносин у сфері дистанційної зайнятості працівників. Все більш поширеними стають нестандартні форми зайнятості. Зокрема, інноваційною формою зайнятості може стати укладення трудових договорів про надомну або дистанційну роботу.\nГнучкий режим роботи\nДосить актуальним є використання працівниками свого права на встановлення гнучкого режиму роботи. Як відомо, нещодавно до трудового законодавства з цього приводу були внесені зімни. Тож про правила застосування гнучкого режиму робочого часу, його встановлення (в т. ч. у період поширення епідемії), організацію роботи та скасування розповімо у статті.


Подорожі та фотозйомка мають привабливість промотування, публікації та можливості заробляти гроші. Але для початку подорожі і фотографії бізнес вимагає набагато більше, ніж пристрасть до подорожей і фотоапарат. Як і в будь-якому бізнесі, вам доведеться витрачати час на дослідження, організацію і закладання фундаменту для успішного підприємства, перш ніж розпочати цю кар'єру мрії. Але з деяким планування, подорожі письмовій формі і фотографії бізнес може бути як корисним і прибутковим.\nЗібрати разом опубліковані записи про подорожі та фотографії. Якщо ви ніколи раніше не публікували подорожі або фотографування, проаналізуйте способи швидкого накопичення кількох. Попросіть, щоб супроводжували місцеві походи або байдарки на екскурсоводі, щоб зробити фотографію, пропонуючи компанії безкоштовні друк або цифрові файли в обмін на посилання на сайті. Якщо ви опублікували путівки та фотографії, зібрати та організувати найкращі кліпи, які в кінцевому рахунку будуть розміщені на ваших рекламних матеріалах.\nЗбирайте або купуйте технологію. Щоб розпочати роботу з написання подорожей та фотозйомки, вам знадобляться надійний комп'ютер, принтер, програмне забезпечення для обробки текстів і високоякісні фотоапарати та фотоапарати. Зовнішній жорсткий диск для резервного копіювання файлів - це розумна ідея, і ви можете інвестувати в сканер і таблицю освітлення. Просте бухгалтерське програмне забезпечення та доступ до Інтернету також є корисними.\nПодайте заявку на отримання дозволів та ліцензій. Вам знадобиться ліцензія для бізнесу та ідентифікаційний номер податку для того, щоб отримати роботу з написання подорожей та фотографії. Для цілей оподаткування зберігайте всі ділові квитанції для документування витрат. Демонстрація щорічного прибутку - це один із способів показати, що ваше підприємство є справжнім бізнесом, а не просто хобі, що обґрунтовує можливість списання витрат на подорожі.\nРинковий бізнес. Подорож до віддалених місцевостей - гламурна частина роботи, але маркетинг є важливою частиною щоденного шліфування. Створіть та підтримуйте бізнес-сайт, який відображає вашу найкращу роботу, і познайомтеся з місцевими фахівцями в галузі туризму та медіа. Відправлення сюжетів і запитів з історії повинно бути щоденним завданням.\nПрочитайте якомога більше листів для подорожей, включаючи розділ подорожей місцевої газети. Використовуйте розуміння та аналіз з ваших критичних показників, щоб покращити власне написання подорожей.\nПри встановленні цінової шкали для вашої подорожі письмовій формі і фотографії, розвідник навколо, щоб дізнатися місцевих конкурентів ціноутворення, відповідно до Travel Photography Workshop. Ціни повинні бути конкурентоспроможними, але уникайте недооцінки своєї роботи, стягуючи надмірно низькі тарифи.\nДоходи для написання подорожей та фотозйомки можуть бути відносно нестабільними спочатку, тому розгляньте можливість зберегти іншу роботу на умовах неповного робочого часу або утриматися від поточної роботи, щоб зберегти фінансову безпеку на місці


Artensoft Photo Mosaic Wizard 1.8\nArtensoft Photo Mosaic Wizard - програма, що дозволяє швидко і легко будувати фотомозаики з вибраних зображень всього за п'ять кроків. При цьому використовується метод хаотичного розміщення та орієнтації елементів мозаїки, за рахунок якого готова фотомозаика сприймається візуально як більш цілісне зображення. Для роботи вам не знадобляться додаткові програми.\nП'ять простих кроків для створення унікальної фотомозаики:\nВиберіть головне зображення, на основі якого будуватиметься мозаїка з фотографій.\nДодайте в базу програми папки з фотографіями, які будуть виконувати роль пазлів мозаїки (чим більше фрагментів завантажте, тим краще вийде фотомозаика);\nНатисніть кнопку "Сформувати фото мозаїку".\nПерегляньте готову мозаїку, при необхідності відкоригуйте її.\nЗбережіть готову фотомозаику у файл на диску вашого комп'ютера.\nЕлементи готової мозаїки складають основну картинку без таких прийомів, як колірне спотворення фрагментів, напівпрозоре накладення на головне зображення. Елементи в мозаїці підставляються не в готову сітку, а ретельно підбираються оптимальне розташування та орієнтація фрагмента в підсумковій мозаїці.\nВ режимі редактора ви можете самостійно відкоригувати деталі фотомозаики у вікні попереднього перегляду:\nзбільшувати або зменшувати масштаб зображення;\nпідміняти виділені фрагменти більш придатними.


➤ Неймовірне урочище Монастирище. Цікаві місця • Пам'ятки • Що подивитись у Неймовірне урочище Монастирище.?\nГоловна > Міста та регіони > Кіровоградська область > Устинівський район > Інгульське > Неймовірне урочище Монастирище.\nМи вже писали про це неймовірне місце на своїх сторінках, але знову там побували, і знову наповнені неймовірними емоціями – настільки ж маловідома наша ненька Україна, скільки ж казкових див ховає її бездоріжжя, непомірно збільшуючи розміри країни – дістатись до Монастирища від сусіднього райцентру Новий Буг (а це, якихось 25 км), важче ніж від Києва до Рівного (а це 300 км).\nУрочище Монастирище розташоване в Устинівському районі Кіровоградської області, недалеко від села Інгульське. До Інгульського від Устинівки така собі, асфальтна дорога, до Монастирища від Інгульського – грунтовка, тому їхати в дощову погоду буде проблематично.\nЛандшафтний заказник Монастирище – шматок каменистої заплави річки Інгул, де між двома рукавами (старим і новим руслом) утворився високий острів-пагорб. Високі скелясті береги стіною оточують острів, формуючи неповторний ландшафт, подібного до якого в Україні більше немає. «Мєста сіли» сказали б оті во… фанати мєст сіли.\nОстрів ніби складений із величезних брил, тому нагадує легендарну Кам’яну Могилу. Тут також багато розломів, щілин, невеликих гротів, але петрогліфів археологи не виявили (а може ніхто їх і не шукав). Старе русло Інгулу майже повністю пересохло, тому впритул до острова під’їжджають місцеві «шанувальники прекрасного», розкладають навколо свої рядна, їдло і бухло… Як же вони псують вигляд цього прекрасного місця.\nУрочище оточене високими гранітними стінами. Вони неоднорідні й теж нагадують навали величезних кам’яних брил, причому деякі із брил вистромлюються назовні, утворюючи навіси. Не виключено, що під цими навісами колись мешкали люди, адже біля стіни затишно й на голову не крапає.\nМонастирище – таємниче місце, яке ховає чимало загадок. Загадкою є і сама назва – монастиря ж тут ніколи не було. Хоча майже напевно усі народи, які проходили крізь українські степи, робили тут свої капища і святилища. Не могли не робити – кращого місця не придумаєш.\nГарної літньої днини, особливо у вихідні, в Монастирищі не безлюдно. Місцеві рекреанти приїздять «відпочити», ентузіасти-мандромани із більш дальніх регіонів надихаються силою і емоціями від цього казкового ландшафту. А у будній день тут пусто і тихо, лише вітер завиває у щілинах між камінням, та шумить порогами прекрасний Інгул. Тут супер.\nPS. І не шукайте ніяке Завтурове, до якого відносить урочище Вікіпедія – не доїдете.\n47.841093, 32.399548 Дивитись на мапі Google Maps


Пам’ятка про собак\nЯ дуже люблю собак, але людей я люблю більше!!!\nПерше, на чому хотілося б загострити увагу - це захист при нападі собаки. Як банально це не прозвучить, але кращий засіб лікування - це профілактика. Тому, якщо є можливість уникати зустрічі зі зграєю собак, то краще це зробити. Обходьте стороною місця скупчення тварин. Якщо ж зустріч все ж відбулася, і собака (собаки) явно проявила до вас інтерес, потрібно постаратися придушити в собі страх і гучним владним голосом щось скомандувати. Швидше за все, собака, яка відчула, що ви сильніший нападати не буде. Застереження - якщо вона не скажена.\nБудь-який укус слід обробити, як звичайну рану, йодом, перекисом водню, зеленкою, спиртом, горілкою, потрійним одеколоном, розпеченою кочергою J- словом, продезінфікувати будь-яким способом, який сподобався.\nКожен городянин, напевно, не раз відчував легку нервозність при вигляді собаки, яка гуляє без повідка і намордника. А якщо це не просто середніх розмірів пес, а представник бійцівської породи, страх посилювався багаторазово. І здавалося б, до чого всі ці правила з утримання та догляду за домашніми тваринами, якщо кращий друг людини гуляє сам по собі, наводячи жах на перехожих, а господар на прохання переляканих людей забрати тварину спокійно відповідає "не бійтеся, вона не кусається". І добре, якщо Ви відбулися легким переляком. А от як захистити себе з юридичного боку, якщо тварина все ж завдала вам травму?\n… І ось сутичка зі звіром позаду, рану оброблено, нервове збудження більш-менш вдалося врівноважити – саме час подумати про юридичну сторону ситуації. Перш за все слід з'ясувати чи має звір власника, чи він бездомний.\nСтаття 1168. Вiдшкодування моральної шкоди, завданої калiцтвом, iншим ушкодженням здоров'я або смертю фiзичної особи\nСтаття 1231. Спадкування обов'язку вiдшкодувати майнову шкоду (збитки) та моральну шкоду, яка була завдана спадкодавцем\nп. 4. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, вiдшкодовується спадкоємцями у межах вартостi рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.\nЯкщо у Вас виникають будь-які юридичні питання відносно відшкодування завданої шкоди, і не лише власниками собак, звертайтеся за допомогою до адвоката Сьори Оксани Миколаївни за адресою м. Кіровоград, вул. Івана Олинського (Соціалістична), 68, оф. 2


§ 9. Систематичні дослідження території України | Фізична географія України, 8 клас\n§ 9. Систематичні дослідження території України (підручник)\nУ першій половині ХХ ст. працювали визначні вчені, діяльність яких була пов’язана з географічними дослідженнями. Природознавець Володимир Вернадський (1863 –1945) є основоположником наукової галузі геохімії та вчення про біосферу. Він був одним з перших президентів Академії наук України. Метеоролог Борис Срезневський (1857 – 1934) був одним із організаторів метеорологічної служби в Україні. Георгій Висоцький (1865 –1940) – ґрунтознавець і вчений в галузі лісівництва.\n← § 8. Початок дослідження території України\n§ 10. Геологічна історія →