Ментальність ідентичність. Місце І роль історичної науки, польських та українських істориків у формуванні національної свідомості польського та українського народів у ХІХ та ХХ ст\nОГЛЯДИ ТА РЕЦЕНЗІЇ 221\nВіталій Масненко Franz M. Idea panstwa kozackiego na ziemiach ukrainnych w XVI – XVII wieku. – Torun: Wydawnictwo Adam Marszalek, 2006. – 476 s.\nHistoria-mentalnoњж-toїsamoњж. Miejsce i rola historii oraz historykуw w їyciu narodu\npolskiego i ukraiсskiego w XIX i XX wieku / Praca zbiorowa pod redakcj№ J.Pisuliсskiej, P.Sierїкgi,\nL.Zaszkilniaka. Wstкpem opatrzyі J.Maternicki. – Rzeszуw, 2008. – 704 s.\nЗбірник наукових праць, який нещодавно побачив світ у видавництві Жешувського університету (Республіка Польща) започатковує видання досліджень, що здійснюються у рамках однойменного Міжнародного дослідного проекту українських і польських істориків. Патронат над його реалізацією здійснюють історичні заклади чотирьох університетів: Інститути історії\nУніверситету в Жешуві, Університету ім. Адама Міцкевича в Познані, Університету в Лодзі та\nісторичний факультет Львівського національного університету ім. Івана Франка. Проведення спільних наукових заходів заплановано на п’ять років (2007-2011 рр.). Відповідно у вересні\n2007 р. на базі Жешувського університету відбулася І Міжнародна конференція “Історія –\nментальність – ідентичність. Місце і роль історичної науки, польських та українських істориків у формуванні національної свідомості польського та українського народів у ХІХ та ХХ ст.”.\nЗбірник наукових праць відкриває вступ авторства Єжі Матерніцького, промотора українсько-польського наукового співробітництва у галузі історії історіографії, у якому викладені\nосновні завдання вказаного дослідного проекту, коротко викладений перебіг роботи вказаної\nконференції і визначені перспективи подальшої співпраці польських та українських істориків.\nЗауважено, що діяльність нової дослідної групи по суті є продовженням уже успішно реалізованого проекту “Багатокультурне історіографічне середовище Львова в ХІХ – першій половині ХХ ст.”,\nякий полягав у проведенні п’яти конференцій (більшість у Жешуві й одна у Львові), і завершився виданням п’ятитомного збірника наукових праць і підсумкової фундаментальної “Золотої книги львівської історіографії ХІХ і ХХ ст.”.\nДалі у п’яти тематичних рубриках подано 49 статей (19 українських і 30 польських)\nдослідників, які представляють різні наукові, передусім – університетські, центри обох країн. Щодо української сторони, то характерною особливістю збірника є відсутність “столичної” автури,\nнатомість досить широко представлені регіональні наукові історичні осередки: Дніпропетровськ,\nМакіївка, Херсон, Львів, Дрогобич, Івано-Франківськ, Тернопіль, Рівне, Острог, Черкаси,\nПолтава. Польські історики репрезентували майже всі провідні дослідні центри: Варшаву, Краків,\nЖешув, Познань, Лодзь, Люблін, Вроцлав, Гданськ, Торунь, Ополе, Кєльце, Сєдльце.\nПершу рубрику “Загальні проблеми, методологічні та методичні” відкриває стаття Войцєха\nВжосека “Історичні причини виокремлення ролі безпосереднього свідка в історичному пізнанні\nта дослідженні (і суспільній пам’яті)”. В якій автор, через аналіз вказаної проблематики,\nнамагається окреслити одну із відмінностей класичної історіографії, яка спирається на реконструкцію видимої дійсності, від некласичної історіографії, яка надає перевагу пізнанню невидимої дійсності. Далі, Кароліна Полясік у статті “La mentalitл та історична антропологія. До питання про термінологічну дискусію у сучасні історіографії” подає огляд окремих напрямів теоретичних розмірковувань французьких дослідників з історичної антропології. Авторка наголошує на тому, що цей підхід сприяє синтезу матеріальної і символічної частини культури,\nяка як антропологічна цілісність і стає предметом історичного пізнання.\nАнджей Стемпнік у публікації “Свій” і “чужий” в польській історичній думці – теоретичні\nпроблеми” на прикладі польської історіографії ХІХ і ХХ ст. розглядає надзвичайно важливі для розуміння ідентифікаційних можливостей історичної науки питання визначення “свійськості”\nта “іншості”. Звертається увага на ситуативний, мінливий, ірраціональний характер цих категорій, якій визначався міфологічним способом мислення про історію. Перспективу\nподальших студій автор убачає у міждисциплінарному підході, із залученням здобутків соціології,\nпсихології, лінгвістики, етнології тощо. Основою компаративного аналізу проблем культури при цьому пропонується взяти домінанти відмінності, а не ідентичності. Єжі Матерніцькій в статті\n“Історик – слуга народу”. Погляди Адама Нарушевича, Йоахима Лелевеля, Тадеуша Корзона та\nШимона Аскеназі” аналізує те, як вказані історики, які репрезентували різні історіографічні\nперіоди: просвітництво, романтизм, позитивізм, неоромантизм, бачили реалізацію національної\nфункції історії. Зрештою, автор приходить до висновку, що згадані історики у своїй візії минулого були радше патріотами, ніж рафінованими вченими.\nДещо несподіваною для теоретичної рубрики видається розвідка Божени Плонки-Сироки\n“Польські лікарі-історики медицини ХІХ ст. і культурні аспекти їхніх поглядів”, у якій представлений розгляд основних напрямів польської історіографії медицини вказаного періоду.\nТеоретична складова виявляється, очевидно, у порівнянні їх із німецькими зразками, які мали помітний вплив на польську модель. Авторка намагається розібратися, чому частина німецьких методологічних підходів прижилася у польській історіографії, а частина – ні.\nЛєшек Слупецькій у розвідці “Візії міфічних початків Польщі. Поганські чи християнські\nпочатки?” робить дуже цікаве спостереження, що більш ранні тести хроністів (скажімо – Галл\nАнонім) пов’язують початок власне польської спільноти з поширенням християнства. В Європі,\nокрім польського випадку, наголошення на хрещені як початку зафіксована лише у франкських хроністів. Натомість пізніший текст хроніки Магістра Вінцентія подає типову для європейської\nтрадиції інформацію про польські поганські корені. Остання візія стала домінуючою для середньовіччя та нового часу і була підважена лише сучасними істориками.\nРената Травка у статті “Communitas Terrae Russiae. З досліджень шляхти Коронної Русі\nпізнього середньовіччя в ХІХ і ХХ ст.” оглядає доробок польської історіографії від другої половини\nХІХ ст. щодо шляхетської верстви Руського воєводства, яка виступала як територіальна спільнота,\nу період приєднання краю до ягеллонської монархії. Авторка звертає увагу на те, що пануюча у польській історіографії “месіанська модель” утруднювала об’єктивний аналіз проблеми.\nЗавершує теоретичну рубрику стаття Олега Журби “Образи “української історіографії” другої\nполовини ХVІІІ – першої половини ХІХ ст. в історичній літературі”, у якій автор порушив низку важливих методологічних питань щодо сучасних підходів студіювання історії історичної науки.\nЗокрема, звертається увага на особливості українського випадку історіографічної саморефлексії.\nНа думку дослідника, первісний образ українського історіописання мав щонайменше два обличчя\n– “малоросійське” та “українське”. Перевага в інтелектуальних баталіях ХХ ст. українського образу\nісторіописання призводить до домінування у сучасних меганаративах емансипаторських концепцій, уявлень про безперервність та лінеарність історіографічного процесу. Опонуючи такому образу, автор запропонував власну концепцію розвитку української історіографії, яка спирається на регіональні підходи й описує процес становлення та ніціофікації регіонального українського істоірописання. Крім того, О.Журба закликає до антропологізації історії історичної\nнауки, поцінування у дослідженнях самодостатності статичної історіографічної ситуації та використання інших продуктивних стратегій сучасної інтелектуальної історії.\nНаступна рубрика збірника об’єднує публікації, які репрезентують історичну науку доби пізнього просвітництва і романтизму. Павел Сєрженга у статті “В дусі свободи та рівності”.\nФранцішек Салези Єзєрський про польсько-литовські проблеми” проаналізовано погляди вказаного представника радикальної течії польської історіографії на формування Речі Посполитої.\nЗвернуто увагу на те, що історична публіцистика Єзєрського була спрямована на подолання польських та литовських національних партикуляризмів на користь становлення нової\nполітичної спільноти. У розвідці Катаржини Блаховської “Червона Русь в очах корифеїв польської\nісторіографії Адама Нарушевича та Йоахима Лелевеля” розглянуті особливості дослідних концепцій і практик історіописання вказаних дослідників. Зауважується, що Нарушевич опирався виключно на польські джерела, а його бачення польсько-українських відносин не виходили за межі старопольських уявлень, витриманих у дусі просвітництва і монархізму. Лелевель у своїх дослідженнях вже мав ширшу джерельну базу, зокрема, він посилався й на руські літописи, а його наукова концепція може бути розглянута у межах нової методології доби романтизму.\nВіолета Юльковська запропонувала ґрунтовну статтю “Творення історичних героїв у працях\nКароля Шайнохи”. В якій висуває тезу про те, що історик винайшов і застосовував новий спосіб творення історичних постатей. Сам Шайноха визначав власну новацію як історичне характеризування. Отже представлений текст доволі повно розкриває методологічні підстави нової для свого часу дослідницької стратегії, реакцію на неї сучасників історика, класифікацію та характеристику створеної ним галереї історичних постатей.\nІгор Райківській у дослідженні “Ідея соборності України у працях наддніпрянських істориків першої половини ХІХ століття” акцентує увагу читача на тому як в “Історії русів”, працях\nД.Бантиш-Каменського, М.Маркевича, М.Максимовича та інших репрезентантів історичної та етнологічної думки обстоювалася ідея єдності українських земель та їхньої історичної долі. На думку автора це сприяло утвердженню масової національної свідомості, викликало формування самостійницьких настроїв.\nНайбільша за кількістю розміщених публікацій рубрика, присвячена добі позитивізму і\nнеоромантизму. Вона розпочинається своєрідним тематичними блоком, який складається з трьох розвідок, присвячених впливу “краківської історичної (критичної) школи” на наукову та національно-ідентифікаційну сферу.\nТак, Євген Сінкевич у статті “Роль краківської історичної школи у формуванні національної\nсвідомості поляків у другій половині ХІХ століття” веде мову про місце краківської школи у польському суспільно-політичному житті. Зазначається, що теоретико-методологічні,\nконцептуальні та політичні новації чільних представників краківської школи спричинили далеко неоднозначні відгуки у польському суспільстві, у якому не бракувало опонентів вказаної\n“песимістичної” візії минулого польської держави. Піднята проблематика знайшла логічне продовження у статті Маріоли Гошовської “Історична політика” станьчиків”. Дослідниця наголошує тому, що після січневого повстання 1863-1864 рр. у польському інтелектуальному середовищі змагалися два стилі політичного мислення: романтичний, орієнтований на продовження боротьби у радикальних формах і позитивістський, скерований на розв’язання національних проблем на засадах лояльності та органічної праці. Остання й була провідною для політичного середовища станьчиків. “Історичну політику” представників цього середовища авторка розглядає не тільки як знаряддя у поточній політичні боротьбі, і як прагнення реалізувати потенційні можливості галицької автономії для користі всього польського народу. Однак на думку дослідниці, ця політика не принесла бажаних результатів. Оксана Руда у статті “Юзеф\nШуйський та польсько-українські відносини в Галичині” аналізує позицію чільного представника краківської школи в українському питанні. Авторкою робиться висновок про певний дуалізм і\nподвійний підхід в його оцінці минулого Речі Посполитої. З одного боку, йдеться про те, що\nісторик сформував поміркований проукраїнський історіографічний та, відповідно й політичний підхід, виступаючи за порозуміння і співпрацю. З іншого боку, визнаючи самобутність українців,\nШуйський відмовляв їм у праві мати власну державу. З державних позицій історик критично оцінював Люблінську унію і розширення кордонів Речі Посполитої на схід. Натомість, із цивілізаційних позицій – визнавав позитивні наслідки польської колонізаційної політики на українських землях.\nЙоланта Кольбушевська у розвідці “Національні герої в творчості Тадеуша Корзона. Замітки на полях “Долі і недолі Яна Собеського 1629-1674” показує приклад формування візії\nпереможного героя для підтримання духу народу, що перебуває у поневоленому стані.\nЗазначається, що Т.Корзон неодноразово звертався до висвітлення постатей національних героїв.\nОдним із них і був Ян Собеський, який на сторінках корзонової праці повстає “незаплямованим героєм”, що протиставляються зрадникам вітчизни.\nАльфред Точек у розвідці “Львівські польські історики у суспільно-політичних подіях краю\nі держави (1860-1918)” аналізує різні аспекти політичної активності представників історичного цеху. Зокрема, з’ясована їхня загальна активність (п’ята частина істориків була причетна до політичної діяльності), переважна ідейно-політична орієнтація (національні демократи), фахова приналежність (більшість суспільно-політичних діячів – студіювала історію права й економіки).\nРозвідка Стефана Цяри “Роль львівських архівів та архівістів у польському національному житті\nГаличини до 1918 року” присвячена помітному впливу нечисельної групи архівних працівників на пробудження національної свідомості. Зокрема, йдеться про їхню участь у пропаганді знань у Європі про внесок поляків до європейського культурного доробку.\nЕугеніуш Коко у статті “Євреї в історії України з погляду Францішека Равіти-Ґавроньського”\nпіднімає один з аспектів складного питання ставлення польської сторони до єврейсько- українських стосунків. Йдеться про те, що приклад публіцистичних поглядів Равти-\nҐавроньського, з прикметною критичною настановою до єврейства, був характерним для\nєндецького середовища. Аґнєшка Валенґа у статті “Націотворча роль польської освітньої\nісторіографії в уяві Антонія Карбовяка” аналізує концепцію першого у Польщі доцента в галузі\nісторії виховання. Особлива увага звернута на чотири основні її аспекти: польська освітня\nісторіографія як основа національної системи виховання, націотворчі чинники, що містилися в\nісторико-педагогічній літературі, заходи для збільшення кількості дослідників вказаної\nпроблематики та охорона джерел, що складають основу їхніх досліджень.\nІван Куций у розвідці “Цивілізаційний дискурс в українській історичній думці Галичини\nХІХ століття” аналізує ситуацію щодо цивілізаційних орієнтацій, притаманних різним течіям українського галицького історіографічного середовища. Автор доходить до слушного висновку,\nщо вказане явище на той час ще не набуло самостійного значення, а виступало радше складовою частиною національно-політичного дискурсу. Однак особливості цивілізаційної орієнтації все ж можна простежити. Так, якщо представники русофільсько-старорусинської течії залишилися послідовними адептами слов’янсько-православної ідентичності з відверто антизахідним спрямуванням, то представники українофільсько-народовської течії у другій половні ХІХ ст.\nеволюціонують у бік європейського цивілізаційного вибору.\nВіталій Тельвак у змістовній статті “Погляди Михайла Грушевського в історичному дискурсі\nзламу ХІХ – ХХ століття” аналізує рефлексію наукового доробку найбільшого українського історика того часу в українському, польському, російському, чеському, румунському, німецькому\nісторіографічному середовищах. Автор звертає увагу на те, що в українському інтелектуальному просторі окреслилось два основні підходи до нової історичної концепції та її автора: національний та лояльний до традиційної імперської схеми. В інших національних історіографіях розгорнулася дискусії довкола тих сюжетних ліній, за якими Грушевський розпочав виокремлення українського\nісторичного процесу. Простежено як зовнішня рефлексія впливала на розвиток наукової\nлабораторії історика. Леонід Зашкільняк у статті “Неоромантичні тенденції в українській\nісторіографії початку ХХ століття” пропонує простежити еволюцію української історичної думки під впливом змін інтелектуально-культурних парадигм європейського історіописання. Цілком слушно визначається пануюча тенденція зламу ХІХ – ХХ ст. – подолання вад позитивізму через ствердження феномену неоромантизму. Автор аналізує український випадок поширення неоромантизму у мистецтві, літературі, історіографії. Як приклад останнього, розглядаються думки і праці В.Липинського. Стаття завершується констатацією того, що неоромантичні\nтенденції в українській історіографії вказаного періоду, на відміну від політичної публіцистики,\nне набули значного поширення.\nСтаття Ґжегожа Маркєвіча “Державницька свідомість поляків та українців на зламі ХІХ і\nХХ століття” присвячена порівняльній характеристики розвитку основних тенденцій розвитку польського і українського національного усвідомлення у модерну добу. Автор виокремлює три чинники впливу на цей процес: рівень цивілізаційного розвитку, обсяг політичних, суспільно- економічних та культурних свобод, стан усвідомлення власної індивідуальності, зумовлений національною ідентичністю. Усвідомлення поляків, як окремого народу, у ХІХ ст. виразно зміщувалося з політичної у культурницьку площину. Українці же, на думку автора, не маючи традицій політичного народу, виступали переважно як етнографічна спільнота й у вказаний період лише починають усвідомлювати себе у національних координатах. Юрій Присяжнюк у статті “Історична свідомість та ментальність українських селян на зламі ХІХ-ХХ ст.” окреслює\nперспективні методологічні підходи для адекватного сприйняття феномену селянства як особливої соціоментальної спільноти (соціоетнічної цілісності). Для досягнення цього автор пропонує йти шляхом компромісів “соціальних істориків” з істориками ментальності,\nантропологами, озброєння надбаннями інших наук, зокрема, модерних психології та лінгвістики тощо. Пропонується погляд на помітну стійкість традиціоналізму українського селянства, який зберігає свої позиції під тиском модернізації.\nУ статті Мажени Іваньської “Образ України – руське питання у пресі варшавських позитивістів 70-80-х років ХІХ ст.” розглянуте назагал прихильне ставлення до прагнень галицьких українців на сторінках часописів “Тижневий огляд” та “Правда”. Варшавські\nпозитивісти, на думку авторки, подібно до своїх українських колег журналістів – І.Франка та\nМ.Павлика – домагалися визнання прав та свобод українського народу. Відкритим залишається питання щодо щирості такої позиції, адже заклики до позитивного вирішення українського питання могли бути лише знаряддям в ідейній полеміці з протилежною течією станьчиків.\nНатомість Марек Бялокур у статті “Історична зумовленість образу українців і польсько-українських відносин у публіцистиці національно-демократичного табору на зламі ХІХ і ХХ століть” звертає\nувагу на причини формування упередженого та стереотипного ставлення до українців у ендеківській пресі. Автор зауважує, що цьому чималою мірою прислужилися історики, які\nаналізуючи спільне минуле, акцентували увагу на необґрунтованості самостійницьких домагань українців, наголошували на зовнішніх чинниках стимуляції українського питання тощо. Крім того, спотворенню образу українців сприяли і самі політики.\nМарта Сікорська-Ковальська у розвідці “Польсько-руська угода” Людвіка Кульчицького:\nголос соціаліста та його сприйняття в дискусії про польсько-українські відносини” аналізує\nосновні аспекти українського питання підняті у зазначеній брошурі. Зауважений широкий контекст обговорення майбутнього співіснування двох народів. Погляди Л.Кульчицького порівнюються з думками інших польських соціалістів: Л.Василевського, Б.Лімановського,\nІ.Дашинського та ін.\nМіжвоєнний період представлений 12 працями збірника. У статті Віталія Масненка\n“Українська історична наука в період національного відродження і революції 1917-1920 рр.”\nаналізуються, з одного боку кардинальні зміни у розвитку української національної свідомості в революційну добу, а з іншого, трансформація у цей час самої української історичної науки.\nЗауважується, що пріоритетного значення для націоналізації українців мали науково-популярні\nісторичні знання, змінилося суспільне сприйняття української національної історичної\nпарадигми, були закладені вагомі інституційній та організаційні засади для подальшого розвитку\nісторичної науки. Розвідка Алли Киридон “Держава-церква-суспільство радянської України у висвітленні публіцистики 1920 – початку 1930-их років” інформує про перший період осмислення радянської моделі державно-церковних взаємин. Оскільки йдеться про безпосередню історіографічну рефлексію, то переважна більшість проаналізованих праць мала публіцистичний, навіть відверто ідеологічно-пропагандистський характер. Формувався типовий радянський офіціоз, як неодмінна ознака тоталітарного суспільства, з характерною вкрай негативною партійно-класовою оцінкою Церкви.\nСтаття Йоанни Пісуліньської “Історія на історичному факультеті Університету Яна\nКазимира” присвячена характеристиці здобутків зазначеного факультету міжвоєнного часу.\nЗвернута увага на діяльність кафедр, їх керівників, внеску окремих відомих дослідників у розвиток\nісторичної науки Польщі. Ганна Вуйцік-Лаган у розвідці “Україна і українці в польських шкільних\nісторичних хрестоматіях (до 1939 року)” розглядає те, як вказаний вид дидактичної літератури впливав на формування польської історичної свідомості та стереотипів. Як переконливо доводить авторка, це стосувалося й польсько-українських відносин, адже більшість хрестоматій не тільки знайомили польських учнів з Україною та її минувшиною, а й послідовно впроваджували польський погляд на історію сусідів. Останній досить щільно залежав від суспільно-політичної ситуації, польських державних інтересів та завдань польської історіографії.\nЯн Тишкевіч у “Заувагах про політичну діяльність Станіслава Закшевського” аналізує\nполітичну діяльність вченого. Зокрема, йдеться про трансформацію ідеологічних орієнтирів героя,\nйого конкретну участь у політичному житті, внесок у зміцнення польської держави та державне забезпечення розвитку науки й освіти. Рената Вядерна-Кусьнєж у розвідці “Леон Пінінський –\nпрофесор римського права у Львівському університеті” розглядає інтелектуальну біографію свого\nгероя й аналізує його наукові праці в галузі римського права. Сергій Рудько у статті “Українська орієнтація” чи “подвійна лояльність”: приклад Миколи Василенка (1866-1935)” аналізує наукову,\nосвітню, громадську та політично-державну діяльність відомого українського історика, під кутом зору його ідентифікації. Автор доходить цілком слушного висновку, що постать його героя є\nдосить типовою для інтелектуального середовища України межі ХІХ – ХХ ст., оскільки поєднувала у собі різні культурні та ідентифікаційні складники, як українські, так і російські. Однак послідовна праця на ниві науки підсилювала “українськість” Василенка, чого не можна стверджувати щодо його політичного життя. Розвідка Аркадіуша Колодзєйчика “Львів у наукових дослідженнях, спогадах та публіцистиці Станіслава Василевського (1885-1953)” подає\nінформацію про історично-літературний та есеїстичний доробок вказаного автора, присвячений львівській тематиці.\nСтаття Михайла Швагуляка “Історія українсько-польських стосунків у науковій концепції\nСтепана Томашівського” присвячена аналізу наукової та публіцистичної спадщини вказаного представника державницького напрямку української історіографії щодо спільної минувшини обох народів. Автор цілком слушно виокремлює основні праці дослідника з цієї тематики, відтворює\nвиважену, ґрунтовану на джерелах, оцінку непростих стосунків українців і поляків. Попри те,\nщо його доробок не був сприйнятий тодішньою громадською опінією, як українською, так і\nпольською, він має непересічне значення для сучасних студій.\nВолодимир Комар у статті “Традиції східної політики Польщі в ідеології прометеїзму”\nнамагається віднайти інтелектуальні джерела зазначеної політичної доктрини, спрямованої на утвердження Польщі в Східній Європі. До них автор відносить такі історичні традиції як політика\nКазимира ІІІ ягеллонська ідея, різні концепції ранньомодерного федералізму. Прикметно, що всі\nвони парадоксально поєднували великодержавну ідею з федеративними засадами.\nМагдалена Новак у статті “Митрополит Андрей Шептицький в історичній свідомості\nполяків та українців” звертає увагу на відмінності у сприйняті вказаної історичної постаті обома народами. Якщо в українській історичній пам’яті образ Шептицького вже є досить усталений, у тому числі й зміфологізований, то у польському випадку він лишається ще малознаним для широкого загалу. Авторка вважає, що останнім часом історики більш об’єктивно висвітлюють постать митрополита. Пшемислав Вайнгертнер у розвідці “Симон Петлюра в польській\nісторіографії” констатує потребу створення повної наукової біографії Головного отамана УНР.\nАдже доробок польських істориків, попри майже столітню традицію, тільки частково охопив постать видатного українського суспільно-політичного діяча, в основному стосовно польських сюжетів, передовсім українського-польського порозуміння 1920 р. Помітно менше висвітлені\nпопередня діяльність та емігрантський період життя.\nОстання рубрика подає праці, присвячені періоду після Другої світової війни. Ґрунтовну статтю\nРафала Стобєцького “Найновіші синтези з історії Польщі та України. Спроба порівняння” можна розглядати як вдалий приклад компаративної історії історіографії. Автор аналізує синтетичні праці\nН.Яковенко й Я.Грицака з української історії та Є.Клочовського, А.Сулими-Камінського і\nГ.Дильонгової з польської історії, видані у серії, започаткованій Інститутом Центрально-Східної\nЄвропи у Любліні. Спільною новаційною ознакою вказаних праць є висвітлення історії вказаних країн саме як частин Центрально-Східної Європи. Звертається увага на важливі теоретичні\nпитання історіописання, які піднімаються й осмислюються в аналізованих працях.\nБогдан Гудь у статті “Міф “східних кресів” у сучасній польській історіографії” аналізує\nсучасний стан дослідження проблеми українсько-польських стосунків на Правобережній Україні\nу ХІХ – на початку ХХ ст. Автор, відштовхуючись від думок авторитетного французького дослідника Д.Бовуа, стверджує, що за останні двадцять років ставлення багатьох польських\nісториків до вказаної проблеми дуже мало змінилося. Це, зокрема, виявляється у слабкому опрацюванні джерел архівного збереження, живучості стереотипів уникання неприємних для польської сторони історичних сюжетів, малій увазі до них у загальних історичних синтезах. Як наслідок, в польському інтелектуальному середовищі продовжує існувати міфілогізований образ стосунків між українським селом і польським маєтком на Правобережжі у післярозборовий час.\nСтаття Віталія Яремчука “Еволюція національної історії в УРСР: спроби реабілітації\nвизначних представників української історіографії (середина 1950 – початок 1970-х років)”\nприсвячена важливому аспекту нової історіографічної ситуації, яка склалася у наслідок загальної\nлібералізації радянського режиму, зокрема, його історичної політики. Йдеться про процес реабілітації низки знакових для української історичної науки постатей, які були викреслені\nсталінським режимом з наукової та суспільної традиції. Автор цілком виправдано звертає увагу на суперечливість і незавершеність його перебігу, на існування різних підходів у\n“недирективному” та офіційному наукових середовищах, на різний рівень толерування окремих\nісториків. Констатується помітне потепління у ставленні до М.Костомарова, Д.Багалія,\nД.Яворницького, А.Кримського. Значно скромніші зрушення відбулися в оцінках П.Куліша та\nМ.Грушевського. Переважна більшість проскрибованих українських істориків взагалі залишилася поза межами реабілітаційного процесу.\nНадія Темірова у розвідці “Образ України в шкільних радянських підручниках” розглядає\nмеханізм й особливості спотворення історичного процесу на українських землях у радянській\nісторичній політиці. Авторка наголошує на тому, що тодішня шкільна історична освіта була складовою частиною ідеологічного впливу компартії на свідомість учнівської молоді. Аналізується\nідеологічна спрямованість різноманітних партійно-державних директивних документів щодо викладання історії та висвітлення українських сюжетів у типових радянських підручниках з\nісторії СРСР кінця 70-х – 80-х рр.\nСтаття Сергія Трояна “Методологічні проблеми навчання новітньої історії в Україні”\nприсвячена вужчій проблематиці – міжнародним відносинам та їх висвітленню при викладанні\nшкільного курсу новітньої історії. Автор детально обґрунтовує теоретико-методологічне бачення такого пояснювального методу як “роза вітрів”, який застосований ним для аналізу складових міжнародних відносин: теорії міжнародних відносин, історії міжнародних відносин, історії\nдипломатії, геополітики. У розвідці також подане авторське бачення стану сучасних міжнародних відносин та можливих перспектив їхньої трансформації. У підсумку сформульовані певні\nметодологічні пропозиції щодо удосконалення викладання вказаної проблематики у шкільному курсі новітньої історії.\nВіталій Масненко й Михайло Сиволап у статті “Герої та антигерої української історії.\nІсторичні міфи за результатами соціологічних опитувань” зупиняються на характеристиці\nсучасної історичної пам’яті українських громадян у розрізі її “героїчної площини”. Констатується суперечливість та регіональні відмінності у сприйняті історичних постатей української\nминувшини. Звертається увага на пролонгованість дії радянських міфологем, особливо у свідомості людей старшого покоління, та початкові наслідки дії новітнього національного міфотворення.\nРозвідка Владислави Шулякевич “Камілла Мрозовська про важливість пізнання освітньо- виховного минулого” представляє погляди відомої представниці краківського середовища\nісториків виховання. Основна увага звернута на її трактування функцій та завдань історії\nвиховання у навчанні педагогів, ролі історії освіти у навчанні представників інших наукових дисциплін, її не тільки пізнавальну, але й суспільну функцію.\nСтаття Вікторії Волошенко “Відзначення свят у Донецьку (у висвітленні місцевої преси)”\nпіднімає важливу проблему – з’ясування рівня регіональної історичної ідентичності через аналіз відображення святкування у мас-медіа. Для цього авторка провела порівняння публікації у донецькій газеті “Салон Дона и Баса”, присвячених державним, релігійним, радянським,\nмісцевим, міжнародним та родинним світам за 2004 та 2007 рр. Дослідниця робить цілком слушний висновок, що динаміка змін пріоритетності відзначення світ, свідчить про перевагу у мешканців Донецька регіональної ідентичності доповненої збереженням реліктового радянського сегмента. Роберт Кусьнєж у розвідці “Відзначення річниць Великого Голоду в незалежній Україні”\nаналізує ті зміни, які відбулися у ставленні українського суспільства до власної найбільшої трагедії\nХХ ст. Показана часова динаміка у ставленні до вшанування жертв голодомору керівництвом української держави, усталення офіційної традиції та символів такого відзначення. Подана\nінформація про зусилля наукової громадськості спрямованні на осмислення причин та наслідків голодомору (наукові конференції, видання збірників документів, спеціальних досліджень).\nЗгадано й про співчутливу реакцію польської сторони на ці події.\nНауковий інтерес рецензованого видання полягає у фіксації певного рівня осмислення загальної проблеми як українською, так і польською стороною. Показово, що розвиток обох\nісторіографій та відстеження їхнього впливу на ідентифікацію своїх народів, показав багато спільного. Це дозволило сформулювати низку теоретичних узагальнень щодо ідентифікаційної\nролі національних історіографічних парадигм, особливостей формування й функціонування гранд-наративів у умовах різних культурно-інтелектуальних домінант та конкретних суспільно- політичних обставин. Позитивно, що у текстах збірника простежуються різні, часом альтернативні, методологічні підстави для студіювання історії історичної науки. Окрім, вже традиційної – емансипаторської моделі становлення національної історіографії, пропонуються й новаторські підходи – скажімо, цивілізаційні чи регіональні. Впадає у вічі те, що чимало уваги дослідників було приділено студіюванню різних аспектів наукової спадщини та суспільно- політичних поглядів видатних українських і польських істориків, правників, публіцистів. Помітно менший інтерес був виявлений до оцінки у історичній науці обох країн релігійних та державних діячів. Низка публікацій збірника була присвячена вужчий тематиці, яка вже розглядалася у попередньому науковому проекті – історичному середовищу Львова. Безумовну наукову цінність та суспільне значення має сучасне осмислення українсько-польських стосунків, яке також було оприлюднене на сторінках збірника.\nОтже, рецензоване видання, з повним правом, можемо розглядати як ще один важливий крок у подальшому розгортанні українсько-польського наукового діалогу щодо осмислення\nісторичної минувшини та студіювання історичної науки обох народів.\nFranz M. Idea panstwa kozackiego na ziemiach ukrainnych w XVI – XVII wieku. – Torun:\nWydawnictwo Adam Marszalek, 2006. – 476 s.\nУпродовж останніх десятиліть у вітчизняній історичній науці історія українського козацтва складає один із пріоритетних напрямків у студіюванні проблематики доби пізнього середньовіччя та раннього нового часу. Особливо ґрунтовно і скрупульозно дослідники вдаються до вивчення\nґенези та еволюції українського козацтва, зародження та становлення козацької державності.\nСлід відзначити, що до справи дослідження окресленої тематики долучилися і\nпредставники зарубіжної історіографії. Передусім ідеться про доробок польських істориків, котрі\nповолі нарощують свій інтерес до козацьких часів української історії. Заслуговує на увагу праця\nЛ. Подгородецького , яка є своєрідним нарисом історії українського козацтва та Запорозької\nСічі від її виникнення до ліквідації. Виникненню та розвиткові українського козацтва до середини\nXVII ст. присвятили свої праці В. Серчик [2; 3] та З. Вуйцик [4; 5]. До проблеми національної\nсвідомості українського козацтва, зокрема ролі мови, традицій та релігії у розвитку свідомості\nкозацтва кінця XVI – першої половини XVII ст., зверталася Т. Хинчевська-Генель . Добу\nХмельниччини досліджував Я. Качмарчик  тощо.\nАналіз перелічених та ряду інших, не вказаних тут, праць польських учених із означеної\nтематики виявляють цікаву тенденцію. У той час, коли в українській історіографії, особливо останніх двох десятиліть, існування у XVII ст. української козацької держави вбачається усталеним фактом, у польській історіографії ця проблема не піднімалася, а її представники навіть не вважали за потрібне і не намагалися дискутувати на цей предмет. Видається, що таке “замороження”\nпотреби з польського боку звернутися до цієї теми потенційно тяжіло до формування взаємного нерозуміння, абсолютного несприйняття концептуальних засад зазначеної проблеми обома\nісторичними школами. З огляду на це, звернення М. Франца у рецензованій монографії до\nКаталог: old jrn -> Soc Gum -> Vchu\nVchu -> Т. А. Торчинська методика вивчення різних класів власних назв на уроках\nVchu -> Навчальний посібник для студентів вищих педагогічних закладів освіти. К.: Вид центр „Академія, 2002. 528 с\nVchu -> А. В. Прус орігамі у шкільному курсі геометрії\nVchu -> Вісник Черкаського університету. Випуск 199. Частина 1


Пошук за Ключовими словами потрібно Всього знайдено 41 результатів.\nУ прикарпатському селі люди моляться на руїнах церкви\nВся надія на новий закон, що дозволяє приватним особам реставрувати національні пам'ятники. Щоб відновити храм, потрібно 2,5 мільйона гривень. Карпати - karpaty.kosiv.info Вся надія на новий закон, ...\n70 мостів та шляхопроводів на дорогах державного значення та 23 штучних споруди на дорогах місцевого значення планується відремонтувати до кінця поточного року. Таку кількість об’єктів визначено ...\nСайт „Pravda.if.ua” започатковує новий проект. У сучасному суспільстві існує стереотип: книжка відходить у минуле, стає нецікавою і непотрібною. Проте ми хочемо довести інше: читати сьогодні ...


Кременчуцький автозавод представив свою продукцію на виставці озброєнь у США - 0532.ua\nКременчуцький автозавод представив свою продукцію на виставці озброєнь у США\nПротягом 9-11 жовтня у Вашингтоні проходила виставка озброєнь. На ній побували й представники Полтавської області - підприємство "АвтоКрАЗ".\nКременчуцький автозавод, за повідомленням прес-служби, вперше представляє свою продукцію на виставці озброєнь Асоціації армії США «AUSA-2017». Виставка відбулася днями, протягом 9-11 жовтня.\nКрім гостей з Полтавщини, на експозиції були такі україснькі підприємтва як «Завод ім. Малишева», ХКБМ ім. Морозова, Київський і Житомирський бронетанкові заводи, Київський завод «Радар», НВК «Іскра», держкомпанія «Укрспецекспорт» та її дочірні компанії.\nЧитайте також:У Кременчуці відбулася виставка машинної техніки (ФОТО)\nДовідково:AUSA - це щорічна виставка-конференція Асоціації армії США, на якій презентуються нові збройові розробки і обговорюються актуальні питання американського і світового оборонного сектора.\nПолтава Кременчуцькийавтозавод виставкаозброєнь США


Опущення матки - ознаки та небезпека патології, УЗД-діагностика і терапія\nПричини і симптоми пролапсу матки - ступеня, діагностика і лікування\n1. Що таке опущення матки\n1.1. Чим загрожує жінці\n2. Пролапс матки - ступеня патології\n3. Ознаки опущення матки\n4. Секс при опущенні матки\n5. Причини виникнення патології\n7. Що робити при опущенні матки\n8. Від чого залежить лікування пролапсу матки\n9. Лікування опущення матки без операції\n9.1. Гінекологічний масаж\n9.2. Замісна терапія естрогенами\n9.3. Місцева терапія\n10. Оперативне лікування\n10.2. Вкорочення і зміцнення м'язів, що підтримують матку\n10.3. Зшивання зв'язок\n10.4. Фіксація зміщеного органу до стінок тазового дна\n10.5. Операції із застосуванням аллопластіка\n10.6. Видалення матки\n11. Профілактика патології\nДля жінки, особливо не народжували, опущення матки є проблемою, яку потрібно почати лікувати негайно, коли будуть виявлені перші симптоми. У цей період можна обійтися консервативними методами і зберегти репродуктивну функцію. Коли патологія перейде в запущену стадію, підвищиться ймовірність необхідності лягти на операцію. Як не допустити такої ситуації?\nСеред усіх гінекологічних патологій, які можуть бути діагностовані у жінок, пролапс матки вважається найпоширенішим і зачіпають пацієнток як молодого, так і літнього віку. Проявляється він у зміщенні дна маточного тіла відносно анатомічної лінії. На пізніх стадіях, коли є тиск на знаходяться поруч органи, пролапс супроводжується нетриманням сечі і калу (паралельно опускаються сечовий міхур і ниркова балія, відбувається обмеження прямої кишки). Кількість симптомів зростає в міру розвитку патології.\nЧим загрожує жінці\nОргани, що наповнюють малий таз, розташовані близько один до одного, тому будь-яке зміщення одного з них неминуче зачіпає інші. При матковому пролапсі порушується сечовипускання зважаючи тиску на сечовий міхур, у ньому можуть розвинутися запальні процеси. Аналогічно вони можуть торкнутися уретру, ниркову балію, пряму кишку, що призведе до коліту, запорів, нетримання калу. Порушення іннервації в малому тазі сприяє підвищенню ризику ускладнень інфекційного характеру. У разі сильного випадання назовні орган:\nПролапс матки - ступеня патології\nПо тому, наскільки низько змістився орган, у гінекології говорять про стадіях розвитку захворювання: на самому початку м'язи промежини і зв'язковий апарат тримають матку майже в межах анатомічної норми, але по мірі їх ослаблення, вона просувається нижчою, в зону піхви, і поступово повністю виходить назовні. Клінічна картина розвивається так:\n1 ступінь. Опущення мінімальне, щодо анатомічної межі шийка зсувається незначно – не далі передодня піхви. Опущення стінок матки мінімальне, при огляді гінеколог бачить тільки зяючу статеву щілину.\n2 ступінь. Орган опускається нижче, може спостерігатися зміщення шийки до входу в піхву. Якщо напружити м'язи, пролапс буде помічений не тільки гінекологом, але і самою жінкою. На цій стадії лікарі вже говорять про частковому випадінні.\n3 ступінь. Опущення видно неозброєним оком – спостерігається випадіння шийки і частини органу за межі статевих шляхів навіть без напруги м'язів.\n4 ступінь. Характеризується повним виходом органу назовні.\nНа початкових стадіях захворювання пролапс майже не дає про себе знати: якщо незначне опущення, анатомічна лінія не перетнуто, жінка дискомфорту не відчуває. Однак чим сильніше відчуття, тим виразніше стають його ознаки (навіть до моменту, коли матка здасться в просвіті піхвового входу). Найбільш явні симптоми опущення матки у жінок:\nбіль у нижній частині живота, що віддають в зону крижів і попереку;\nвідчуття тиску в порожнині тазу, чужорідного тіла між стінок піхви (при прогресуванні патології);\nкров'янисті виділення (не самий частий ознака);\nзбої менструального циклу (аж до повного зникнення місячних);\nсильні болі під час місячних, велика втрата крові;\nчасті нетримання сечі;\nКоли патологія характеризується незначним зміщенням дітородного органу, при статевому акті жінка буде відчувати тільки легкий дискомфорт або біль, ступінь якої визначається індивідуальним внутрішнім будовою організму і силою опущення. Однак якщо він покидає порожнину піхви або навіть просто шийка доходить до промежини, секс стає неможливим.\nОпущена матка завжди свідчить про поганому тонусі м'язів, які її підтримують, однак факторів, які призвели до проблеми ослаблення зв'язок, може бути безліч. Лікарі відзначають як природні (і легко усуваються) причини опущення матки, так і зв'язані з важкими захворюваннями або патологіями репродуктивної системи. Передумовами можуть бути:\nослаблення м'язів, що підтримують матку, зважаючи віку (переважно у жінок, які вступили в період менопаузи);\nпроблеми з іннервацією тканин тазового дна (що спричинило за собою знижений м'язовий тонус);\nпорушення гормонального фону в клімактеричному періоді;\nнадмірні фізичні навантаження, пов'язані з підняттям тягарів;\nновоутворення (міоми, кісти);\nтравми при оперативних втручаннях на органах репродуктивної системи (включаючи кесарів розтин при пологах);\nспадкова слабкість маткових зв'язок і м'язів, які утримують матку.\nПоставити діагноз «опущення матки» допомагає простий гінекологічний огляд, під час якого пацієнтці потрібно створити напругу м'язів піхви – якщо пролапс знаходиться на 2-ої стадії або запущений сильніше, проблема буде видно відразу. Однак крім руху самого дітородного органу, гінеколог оцінить зміщення піхвових стінок, сечового міхура і прямої кишки. Якщо виникають підозри на патологію, будуть додатково призначено:\nгистеросальпінгоськопія – ультразвукова оцінка прохідності маткових труб;\nдіагностичне вишкрібання маткової порожнини;\nвзяття мазка на флору, атипові клітини, бакпосів і чистоту піхви;\nаналіз сечі на бакпосів;\nвізит до проктолога і уролога для оцінки цистоцеле і ректоцеле.\nЩо робити при опущенні матки\nСхему лікування пролапсу буде розписувати лікар, але жінка, яка отримала такий діагноз, зобов'язана ще до призначення медикаментозної терапії подбати про запобігання погіршення ситуації. Їй необхідні:\nЛікувальна гімнастика, що базується на спеціальних вправи Кегеля для інтимних м'язів і вправи для глибоких черевних м'язів (починати практикувати під контролем лікаря).\nЗміна умов праці, якщо вони припускають фізичні навантаження: лікарі забороняють підйом вантажів вагою понад 10 кг. Від професійного спорту теж треба відмовитися.\nВикористання песаріїв – гумових кілець, які вводять у піхву. Песарій фіксує шийку матки, запобігаючи її опущення. Однак тривалість використання таких кілець не може перевищити 4 тижні, після чого потрібна перерва. Додатково під час застосування песаріїв потрібно проводити щоденні спринцювання відварами трав (переважно ромашкою).\nНосіння бандажа для зміцнення фіксації матки (особливо при виконанні лікувальних вправ). Така дія знімає симптоми, характерні пролапсу геніталій, але не є методом лікування. При виборі бандажа пам'ятайте – він не повинен тиснути на живіт, а тільки міцно тримати.\nВід чого залежить лікування пролапсу матки\nЯкі дії зробити, якщо було діагностовано опущення матки, для запобігання прогресування захворювання і відновлення анатомічного положення органу, лікар буде вирішувати, спираючись на наступні моменти:\nвік пацієнтки (літніх жінок намагаються лікувати без оперативного втручання);\nнаявність і ступінь складності проблем з сечовим міхуром, товстої і прямої кишки;\nступінь опущення геніталій;\nчи потрібно зберегти жінці репродуктивну функцію;\nвеличину ризику використання анестезії при наявності супутніх патологій (при вирішенні провести операцію).\nЯкщо серед ознак пролапсу ні жінка, ні лікар не спостерігають симптомів явного опущення, є шанси вилікувати пацієнта виключно консервативними методами. Вони будуть розуміти місцеві процедури, спрямовані на зміцнення м'язів і зв'язок, і внутрішній прийом препаратів, які допомагають усунути причину пролапсу. Як довго доведеться лікувати опущення матки, навіть після всіх обстежень лікар не скаже, але приблизний термін – 6-12 місяців.\nКоли опущення матки не характеризується серйозним виходом органу за анатомічну лінію, лікар може призначити пацієнтці відвідування сеансів масажу, що поліпшує стан зв'язково-м'язового апарату. Лікування передбачає курс, що триває декілька місяців, але з обов'язковими перервами. Виконувати масаж для зміцнення глибоких м'язів може тільки висококваліфікований фахівець – намагатися повторювати аналогічні дії будинку не можна. Процедура проводиться на масажної кушетки або в гінекологічному кріслі, триває 10-15 хв.\nЗамісна терапія естрогенами\nПри порушенні функції яєчників, що є наслідком маточного пролапсу, щоб відновити її, лікарі призначають прийом натуральних естрогенів. Особливу значимість таке лікування має при вікових причини зміщення. Крім загальної регулювання гормонального фону, замісна терапія естрогенами допоможе загальному зміцненню зв'язкового апарату тазових органів.\nПід консервативним лікуванням обов'язково мається на увазі і використання мазей/кремів, які вводяться в порожнину піхви. Базуються вони на естрогенів і метаболитах, а головне їх завдання – нормалізувати мікроциркуляцію крові і обмінні процеси в тканинах. В цю групу можна віднести препарати Овестин, Климара, однак підбирати ліки повинен лікар, як і розписувати схему використання.\nНа 3-4 стадіях опущення, коли лікар може бачити шийку або маточне тіло повністю, впоратися з патологією реально тільки хірургічним шляхом. Під оперативним лікуванням мається на увазі процедура повного видалення матки або зміцнення зв'язок. Вибір між ними залежить від симптомів і причин пролапсу, стану здоров'я жінки. Яка операція найефективніша, сказати не можна – для всіх варіантів, крім гістеректомію, залишається можливим рецидив зважаючи природної розтяжності зв'язувань. До операції лікар оцінює ступінь хірургічного ризику і протипоказання:\nнаявності/відсутності гінекологічних захворювань;\nПри відсутності цистоцеле і коли прояви опущення мінімальні (тобто орган не вийшов за межі лінії промежини), лікарі радять вдатися тільки до операції на піхві. Особливо важливо це для родили жінок, оскільки дітородна функція збережеться в повному обсязі. Після вагітності можна буде впливати і на зв'язки. Існує 2 схеми вагинопластики:\nВидалення слизової в обсязі пошкодженої фасції, м'язи і шкіра зшиваються разом. Такий варіант призначають, якщо опущений орган вийшов тільки на довжину шийки, або є випадання піхви з выворотом.\nПри випадання матки з сечовим міхуром, якщо спостерігається опущення стінок прямої кишки, до основною схемою додають сітчастий імплантат і передню кольпорафию (пластика передньої стінки піхви).\nВкорочення і зміцнення м'язів, що підтримують матку\nНайвищий ризик рецидивів повторного опущення – основний мінус такої операції, і для його зниження пацієнтка обов'язково повинна практикувати вправи Кегеля. Вкорочення хрестоподібних м'язів здійснюється за допомогою лапаротомії: через розріз черевної стінки. Хірург простягає до задній стінці маткової круглу зв'язку і виводить її через отвір в широкій зв'язці, після фіксуючи їх синтетичними нитками. Плюсом такої операції є можливість настання вагітності, тому її призначають молодим, не народжували жінки.\nОперація при опущенні матки з незначною деформацією стінок може розуміти тільки зшивання зв'язкових пучків, які її підтримують. Для проведення хірургічного втручання спеціаліст здійснює почергове розсічення шарів піхви (порушується задня стінка) і промежини, а після аналогічне їхнього зашивання. За рахунок того, що зв'язки коротшають, відбувається підйом неохайного органу, проте така операція не рятує від рецидиву.\nФіксація зміщеного органу до стінок тазового дна\nВентрофіксація від перерахованих вище способів хірургічного втручання відрізняється впливом на дітородну функцію: маткова знижується рухливість і змінюється стан плаценти, що може провокувати завмерлу вагітність або перешкоджати її настання. Саму вентрофиксацию лікарі часто комбінують з вагинопластикой. Суть операції полягає в кріпленні маточного тіла до прямих м'язів живота, що гарантовано не дає їй стикнутися з тазовим дном, тобто заперечує ймовірність рецидиву. Проводиться вентрофіксація так:\nПоперечним надрізом розкривається очеревина.\nОглядаються органи малого тазу.\nМаточне тіло частково виводиться за краї рани і підшивається до очеревині (можлива фіксація до лонного зчленування, кістки крижів).\nВузлуватими швами фіксуються краю апоневрозу.\nОперації із застосуванням аллопластіка\nЕндопротезування допомагає підтримати зв'язки і м'язи, ослаблення яких призвело до пролапсу, і являє собою фіксацію сітки, яка разом з фасціями буде утримувати тіло в правильному положенні. Кріплять протез до крижів, сама операція здійснюється лапароскопічно, під загальним наркозом. Плюсами є короткий реабілітаційний період – близько місяця, малоинвазивность і відсутність негативного впливу на дітородну функцію. Повторне опущення матки після ендопротезування спостерігається рідко.\nГістеректомія (екстирпація) призначається тільки у крайньому разі, оскільки вона навіть не заперечує можливого випадання піхви після і може спровокувати гінекологічне захворювання, що зачіпає залишилися органи малого тазу. До недоліків відносять іннервацію тканин і ушкодження зв'язкового апарата, зміщення внутрішніх органів. Серед післяопераційних ускладнень значиться і порушення сечовипускання. Гістеректомію лікарі призначають тільки, коли така патологія діагностується з ускладненнями на сам орган, і лікувати його безглуздо.\nГоловний спосіб не зіткнутися з діагнозом опущення геніталій і часткових випадінь піхви і маточного тіла – регулярні огляди гінеколога і виконання фізичних вправ для інтимних м'язів. Додатково слід дотримуватися вимога щодо обмеження важких робіт, особливо в літньому віці і для жінок, які перенесли хірургічне втручання на органах малого тазу. Корекцією харчування потрібно проводити профілактику запорів. Якщо ж у жінки підвищений ризик отримати зміщення матки через частих пологів, можуть знадобитися:\nелектростимуляція м'язів тазового дна;\nЧим загрожує опущення або випадання матки у жінки?\nОлена Малишева. Опущення органів малого тазу.


Функція конфіденційності Android 11 та 12 з’явиться на старих смартфонах – Свідок\nТорік в Android 11 з’явилася розумна функція конфіденційності. Вона видаляє дозволи, надані застосункам, які не відкривалися протягом деякого часу. Найближчим часом, Google запропонує це автоматичне скидання дозволів для старих телефонів і планшетів під управлінням Androd 6-10.\nAndroid 11 і новіші можуть автоматично видаляти дозволи у «невикористовуваних застосунків», щоб обмежити доступ до конфіденційних особистих даних. Серед них місце розташування, камера, контакти, файли, мікрофон і телефон. Це не заважає повсякденному використанню, бо для цього вам потрібно як мінімум 3 місяці не відкривати програму.\nТепер Google пропонує автоматичне скидання дозволів для «мільярдів інших пристроїв» під управлінням від Android 6.0 Marshmallow до Android 10. Це стало можливим за допомогою сервісів Google Play.\nПісля розгортання функції, автоматичне скидання буде типово ввімкнено для застосунків, призначених для Android 11 (рівень API 30) і пізніших версій. Але розробники можуть попросити користувачів «заборонити системі скидати дозволи, надані застосункам».\nФункція автоматичного скидання почне поступово розгортатися в грудні і буде повністю доступна в першому кварталі 2022 року. Після запуску користувачі отримають нову сторінку налаштувань автоматичного скидання, щоб ввімкнути / вимкнути функцію для певних програм. За кілька тижнів після цього Google почне скидати дозволи для невикористовуваних застосунків.\nВрач-иммунолог Анна Шуляева рассказала, как можно определить…\nАрхаїчні люди покинули Африку більш 2,12 мільйона років…\n4 січня WhatsApp опублікував оновлені правила політики конфіденційності, згідно з якими компанія…


Матеріали за 13.01.2013 » Живи у стилі Hi Tech - новини в Україні та світі, погода, все цікаве тут\n15-літній учень однієї з київських шкіл загинув в результаті удару струмом на території залізничного депо "Київ-Дніпровський" 11 січня. Про це повідомляє прес-служба Міністерства внутрішніх справ. Близько 14.\nАзаров має намір і далі розвивати Київ\nПоділитися: Прем'єр-міністр України Микола Азаров 13.01.\nПоділитися: Глава Росспоживнагляду Геннадій Онищенко 13.01.2013 11:22 Глава Росспоживнагляду вважає, що холодна погода і грип - привід не ходити на хід опозиції в Москві Холодна погода і намітився в Москві і великих містах помітне зростання захворюваності на грип є вагомою підставою, щоб не ходити на хід опозиції в Москві в неділю.\nУ суботу, 12 січня, у столиці Північної Ірландії Белфасті в результаті зіткнень прихильникам з представниками правоохоронних органів постраждали 29 поліцейських. Протести в Белфасті тривають вже 40 днів.\nПоділитися: Мілош Земан (фото - ЕРА) 13.01.\nНардеп з Миколаєва планує виступити з доповіддю на найближчій сесії ВР\nНародний депутат України Микола Жук розповів про свої враження від роботи в сесійній залі Верховної Ради. Так, миколаївський нардеп вважає, що атмосферу на пленарних засіданнях Ради складно назвати робочою. - Поки для мене все незвично трохи. Очікував більшого. Від першої сесії враження двоякі. Мені здавалося, що Верховна Рада повинна працювати, а не з'ясовувати стосунки.\nЗа результатами першого туру президентських виборів в Чехії за перемогу у другому турі будуть змагатися прем'єр-міністр Мілош Земан і чинний перший віце-прем'єр, голова МЗС Чехії Карел Шварценберг. Як повідомляє Agence France-Presse, другий тур виборів глави держави в Чехії відбудеться 25 і 26 січня.\nУряд завершує роботу над проектом Державної програми активізації розвитку економіки на 2013-2014 роки. Одна з головних цілей документа - оперативне складання переліку антикризових заходів, покликаних стабілізувати ситуацію в економіці. Один з головних пріоритетів - пошук додаткових джерел наповнення держбюджету.\nХАМАС проводить ракетні випробування в Газі - джерело\nТерористична організація Бригади Ізаддіна аль-Касама, яка є бойовим крилом ХАМАС, провела ракетні випробування в секторі Газа. Як повідомляє видання Ісраль а-Йом, в ході випробування на місці колишніх поселень Гуш-Катіф, терористи випустили ракети у бік моря. Відзначається, що палестинці використовували ракети, створені за допомогою іранських технологій.\nПоділитися: Богдан Шуст (фото - metalist.ua) 13.01.2013 08:04 Харківський "Металіст" підписав з 26-літнім українським воротарем Богданом Шустом контракт на три роки, він буде грати під номером 33 В суботу футболіст Богдан Шуст перейшов з донецького "Шахтаря" в харківський "Металіст", повідомляє прес-служба ФК "Металіст".


У Кропивницькому комунальники продовжують наводити лад в місті - Прожектор\nУ Кропивницькому комунальники продовжують наводити лад в місті\nСьогодні, 5 травня, комунальні підприємства продовжують працювати, наводячи лад у місті. Працівники КП “СМЕО” розпочали відновлювати розмітку на шляхах міста. Також протягом дня перевірять технічну справність низки світлофорних об’єктів. Інформує “Прожектор” за матеріалами пресслужби Кропивницької міської ради.\nПрацівники КП «Благоустрій» викошують бур’яни, виконують роботи з впорядкування могил на Фортечних Валах.\nКП “Універсал 2005” прибирають місто від сміття, ліквідовують несанкціоновані сміттєзвалища, виконують ямковий ремонт дорожнього покриття по вулицях Кільцевій, Родимцева. В мікрорайоні Новомиколаївка працює грейдер. Також працівники підприємства продовжують ремонтувати зупинки громадського транспорту та фарбувати перильні огородження по вулиці Великій Перспективній.


Просування в соціальних мережах туроператора «SONATA-TRAVEL»\nПросування в соціальних мережах компанією «DARLID»туроператора «SONATA-TRAVEL»\nЗа рекомендаціями наших клієнтів в компанію "DARLID" звернувся відомий український туроператор «SONATA-TRAVEL».\nНа початку переговорів один з керівників туроператора «SONATA-TRAVEL» надав нам необхідні посилання на активні соціальні мережі і посилання на сторінки, які подобаються.\nТакож він довів до відома, що співробітник компанії вже займався веденням сторінок, але їх не зовсім влаштовує його робота, так як він не є професіоналом даного напрямку.\nБуло озвучено бажання клієнта про те, що перший місяць туроператор хоче налагодити роботу сторінок без застосування рекламного бюджету, тобто без настройки таргетингової реклами.\n1. Ми відразу звернули увагу, що в Facebook створена група, але немає бізнес-сторінки. Тому перше, що ми запропонували - створити її. Це було необхідно для можливості відслідковувати аналітику, налаштовувати різні види таргетингової реклами, користуватися іншими корисними функціями, які можна застосовувати тільки на бізнес-акаунті.\n2. У туроператора «SONATA-TRAVEL» вже був створений канал в телеграм, але ми зіткнулися зі складністю адміністрування: канал був створений на контактний номер телефона колишнього співробітника. Тому нам довелося створити новий канал, а колишнього співробітника попросити видалити старий. В даному випадку рішення було не критичним, адже аудиторія каналу була невелика. Для зручності роботи з каналом і для створення якісного контенту підключили ботів.\n3. Після створення всіх потрібних акаунтів ми порекомендували туроператору розробити єдиний фірмовий стиль ведення.\nМедіа-план на 1 місяць з 12.10.2018 по 12.11.18:\n1. Розробка банера:\n8 видів банера під 2 розміри (всього 16):\n- 706 х 200;\n- 970 х 90.\n2. Розробка банера для бізнес-сторінки в Facebook + фото профілю:\nВідео слайдер з 4 банерів. Кожен банер з візуальною частиною і текстовим контентом. Текстовий контент дає інформацію про напрямки діяльності компанії.\n3. Фірмовий стиль для Instagram:\n- Розробка іконок під закріплені stories + внутрішня інформація під кожну з іконок;\n- Дизайн брендування публікацій.\n4. Створення бізнес-сторінки в Facebook:\n- Основні налаштування зі створення бізнес-сторінки;\n- Прив'язка бізнес-сторінки Facebook і бізнес-аккаунта Instagram;\n- Наповнення блоку інформація;\n- Завантаження фото профілю і відео слайдера;\n- Підготовка і завантаження перших 3-х публікацій.\n5. Складання контент-плану на один робочий місяць з розрахунку 4 публікації в тиждень:\nКожна публікація повинна супроводжуватися посиланням на сайт в розділ онлайн підбір туру або на інші сторінки сайту в залежності від контенту публікації.\n6. Підготовка контенту, адміністрування і робота над приростом підписників:\n- Підготовка текстового контента і візуальної частини;\n- Брендування публікації згідно розробленного фірмового стилю для соціальних мереж;\n- Кроспостинг в Facebook і Instagram;\n- Публікації на каналі Telegram за допомогою бота;\n- Відповіді на повідомлення та коментарі підписників;\n- Додавання підписників вручну.\nРозроблено 8 банерів під 2 розміри: 706х200 і 970х90, всього 16 банерів\nРозробка банера для бізнес-сторінки в Facebook + фото профілю:\nВідео слайдер для Facebook\nВідео слайдер складається з 4-х банерів\n- Провели необхідні налаштування по створенню бізнес-сторінки\n- Наповнили сторінку "Інформація"\n- Наповнили сторінку "Послуги"\n- Зв'язали зі сторінкою в Інстаграм\n- Додали сторінку "Відгуки"\n- Підготували і опублікували перші публікації\nФірмовий стиль для Instagram:\nРозробка іконок під закріплені stories\nВнутрішня інформація під кожну з іконок\nДизайн брендування публікацій\nПідготовка контенту, адміністрування і робота над приростом підписників в Facebook\nПосилання на бізнес-сторінку facebook.com/sonata.touroperator\nЗвіт за період з 12.10.2018 по 12.11.2018\nКількісні показники відвідувачів і учасників спільноти:\nКількість лайків сторінки на 12.11.2018 складає + 543\nКількість підписників сторінки: +545\nЗагальна кількість переглядів сторінки: +686\nЗалучення постів: +424\nДля підвищення кількості переглядів публікацій підбирали максимально яскраві і соковиті зображення, і готували якісний, цікавий текстовий контент.\nСтать / вік\nЗагальне охоплення аудиторії за гендерним принципом ділиться: чоловіки - 34%, жінки - 65%. Вік ядра аудиторії - від 25 до 44 років, що відповідає віку цільової аудиторії сторінки.\nМайже всі відвідувачі сторінки з України, як і зазначено в адресі, так само як і більшість залучених людей з міст: Київ, Черкаси, Харків, Дніпро, тощо. У таблиці нижче - географія людей, яким були показані пости в новинній стрічці.\nУ більшості підписників і відвідувачів сторінки мова інтерфейсу російська.\nЗа весь період ведення групи приріст учасників відбувається рівномірно і досягається за допомогою природного приросту.\nКористувачі активні з 9.00 до 23.00. Але найкращий час для постінгу з 13.00 до 18.00.\nНайефективніші дні постинга - середа, субота, неділя.\nВзаємодія з потенційними клієнтами:\nПідготовка контенту, адміністрування і робота над приростом підписників в Instagram\nПосилання на бізнес аккаунт instagram.com/sonata_touroperator\nКількість публікацій: 57 (+24)\nПідписників: 1011 (+476)\nКращі дні постинга - понеділок, вівторок і п'ятниця:\nЯдро аудиторії становлять чоловіки і жінки у віці 25-34 років (42% підписників).\n36% підписників становлять чоловіки, решта 64% - жінки.\nКомунікація з клієнтами:\nСтворення і оформлення нового каналу Telegram\nУсього розміщено + 23 поста\nДодано подписників +207\nНа канал запросили 200 цільових підписників. Запрошення понад 200 підпісників стає недоступним, так як на канал можуть підписуватися тільки самостійно - переходячи по посиланню з інших соціальних мереж або каталогів.\nДля візуального оформлення публікацій підключили бота, щоб текстова інформація і картинка розміщувалися однієї публікацією. Бот також дозволяє ставити лайки, залишати коментарі та створювати опитування.\nКомплексне просування в соціальних мережах астролога Віри Хубелашвілі\nКомплексное продвижение в социальных сетях цветочного магазина “Viva Flora”\nКомплексне просування у соціальних мережах туроператора “LuxTour”


Гінеколог-ендокринолог » Діагноз\nБагато хвороб жіночої статевої сфери та порушення репродуктивного здоров'я виникають внаслідок гормонального дисбалансу в організмі. Вивченням, діагностикою і лікуванням таких хвороб займається гінеколог-ендокринолог.\nЯк підготуватися до першого візиту до цього лікаря?\nНа прийом до даного фахівця можна записатися як у державних поліклініках і консультаціях, так і в приватних медичних установах. У першому випадку пацієнтка повинна мати при собі одноразовий набір для гінекологічного огляду, в приватних клініках такої необхідності немає: все, що потрібно, включено у вартість прийому. Вранці рекомендується прийняти гігієнічний душ, виключивши ретельне підмивання та спринцювання, щоб не приховати симптомів хвороби.\nЯк проходить прийом гінеколога-ендокринолога?\nЛікар проводить огляд пацієнтки на гінекологічному кріслі, задає всі необхідні питання з приводу скарг, характер місячних і призначає додаткові методи обстеження. Оскільки захворювання пов'язано з дисбалансом гормонів, то необхідно провести повне обстеження гормонального профілю. Це стосується не тільки змісту естрогенів, прогестерону та інших жіночих гормонів, але і дослідження показників гормонального фону щитовидної залози і надниркових залоз. Гінеколог-ендокринолог може призначити УЗД органів малого тазу, дослідження гіпофіза і головного мозку, гістологічне дослідження зіскрібка ендометрію, а також гістероскопію — огляд порожнини матки за допомогою спеціального апарату. Таким чином, постановка діагнозу залежить від багатьох факторів і вимагає участі інших фахівців — лікаря УЗД, ендокринолога, співробітників гістологічної лабораторії і, в разі необхідності, лікарів інших суміжних напрямків.\nПри яких захворюваннях показана консультація цього фахівця?\nВкрай необхідні поради гінеколога-ендокринолога при таких хворобливих станах: передчасне статеве дозрівання або поява чоловічих вторинних статевих ознак у дівчаток до 10 років, різноманітні відхилення в менструальному циклі (кровотечі, нерегулярність, відсутність або хворобливість місячних), ожиріння, порушення обміну речовин, гіперандрогенія, безпліддя, ендометріоз, запальні захворювання матки і придатків. Показаний прийом спеціаліста жінкам в період менопаузи, а також вагітним з ендокринними порушеннями.\nЕндокринолог Лікар Гінеколог Лікар Підлітковий гінеколог Лікар Акушер-гінеколог Лікар Гіперпролактинемія: ознаки, симптоми, лікування Хвороби Гінеколог для підлітків Гінекологія


"десятирічний". Все новости, помеченные "десятирічний" на Мета Новостях.\n• Тернопіль . • бабуся . • батьки . • дівчинка . • парк • Евросоюз\nЗгодом дівчинка патрульним розповіла, що не хотіла сидіти і спостерігати за тим, як мама з татом розпивають спиртні напої, тому сама з Тернопільського парку Національного відродження дійшла до помешкання бабусі, повідомляють у прес-службі патрульної поліції Тернопільської області. Press-Центр 05.06.2018 19:14\nУ місті Великі Мости, що у Львівської області, 10-річний хлопчик вистрелив з пневматичної гвинтівки... Експрес 26.05.2018 15:58\nБез даху над головою. У програму "Сьогодні" звернувся чоловік, якого разом з дружиною і десятирічною дочкою виселили з гуртожитку. Кімнату він отримав 20 років тому від підприємства, де працював. Але зараз родині вказали на двері.Topnews 18.05.2018 14:33\nЙого вже спіймали Радіо Трек 14.05.2018 12:33\nПіднімаючись до небес! Або Як дует харків'ян підкорив Америку\nна американському телеканалі NBC. Продюсери шоу вишукують талановитих дітей по всьому світу і дають їм можливість виступити. Дует харків'ян - десятирічного Микиту Бичкова та семирічну Катю Бускандзе сприйняли із захопленням....Новини Харкова 27.04.2018 18:15\nДесятирічна дівчинка потрапила під дрезину\nДитина в непритомному стані з травмами голови та закритим переломом стегна був доставлений в Харківську міську клінічну лікарню швидкої і невідкладної медичної допомоги. Новини Харкова 24.04.2018 12:04\nУ Сокільниках автомобіль збив десятирічну дівчинку...zaxid.net 17.04.2018 11:32\nМіські стипендіати – гордість Мирнограда\nВиплачувати стипендії найобдарованішим дітям у Мирнограді - більш ніж десятирічна традиція. На засіданні координаційної ради визначились не лише…...Телекомпания «Орбита» 02.04.2018 19:59\nПро це повідомляєThe post На Львівщині трагічно загинув десятирічний хлопчик appeared first on Львівська газета.Львівська газета 28.03.2018 21:13\n18 березня 2018 року відбувся чемпіонат України з блискавичнгої гри в шахи серед дівчат до 16 років. Чемпіонкою України стала десятирічна Людмила Іваницька з Івано-Франківська, яка набрала 8,5 очка із 9 можливих, пише sport.if.ua Змагання з шахів у Вінниці тривали...Бліц-інфо 19.03.2018 12:44\nДесятирічна тернополянка розповіла правду про життя за океаном. The post Юна тернополянка розповіла про життя у США appeared first on Галас Новини Тернополя та області. Галас 13.03.2018 22:02\nУ Грузії розглядають прискорений варіант вступу в НАТО\nГрузинський парламент розглядає можливість реалізації прискореної стратегії вступу країни в НАТО після майже десятирічних невдалих спроб вступити у військовий альянс.iPress 09.03.2018 20:25\nУ Львові десятирічна дівчинка на санчатах потрапила під колеса мікроавтобуса.Гал-info 25.02.2018 21:58\nСправжній переполох зчинив десятирічний школяр....Експрес 13.02.2018 23:16\nКім Кардашьян поділилася відвертим фото десятирічної давності\n15 січня Кім Кардашьян (Kim Kardashian) і Каньє Уест (Kanye West) стали батьками в третій раз. Ta4ki.net 04.02.2018 23:12\nДесятирічна дівчинка з мамою пішла плавати в один з басейнів. Коли вийшла з води, стала сушити феном волосся. Тоді просто на очах у неньки впала нежива. Причину смерті дитини встановлюють. Вісник+К 02.02.2018 14:38\nТеледіва все частіше публікує в Instagram відверті фото. Ta4ki.net 29.01.2018 16:19\nВчора, 28 січня, близько 13.00 у Львові по вул. Райдужна, 20 під час прогулянки провалилися під лід місцевої водойми двоє дітей, повідомили в департаменті цивільного захисту Львівської ОДА. Гал-info 29.01.2018 10:59\nЮліана Попович має вже чимало фанатів.... Експрес 28.01.2018 14:23


Найпоширеніші запитання – Клиника ЭКО и лечения бесплодия академика Грищенко - Имплант\nГоловна › Про нас › Найпоширеніші запитання\nФертильність — це здатність зачати і народити живу дитину.\nЯкі бувають види безпліддя?\nПервинним вважають безпліддя у випадку коли жінка, що має статеве життя, ніколи не було вагітності. Вторинне безпліддя – відсутність вагітності після того, як у жінки була хоча б одна вагітність, незалежно від того як вона завершилася (пологи, викидень, аборт). Також виділяють чоловіче і жіноче безпліддя.\nНа відміну від звичних захворювань, безпліддя стосується не однієї людини, а подружжя. Тому варто говорити не про безпліддя, а про безплідний шлюб. Частота безплідних шлюбів складає 15-20%. Найчастішими причинами у жінок є: трубно-перитонеальний фактор, що включає анатомічні та функціональні зміни у статевих органах після запальних процесів маткових труб, яєчників, матки, шийки матки, піхви, спайки у черевній порожнині, порожнині матки. Гормональний фактор:\nпорушення функції яєчників і гіпофізу\nпорушення функції наднирників\nпухлина матки (міома)\nнаявність спадкових захворювань\nгенетична схильність до порушень в системі зсідання крові\nвроджені аномалії розвитку статевих органів\nНайчастіші причини чоловічого безпліддя:\nзниження показників спермограми\nсексуальні та/або еякуляторні порушення\nЯким чином діагностують причини жіночого безпліддя?\nОбстеження у разі жіночого безпліддя включають:\nоцінка характеру функціональних змін в яєчниках і матці;\nоцінка стану порожнини матки та прохідності маткових труб;\nдослідження на інфекції сечостатевих шляхів;\nвиявлення імунологічного конфлікту між чоловіком та дружиною, дослідження показників імунної системи\nвизначення каріотипу, генетичних факторів\nдослідження показників зсідання крові\nЯк визначається гормональна функція яєчників?\nУльтразвуковий моніторинг фолікулогенезу, а також гормональний моніторинг – найбільш інформативні дослідження гормональної функції яєчників.\nБазальна (або ректальна) температура вимірюється в прямій кишці вранці, не встаючи з ліжка. На основі отриманих результатів будують графік базальної температури. В середині менструального циклу базальна температура, під впливом прогестерону (гормону жовтого тіла), підвищується на 0,4 градуси (37 градусів і вище). Впродовж 12-14 днів вона тримається на цьому рівні. За 1-2 дні до початку менструації вона знижується до 36,6 градусів.\nЧи гарантує підвищення базальної температури настання овуляції?\nНа жаль, не завжди. Більше 15 % жінок стикаються з тим, що у разі підвищеної базальної температури овуляція у них відсутня, і навпаки — овуляція може бути з постійною базальною температурою нижче 37 градусів. Тому цей метод практично не використовують у сучасних умовах.\nЧи є статева потенція чоловіка доказом його фертильності?\nНі. Під час статевого акту сім’яна рідина чоловіка потрапляє у статеві шляхи жінки. А здатність до запліднення (фертильність) визначається якістю сперматозоїдів.\nЯк проводять обстеження чоловіка?\nПерш за все проводять дослідження сперми (спермограма). Якщо показники не відповідають нормі, проводять консультацію андролога для з'ясування причин та призначення відповідного лікування.\nЯк підготуватися до здачі сперми?\nВплив алкоголю, нікотину, неправильного харчування (гостра і смажена їжа), перевтоми та стресів значно погіршує якість сперми. Тому для того, щоб отримати гарні результати спермограми потрібно виключити або мінімізувати вищезазначені фактори.\nОбов’язковою вимогою є утримання від статевого життя, а також гарячих ванн та саун впродовж 3 днів.\nЩо таке внутрішньоматкова штучна інсемінація?\nВнутрішньоматкова штучна інсемінація — це введення сперми за допомогою спеціального катетера в порожнину матки.\nШтучна інсемінація рекомендована за деяких форм чоловічого, а також жіночого ендокринного та імунологічного безпліддя. Необхідною вимогою для проведення цієї процедури є нормальна прохідність маткових труб. У сприятливий для настання вагітності день (у природньому циклі або на фоні гормональної стимуляції овуляції) жінці за допомогою катетера в порожнину матки вводять попередньо підготовлену сперму чоловіка або донора.\nЩо таке екстракорпоральне запліднення (ЕКЗ)?\nЧи потрібно перевіряти прохідність труб перед процедурою ЕКЗ?\nНі. Ті процеси запліднення ,що в організмі жінки проходять в маткових трубах, під час проведення ЕКЗ проводяться в спеціальних боксах та інкубаторах. Програма ЕКЗ спочатку була створена для жінок, в яких відсутні маткові труби або вони непрохідні.\nЩо таке ICSI?\nICSI це варіант запліднення яйцеклітини жінки під час проведення ЕКЗ, уведення за допомогою спеціальних мікроманіпуляторів одного сперматозоїда прямо в цитоплазму яйцеклітини. За допомогою цієї мікроманіпуляції відбувається запліднення.\nЯкщо в результаті будь-якого захворювання сперматозоїд втрачає здатність проникати всередину яйцеклітини, бо її щільна зовнішня оболонка стає для нього нездоланною перешкодою, виникає необхідність застосування метода ICSI.\nЯка відмінність між ЕКЗ та ICSI?\nЕКЗ – це метод лікування, в рамках якого запліднення клітин може проводитися методом ICSI. ICSI без ЕКЗ не буває.\nЩо таке IMSI?\nIMSI – вибір сперміїв з еякуляту за дуже великого збільшення для проведення ICSI.\nЩо таке TESA, MESA?\nОбидві програми використовують у випадках азооспермії — відсутності сперматозоїдів в еякуляті. TESA і MESA — це варіанти програми ICSI. Вся різниця - «джерело» сперматозоїдів: в TESA сперматозоїди, що необхідні для ін’єкції в яйцеклітину, виймають під час пункції яєчка, а в MESA — за допомогою придатка яєчка.\nКоли використовують донорську сперму?\nДонорство сперми — це програма, яку використовують у випадках абсолютного чоловічого безпліддя або для самотніх жінок.\nЯк вибрати донора?\nПацієнт за описом має змогу обрати донора з бажаними зовнішніми характеристиками та групою крові.\nБанк сперми — це сховище заморожених порцій сперми.\nЧастіше за все мають на увазі банк донорської сперми. Однак послугами спермобанку можуть скористатися і чоловіки, діяльність яких пов’язана з ризиком для життя та здоров’я, або вони з інших причин бажають зберегти зразки своєї сперми.\nКоли використовують донорські яйцеклітини?\nУ деяких жінок безпліддя пов’язано з тим, що в їхніх яєчниках не ростуть фолікули і не дозрівають яйцеклітини. Тоді яйцеклітини отримують від жінки-донора і запліднюють ці донорські яйцеклітини спермою чоловіка пацієнтки або спермою донора. Отримані ембріони переносять в матку пацієнтки, і вона виношує вагітність.\nАМГ (антимюллерів гормон) – один з маркерів репродуктивної системи жіночого організму, що напряму пов’язаний з оваріальним резервом яєчників та їх здатністю виробляти яйцеклітини. Чим нижче АМГ, тим менше яйцеклітин продукує яєчник.\nЧи залежить АМГ від віку?\nТак. З віком рівень АМГ знижується, особливо після 40 років.\nЧи існує можливість збільшити АМГ?\nНа жаль , сильно вплинути на рівень АМГ в сучасних умовах можливості немає. За дуже низьких показників цього маркера, можуть запропонувати програми з використанням донорських яйцеклітин.\nПрограма «сурогатного материнства» дає шанс стати мамами жінкам, у яких видалена матка або є важкі захворювання, за який протипоказано виношування вагітності. У цих випадках під час проведення ЕКЗ використовують і яйцеклітини, і сперма безплідної пари. Отримані ембріони переносять в порожнину матки «сурогатної мами». Вона і виношує вагітність впродовж дев’яти місяців цю вагітність.\n583 запросов за 1,267 секунд. //


Канадський фігурист і медаліст Олімпіади в Сочі заявив, що він гей\n9 грудня 516\nФігурист Ерік Редфорд, який виступає в парі з Меган Дюамель і став срібним призером у командних змаганнях на Олімпіаді в Сочі, дав інтерв'ю спортивному сайту Outsports, в якому зізнався у своїй гомосексуальній орієнтації.\nУ статті йдеться, що Редфорд зважував можливість того, щоб зробити камін-аут ще до Олімпіади в Сочі, але, грунтовно подумавши, вирішив не робити цього.\n"Мене дуже турбувало те, що я отримаю славу" гей-спортсмена", якщо зроблю камін-аут на Олімпіаді, - сказав він. - А не славу олімпійського фігуриста-медаліста, якому просто пощастило бути геєм. Мені такий титул не надто подобається" .\nЯк заявив фігурист, тепер його мета - олімпійське золото 2018 року, до якого він прагне разом зі своєю партнеркою.\nПід час свого камін-ауту спортсмен згадав покійного тренера Пола Віртца: "Пол був першим геєм, якого я коли-небудь бачив у реальному житті".\n"Геї на телебаченні завжди були дуже яскравими, і поки я не зустрів Пола я не думав, що можна бути геєм і просто бути нормальним. Він змусив мене зрозуміти, що я не повинен боятися", - сказав спортсмен.


Підсумки літньої оздоровчої роботи в дитячому садку\nСкачати 7,83 Kb.\nРозмір 7,83 Kb.\nУспіх літніх оздоровчих заходів визначається, перш за все, тим, наскільки своєчасно і правильно підготувався до неї колектив дитячого садка. Добре усвідомлюючи що: однією з найважливіших теоретичних і практичних проблем фізкультурно-оздоровчої роботи в ДОУ є впровадження і використання в процесі фізичного розвитку дітей інноваційних технологій. Ми вирішили почати застосовувати окремі інноваційні форми в ранковій гімнастиці і на фізкультурних заняттях.\nРанкова гімнастика: є одним з важливих компонентів рухового режиму, її організація повинна бути спрямована на підняття емоційного і м'язового тонусу дітей. Щоденне виконання фізичних вправ сприяє прояву певних вольових зусиль, виробляючи корисну звичку у дітей починати день з ранкової гімнастики. При складанні комплексів ранкової гімнастики ми пам'ятали про їх варіативності, зміст і характер. Поряд з традиційною ранковою гімнастикою ми намагалися впроваджувати різні її типи та варіанти, наприклад:\nРанкова гімнастика ігрового характеру, яка включає 2-3 рухливі ігри або 5-7 ігрових вправ імітаційного характеру, а також різного ступеня інтенсивності, які виконуються як комплекс вправ загальнорозвиваючого впливу.\nРанкова гімнастика проводилася нами в формі оздоровчої пробіжки. Цей тип ранкової гімнастики обов'язково проводиться на повітрі - на протязі 5-7 хв. безперервний біг в середньому темпі з поступовим збільшенням відстані і часу. В кінці гімнастики ми пропонували дихальні вправи.\nКомплекс музично-ритмічних вправ (що складається з розминки, 5-6 основних розвиваючих вправ в танцювальних рухах.) З використанням магнітофона.\nВправи на смузі перешкод - дітям пропонували вправи з поступовим збільшенням навантаження: ускладнення рухових завдань з включенням різних основних видів рухів збільшення числа повторів, посилення темпу рухів, зміна чергування фізкультурних посібників.\nФізкультурні заняття - є основною формою організованого навчання фізкультурним вправам. Заняття обов'язкові для всіх дітей. Заняття проводяться цілий рік. Влітку фізкультура не відміняється. З нашими дітьми в літній період ми проводили такі типи фізкультурних занять:\nКласичні заняття (за схемою: водно-підготовча частина, основна, заключна частини).\nІгрові заняття (з використанням ігор: народних, рухливих ігор, ігор-естафет, ігор-атракціонів і т. Д.).\nЗаняття тренувального типу (ходьба, біг, стройові вправи, вправи в лазінні, акробатичні елементи, вправи з м'ячем і т. Д.).\nСюжетні заняття - комплексні (об'єднані певним сюжетом, спортивне орієнтування, з розвитком мови, з вікторинами і т. Д.). «Подорож»\nРитмічна гімнастика (заняття, що складаються з танцювальних рухів).\nСамостійні заняття (самостійна тренування по вибору, потім перевірка завдання інструктором по ф / к або вихователем).\nТематичні заняття (з одним видом фізичних вправ, наприклад: метання, стрибки.\nЩоб фізкультурні заняття були радісною подією і потребою в режимі дня дошкільника, ми знайшли вихід, поєднавши позитивні якості традиційної програм і впровадження технологій Ж. Е. Фірілевой «Са - фі - данс», авторської програми Н. Н. Єфименко «Театр фізичного розвитку», Н. А. Фоміної «Сюжетно - рольова ритмічна гімнастика». З цією метою була розроблена система використання технології «Са - фі -дансе» на заняттях з фізичної культури.\nКрім ранкової гімнастики і фізкультурних занять в своїй роботі наші педагоги використовували бадьорить гімнастику після денного сну, яка носила варіативний характер і в залежності від цього змінювалася її тривалість (від 7-15 хвилин). Після денного сну важливо підняти настрій і м'язовий тонус у кожної дитини, а також подбати про профілактику порушень постави і стопи. Гімнастика ігрового характеру складалася з 2-3 вправ типу «Потягушки», «Гвинтики», «Спортсмени». Діти поступово прокидалися під звуки музики, лежачи в ліжку, протягом 3-4 хвилин, виконували 4-5 загальнорозвиваючих вправ. Пропонувалися вправи з різних положень: лежачи на боці, на животі, сидячи. Після цього діти виконували ходьбу, поступово переходить в біг - вибігали зі спальні в добре провітрену групу. У групі діти виконували довільні танцювальні музично-ритмічні рухи під музику, після цього переходили до вправ на дихання, потім одягалися.\nСеред нетрадиційних форм оздоровлення, які ми використовували в своїй роботі можна виділити такі, як: дихальні і звукові гімнастики. Мета - навчити дітей дихати через ніс, підготувати до більш складних вправ. При цьому здійснювалася профілактика захворювань верхніх дихальних шляхів. Самомасаж, який проводився один раз в день (дітям пропонували зробити масаж вушних раковин, пальців.). Аутотренінг проводився після рухової активності. Вихователі пропонували сісти або лягти на ковдру, відволіктися від тривожних думок: дихати глибоко і спокійно. Релаксація, навчаючи дітей методом релаксації, ми допомагали їм зняти внутрішнє м'язове напруження, заспокоїтися, тим самим привести нервову систему і психіку в нормальний стан спокою. Уміння дітей управляти своїми почуттями та емоціями - ще один крок до виховання у них впевненості в собі. Для отримання найбільшого оздоровчого ефекту від нас дотримання наступних правил при підборі вправ і їх виконанні.\n1. Вправи виконуються в тихій, спокійній обстановці.\n2. Розслаблятися краще з закритими очима.\n3. В залежності від умов застосування даних вправ використовували різні пози.\n4. Під час виконання вчили дітей розпізнати відчуття напруженості і розслаблення.\n5. Не поспішаючи закінчували вправи, діти могли полежати або посидіти, якщо їм хочеться\n6. Всі завдання виконуються під спокійну музику.\nПоряд з цим використовували музикотерапію - це ліки, які слухають. Про те, що музика здатна змінювати душевний і фізичний стан людини, знали ще в Стародавній Греції, в інших країнах. В кінці минулого століття російський фізіолог І. Р. Тарханов своїми оригінальними дослідженнями довів, що мелодії доставляють людині радість, сповільнюють пульс, збільшують силу серцевих скорочень, сприяють розширенню судин і нормалізації артеріального тиску, а дратує музика дає прямо протилежний ефект. Музика, яку охоче слухали діти, стимулювала виділення травного соку і підвищувала апетит. Фітонцідотерапію, яка застосовується в лікуванні і профілактиці багатьох хвороб. Давали дітям часник, а так само різні види цибулі: ріпчаста, зелений, порей - це знезаражувальні, що вбивають бактерії лікувальні рослини. Водотерапія, діти брали повітряні ванни; сухе обтирання; обтиралися мокрим рушником; обливали ноги, на прогулянці грали в ігри з водою. У своїй роботі наші педагоги широко використовували смехотерапію, яка прискорює одужання, допомагає впоратися з труднощами, зберігати душевну рівновагу, оптимізм. Це не замінює лікування, але служить сильним і приємним додатковим засобом. Сміх дозволяє повністю розслабитися.\nПідсумки річної - оздоровчої роботи, з використанням окремих форм системи «Са - фі -дансе» та інших нетрадиційних підходів показали позитивну динаміку рівня розвитку дітей, підвищення інтересу до фізичної культури і спорту, завдяки введенню захоплюючих форм роботи.\nУ цьому навчальному році ми продовжимо використовувати систему технології «Са - фі -дансе» і нетрадиційної методики, які будуть сприяти профілактиці та зміцненню здоров'я наших дітей.