Голос сіл: що робити?\nГолос найчастіше пропадає, коли людина застуджується, кашляє, але буває, що осиплість настає і при нормальному самопочутті і відсутності температури. Лікарі кажуть, що це ларингіт - запалення слизової оболонки гортані.\nПри втраті голосу, звичайно, потрібно сходити до лікаря. Але, як часто буває, що до лікаря бігти неохота. Та й якщо збереш, талончик дадуть ні на цей день. А жити, працювати, спілкуватися потрібно. На цей випадок деякі народні засоби.\n1. 4 ст. ложки плодів анісу залити 1 склянкою води, кип'ятити 15 хвилин, трохи остудити, процідити, додати 2 ст. ложки липового меду, ще покіпятіть хвилин 5-7, зняти з вогню, додати 1 ст. ложку коньяку і приймати по 1 ст. ложки кожні 30 хвилин.\n2. Сербсько-македонське засіб від втрати голосу\nНалити в емальований посуд півтора літра води, довести до кипіння і в киплячу воду додати 400 г будь-яких висівок. Додати трохи меду. Пити гарячим протягом дня замість чаю, кави супу і всякої іншої рідини.\n3. Старовинне Лікарське засіб\nШматочок хрону, приблизно 2 см завтовшки в вказівний палець подрібнити, залити 1/3 склянки окропу, накрити кришкою, настояти півгодини, додати мед або цукор за смаком, розмішати і пити протягом дня щогодини по 1 ст. ложці.\nГолос повинен відновитися протягом доби.\n4. 1 ст. ложку сухих ягід малини залити 1 склянкою киплячого молока, кип'ятити на повільному вогні 20 хвилин.\nПриймати 3-4 рази на день по 1/4 склянки.\n5. 2 ст. ложки сухих плодів інжиру залийте 1 склянкою молока, відварити до м'якості плодів, розтерти, розмішати, приймати в теплому вигляді по 1/2 склянки 3-4 рази на день.\nЗмішати по 2 ст. ложки суху траву бедренца, перстачу прямостоячого, квітки ромашки. Взяти 1 ст. ложку суміші, залити окропом в термосі на півгодини. Процідити.\nПриймати по 1 ст. ложці 4 рази на день.\nЦим же настоєм можна полоскати горло.\n7. Натерти на тертці очищену буряк, взяти 1 склянку пюре, додати 1 ст. ложку оцту, настоювати 2:00, віджати, процідити. Полоскати горло вранці і ввечері. Для більше ефективності трохи рідини проковтнути.\n8. 1 чайну ложку шавлії залити 1/2 склянки окропу, настоювати 20 хвилин під кришкою, остудити, процідити.\nПолоскати горло кожні 2:00.\n9. Віджати сік з свіжої цибулі, додати на 1 склянку 1 чайну ложку меду. Приймати по 1 чайній ложці кожні 2-3 години.\n10. 50 г сухих ягід чорниці залити 1 склянкою окропу, кип'ятити на повільному вогні півгодини.\nВикористовувати для полоскання.\n11. 1 ст. ложку сухої подрібненої трави і квіток звіробою звичайного заварити 1 склянкою окропу, кип'ятити 5-7 хвилин. Вимкнути вогонь, накрити кришкою, настоювати 20 хвилин. Процідити, використовувати для полоскання.\n12. Засіб для профілактики осиплости і втрати голосу. Їм добре користуватися протягом місяця тим, хто схильний до таких захворювань. Але взагалі-то загартовування горла не завадить нікому, в тому числі і здоровим людям.\nВзяти по 1 ст. ложці сухих подрібнених квіток нагідок, ромашки аптечної і листя евкаліпта, добре перемішати. 1 ст. ложку цієї суміші залити 1, 5 склянками окропу, кип'ятити 5 хвилин, перелити в термос або закрити кришкою, загорнути в теплу ковдру і настоювати 1:00. Процідити. Розділити настій навпіл і полоскати горла 2 рази на день - вранці і ввечері.\nПочинати полоскання з теплого розчину, потім кожен день збавляти температуру полоскання. Дійшовши до температури рідини +16, далі полоскати горло настоєм такої температури.\nПрофілактичний курс - 1 місяць.\nЦей розчин корисний і тим, кому в силу професії доводиться багато говорити, всіляким ораторам, учителям, співакам, так як він гартує і зміцнює голосові зв'язки.\nСлово «віра», насамперед, асоціюється з релігією, а саме з вірою у Бога. Але якщо розібратися, то насправді, навіть атеїсти вірять в те, що Бога немає. Виявляється, що кожна людина в що-небудь вірить. Віра - доказ невидимого, очікування того, чого немає, але в майбутньому має статися.\nУ сьогоднішньому світі багато хто вивчає психологію, і майже кожен лікар погодиться з тим, що процес лікування будь-якої хвороби починається в нашій голові. І дійсно, адже раніше медицина не була так добре розвинена, як зараз: люди або зцілялися, або вмирали. Яким же чином їм вдавалося позбавлятися від важких захворювань? Дуже просто - знаходячи рівновагу, мир і спокій у своєму житті, незважаючи на всі труднощі.\nВіра, сама по собі, діяти не може, вона, як квітка, вимагає мінеральних речовин і води. Тобто, якщо ви говорите, що віруєте, і нічого крім цього більше не робите, то навряд чи буде якийсь результат. «Віра без справ - мертва». Її треба підживлювати словом і діями. Наприклад, якщо ви не можете рухатися, тоді просто вбийте собі в голову і повторюйте хоч тисячу разів на день: «Я буду ходити, я встану на ноги». Або постійно уявляйте, що вже ходите. Не лінуйтеся, робіть потрібні вправи, намагайтеся дійсно стати на ноги. Завдяки вірі та посиленому праці люди зцілюються від найскладніших захворювань, навіть онкологічних.\nЛікування словом практикується ще з давніх часів. Цей метод виник набагато раніше, ніж сама медицина. Молитва і розмови по душам були і будуть завжди! Насправді, слова мають велике значення: словом можна погіршити ситуацію людини, і, навпаки, врятувати. Воно ранить і зцілює, бадьорить і гнітить.\nСлово є частиною системи організму, яке передає конкретний сигнал через мозок в будь-який хворий орган, впливаючи на його роботу. Звідси висновок: віра про зцілення піднімає на ноги безнадійно хворих людей. Вчені досліджували молитви віруючих людей і впевнилися, що в організмі після прочитаних слів відбуваються тільки позитивні зміни. Тобто, чим сильніше розвинена духовність в людині, тим легше йому зцілитися. Потрібно пам'ятати, що віра може примножити не тільки позитивну енергію, а й негативну, якщо постійно думати про щось погане. Наприклад: «Я хворий, мені вже нічого не допоможе». У такому випадку хвороба ніколи від вас не відступить, думаючи так, ви її точно не переможете.\nЧи заважають сумніви?\nЯк існує добро і зло, так разом ідуть віра і сумніви - це дві протилежності. Навіть маленька невпевненість у зціленні може повернути хвороба назад. Якщо подумати логічно, саме сумніви заважають людям досягти наміченої мети. Тоді настає відчай, пригніченість. Але іноді це може бути тільки на краще. Наприклад, якщо ви негарна, і не змогли добитися успіху - бути привабливою, то упустили можливість мати купу кавалерів. Замість цього вас полюбить один-єдиний за вашу доброту, а не за красу.\nВіра - це дар, який був даний людині. І її треба використовувати тільки на благо. Якщо розглядати відносини між людьми, то можна помітити, що дуже довірливі люди завжди потрапляють в якісь неприємності. Стара прислів'я говорить: «Довіряй, але перевіряй». Але жити без довіри до інших - неможливо.\nВіра в людину зраджує йому нових сил. Якщо хворого ніхто не підтримує, у нього опускаються руки, наступають сумніву, яких нікому розвіяти. До нього приходять думки про погіршення стану, навіть смерті, і він здається, якщо не змінить рішення - знову жити і одужати.\nТе ж відбувається і з сімейними парами. Як тільки між ними зникає довіра, починаються сварки та непорозуміння, атакують страхи про зраду чоловіка і т.д. Насправді може він і не хоче змінювати, але жіночі підсвідомі побоювання його легко на це штовхнуть.\nСумніви, які не дають спокою і часто переслідують людину - це бомба уповільненої дії. Їх треба від себе гнати якими способами. Напевно, легко згадати, скільки всього ви хотіли зробити, але не змогли? Чому ж? З тієї ж причини - засумнівалися. Якщо йти вперед, то ніколи не потрібно озиратися назад. На жаль, але сумніви завжди виникають в підсвідомості людини, і поки він живий, вони існуватимуть. Єдиний спосіб перемогти сумніви - це постійно вчитися вірити. Чітко поставте собі мету і йдіть до неї.\nБез віри люди не змогли б існувати, і навіть медицина була безсила. Коли людина приймає ліки, він теж вірить, що воно йому допоможе. Віра - це маленьке насіння в нашому серці, яке з часом дасть плід. Віри не буде, якщо не слухати про чудесні зцілення, відмахуватися від історій про віру і одужанні. Вона приходить від слухання, наприклад, проповіді в церкві або просто втішних слів близької людини. Чим наповнюються наші вуха і очі, такими ми стаємо всередині.\nЯкщо ж вибирати шлях до здоров'я, то потрібно намагатися наповнювати себе тільки позитивною інформацією, дивитися фільми про зцілення, читати потрібну літературу, уникати переживань, стресів. Все має бути тільки позитивним. Віра, сама собою, в вас не вкорениться, якщо її постійно не удобрювати. Якщо ж вірити, то тільки невпинно і непохитно, до самого кінця.\nДізнатися, чи є у людини віра, дуже легко. Наприклад, ви стверджуєте, що вірите, але чомусь ліки не допомагають, полегшення хвороби не настає. Відповідь проста: ви не вірите. Віруючий стверджує, що він вже здоровий, навіть якщо він ще хворий. Варто задуматися: чи дійсно ви хочете перемогти хворобу або просто вам все одно?\nІ наостанок, хочеться процитувати слова великого римського імператора Марка Аврелія: «Життя - це те, що ми про неї думаємо». Так, що давайте бути господарями своєї долі, вірити і боротися за своє здоров'я.


Погода не обіцяє киянам нічого хорошого: прогноз на 21 червня. Politeka\nПогода не обіцяє киянам нічого хорошого: прогноз на 21 червня\nПро опади, на жаль, говорити не доводиться\nП’ятницю, 21 червня, жителі Києва знову проведуть у спеці палючого сонця. Про це повідомляє Український гідрометцентр.\nМаксимальна температура 21 червня встановиться на рівні +33 градуси.\nСховатися від спеки у киян не вийде навіть у нічний час доби – тоді стане трохи прохолодніше – всього до + 19-21 градус. Вдень стовпчик термометра підніметься вище +30, а про будь-яких опадах в цей день говорити не доводиться.\nРаніше британські дослідники оприлюднили схожий прогноз. Згідно з їхніми даними, вже в 2070 році населення Землі різко скоротиться через глобальні кліматичні зміни. Дослідники стверджують, що майже у всіх куточках землі почнеться посуха, яка викличе дефіцит продуктів.\nЗгідно з цим прогнозом, через 50 років населення планети скоротиться мінімум на 1 млрд чоловік, і з роками ця цифра буде різко збільшуватися.


вівторок, 27 жовтня 2020, 00:50\nДо Слідчого комітету Білорусі Світлана Алексієвич йшла як член президії Координаційної ради опозиції. Чисто юридично це закінчилося пшиком. Знаменита письменниця, яка прийшла зі своєю адвокаткою, відмовилася давати свідчення проти себе, на що за законом має право. Свідчити ж ще про щось вона не могла, оскільки активної участі у роботі КР не брала – у неї зараз проблеми зі здоров'ям.\nБільш важливим був сам факт виклику Нобелівської лауреатки до білоруських силовиків - хід для влади безглуздий, шкідливий, що говорить про неповну адекватність. Важливим також було особисте підтвердження Світланою Олександрівною факту її входження до Координаційної ради з трансферу влади та її Президії.\nНу, а найпікантніший сюжет, який викликав неоднозначну реакцію в Україні, - заклик залучити Путіна до розмови білоруської опозиції та Лукашенка. Ось на ньому, мабуть, варто зупинитися докладніше.\nАНАЛОГІЇ З НАМИ: ПУТІН НА УГОДІ 21 ЛЮТОГО 2014-ГО\nСправді, чи таким вже жахливим, наївно-безглуздим або навіть просто несподіваним є те, що сказала Алексієвич?..\nЧас летить швидко, а подробиці подій вилітають з голови ще швидше. Після шести з половиною років гібридної війни проти РФ якось призабулося, що 21 лютого 2014 року серед посередників при укладанні «угоди про врегулювання політичної кризи в Україні» були не лише представники Євросоюзу (глави МЗС Німеччини та Польщі, а також начальник департаменту МЗС Франції), а й особистий представник Путіна Володимир Лукін. Так, останній відмовився ставити підпис під угодою, але в переговорах при її укладанні брав участь.\nТобто, можна сказати, що і під час нашого Євромайдану (за всієї відмінності з нинішньою білоруською революцією) Путін брав участь у «врегулюванні політичної кризи». Правда, тільки до того часу, поки Янукович не втік зі столиці. Після чого стало остаточно зрозуміло, що провідників кремлівських інтересів у Києві у Путіна не залишилося. Ось тоді і почалася пряма агресія. А після її, великою мірою, провалу - акцент знову почав робитися на підтримці і вирощуванні в Україні промосковських сил як в інформаційному полі, так і в політичному (що у країні, де 30% сумують за СРСР, на жаль, природно і небезпечно).\nПередбачаю ще один аргумент. Що в Україні тоді путінський представник був один серед трьох діячів Євросоюзу, а у заяві Алексієвич йдеться лише про Путіна. Так, є така відмінність. Але вона все ж не головна і багато в чому лише видається. Для того, щоб побачити це, треба повністю ознайомитися з виступом нобеліатки, не вириваючи фразу про Путіна з контексту.\nІ ось далі, вибачте за довгу цитату, даю повну розшифровку слів Алексієвич, але вона тут є дуже важливою (не кажучи вже про те, що зайвий раз послухати нобеліатку з літератури не завадить). Біля будівлі Слідкому письменницю чекала група підтримки, журналісти, інші члени Ради.\nАЛЕКСІЄВИЧ: НАМ ПОТРІБНА ДОПОМОГА МИРУ І, МОЖЛИВО, РОСІЇ\nСвітлана Алексієвич: "Я відчуваю, що все, що ми (Координаційна Рада, – Ред.) робили, це цілком законно. Ба більше, це дуже потрібно сьогодні, бо, якщо так нас будуть розділяти і ми будемо розділятися, ми обов'язково скотимося до громадянської війни, це дуже небезпечно. І наша мета була - лише об'єднати суспільство, допомогти подолати політичну кризу. Ніякого перевороту... Це все марно думати, що 7 (Президія КР, – ред.) або 600 осіб (склад КР на якийсь момент, - ред.) зібралися – і вони щось зробили з народом. Це народ прийшов до цього. Це у нас на очах робиться нація, білоруська нація, білоруський народ.\nДумаю, кожен з вас сьогодні пишається своїм народом. Якщо зізнатися чесно, у нас цього почуття ще недавно не було. А сьогодні, коли ми бачимо ці тисячні рухи людей, їхні обличчя... Ви б бачили, які прекрасні розвороти йдуть у західних ЗМІ. Тобто, з'явився як би "Бренд Білорусі". Тобто, білоруси стали раптом народом, про який дізнався весь світ.\nЇм (західним ЗМІ, – ред.) подобається, що жоден газон не пом'ятий, що жодна вітрина не розбита і що люди так гідно, так красиво поводяться. І що ми пропонуємо якийсь новий спосіб. Необов'язково піти там зайняти пошту і телеграф. Так?.. А ми пропонуємо мирний спосіб боротьби. Це те, що вимагає сьогодення. Час, коли людське життя вартує і людина цінує своє життя. Те, що ми бачили у перші три дні протистояння, коли з людей робили «м'ясо», – це... це вже минуле століття.\nНам треба розмовляти один з одним, сперечатися один з одним. Для мене ідеал - коли людина несла в одній руці червоно-зелений прапор, в іншій – біло-червоно-білий. Вона хотіла сказати: "Давайте розмовляти, ми різні, але у нас є Білорусь. Це одна країна, і нам в ній жити, і нашим дітям жити". Я пам'ятаю цей великий прапор - я думаю, ви всі пам'ятаєте - десятиметровий або більше. І під ним маленькі діти сидять і рученятами до чогось тягнуться. А ще смішніше - коли йде мітинг бюджетників, і батьки кричать: "Батька! Білорусь!" А маленькі діти кричать - їхні діти, які ще не вміють брехати: "Геть! Геть" – скандують. І відразу зрозуміло, що відбувається вдома. Що відбувається у повітрі нашої країни.\nЯ думаю, нам треба бути разом, нам треба не поступатися. І ... не дай Боже, щоб пролилася кров з нашого боку. Вона не повинна пролитися. Ми повинні перемогти духом, перемогти силою своїх переконань.\n(У відповідь на запитання: "А далі що?") Я думаю, це будуть довгі політичні рокіровки – напевно. Я бачу, що... треба... Можливо, світ нам допоможе, щоб Лукашенко почав розмовляти з кимось. Зараз він розмовляє лише з Путіним. Треба якось, можливо, і Путіна залучити до розмови... і світ. Щоб Лукашенко почав розмовляти і зрозумів, що не можна ставити своє життя, життя своєї сім'ї на одну дошку зі своїм народом, з його долею. Але тут нам мають допомогти. Навряд чи ми, наш Комітет (Координаційна Рада, – ред.)... Ми не впораємося з цією ситуацією. На жаль, наше громадянське суспільство є сильним, але не таким ще сильним. Тому нам потрібна допомога миру, можливо, і Росії, якщо ми зможемо її разом залучити».\nРЕВОЛЮЦІЯ У БІЛОРУСІ МИРНА. А ДЛЯ ІНШОЇ - НЕМАЄ СИЛ\nІ тепер, зробивши знижку на те, що це жива пряма мова, а не вивірено покладений на монітор письменницький текст, проаналізуємо її.\nНайперше Алексієвич говорить про становлення у Білорусі громадянського суспільства, політичної нації. За тональністю, настроєм, та й напряму за словами, це схоже на те, що говорили і відчували в Україні у 2004-му і 2014 роках.\nНадзвичайно важливими є слова про «бренд Білорусі», які з'явилися у західних ЗМІ. І це ми теж проходили - коли світ, насамперед західний, робив для себе відкриття, для нас очевидне, що "Україна - не Росія", не шматочок, який випадково і, можливо, тимчасово відпав від Russia, а окремий народ, мова, культура; інша країна, врешті-решт.\nСхожа на Україну, особливо у 2004 році, коли не дійшло до боїв, ось ця гордість від того, як відбувається революція, а також від того, що весь світ це бачить – «жоден газон не пом'ятий, жодна вітрина не розбита... так гідно, так красиво».\nНа окрему увагу заслуговують висловлювання Алексієвич з приводу "ми пропонуємо якийсь новий мирний спосіб боротьби". Тут, звичайно, теж можна побачити елемент наївності. Мирні революції перемагають при збігу двох факторів: коли "верхи" не готові триматися за владу до останнього і коли є розкол в елітах. У Білорусі поки що обстановка є дещо іншою: Лукашенко постійно підкреслює готовність проливати кров, а від владного айсберга відколюються ще не настільки великі шматки, щоб змістити його центр ваги і змусити перевернутися.\nОднак тут, у цій заяві, є не лише наївність, а також реальна оцінка ситуації – і в цьому головна особливість того, що «Білорусь – не Україна». У країні наразі просто немає сил, які готові до жорсткої форми протистояння, не кажучи вже про збройну боротьбу. У Білорусі не було свого УНА-УНСО і подібних структур, там немає чогось подібного до героїчного міфу ОУН-УПА (дозвільні розповіді про «білоруських партизанів» – це зовсім інше). Білоруські громадяни, які реально, а не метафорично готові воювати з владою, у 2013-2014 роках виїхали до України. І багато хто загинув за нашу свободу (пам'ятаємо Жизневського). Білоруське КДБ за всесиллям і всеосяжністю агентури подібне до гедеерівського «Штазі». Принаймні так зараз видається з розмов з експертами і очевидцями (реально про це можна буде дізнатися тільки після падіння режиму і відкриття архівів – тих, які не встигнуть спалити або вивезти до Москви). Тому давайте обійдемося без зарозумілості і повчань – білоруси роблять свою революцію так, як можуть, виходячи з сил, які є у них в наявності. Поки що - мирно, відповідаючи на насилля ненасиллям, а виключно масовістю. Чи можуть вони програти у цьому? Безумовно. Але це їхня революція, їхня країна, їхня історія, а не наша.\nРОЗКОЛ ДВОХ ЧАСТИН РЕВОЛЮЦІЇ СТАНЕ ЇЇ ПОРАЗКОЮ\nКрім того, не можна скидати з рахунків і позицію Заходу. Ми, українці, звичайно, можемо ображатися на слова видатних західних діячів, дипломатів про небажаність повторення у Білорусі сценарію Євромайдану. Але, на жаль, реальність сьогодні є саме такою. Демократичні країни могли захоплюватися стійкістю і мужністю українців, які борються за демократію зі зброєю в руках (і це – попри російську «дезу» про те, що відбувається – це виключно справа рук праворадикалів). Однак після Революції Гідності швидких "наздоганяючих реформ" за польсько-естонським зразком у нас не відбулося і, на жаль, поки вони не передбачаються. І, об'єктивно кажучи, попри те, що для Заходу ми важливий партнер, все ж залишаємося для нього "головним болем" - недостатньо реформованою країною, та ще й з військовим конфліктом. Можна пояснювати причини цього - олігархат, агресія Кремля тощо, але це не скасовує факту. Тому підкреслення мирності білоруського протесту - це, крім усього іншого, і пас Заходу, щоб там було простіше проштовхувати рішення про активну, максимально можливу підтримку Білорусі, поки ситуація не дійшла до військового протистояння і більшої крові.\nСлова ж про посередництво Путіна і Росії (причому лише після слів про підтримку «світу», читай – «західного світу») – теж не більше, ніж очевидність. Оскільки у сьогоднішньому білоруському протесті від початку є два крила - прозахідне (антиімперське, під біло-червоно-білим прапором) і проросійське (неорадянське, під червоно-зеленим). Суть роботи кремлівських пропагандистів, яких терміново переправили зараз до Мінська, якраз у тому і полягає, щоб домогтися розколу протесту по цій лінії. А він, цей розкол, призведе до швидкої поразки революції і подальшої контрреволюційної реакції, зламу і викорчовування білоруської ідентичності, закріплення неорадянської російсько-білоруської ідентичності (білоруси як частина триєдиного російського народу).\nСуть же нинішньої революції якраз у тому і полягає, щоб відійти, відповзти від краю прірви, яка загрожує втратою білоруської культури, білоруської ідентичності і у кінцевому підсумку – білоруської державності.\nЗі свого боку, Кремль чудово це розуміє і цього не хоче. Москві бажано законсервувати Білорусь у нинішньому стані, коли білоруська державна мова підміняється білоруським державним акцентом. Тому реакція Кремля на звернення Алексієвич була дуже млявою, точніше кажучи – ніякою. А роспроп писав про це лише побіжно: «Ну, если уж Алексиевич говорит об обращении к Путину…»\nПИСЬМЕННИЦЯ ПРОТИ РОСПРОПУ І РАДЯНСЬКИХ МІФІВ\nЗа версією роспропу, Алексієвич і письменниця середненька, яка отримала Нобелівську премію не стільки за книги, скільки за статтю у Frankfurter Allgemeine Zeitung «Колективний Путін». А як ще можуть там ставитися до матеріалу, в якому головна теза: «Путін зробив ставку на низинні інстинкти і виграв». Ненависть Кремля викликає і десакралізація радянськості у творах письменниці. Подумати тільки, вона назвала героїчну БРСР під час окупації «країною поліцаїв»! А ось що говорить і пише Алексієвич з приводу найпопулярнішої на сьогодні міфологеми «білоруський партизан»:\n"Хто ж такі партизани? Адже вони далеко не відразу сформувалися у якусь подобу військових загонів. Спочатку це просто були напівбандитські групи. Просто мужики зі зброєю, ось і все. Добре, якщо на чолі ставав колишній оточенець з нормальними поглядами, а так - то... Пам'ятаєте, у мене в книзі "Час секонд-хенд" є історія про Розочку? Вісімнадцятирічну єврейську дівчину прислали з Москви, вона була зв'язківкою. З нею спали всі партизанські командири, а потім, коли вона завагітніла, просто пристрелили на узліссі. Усе моє сільське життя складається з цих оповідань".\nЗі свого боку, можна згадати, що і в Україні були ексцеси з Алексієвич, коли у 2018 році в результаті провокації був зірваний її виступ в Одесі. Приводом для цього став виступ письменниці у Брукліні в 2016-му, під час якого вона допустила в живій мові некоректне і історично неточне висловлювання: «карателі, які працювали на території Білорусії, були всі з України». І тут треба повернутися до розшифровки прямої мови, перечитати її. Адже теж не все так гладко, але ж це я ще трошки «причесав» сказане. Світлана Олександрівна - письменниця, а не ораторка, і про неї насамперед треба судити за її книгами, а не словами і застереженнями у прямому ефірі.\nОдне слово, в сюжеті «Алексієвич – Путін» ніякої «зради» немає. Втім, і до «перемоги» ще далеко.\nПерше фото: Дмитро Брушко, TUT.BY\nБілорусь Лукашенко Путін Україна\nВандали знову пошкодили музейні експонати у центрі Берліна


Панас Мирний - Повія (сторінка 104) / Бібліотека Української Літератури – UkrClassic.com.ua\nПанас Мирний - Повія (сторінка 104)\nАж ось i та з водою тупає.\n- Чи знаете, бабусю, що ви менi всю нiч снилися. Та так кумедно - Зроду-вiку я такого сну не бачила, - стрiла її Христя.\n- Як же я вам, панночко, снилася?\n- Кумедно, кажу, так. Я бачила, як ви, стоячи он на тому розi, - i вона вказала на палац, - балакали з мiсяцем, а далi ще й танцювати з ним пiшли. Баба потупила очi i струснула плечима.\n- Сон… чого у тому снi не приверзеться? Видно, ви, моя рiдна, не гаразд спали.\n- Нi, спалося добре.\n- То молода кров грала, - не слухаючи Христi, своє товче Оришка, - як лягали спати, то не так-голову положили: або дуже високо, або низько. Ото кров i прилила, та й наверзлося такого.\n- Може, й так. Тiльки менi усю нiч страшно було.\n- То що ви не звиклися…\n- А й ви вже, сороки-бiлобоки, заскреготали? - донiсся до їх з кiмнати голос Колiсникiв.\n- А ви ще собi потягаєтесь? - весело запитала його Христя.\n- Потягаємося, галочко, потягаємося. Бiсова баба, видно, сон-трави помостила: як упав - наче вмер, - гука Колiсник.\n- На здоров'я, паноченьку. Сон - не помiха; хто спить - той не грiшить! - обiзвалася баба.\n- I ти туди, стара карга! Нема того, щоб хазяїновi пiддобритися. Може, вiн переспав дуже, - не ке послати яку молоденьку дiвчину його розбудити.\n- I нащо дiвчину посилати? Такi тепер i дiвчата настали? I збудити не зугарнi. Нема й краще, як баба збуде - нi струсне, нi злякає.\n- То це така, як ти?\n- А хоч би й я? - усмiхаючись, одказує Оришка. - Злякаю, може?\n- Та тебе сам чорт злякається, не тiльки чоловiк. Я не знаю, як досi Кирило не забiг вiд тебе безвiсти.\n- А ви все однаковий. Яким були, таким i зосталися, - крутнувши носом, каже Оришка. - Все жарти та смiхи… о, бодай вас!\nМоже б, ще довго вони вели мiж собою жартiвливу мову, коли б знадвору не донiсся якийсь гомiн та гук. Христя зиркнула у вiкно - вiд палацу купкою прямували до хати щось за люди.\nТут були i старi дiди, i молодi чоловiки, пожившi вдови, i молодицi з малими дiтьми у руках i на руках. Душ на двадцять набралося народу. Прийшовши до ганку, кружно обступили вони його, чоловiки поскидали шапки, жiнки похилились, дiти боязко поглядали по сторонах. Всi такi обiдранi та обшмаганi, загорiлi та закуренi, мов плащуватi цигани. На обличчю у всiх смуток, на очах - нужда та скорбота.\nСонце так привiтно свiтило та грало, пташки утiшно щебетали, а вони, наче кам'янi, стояли, похилившись, вдавалося, повинну у великiй провинностi принесли вони з собою.\n- Що це за люди i чого вони понаходили сюди? - спиталася Христя.\n- Це з слободи по дiлу.\n- По якому дiлу?\nОришка, мов не чула, мерщiй пiшла з хати.\n- А чого се ви прийшли? Що скажете? - почувся з ганку голос Колiсникiв.\nВiн роздiтий, у розхристанiй сорочцi, в одному спiдньому бiллi - як спав та встав, так i вийшов до їх.\nВсi низько поклонилися. Нерозумiючим дiтям матерi руками нахиляли голови, нашiптуючи: кланяйся пановi.\n- Доброго здоров'я, пане. З приїздом! - почулися з-пiд похилених голiв поодинокi голоси.\n- Ну, добре, добре. А що ж далi? - призро приймаючи те вiтання, пита Колiсник.\nКупка заколихалася, затупцювалася. Це зразу, мов її хто косою скосив, пала на колiна додолу.\n- Панночку! Змилосердися! - в один голос простогнала купа.\n- Ага! Це рибалки? - моргнув на їх Колiсник. - Це тi, що самоправне рибу з ставка тягали, мов вона їх.\n- Добродiю! - обiзвався старий дiд з бiлою, як лунь, бородою, що стояв найближче до ганку. - Так здавна було. 3а князiв ще було. Нiхто нiколи не боронив рибу ту ловити. Звiсно, вода… набiгла собi… ставок став… Риба завелася… Нiхто не заводив її - сама, а може, птиця занесла iкрою. Ми ж думали - на всякого долю господь плодить.\n- О-о, ви думаєте!! Сiрi вовчики, надiли овечу шкуру та такi тихi стали… А тодi, як казали вам не ловити риби, то ви якої спiвали?\n- Паночку! - почувся жiночий голос. - Невже ж та риба стоїть того, що з нас присуджено?\n- А котра то канарейка защебетала? - шукаючи очима винувату, пита Колiсник.\n- Се я, панотче, кажу, - смiло виступила вперед ще молода молодиця З невеличкою дiвчинкою в руках.\n- Се ти? О, яка ж ти молода та розумна! Ще тiльки на ноги зiп'ялася, а вже й з дитиною носишся! Розумна! Чи не вiд москаля, бува, в придане добула? Та й розуму чи не вiд його позичила?\nМолодиця почервонiла, наче буряк, гнiвнi iскорки заграли у запалих очах, та зразу i стухли.\n- У мене чоловiк е, пане, - здавлюючи образу, одказала молодиця.\n- То се вiн тебе i наструнчив iти до мене з дитиною? О, розумний! А що б було, коли б я… - тут Колiсник таке сказав, що аж дiди витрiщили баньки, та вiн, не потураючи на те, ще допитується: - Якої б заспiвав тодi твiй чоловiк? Адже ж, мабуть, на мiсцi приштрикнув мене вилами?\nМолодиця, як огонь, загорiлася. Образа всю кров погнала у її лице; зрачки наче iскрою зажеврiли.\n- Посоромтеся хоч старих людей, пане, - промовила та гнiвно i вiдступилася назад.\n- Ага, не злюбила правди? Заховалася. Правда у вiчi заколола, - все гнiвнiше i гнiвнiше почав Колiсник. - Бiси вашому батьковi! - уже далi прямо гукав вiн. - Ви всi такi. Усi однаковi. На чуже як собаки тi ласi. А кинься я до вашого? Адже ж ти перша б менi очi видрала. Так би своїми паскудними руками i впилася!.. Тепер ви тихi, як пiймалися менi до рук. Тепер ви от на колiнках у мене лазите, а тодi?.. Вон з мого двору, сякi-такi сини та дочки! - гукнув вiн, аж у хатах стiни задрижали.\nКупа заколихалася. Дiти з ляку залементували, за дiтьми почулося хлипання жiнок.\n- Чого ж ви мовчите? Чому нiчого не кажете, не просите… стоять навколiшках, мов понiмiлi, - з болем та слiзьми заговорили жiнки до чоловiкiв.\n- Паночку! Згляньтеся на нас, уже ж ми i так двiстi рублiв заплатили. Де ж нам ще три сотнi узяти? - почав дiд.\n- Про те вам знати… Я вам спершу казав: хлопцi, так не можна. Хочете у миру жити, от вам: городи, став… хоч топiться в йому, для мене все рiвно. За се тiльки окопайте менi лiс ровом. А ви менi на те що? Як тисячу даси, то й окопаємо. Чуєте? Тисячу рублiв за те, що обнесете лiс сяким-таким ровом? Та за тисячу рублiв вас усiх з вашими нащадками купити можна! До городiв я прикидав ще сотню рублiв - не брали? I не нужно! Подавай назад городи! Не смiй у ставку ловити риби! Не хочете? I без вас знайдемо грабарiв. На те i грошики, що злуплю з вас, знайдуться такi, що окопають. Не хочете? Ще не те буде. Не те! Води з ставка не дам! Копай собi колодязi - та й май свою воду. Ставок мiй i вода моя!\n- Та вона, пане, божа, - хтось вирвався.\n- Божа? А ось побачите, чи божа, чи моя? Побачите, я покажу вам, чия вона!\n- Та що ж, уже бачили, - зiтхнувши, мовив дiд, устаючи з колiн. - Усе вже, що було, бачили… А що далi буде - то господь знає… Ходiмо, хлопцi! - i вiн повагом повернув вiд ганку.\nСторінка 104 з 140 Показати всі сторінки << На початок < 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114 115 116 117 118 119 120 121 122 123 124 125 126 127 128 129 130 131 132 133 134 135 136 137 138 139 140 > У кінець >>


У WhatsApp введуть автоматичне видалення особистих повідомлень – ITsider.\nУ WhatsApp введуть автоматичне видалення особистих повідомлень\nСамознищення може статися навіть через рік\nавтор Helena Sh.\t опубліковано 15 Бер, 2020\nЗМІ стало відомо, що в популярний месенджер WhatsApp введуть автоматичне видалення особистих повідомлень. Ця можливість вже з’явилася в бета-версіях.\nЯк повідомляє ресурс WABetaInfo, нову опцію можна протестувати у бета-версіях 2.20.83 і 2.20.84 WhatsApp для Android. Функцію видалення можна включити в індивідуальних чатах. Користувач може вказати період, протягом якого повідомлення буде відображатися в чаті, – від години до року. Після цього воно зникне.\nУ минулому році WhatsApp почав тестувати функцію автоматичного видалення повідомлень тільки в групових чатах. Коли опція стане доступна для індивідуальних чатів у стабільній версії додатка, поки невідомо. Зараз користувачі можуть видаляти повідомлення вручну.\nУ WhatsApp з’явиться повноцінний захист переписки\nУ WhatsApp впровадять QR-коди\nВчені виявили новий біологічний вид завдяки популярній соцмережі\nInstagram дозволить масове видалення коментарів, а ще можна буде заборонити згадувати…


Налаштування роутера netgear n150 | Комп'ютер\nВідповіді на питання. > Комп'ютер > Налаштування роутера netgear n150\nУ полі «чи Потрібна при підключення інтернету ввести інформацію про підключень» вибираємо «Так».\n«Постачальник послуги Інтернету» — вибираємо PPTP.\nТакож потрібно заповнити поле «Адреса сервера», який можна дізнатися з договору або у тих підтримки.\n«Постачальник послуги Інтернету» — вибираємо L2TP.\n« Налаштування роутера TP-LINK TL-WR841N (російська прошивка)\nНалаштування роутера linksys wrt54gl »


НА КОНОВАЛЬЦЯ БРУКІВКИ СТАНЕ БІЛЬШЕ\nОпубліковано 26 Липня\nЗа словами заступника директора департаменту благоустрою Василя Загурського зараз тривають роботи з прокладання бруківки. «Частину тротуару, а це 541 м2 тут буде перемощено. А на 812 м2 будемо ставити нову бруківку. Завершити роботи планують до вересня цього року», – зазначає п. Василь.\nМешканці міста задоволені, адже невдовзі ще одна з центральних вулиць стане зручнішою для пішоходів.\n«Такі роботи важливі для всіх, тому що кожен з нас ходить тротуарами міста. Навіть ті люди, які переважно їздять на машинах. Я вдячна за те, що наше місто постійно розвивається, стає комфортнішим для життя. За останні п’ять років це дуже помітно», – каже мешканка міста п. Лідія. Та сподівається, що поряд з магістральними вулицями на бічних також з’явиться благоустрій.\n«Маємо проблему – зараз Казначейство блокує перерахунки коштів, як це було і за часів Януковича. Але надіємося, що ті роботи, які запланували цього року, зокрема тротуари на Коновальця, Чорновола, Івана Павла ІІ, будуть зроблені», – розповідає міський голова Руслан Марцінків.


"Звертаюся до Зеленського!" – Ярош звернувся до президента із попередженням через Порошенка - | Диалог.UA\n17 січня 2022, 15:36\nЯрош заявив, що Зеленський має берегти Порошенка від замаху з боку російських спецслужб.\nРадник Головнокомандувача ЗСУ, командувач Української добровольчої армії (УДА) Дмитро Ярош звернувся до президента Володимира Зеленського на тлі судового процесу щодо депутата Петра Порошенка, якому сьогодні обирають запобіжний захід за підозрою у державній зраді.\nНа своїй сторінці у соціальній мережі Facebook Ярош заявив, що Зеленський має берегти Порошенка від замаху з боку російських спецслужб.\nНа думку Яроша, якщо замах відбудеться, на Україну чекає велике лихо та масові заворушення. До того ж у такому разі Кремль матиме привід для початку вторгнення на територію України.\nЯрош підкреслив, що Україні необхідно уникнути внутрішніх чвар і конфліктів на тлі можливого широкомасштабного вторгнення російської армії.\nРаніше Ярош різко критикував владу Німеччини та заявив, що саме ФРН на сьогодні є країною з найбільш антиукраїнською позицією у Європі. За його словами, саме Німеччина блокує постачання озброєння Україні, чинить на Київ тиск із метою виконання Мінських угод і спільно з Москвою споруджує газопроводи в обхід України.\nРаніше Ярош заявив, що захоплені Донецьк, Луганськ і Крим будуть звільнені від російської окупації та повноцінно повернуться до складу України. Він висловив впевненість, що це станеться завдяки силі української ідеї й української зброї.\nДо цього Ярош повідомив, що військово-політичне керівництво Росії приготувало кілька сценаріїв щодо України, але українська сторона давно опрацьовує варіанти відповіді на ці дії.\nКрім того, Ярош безпосередньо звернувся до президента РФ Володимира Путіна та заявив, що планам Кремля щодо захоплення України не судилося збутися.\nДмитрий Ярош Петр Порошенко Политика Общество Владимир Зеленский\nУ Москві озвучили умову відкриття гумкоридорів для розблокування портів України\nБитва за Сєверодонецьк у вирішальній фазі: армія РФ прорвалася до траси Бахмут – Лисичанськ


Новини за сьогодні, 21 січня 2021, четвер (06:58)\n12-13 грудня у горах Закарпаття відбулася експедиція реконструкторів закарпатського середньовіччя. Вони розробляють новий маршрут “Шляхами карпатських лицарів”.\nПро цей нестандартний похід і майбутній туристичний продукт виданню Varosh розповідає Федір Шандор, президент Закарпатської туристичної організації.\nОрганізатори – члени ордену “Вежа святого Миколая” та “Закарпатська туристична організація”. Група з дев’яти учасників апробувала похід, відтак розпише цей туристичний шлях на сезон 2021.\nМаршрут простягається історичною дорогою зі старого Верецького перевалу, через села Уклин, Поляна, замок “Сент-Міклош” – до Мукачева. 73 км, два дні. Як анонсували автори ідеї, вони “хотіли пройтися історичною Дорогою, яка була основною артерією з-за Карпат на Закарпаття з ІХ ст. (можливо і раніше) до середини 80-х років ХХ ст. (коли побудували відрізки сучасної траси Київ-Чоп)”. Хотілося зрозуміти, наскільки важкими були переходи в ті часи, і як цей шлях можна комфортно адаптувати в сучасність.\nЦе тематична мандрівка горами крізь час. Організатори під час переходу “спробували відтворити “дорожню атмосферу” першої половини XV ст., 1410 рік, коли цими шляхами з Руських земель на захід (і навпаки) туди-сюди ходили купці, королівські посланці, найманці, паломники, мандрівники та й просто шукачі пригод”.\nЦінно, що похід є історичною реконструкцією. Закарпатські реконструктори раніше замовляли вбрання в інтернеті, а тепер мають власне, спеціально зшите місцевими майстрами від “Закарпатської топанчарні”. Одяг є концептуально важливим, аби візуально підкреслити туристичний похід.\n«Ми відтворили період XV століття, 1410 рік. Такі історичні реконструкції роблять французи, німці, італійці, угорці: наприклад, похід лицарів-хрестоносців у спорядженні в Ізраїлі, понад 40 км пустелею», – мовить Федір Шандор.\nВін додає, що похід “Шляхами карпатських лицарів” є атракцією, яка допоможе розвивати локальний історичний туризм на території всього маршруту. Бо ж за два дні, протягом 73 км, туристи мають десь їсти, ночувати, відпочивати, купувати сувеніри. Тому місцеві жителі вже у 2021 році можуть створювати локації, вигадувати розваги для мандрівників.\n«Тепер така атракція є дуже популярною, тому що поєднує спорт та історичну складову. Це допомогло би туризму у наступному році, адже тепер йому тяжкувато».\nНа переконання Шандора, туристу треба показати щось нове у сезоні 2021, здивувати його.\n«Маршрут починається від старого Верецького перевалу і закінчується в Мукачеві, тому відразу кілька ОТГ на цьому відрізку можуть взяти собі цей маршрут за основу, як додаткову фінансову складову».\nПід час тестової подорожі учасники зустрілися зі старостами сіл, місцевими жителями, всі позитивно сприймають ідею “Шляхами карпатських лицарів”.\n«Місцеві жителі позитивно нас сприймали. Найбільше думали, що ми йдемо “на Андрія”, бо в селах ще є ця традиція. Дехто казав, що ранні колядники», – жартує Федір Федорович.\nВін підкреслює: новий туристичний продукт надихне вдосконалити умови відпочинку в межах об’єднаних територіальних громад.\n«Ми будемо старатися покращити анімацію, яка є на шляху. Харчування, місця для ночівлі, розваги… Це фактично виробництво нового туристичного продукту, нової послуги. Маршрут уже частково розписаний, буде готова туристична послуга для 2021 року».\nЕкспедитори зізнаються, що цього разу пройшли лише половину з 73 км – за 7,5 годин дійшли з Верецького перевалу до села Уклин (35,7 км) і “телепортувалися” в Поляну. Проте переконалися, що там оптимально мандрувати пішки навіть узимку. Бонуси: розкішні краєвиди та історична складова.\nДо зустрічі у новому 2021 туристичному році!\nЄдина скульптура Святого Миколая на Закарпатті – у Перечині\nГрафік святкових богослужінь до свята Богоявлення (Хрещення Господнього) 2021 року в м. Ужгороді 18.01.2021 12:55 1322\nЗброя опришків та артефакти злочинців, або Що зберігав музей криміналу в Ужгороді 18.01.2021 09:50 1180\nЛьвівські лікарі прооперували туриста, який пробув дві доби у горах на Закарпатті 18.01.2021 18:23 1029\nМітингувальники, що прийшли до Закарпатської облради, вимагають відставки керівництва області 19.01.2021 11:42 899\nУ мережі показали вогні нічного засніженого Ужгорода 18.01.2021 19:30 530\nПозачергова сесія Закарпатської обласної ради почалася: прийшли 44 депутати 19.01.2021 12:25 492


» Євген Шпак: «Усе моє життя – на моїх полотнах» (фото)\nЗа роки своєї творчої діяльності художник-живописець, член Спілки народних майстрів України Євген Шпак намалював понад 2000 картин. Такій працездатності можна тільки подивуватися. Але ті, хто особисто знайомий із митцем і знають його невтомний, щоденний порив до творчості, вірять, що попереду пана Євгена ще багато нових ідей. Він завжди у русі, у творчому пошуку, хоча за плечима уже 65 прожитих років.\nКоли у 2001 році Євген Шпак важко захворів і над його життям нависла загроза смерті, дав собі слово: коли виживе, до кожного ювілею робитиме персональну виставку. Саме тоді до Євгена Михайловича прийшло розуміння сили молитви. Через звернення до Бога він отримав зцілення і віру у те, що буде і далі жити і творити.\nЗдається, ніби вчора художник відзначав своє 60-річчя, а вже ось збігло п`ять років – і знову черговий ювілей, чергова виставка. І так само багато людей прийшло, аби привітати ювіляра, заспівати йому пісень, зачитати віршів-присвят. Святкування перетворилось на міні-концерт.\nСьогодні художник проживає у Скалі-Подільській і тут розгорнув велику творчу діяльність. Декілька років тому загорівся бажанням відкрити краєзнавчий музей і посилено працює над втіленням цієї ідеї в життя.\nНа полотнах художника, які представлені у залах Борщівського краєзнавчого музею, домінують пейзажі. Це улюблений жанр пана Євгена. Краса рідного села Олексинці не могла не залишити сліду у чуттєвій натурі майбутнього митця. Ще хлопчиком брав із собою на пасовище папір і олівець, і поки старші парубки грали в карти, він малював усе, що бачив. Мальовничі пейзажі на його картинах є дуже реалістичними, так і хочеться спуститися тією звивистою дорогою до пожовклого гаю, де поряд тече норовлива річечка. Сюжетна простота, експресивна манера зображення, широкий художній мазок бузковими кольорами – це основні характерні особливості його творчості. Бузковий колір – домінуючий на полотнах. Цей колір нагадує художнику дитинство, весну і той великий кущ бузку біля воріт батьківської оселі.\nВласне, митець з дитинства мріяв присвятити себе художньому мистецтву. Пригадує, як несміливо показав свої перші дитячі малюнки керівнику шкільної художньої студії Ярославові Харіву. А той схвально відгукнувся про роботи і похвалив хлопця. Варто сказати, що навчатися у тій студії було багато бажаючих, однак вчитель ретельно відбирав учнів. Євген Шпак став одним із них і неабияк цим пишався. Залишився вірним своєму покликанню і після школи, вступивши до Московського університету культури на заочну форму навчання. У 1969 році студента направили керувати сільським клубом у село Монастирок на Борщівщині. І саме тут він зустрів дуже творчу людину, художника Степана Маковського. Знайоство із паном Степаном дало великий поштовх до творчості молодому художникові і він узявся за пензель. Малював щодня. І вже у 1987 році влаштував першу персональну виставку своїх робіт у Борщеві. У житті Євгена Шпака це була перша сходинка визнання його таланту. Оскільки картини були переважно на національну тематику, то їх дуже швидко розкупили представники української діаспори. Тому багато робіт митця прикрашають приватні колекції у Німеччині, Канаді, США, Франції. Роботи художника побували на численних виставках у Скалі-Подільській, Львові, Москві. У 2002, 2004, 2006 і 2008 роках Євген Шпак брав участь у конкурсі ім.. Ярослава Музики.\nДвадцять один рік Євген Шпак прослужив прапорщиком у військовій частині на посаді художника. Тут, звісно, до творчості було далеко, адже доводилось писати лозунги, заклики, робити тематичні афіші і агітки. Але вже вдома сповна віддавався творчості.\nНа ювілейний вернісаж художник представив 50 нових робіт, серед яких є багато портретів. Чільне місце займають портрети найрідніших йому людей – батька і матері. Митець і сьогодні багато працює, не прагне визнання чи якогось особливого пошанування. Вважає, що творчість художника має приносити і залишати щось приємне у кожній душі. Багато своїх полотен Євген Михайлович просто роздаровує, каже, що часточка його таланту має залишитися у домівках тих людей, з якими дружить багато років.\nМайже дві години вітали ювіляра його друзі, родичі, поціновувачі творчості зі Скали-Подільської , Борщева, Олексинців, Бабинців. Вінок українських народних пісень подарували присутнім співачки Ірина Івасєчко і Наталія Подворна. Ну і звичайно, багато привітань звучало від членів мистецького об`єднання художників «Потік» із побажанням «мокрого пензля», творчої наснаги і многих літ.


Михайличенко: «Ближайшие три игры станут ключевыми» / Футбольный Клуб\nМихайличенко: «Ближайшие три игры станут ключевыми»\nЗахисник «Динамо» Богдан Михайличенко, котрий наразі на правах оренди захищає кольори «Сталі», розповів про підготовку молодіжної команди України до кваліфікаційних матчів Євро-2019 проти Англії та Шотландії.\n– Радий побачити всіх хлопців у збірній, друзів з «Динамо», за якими скучив. Ми іноді зустрічаємося, але зараз хоч буде більше часу дізнатися, як у них справи.\nДумаю, з Англією у нас вийде хороша гра. Головне – скористатися своїми шансами і здобути очки. Нам потрібно буде чітко виконувати установки тренерського штабу і показати хорошу гру. Впевнений, Олександр Головко детально нам пояснить, як саме ми повинні діяти в матчі проти Англії. Ми тільки-но зібралися, найближчим часом нам озвучать план підготовки. Мабуть, будуть відновлювальні заходи, а потім поступово почнемо працювати.\nНапевно, ключовими в боротьбі за вихід із групи стануть наступні три поєдинки. У них нас влаштують лише перемоги і дев'ять завойованих очок. З Англією все-таки граємо вдома, тож однозначно потрібно намагатися перемогти, так само, як і в матчі з Шотландією. Принаймні робити все для цього. Не знаю, чого саме очікувати від Англії, все-таки їхні футболісти грають у Прем'єр-лізі, і всі футбольні якості при них. А ось із Шотландією, майже впевнений, у нас буде домінувати силовий футбол на полі.\nЧи стежу за матчами «Динамо»? Звичайно, бачу, багато молодих хлопців з'явилося у складі. Тільки молодіжна команда трохи відстає, шкода, що не виграли у «Шахтаря». З динамівських тренерів зі мною безпосередньо ніхто не зв'язується, лише іноді через агента.


➤ Купить Навісні замки\n19.68 - 316.48 грн. Ціна\nЗамок навісний FZB ПЛАНШЕТ & 20-25-30 мм\nЗамок навісний FZB сірий легкий 50 мм\nЗамок навісний FZB LEV 50 мм\nЗамок навісний FZB LEV 63 мм\nЗамок навісний FZB сірий важкий 75 мм\nЗамок навісний FZB сірий важкий (лазерний ключ) 50 мм\nЗамок навісний FZB Екстра пішак 70 мм\nЗамок навісний FZB сірий важкий (лазерний ключ) 38 мм\nЗамок навісний FZB Екстра пішак 90 мм\nЗамок навісний FZB Екстра 80 мм\nЗамок навісний FZB сірий легкий 32 мм\nЗамок навісний FZB Екстра пішак 60 мм\nЗамок навісний FZB сірий легкий 63 мм\nЗамок навісний FZB Екстра 90 мм\nЗамок навісний FZB Екстра 70 мм\nЗамок навісний FZB Екстра П-подібний 50 мм\nЗамок навісний каленка & 85 мм\nЗамок навісний Пішак & 80 мм\nЗамок навісний д/д ВС-4А & 60 мм\nЗамок навісний FZB П - подібний & 90 мм\nЗамок навісний кодовий на 10 кнопок FZB & (хром) (240 (200)шт.)\nЗамок навісний FZB д/д G-& 65 мм (72шт.)\nЗамок навісний FZB Екстра (овал) & 40 мм (96(180)шт.)\nЗамок навісний FZB Екстра 40 мм\nПоказано з 1 по 24 із 51 (всього 3 сторінок)\nВрізні і накладні замки вважаються одними з найпопулярніших видів замикаючих систем. Однак, це не означає, що навісні системи програють їм за всіма параметрами. Попит на них як і раніше стабільно великий, що не дивно, враховуючи порівняно доступну вартість виробів, їх різноманітність, що гарантує доступ до продукції з різним ступенем захисту від проникнення злодіїв та інших зловмисників.\nСьогодні навісні замки та фурнітура доступні для замовлення онлайн. Придбати їх у кілька кліків пропонує сайт «Магазин Електроніки». Однак, перед тим, як це зробити, рекомендується вивчити види навісний замикаючої системи, їх особливості.\nРізновиди навісних замків\nЩоб вибрати оптимальний для себе вид навісного замка, рекомендується ознайомитися з переліком найбільш популярних. У цьому споживачеві допоможе наступна класифікація:\n• Відкриті моделі, в яких замикаючий механізм розташовується безпосередньо всередині корпусу. Найяскравіший приклад відкритого замку – традиційний висячий, комірний. Використовують подібні конструкції і при запиранні хвірток, валіз і т. д. Різні варіанти відкритої моделі замку відрізняються один від одного не тільки розміром, але і дужкою, що може бути знята повністю або з одного боку.\n• З замикаючим пальцем. Така модель також відома, як напівзакрита. Вона відрізняється від відкритої наявність штиря з металу. Він замінює дужку і частково прихований під корпусом замикаючої системи. При виготовленні центрального запірного елемента механізму виробники використовують нержавіючу сталь високої міцності. Цей матеріал, як відомо, не страждає від корозії, тому він цінується, як всепогодний.\n• Грибообразной замок, доповнений міцний штирем із загартованої сталі. Популярність цієї моделі можна пояснити її універсальністю (сумісний з багатьма вушками).\n• Закрита система, яку цінують на стійкість до зломів і високу якість матеріалів, використаних виробником для виготовлення замикаючого механізму.\nПереваги навісного замка\nВрізні замки і серцевини користуються великим попитом, але навісні системи все ще можуть похвалитися рядом переваг. До основних можна віднести доступну ціну, великий вибір моделей на будь-який смак і гаманець. Окремо також варто відзначити очевидну простоту в експлуатації подібних замків.\nДоставка товару по всій Україні, або самовивіз в місті Вінниця.


Україна не бачить своїх хворих на туберозний склероз, – ВГО зі Львова | Новини Львова\nУкраїна не бачить своїх хворих на туберозний склероз, – ВГО зі Львова\n14:25 9 березня 2017 р.\nпід час прес-конференції 9 березня 2017 року\nБатьки, чиї діти хворіють на туберозний склероз, об’єдналися у Всеукраїнську організацію допомоги хворим на туберозний склероз і просять державу звернути увагу на проблеми їхні дітей: нарешті, почати їх лікувати та надавати реабілітацію.\nПро це сьогодні, 9 березня, під час прес-конференції на тему: «Чи мають шанс хворі на туберозний склероз діти стати повноправними членами українського суспільства?», яка відбулася у Львівському прес-клубі, повідомила голова Всеукраїнської організації допомоги хворим на туберозний склероз Ірина Гладун.\nЗа її словами, в Україні немає єдиного офіційного реєстру пацієнтів, які страждають від цієї хвороби. Відповідно і лікарі не надають потрібної допомоги. Через це ті батьки, які мають можливість, возять дітей на лікування за кордон, переважно до Польщі, тому що там найдешевше.\n- Самі батьки шукають одне одного і складають реєстр хворих. У нас є хвороба, але немає клінічного протоколу її лікування. Це означає, що лікар не візьме на себе відповідальність за призначення різних ліків, - розповідає Ірина Гладун.\nЗа словами Ірини Гладун, їй пообіцяли, що робоча група, яка розроблятиме клінічний протокол, розпочне роботу з 1 квітня.\n- Але нам сказали, що це не буде тривати швидко; може, рік чи й два. Ми допомагаємо чим можемо. Одна наша мама вже переклала такий протокол українською, готуємо інші документи. Та у нас часу немає чекати. У нас є дві дитини, які потребують невідкладного лікування, - каже голова організації.\nОдна з таких дітей – п’ятнадцятирічна Олександра Вишневська з Хмельницької області. Минулої ночі вона з мамою приїхали з Варшави, де лікарі призначили дівчинці протипухлинне лікування. Тому що в Україні мамі відверто сказали: «Не витрачайте час. Маєте можливість – їдьте за кордон».\n- Про хворобу ми дізналися два роки тому. Хоча вона була й раніше. У 2008 році доньці видалили праву нирку через злоякісну пухлину. Тепер від пухлин страждає і ліва нирка. Ці пухлини ще доброякісні, але вони без лікування перетворяться на злоякісні, як це вже трапилося один раз, - розповідає Олена Вишневська, мама Олександри.\nЗа її словами, через хворобу її доньці важко навчатися в школі, вона не може висидіти 5-6 уроків, повертається додому після третього уроку.\n- А поза тим я люблю співати і малювати, - каже Олександра.\nЇздити за кордон з призначенням ліків та самими ліками маленькі пацієнти і батьки змушені через те, що ці ліки не зареєстровані в Україні.\n- Основний препарат – з діючою речовиною, яка в Україні не зареєстрована. Але це препарат №1 у світі. Тому батьки всіма правдами та неправдами купують його у посередників і за кордоном. Проте ми не можемо вічно поневірятися за кордоном. Тим більше, що не всі мають таку можливість, - каже голова Всеукраїнської організації допомоги хворим на туберозний склероз Ірина Гладун.\nЗа її словами, члени їхньої організації вже самі ведуть переговори з фармацевтичними організаціями, які готові взятися за виготовлення потрібних препаратів у необхідних дозах. І такі препарати вже могли би з’явитися в Україні цьогоріч у липні. Проте лікарі їх не призначатимуть без затвердженого клінічного протоколу. Та й невідомо, скільки воно коштуватиме.\nМихайло Паук, тато шестирічної Роксоляни говорить, що родина почала боротися з цією хворобою, коли дівчинці було три місяці.\n- В Україні нам не змогли допомогти. А в Польщі встановили стимулятор, вартість якого 20 тисяч доларів. Він допомагає на 40-50 відсотків. До цього у нас траплялося на добу до 25 судом тривалістю 3-4 хвилини. Тепер тих судом до чотирьох і вони зменшилися до тридцяти секунд, - говорить Михайло Паук.\nАле, крім ліків і лікування, такі діти потребують ще й психологічної та фізичної реабілітації. Тому члени організації вимагають від держави створити хоча б по одному кабінетові у регіоні, де би з дітьми працювали психологи, логопеди, реабілітологи, де би надавали консультації неврологи, онкологи та інші вузькі спеціалісти.\n- Ми розуміємо, що спеціалістів, які би вміли працювати з хворими на туберозний склероз, в Україні немає. Але вони можуть навчитися. Вони можуть їздити за кордон у центри, де надають допомогу таким хворим. А ми будемо приїжджати до них за консультаціями. Адже у нас немає потреби лежати в стаціонарі, - стверджує Ірина Гладун.\nНаталя Федосієнко зі своїм семирічним сином Яковом приїхала до Львова з міста Покров Дніпропетровської області.\n- У себе ми ходимо до садочка. І то нас взяли з труднощами, під моє чесне слово, що у нього немає судом вдень. Судоми у Якова з’являються тільки вночі. Проте школа йому потрібна спеціалізована. Такої у нас немає. Тому я приїхала аж до Львова у пошуках такої школи, - розповідає Наталя Федосієнко.\nТут родина зустріла неочікувану психологічну підтримку і душевність.\n- Я хочу звернутися до лікарів та вчителів. Мало того, що ця хвороба – це горе, нам його треба пережити. А лікарі не те, що не допомагають, а навіть поглиблюють наше становище, - поскаржилася Наталя Федосієнко.\nЇї підтримує і мама дев’ятирічного Миколки – Галина Підгайна.\n- Миколка тільки в три роки почав ходити. Але ходив недовго, всього півроку. Після чого більше не зміг. І лікарі нам сказали, що ніколи й не зможе, - каже матір хворого хлопчика.\nЗа її словами, зазвичай такі діти зачинені вдома, батьки не можуть з ними нікуди вийти, їхнє життя може бути обмежене стінами квартири. І держава робить вигляд, що їх немає.\nНаразі до Всеукраїнська організації допомоги хворим на туберозний склероз зголосилося 77 осіб, з них десятеро – вже дорослих, які у свій час не отримали належного лікування. І вони своїми силами намагаються змусити державу звернути увагу на їхні проблеми.\nНа думку Ірина Гладун, в Україні офіційно є близько 4 тисяч хворих на туберозний склероз, а неофіційно – більше. Серед них не лише діти, а й дорослі.\nТуберозний склероз – рідкісне генетичне захворювання, при якому в багатьох органах і тканинах утворюються доброякісні пухлини. Полісистемний характер порушень породжує широкий спектр симптомів — пошкодження мозку можуть викликати епілепсію, зниження інтелекту; уражаються внутрішні органи — нирки, серце, легені; характерні новоутворення шкіри обличчя і очного дна можуть бути використані при початковій діагностиці. З часом доброякісні пухлини можуть перетворюватися на злоякісні.\nвідеозапис прес-конференції 9 березня 2017 року


Педагогічна система Марії Монтессорі та її особливості\nМетодика Марії Монтессорі - світ, в якому всім затишно\nОпубліковано 20/11/2020 20/11/2020\nДитячий сад Монтесорі » Блог » Статті » Методика Марії Монтессорі - світ, в якому всім затишно\nПро садочки і школи Монтессорі чули багато батьків. Такі освітні установи є практично в кожному місті. Головний принцип методу полягає у свободі діяльності дітей, дисципліні та самостійності. Багато батьків мріють віддати дитину в садок, де вона зможе розвиватися.\nНародилася Марія 31 серпня 1870 року в аристократичній родині, в К 'яраваллі. З дитинства вона виявляла інтерес до навчання, і мама в усьому підтримувала її. Найбільш вона любила математику. У 12 років вступила до чоловічої школи і навчання було успішним.\nПісля закінчення школи вивчилася на лікаря. Коли була студенткою, працювала в лікарні. Саме в ці моменти виникли ідеї нової методики для роботи з особливими дітьми. Закінчивши університет, вона вийшла заміж. Перший час присвятила себе приватній практиці, а пізніше багато працювала над своїми починаннями, в чому їй допомагав чоловік.\nОстанні 45 років свого життя вона присвятила вдосконаленню та впровадженню своєї системи. Незважаючи на необхідність у переїзді, Марія не припиняла свої роботи. До останніх днів свого життя вона продовжувала власну справу.\nІталійський педагог Марія Монтессорі є однією з перших жінок, яка створила власну педагогічну систему. Працюючи в психіатричній клініці, вона дуже переймалася, що з дітьми з особливостями розвитку ніхто не займається. Тому вирішила подбати про їх розвиток, розробивши спеціальну систему.\nПісля її застосування, педагог дійшла висновку, що її вихованці розумні і здатні на виконання різних завдань. Переконавшись в успіху розробки, вона вирішила адаптувати освітньо-розвивальну систему для всіх дітей.\nПри роботі, педагогом створювалося особливе середовище, в якому діти відчували себе затишно та отримували навички самообслуговування. Реалізація відбувалася в ігровій формі, яка ґрунтується на тактильній чутливості. Надалі, методика стала застосовуватися для здорових і незвичайних дітей. Завдяки тому, що методика легко підлаштовується під вміння кожного малюка, зробити це було просто.\nСуть педагогіки полягає в тому, щоб дати дитині можливість розвиватися самостійно в комфортному середовищі проживання. Методика працює при дотриманні основних принципів:\nНадання можливості вибору малюку у вигляді діяльності. Необхідно надати свободу дій, мислення, право вибору цікавого заняття для себе.\nУ різновікових групах дітлахи набувають лідерські якості, вчаться допомагати один одному, надавати підтримку.\nЗаняття необхідно проводити в спеціально підготовленій кімнаті з кількома зонами.\nЗавдання дорослого - надати допомогу, а не бути наставником.\nНе можна критикувати малюка в разі помилки.\nРозвиток мови, уваги, пам 'яті, інтелекту відбувається за рахунок виконання акуратних дій з дрібними предметами.\nНаявність книг в одному екземплярі вчать дітей домовлятися між собою. Важливо розміщувати предмети так, щоб діти самі могли їх взяти.\nПравила підтримки порядку - після гри або читання книг, необхідно покласти предмет на місце.\nПеревагою монтесорі-методу є те, що діти в ранньому віці можуть розвиватися в своєму темпі. Вони займаються тільки цікавими для себе справами, контактують з однолітками, не змагаючись між собою.\nПідходить така система для батьків, яким важливий індивідуальний підхід до їхнього малюка. Непосідам і творчим маленьким особистостям буде нудно перебувати в такій групі. У соромливих дітей можуть виникнути проблеми зі спілкуванням з однолітками. Тому батькам слід прийняти правильне рішення з приводу розвитку їх малюка.\nРоль дорослого в системі\nНа перший погляд може здатися, що роль дорослого незначна. Але насправді це не так. Вихователю належить добре вникнути в систему, щоб створити ідеальні умови для дітей, а також забезпечити їх дидактичним матеріалом.\nСпочатку малюк сам повинен вибрати матеріал, а завдання вихователя - допомогти йому зацікавитися, виконати завдання. Під час гри, дитина може помилятися, шукати інші рішення. Ця активність дозволяє здійснювати нові відкриття підростаючому поколінню. Головне дорослим не заважати в цьому, щоб не збити малюка зі шляху.\nСпостереження, надання завдань і надання допомоги в їх вирішенні - це основне завдання вихователя. При цьому, дорослій людині необхідно перебувати на одному рівні з малюком, сидіти разом з ним на підлозі.\nКлючовий елемент у системі - це створення правильного середовища, що допоможе дітям розвиватися самостійно, без опіки дорослих. Всі маленькі дітки пізнають світ. Для цього вони чіпають різні предмети, нюхають їх, куштують. Прискорювати процес розвитку не потрібно. Необхідно тільки подбати про те, щоб інтерес до пізнання не пропав.\nДотримуючись певної логіки, необхідно вибудувати відповідні умови, створивши кілька зон:\nВправи в повсякденному житті - відбувається навчання в поводженні зі своїми речами, догляду за собою.\nРідна мова - наявність літер, фонетики з метою розширити словниковий запас.\nСенсорне сприйняття - допомагає вивчити форму, розміри, розвинути органи почуттів.\nКосмос - знайомство з анатомією, зоологією, географією, астрономією та іншими науками.\nМатематика - поняття чисел, їх порядку, складу.\nСтоли в кімнаті не потрібні. Замість них необхідно розстилати килимки, які дітлахи зможу перемістити. Також можна поставити маленькі столики зі стільчиками, які також можна пересунути.\nРоль дидактичного матеріалу\nДо дидактичного матеріалу належать не тільки іграшки, а й ті вироби, які використовуються в повсякденному житті. Це можуть бути будь-які предмети:\nВироби з картону, паперу та інші.\nМонтесорі-матеріали за рівнем ясності, структурою та логічною послідовністю відповідають періодам найбільшої сприйнятливості розвитку малюка. Ці періоди, сприятливі для знайомства з деякими видами діяльності.\nКожен педагог знає, що діти дошкільного віку всю інформацію сприймають через органи почуттів. Залежно від вибраного матеріалу, розвиваються певні органи сприйняття. Це можуть бути склянки з різними смаками, які розвивають смакові якості, шухлядки зі шматочками тканини, для формування тактильного сприйняття, тощо.\nВажкі таблички призначені для розрізнення ваги. Кольорові для розрізнення кольорів. Малюкам належить познайомитися з усіма предметами, які допомагають розвинути всі органи почуттів. А також важливо подумати над тим, як ці предмети з 'єднати.\nПрацюючи з монтесорі-матеріалами, слід дотримуватися певних правил, щоб не зашкодити їх і домогтися позитивного результату:\nРозміщувати предмети треба на рівні очей дітей.\nСтавитися до матеріалів слід акуратно.\nЗабороняється передавати посібник з рук в руки іншим учасникам групи.\nНеобхідно дотримуватися послідовності дій: вибір, підготовка робочого місця, виконання завдань, повернення виробу на місце.\nДіти можуть взаємодіяти з посібником, дотримуючись своїх знань.\nПрацювати потрібно тільки з одним матеріалом і не відволікатися на інший.\nПри колективних іграх, деякі правила не діють. Тобто, діти можуть використовувати кілька предметів, передавати їх один одному.\nМетодика Монтессорі в сім 'ї\nБатьки повинні брати активну участь у розвитку дитини. Щоб діти могли швидко адаптуватися в системі, необхідно надати їм допомогу. Для цього мами і тата самі повинні прийняти методику, щоб їх донечка або син відчували себе в повному комфорті.\nУ домашніх умовах можна створити невелике монтесорі-середовище, використовуючи підручні засоби, які є вдома. Головне перебувати разом з дитиною в рівноправному становищі. Не можна засуджувати, лаяти дитину в разі помилки. Слід допомагати їй засвоювати щось нове, дотримуючись найкращих манер у спілкуванні.\nПриділивши трохи часу, можна дуже весело і цікаво провести час зі своїм малям, не нав 'язуючи йому свою думку. У цьому і полягає вся ідея. Важливо надати малюку право вибору і після того, як він віддасть перевагу певному предмету, допомогти не втратити інтерес.\nНаскільки універсальний такий підхід?\nЯк відомо, метод розроблявся для дітей з особливостями в розвитку. Але на сьогоднішній день він широко застосовується для звичайних і талановитих дітей. Універсальних підходів, як і в інших науках, просто немає. Але якщо дотримуючись принципів методики, шкоди це не принесе.\nДіти й так люблять пізнавати все нове. Але монтесорі-метод дозволяє їм не відволікатися, не втрачати інтерес до обраного заняття. А всі діти часто відволікаються і реагують на різні фактори. Щоб досягти гарних результатів, необхідно залучати дитину до цього з самого народження.\nПотрібно перестати лаяти школяра або малюка за помилки, намагатися прищепити любов до книг і розвиваючих ігор, а не до гаджетів. Багато педагоги відмовляються від застосування телефонів, використання інтернету, незважаючи на повне оточення ними.\nДаний метод був розроблений більше 100 років тому і до сьогодні використовується в багатьох садочках. Для батьків, які хочуть для своїх дітей найкращого, такий метод, це унікальна можливість.\nГоловний принцип - допоможіть мені зробити це самому. Учасники групи мають можливість досліджувати і пізнавати щось нове без втручань з боку дорослих. Завдяки цьому діти виростають особистостями, які завжди мають свою думку і точно знають, чого хочуть.\nМаленьким дітям дуже складно влитися в колектив і звикнути до того, що поруч немає мами. Але завдяки можливості вибору цікавих занять, час летить непомітно. Дітки вчаться дорослішати і отримують від цього задоволення.\nМетодика Монтессорі надалі допоможе дитині з інтересом вирушити до школи, де її чекають знання. Сучасні дитячі садки, що працюють за цим методом, повністю облаштовані для комфорту молодшого покоління. У них є необхідні зони, маса навчального матеріалу і безліч цікавих ігор.\nСпілкування педагогів відбувається на одному рівні з дітьми. Вчитель веде постійне спостереження за кожною дитиною в приміщенні, стає другом і помічником. Діти можуть малювати, контактувати з водою, виконувати різні вправи. Це дозволяє повністю зануритися в гру, забувши про все на світі.\nСтворити світ, в якому всі будуть відчувати себе комфортно - це складне завдання. Але зробити це можливо, за допомогою методу Монтессорі. До основних його переваг можна віднести:\nМожливість самостійного розвитку;\nЗалучення в процес гри;\nМожливість вчиться у старших;\nТурбота про молодших;\nПрийняття власних рішень.\nВажливо навчити дітей не заважати один одному, не шуміти. Відразу не все виходить, але з часом дитина навчиться доглядати за собою, прибирати після себе іграшки, не видирати з рук іграшку. Ця методика має безліч переваг. Але не варто забувати про те, що вона може підійти не всім дітям.\nРішення з цього приводу слід приймати виходячи з особистих якостей свого малюка. Для початку можна провести пробне заняття, спостерігаючи за реакцією. Якщо дитина відразу вникне і проявить цікавість, тоді можна відвідувати такі заняття надалі. У разі невдачі, слід звернути увагу на інші методи. Дітям завжди подобаються казки, малювання, спілкування з однолітками та ігри.


Штукатурка укосів вікон своїми руками як правильно робити (з відео) — Ремонт домов и квартир своими руками\nШтукатурка укосів вікон своїми руками як правильно робити (з відео)\nЯк правильно робити штукатурку укосів вікон?\nПри проведенні ремонтних робіт в квартирі або будинку дуже часто виконується штукатурка укосів на вікнах або дверях.\nДана робота, незважаючи на гадану простоту, вимагає особливого підходу і знання спеціальної техніки, за допомогою якої можна отримати ідеально рівну і гладку поверхню підстави.\nШтукатурка укосів проводиться як зовні, так і зсередини віконної рами і виконується тільки після того, як будуть повністю завершені роботи з монтажу вікна.\nСлід зазначити, що оштукатурювання поверхні укосів біля пластикових вікон має деякі свої специфічні особливості і тонкощі і для того, щоб виконати дану роботу правильно, необхідно для початку вивчити основну технологію.\nПеред тим як буде виконана штукатурка укосів своїми руками, найкраще трохи потренуватися на який-небудь рівній поверхні, щоб досконально вивчити техніку і специфіку виконання робіт.\nЯк правило, найбільше складнощів викликає оштукатурювання верхнього підстави вікна і в цьому випадку невеликий досвід проведення даного виду робіт буде просто необхідний.\nПро те, як заштукатурити укоси дверей, а також поверхні біля вікна як зсередини, так і зовні, докладно розказано на відео, яке розміщене нижче.\nШтукатурити поверхню стіни біля вікна необхідно, насамперед, для того, щоб зробити геометрію прорізу більш рівною і ліквідувати всі зазори по периметру рами.\nДана процедура виконується незалежно від того, з якого будівельного матеріалу виконані стіни.\nКраще, якщо штукатурка укосів своїми руками буде виконана після того, як буде встановлено, як саме вікно, так і підвіконня, і в цьому випадку не доведеться знову повертатися до усунення зазорів.\nТехнологія виконання робіт для пластикових вікон незначно відрізняється від тієї, яку застосовують для обробки звичайних вікон, проте суть процесу практично однакова.\nУ кожному разі, по закінченню робіт поверхню біля вікна повинна вийти не тільки рівною, але й максимально гладкою.\nШтукатурка укосів вікон може проводитися як гіпсової, так і цементною сумішшю, особливо якщо робота виконується зовні приміщення.\nПеред тим як приступити до самої роботи, необхідно для початку обзавестися всім необхідним інструментом, а також придбати в достатній кількості сам матеріал.\nТак, під рукою повинен знаходитися будівельний рівень і, бажано, щоб його довжина становила не менше одного метра.\nКрім цього необхідно мати поруч правило, виготовлене з алюмінію, простий олівець, а також малку.\nВ обов’язковому порядку слід придбати шпатель і кельму, а також відро, в якому буде зручно розводити суміш для роботи.\nЩе слід запастися монтажною піною, за допомогою якої можна буде швидко заповнити всі великі зазори між поверхнею вікна і підставою стіни.\nНе варто забувати і про драбині або якої-небудь площині, за допомогою якої можна буде дістати до верхньої частини вікна, в тому числі і зовні.\nНа підготовчому етапі перед оштукатурюванням поверхонь дії аналогічні, як для пластикових, так і для дерев’яних вікон, і від їх якості багато в чому залежить кінцевий результат.\nНайкраще площину підвіконня встановити на попередньому етапі, так як в цьому випадку вдасться уникнути забивання зазорів згодом, а крім цього, збільшитися і загальна надійність всієї конструкції.\nПеред самим початком процесу необхідно максимально захистити всю поверхню вікна від попадання штукатурки. Для цього найкраще накрити підвіконня шаром картону.\nТакож бажано очистити проріз від всілякого бруду і пилу, прибрати великі напливи, якщо такі є.\nСамі блоки вікон, особливо пластикові, ховаються під поліетилен, який зручно кріпиться за допомогою скотча.\nПід захисний шар ховаються та віконна фурнітура, радіатори, а також інші елементи, на які може потрапити розчин. Аналогічна процедура виконується і зовні вікна.\nНа підготовчому етапі перед початком штукатурення поверхонь слід зрізати всю зайву піну, яка буде заважати зробити поверхню рівною.\nВсю поверхню укосів біля вікна необхідно в обов’язковому порядку ретельно прогрунтувати. Це допоможе поліпшити зчеплення суміші з поверхнею стіни.\nФахівці рекомендують на шар зрізаною монтажної піни наклеїти пароізоляцію у вигляді плівки, або обробити її спеціальним герметиком.\nДалі необхідно буде самостійно виготовити спеціальний шаблон, який носить назву малка. Саме по ній згодом і будуть штукатуритися все укоси.\nЦей пристрій можна зробити з фанерних листів, які повинні мати рівну поверхню.\nВиготовленню малки слід приділити особливу увагу, тому що від цього інструменту в чому буде залежати рівність поверхні укосу.\nБільш докладно про те, як виконати оштукатурювання укосів біля вікна, розказано на відео нижче.\nШтукатурка різних укосів є важливим етапом при проведенні ремонту в квартирі або будинку. До штукатурці укосів слід підходити відповідально і зібрано.\nУ тому приміщенні, в якому буде виконуватися штукатурка поверхні укосів, навколишня температура повинна становити не менше плюс п’яти градусів для цементної суміші і не менш плюс десяти для гіпсових розчинів.\nГотувати суміш для штукатурки слід в строгій відповідності з тим, як це рекомендує робити сам виробник. Слід відмовитися від використання тієї суміші, термін придатності якої вже давно вийшов.\nГотувати розчин рекомендується в невеликих кількостях, так як у випадку його висихання не можна буде домогтися якісного оштукатурювання укосів.\nНайкраще для початку зробити розрахунок необхідної кількості розчину, виходячи з товщини передбачуваного шару штукатурки і безпосередньо розмірів самих укосів.\nПеред нанесенням на укіс штукатурки визначається місце, на якому буде знаходитися безпосередньо сам кут майбутнього укосу і робиться розмітка.\nДля цих цілей рекомендується використовувати спеціальний куточок, який і буде визначати межі штукатурення поверхні укосу і захищати надалі кут від різних механічних пошкоджень.\nТакож перед оштукатурюванням варто виставити маяки.\nДалі на розмічений куточок у верхній частині наноситься безпосередньо сам розчин, який за допомогою малки притискається до віконній стулці, після чого суміш необхідно акуратно згладити з поверхні укосу.\nЦе проробляється доти, поки не вийти максимально рівна поверхня укосу і сам кут.\nАналогічна робота проробляється по всьому периметру вікна до тих пір, поки шар штукатурки не стане рівним і гладким.\nНа завершальному етапі на всі кути укосу виставляються спеціальні перфоровані куточки, які ховаються під останній шар штукатурки.\nБільш докладно про те, як виконується штукатурка поверхонь укосів, розказано на відео нижче.\nРобота з пластиковими вікнами\nУ тому випадку, коли штукатурка повинна бути виконана біля пластикових вікон, необхідно враховувати певну специфіку виконання робіт і знати деякі тонкощі.\nСама штукатурка наноситься аналогічним чином, як було описано вище.\nПісля її повного нанесення і до того, як штукатурка встигне висохнути і схопитися, необхідно акуратно за допомогою шпателя проробити невелику борозну між самим укосом і рамою.\nШирина такої борозни не повинна перевищувати п’ять міліметрів.\nДалі необхідно дати час на те, щоб штукатурка повністю висохла, після чого заповнити борозну шаром герметика, який має силіконову основу.\nДаний шар герметика буде утворювати спеціальну прокладку, яка захищатиме штукатурку від розтріскування.\nЯк відомо, пластик має властивість розширюватися під різними зовнішніми впливами.\nОблаштування захисної смуги в шарі штукатурки дозволяє захистити її поверхню від появи тріщин і різних деформацій.\nШтукатурка підстави укосів пластикових вікон повинна виконуватися максимально акуратно, так, щоб не пошкодити матеріал самої рами.\nУ тому випадку, якщо необхідно накласти товстий шар штукатурки, можна виконати укіс за допомогою гіпсокартону, який дозволить зменшити витрату розчину.\nЗатирка верхнього шару штукатурки виконується тільки після того, як розчин повністю висохне і встане.\nЯкщо вся робота буде виконана правильно і відповідно до технології, то оштукатурений укіс вийде рівним і гладким, як можна побачити на відео нижче.\nШтукатурка поверхонь укосів повинна виконуватися не тільки правильно, але і в суворій відповідності з розробленою технологією.\nТільки в цьому випадку вдасться домогтися максимально рівного і гладкого підстави. При виконанні робіт слід особливу увагу приділити виставлянню маяків, а також обробці кутів.\nАналогічним чином робота виконується і для поверхонь укосів біля дверей. Якщо штукатурка буде вироблятися зовні приміщення, то не рекомендується використовувати суміші на основі гіпсу.\nУ цьому випадку слід зупинити вибір на цементних розчинах.


Великий листопад знижок: 2/3 асортимента по супер-цінам!\nЯкісна косметика – запорука Вашої краси! Бренд Academie - один з лідерів у виробництві товарів для догляду за шкірою. Саме спеціалісти бренду Академі стали першовідкривачами властивостей колагену, косметичного молочка, засобів для захисту від сонячних променів та автозагарів. Каталог продукції налічує понад 170 препаратів, що зможуть задовольнити будь-які потреби!\nСкористайтеся приємною акційною пропозицією та побалуйте свою шкіру професійним доглядом!\nЗнижки до -15% на обрані товарні позиції косметичних ліній Academie (товари із закресленою ціною – учасники акції):\nЕксперт-програма Academie Derm Acte;\nКонцентровані ампули Academie;\nAcademie Body SPA – СПА-ритуали для тіла.


Кабінет європейського зразка на Харківщині - kharkovone.com\nЗ 13 січня діти усієї України пішли до школи отримувати нові знання. Багато учнів раді знову зустрітися в рідних стінах, деякі – менш. Проте точно другий варіант не підходить дітям із Харківської гімназії №65 Новобаварського району. Далі розповість kharkovone.\nНа честь закінчення зимових канікул у навчальному закладі відбулося урочисте відкриття нового кабінету фізики європейського зразка. Ця подія привернула увагу місцевості, особливо учнів гімназії. Уся школа на перервах так і хотіла потрапити до нового сучасного кабінету. Хоч і везло не всім.\nОсобливо радісні обличчя можна було побачити в учнів та вчителів, у яких за розкладом є уроки у новомодному кабінеті. Атмосфера, яка панувала перші дні, навіть заважала зосередитися, – такої думки багато учнів та наукових працівників навчального закладу.\nКабінет природничо-математичного циклу створений у світлих, переважно білих тонах. Стеля – підвісна. На стінах проілюстровані портрети видатних фізиків та їхніми досягненням і відкриттями: Альберта Ейнштейна з найвідомішою формулою у світі «», Ньютона, Ніколу Тесла та Льва Ландау.\nКабінет, окрім ремонту, додатково оснащений новими тематичними меблями; повністю необхідним обладнанням: від демонстраційно-лабораторних майданчиків для вчителів та учнів до інтерактивної панелі з програмним забезпеченням; сучасними лабораторними приладами та пристроями: барометрами, термометрами, різними вагами, компасами, мікроскопом, вольт- та амперметрами тощо; методичними та навчальними посібниками.\nПотрібно зазначити, що це вже сьомий подібного роду кабінет у навчальних закладах Новобаварського району. А взагалі в місті – 47.\nРемонт та оснащення кабінету відбулося завдяки реалізації програми «Підтримки та оснащення шкіл» ініційованої харківським міською головою Геннадієм Адольфовичем Кернесом. На харківській гімназії №65 програма не завершується. Її реалізація досі триває.\nPrevious articleПростий спосіб продовжити меблям життя\nNext articleНародні обурення проти подвійних платіжок


Короб з гіпсокартону на стелі: монтаж своїми руками\nКороб з гіпсокартону на стелі - найкраще рішення оформлення приміщення або спосіб заховати різні комунікації: повітропровід, систему кондиціонування, електропроводку.\nГіпсокартоннних короб на стелі може бути різної конструкції, щоб втілити будь-які фантазії.\nКрім того, короб з ГКЛ можна використовувати для установки додаткового освітлення або декоративного підсвічування. Ці роботи не відрізняються складністю, тому можуть бути виконані своїми руками. Готова конструкція практично не відрізняється від дворівневого підвісної стелі. Відмінність коробів для гіпсокартонних стель в тому, що вони не стосуються базової частини стелі. Така конструкція може бути виконана в декількох варіантах. Наприклад, зробити короб по периметру всього приміщення або ж розташувати будь-яку геометричну фігуру в центрі і встановити світильник.\nПристрій каркаса короба\nНавіть для самих простих конструкцій необхідно спочатку підготувати креслення.\nМонтаж своїми руками має ряд переваг. Подібна конструкція обійдеться набагато дешевше, ніж дворівнева стеля. На її виготовлення буде потрібно менше часу і матеріалів. Перед початком робіт по влаштуванню короба з гіпсокартону необхідно зробити креслення майбутньої конструкції, щоб визначитися з її розмірами і підготувати всі необхідні матеріали та інструменти. Ретельно складений креслення дозволить уникнути помилок в процесі монтажу короба з гіпсокартону на стелю. Перший етап робіт - спорудження каркаса. Щоб все зробити своїми руками, знадобиться:\nМеталевий профіль UD і CD.\nСпочатку потрібно зробити розмітку. Мітка на стелі буде відповідати ширині короба з ГКЛ, а мітка на стіні - його висоті. Досить поставити по одній мітці на протилежних сторонах стіни або стелі і зєднати їх лінією за допомогою відфутболювальні шнура. Роблячи розмітку, необхідно враховувати товщину листів ГКЛ. За відбитим лініях необхідно встановити направляючий профіль UD. Приставити його до стіни по позначці і, притримуючи рукою, просвердлити отвори під дюбелі діаметром 6 мм. Вставити дюбелі і забити молотком. Направляючі профілі кріпляться однаково і на стінах, і на стелі. Виконуючи цю роботу своїми руками, необхідно чітко дотримуватися відміток. Коли монтаж закінчений, провести контрольний замір: перевірити ще раз горизонтальність установки профілів.\nВід якості установки напрявляются залежить підсумковий результат, тому обовязково перевіряємо їх горизонтальність.\nНаступний етап - формування кута короба з гіпсокартону. Для початку потрібно зробити ребра жорсткості. Рівнем виміряти відстань від нижньої частини напрямної, розташованої на стіні до стелі. Це довжина ребер жорсткості. З профілю CD нарізати необхідні відрізки. Закріпити їх саморізами по металу на стельовий профіль кроком 600 мм. Щоб зробити кут, потрібно використовувати два напрямних профілю UD. Трохи заощадити матеріал дозволить використання разом з цілим профілем відрізків. Зєднуються профілі таким чином, щоб їх полки були направлені в протилежні сторони один від одного під кутом 90 градусів.\nКут необхідно скріпити. Підготовлений профіль надівається на виступаючі вниз ребра жорсткості. Кріпиться він саморізами по металу. Після установки слід перевірити його геометрію, натягнувши мотузку від одного краю до іншого. При необхідності підкоригувати. Далі монтаж кута. Кріплення його до стіни забезпечить необхідну жорсткість всієї майбутньої конструкції. Готова частина каркаса встановлюється строго вертикально, і змиритися розмір ребер жорсткості. Підготовлені ребра жорсткості кріпляться саморізами кроком 600 мм.\nОбшивка конструкції гіпсокартоном\nПісля того як виконано монтаж каркаса короба, можна приступати до обшивки його гіпсокартонними листами. Цю роботу без проблем можна зробити своїми руками. Перед початком обшивки треба подумати про роль короба з гіпсокартону на стелі. Якщо він буде використаний для установки додаткового освітлення, то необхідно прокласти електричні дроти, намітити місця розташування світильників. Якщо стельовий короб закриває, наприклад, труби, то може бути їх потрібно утеплити. Щоб виконати своїми руками роботи по обшивці каркаса, необхідно підготувати:\nДля обробки відміряються необхідні листи гіпсокартону і прикручуються до профілів саморізами.\nБудівельний ніж або пилку для різання листів.\nЩоб нарізати матеріал на необхідні смуги, треба зробити заміри ширини і висоти короба. Різати лист ГКЛ ножем слід за допомогою довгої лінійки. Покласти його на рівну поверхню, нанести розміри, докласти лінійку і уздовж неї розрізати. Якщо немає лінійки, можна використовувати довгий шматок профілю. Наступний крок - монтаж заготовлених смуг. Кріплення гіпсокартону до каркасу здійснюється саморізами кроком 150-200 мм. В процесі робіт потрібно стежити, щоб в місцях стикування гіпсокартону обовязково був профіль. Інакше на готовій поверхні короба будуть утворюватися тріщини.\nОздоблення готової конструкції\nКоли монтаж гіпсокартонної короба закінчений, йому потрібно надати презентабельний вигляд, для чого провести оздоблювальні роботи. Для шпаклівки своїми руками потрібно підготувати:\nШпатель 200х250 мм.\nШпатель 50х100 мм.\nПерфорований малярський куточок.\nСітку для затірки.\nДва шпателя полегшать роботи по шпаклівці. Допоміжний, розміром 50х100 мм, буде використовуватися для нанесення суміші на робочий шпатель (200х250 мм) і для очищення його від залишків. Обробляючи короб своїми руками, шпатель притискається і проводиться по поверхні. Шпаклівкою повинні бути заповнені всі поглиблення, надлишки потрібно зняти.\nКути на коробах для гіпсокартонних стель виводити складно. Щоб була сформована чітка геометрична грань, потрібно встановити малярський куточок. Його монтаж на конструкцію короба проводиться за допомогою шпаклівки. Потрібно зробити таким чином: біля межі покласти товстий шар суміші, потім притиснути куточок. За рахунок того що він має перфоровану структуру, надлишки шпаклювальною суміші будуть витіснені назовні. Залишиться тільки рівномірно розподілити її по поверхні. В ході робіт постійно слід перевіряти геометрію. Монтаж перфорованого куточка потрібно провести на всі грані короба.\nЗатірку шпаклівки зробити спеціальною сіткою, переміщаючи її круговими рухами. Після повного висихання суміші провести фінішну затірку наждачним папером. Монтаж короба завершено. При дотриманні правил монтажу стельові конструкції будуть служити довгі роки.\nЗміст: Підготовчі роботи і необхідні матеріалиЯк правильно змонтувати короб для карниза? Сучасний матеріал, гіпсокартон (ГКЛ), має низку незаперечних переваг. Він легкий, зручний в роботі і дозволяє втілювати самі дивовижні дизайнерські ідеї. Разом…\nGuruStroyki.ru » Гіпсокартон » Стелі » Як зробити на стелі короб з гіпсокартону?\nРізні види пиломатеріалів