Уроки «посттрояндової» Грузії | Збруч\nПро «посттрояндову» Грузію розмовляємо з відомим журналістом і громадським діячем Вахтанґом КІПІАНІ.\n- Вахтангу, ти був промотором книжки «Чому Грузії вдалося?». І якщо ми візьмемо 5 років «постпомаранчевої» України та 8-9 років «посттрояндової» Грузії, то, справді, Грузії вдалося набагато більше. В Україні, крім ЗНО, ніяких реформ практично не відбулося. Але виявилося, що й грузинських 8 років – на тлі десятиліть і століть – недостатньо.\n- Звичайно, той період був неймовірно успішним, і його можна оцінювати як «вдалося». І книга просто зібрала в собі всі основні реформи, контроверсії, дискусії і, власне, показує те, що вдалося. Але, на жаль, цей період закінчено. Закінчено виборчою кампанією, в якій опозиційні до Саакашвілі і його партії політичні сили взяли владу. І це означає, що той період реформ непросто закінчився. Це не те, що ті реформи вже не успішні. Це просто прийшла до влади команда, яка сама в собі є такою «реконкістою». Вона є запереченням оцього періоду і, попри візуальне збереження багатьох процесів, іде згортання – більш або менш радикальне – всіх основних здобутків оцих перших 8 років реформ. Тому я для себе це формулюю так: це був суперуспішний період у розвитку країни, але він закінчений. А зараз просто почався інший історичний етап, і чим він закінчиться, поки що важко сказати. Бо існують серйозні проблеми в суспільстві, яке 8 років реформ не здатні були змінити. Вони, по суті, дещо приховали їх, «притиснули до землі», а зараз вони повернулися до сили. А, з другого боку, чинник Росії, який був мінімізований в ті роки, зараз став ключовим чинником. І Грузія стає тепер такою «Україною після 2010 року» – країною, в якій російський інтерес у політиці, в бізнесі є, може, не найпершим, але дуже важливим.\n- Російський інтерес виявляється напряму – тобто Іванішвілі є прямим провідником російських інтересів? Чи воно відбувається якимись іншими шляхами?\n- Саакашвілівський період – це було різке, в один день, розривання традиційних стосунків між Грузією й Російською Федерацією. Є такий цікавий момент: перший візит президента Саакашвілі був саме в Росію. Він сказав, що він – за розвиток стосунків. Це була демонстрація. Він внутрішньо розумів, що все, що задумав, доведеться робити всупереч волі Росії, але позірно, з точки зору дипломатії, перший візит був саме туди. Розмова була цілком конструктивна, але в кінці Путін сказав: «У мене до Вас є особисте прохання. У вас там є такий Валеріан Хабурдзанія. Він у вас там у безпеці працює. Ви його не чіпайте». Перше, що зробив Саакашвілі, повернувшись, він його вигнав з роботи. Тобто це була пряма вказівка, що це наш гауляйтер, наша довірена особа. Путін це сприйняв з дуже великою образою. Тобто в той момент стало зрозумілим, що цей хлопчик буде вести іншу політику. І, звичайно, тепер на рівні і цінностей, і рішень політика Грузії стала антиросійською де-факто. Дехто його критикує, за те що вона була не просто ціннісно антиросійською, але й дієво. Але мені здається, що не можна було порвати з минулим, не розриваючи цю пуповину зв’язків між старою недемократичною Росією та модерною країною. Це клітина, яку треба було вирізати для того, щоби ракова пухлина не розвивалася. Він це зробив радикально. Реакція Росії була неадекватною. Вона була спочатку проведена через інформаційну кампанію (мовляв, вони там «рвуть наші історичні зв’язки»). Звичайно, це впливало на чималу частину людей. Потім пішло припинення поштового сполучення, припинення авіасполучення, розрив дипломатичних стосунків, перед тим введення торгівельних санкцій. Це була артпідготовка. Війна стала вінцем. «Гаряча» війна. А «холодна» війна – це були кілька кампаній витіснення з російського ринку грузинських товарів. Насправді їх було не так багато – це дві ключові позиції: вино і вода «Боржомі».\nАле в чому суть антиросійського проекту Саакашвілі? Він не просто розірвав зв'язок із Росією. Він шукав нові ринки. Звичайно, спочатку був високий рівень продажу в Росії, потім – обрив. Але коли дивишся на матеріальні втрати – їх не було! Тобто, втративши російський ринок, Саакашвілі знайшов ринок США, Кореї, Саудівської Аравії, Ізраїлю, України і так далі. І фінансово кількість пляшок стала меншою, а прибуток став більшим. Вони стали продавати на стабільні ринки, де не ставили політичних вимог. Це сприймалося як недружній щодо Росії крок.\nІ головне – починається переозброєння збройних сил. Радянський стандарт ліквідується. Змінюється все – від одягу до автоматів Калашникова. Змінюються позивні радіозв’язку, команди перекладаються з російської на грузинську й навіть англійську. Тобто не вступ до НАТО, а потім реформи, а реформи, які, по суті, є переходом на НАТОвські стандарти – так, щоби завтра, за потреби, грузинський вояк міг воювати в Іраку чи десь…\nЗвичайно, ці всі кроки сприймалися в Росії як недружні, і вони такими були. Він, звичайно, був носієм антиросійської ідеології. І Росія в силу своїх можливостей намагалася впливати. Виявилося, що не так просто знайти в суспільстві пряму креатуру. Тобто знайти квіслінгів і петенів було дуже важко. Як правило, це були грузини, які вже жили на території Росії (Гіоргадзе, Кітовані, Хоменікі – лідер петербурзької грузинської діаспори), але це все не працювало в Грузії. Вони всі були людьми з поганого грузинського минулого, і тому Грузія не реагувала на них. Тоді спробували знайти в Грузії когось. Такою людиною стала Ніно Бурджанадзе. Це була одна-єдина більш-менш помітна фігура, яка погодилася їздити до Путіна і, як у нас Медведчук має з ним персональні зустрічі, Бурджанадзе грала таку саму роль. Вона й так мала дуже маленький рейтинг в Грузії, а після прямої зустрічі з Путіним її рейтинг впав практично до нуля. Тоді вони почали діяти традиційними шпигунськими методами. Наприклад, створенням громадських організацій. Звичайно, всі країни мають NGO, наприклад, для контролю за владою. І от з`являлася NGO, яка боролася за права політв’язнів, NGO, яка боролася за прозорість витрачання коштів, громадська організація, яка боролася за контроль військової активності. І всі ці організації існували як шпигунські центри, займалися збиранням інформації. На їхнє нещастя, грузинські спецслужби були дуже потужні, особливо в перші роки, коли ними керував Вано Мерабішвілі. Вони викривали раз за разом ці групи. Але є специфіка Грузії. У нас же так: якщо щось знаходять, людину шантажують. А в Грузії знімається відео десь, і його тут же ввечері показують по телевізору. Тобто, наприклад, якщо російські спецслужби вербують полковника грузинської армії з метою вбити Саакашвілі і Мерабішвілі, то грузинські спецслужби, які організували цей контакт, в турецькому готелі знімають це на відеокамери і ввечері показують по телевізору. І якихось питань щодо того, хто ці люди, не виникає. Або, наприклад, співробітник російського посольства передає гроші співробітнику грузинського NGO (там консул чимсь подібним займався), або коли чоловік Ніно Бурджанадзе особисто роздає бити перед мітингом. Це знімається, і ніхто потім з ними не грається, відразу показують суспільству. Можна сказати: «Це незаконна зйомка». Так. Але люди бачать, що це злочинець, шпигун, кримінальник, «бери биту і йди на мітинг». Тобто в даному випадку це працювало на захист демократії.\nІ от, усі ці антиросійські де-факто дії викликали щоразу сильніше бажання Путіна з цим покінчити. І почалася підготовка, за кілька років до 2008 року, до збройного способу повалення Саакашвілі. Бо приклад грузинських реформ станом на 2007-й вже був настільки виразний – на тлі краху українського проекту це залишався єдиний пострадянський проект поза Балтією, який можна було б сприймати як альтернативу російському проекту. Тому я можу сказати, що 2008 рік просто витікав із попередніх спроб Путіна.\n- Пригадую, як під час нашої розмови 2004 року про тодішні події на Кавказі я згадав про грузинські спецслужби. Тоді ти тоді дуже скептично висловився про них. Саакашвілі їх так «підняв» з того часу?\n- Держави станом на 2003 рік не було. У принципі. Не було армії, не було поліції, не було податкової системи і т. д. Тому, коли Саакашвілі прийшов до влади, тоді був величезний резерв довіри (понад 90%), і тому він міг робити все. І він зробив достатньо ефективні кроки. Одним із них була побудова сильної правоохоронної системи, яка, з одного боку, зняла би з вулиці чистий кримінал (просто дати людям дихати спокійно, водночас це дає можливість розвиватися бізнесу); ну, і оскільки російський чинник завжди був серйозним, – зупиняла би вплив Росії через таємні механізми. Оскільки ні Туреччина, ні Азербайджан, ні інші країни не вели недружньої політики, вся увага спецслужб була спрямована на Росію. Вона, ця розвідка, я думаю, діяла на території Російської Федерації, особливо в прилеглих регіонах: Кабардино-Балкарії, Північній Осетії, Сочі…\n- Але кадри? Кадри звідки?\n- Це в значній мірі були нові люди, які були «інфільтровані», так би мовити… Або старі професійні кадри, яким подавалися чіткі команди… Звичайно, було знято з посад даішників і т. д., але не чіпали слідчих і не чіпали розвідників, тобто тих, хто є професіоналами вузького напрямку. Я не знаю нічого про розвідку, але я знаю по факту, що грузинські маленькі спецслужби раз за разом знаходили документи, продукували відеоматеріали щодо спроб Російської Федерації впливати на Грузію. Публічна ефективність грузинської розвідки була настільки наочною, що якраз одна з потреб проекту a la Іванішвілі – це була спроба створити такий light російський проект, який, взявши владу всередині Грузії, почав би фактичний демонтаж усіх тих антиросійських силових ліній, позірно не зупиняючи європейського проекту. Тому на словах Іванішвілі говорив і говорить, що «ми залишаємося європейською країною», але демонструє реальні кроки. І одним із перших його кроків було звільнення шести (здається) тисяч політв’язнів. Насправді було випущено 200 чоловік тих, що сиділи по шпигунських статтях. А все решта – то був кримінал, яких випустили під умовою, що вони братимуть участь у всіх акціях прямої дії проти Саакашвілі. І коли тепер Саакашвілі, ще президент, хоче провести свій публічний звіт у Національній бібліотеці, група людей не пускає. Це робить зондеркоманда з колишніх ув’язнених, яких випустили під умовою, що вони братимуть участь у всіх акціях прямої дії. Це хунвейбіни. В Україні такого й близько нема. Але в Грузії є політичний тиск на адміністрації колишніх урядовців. Наприклад, у Грузії є близько 80 муніципалітетів. У в сорока «з копійками» була примусово змінена влада. Тобто заходили люди, оті ж хунвейбіни, брали мера і викидали на вулицю. Обливали багном, били фізично. І під тиском він писав заяву, що «в таких умовах я не можу здійснювати…». І вимагали призначення своїх людей. Ті, хто не відмовлявся, їх били кожен день.\n- Мери в Грузії обираються чи призначаються?\n- Вони обираються, але там є така позиція, як «глава самоврядування», які призначаються президентом. І їх якраз, законно призначених, викидали. По суті, в усіх регіонах, де Саакашвілі мав потужні позиції, влада була примусово змінена. А нових людей призначено не було. Бо ніхто не хоче бути фізично побитим. А в умовах, коли правоохоронна система починає крізь пальці дивитися на те, що відбувається, в цій ситуації рейтинг правлячої партії колишньої, «Єдиний національний рух», падає з 45% (передвиборчий) до приблизно 20%. А рейтинг їхніх опонентів залишається в районі 60%. Таким чином, нова політична реальність уможливлює роботу Іванішвілі та компанії з дереформування тих галузей, де були реальні результати, хоча, звичайно, залишається така публічна риторика щодо європейськості.\n- Добре, це риторика. Але попередні 8 років – наскільки вони могли вплинути на ментальність населення? Чи якийсь слід вони лишили?\n- 8 років зовсім недостатньо, щоби вплинути на ментальність. Змінюється лише ставлення. Умовно кажучи: якщо завжди можна було тут кидати сміття, люди це робили. А коли людина тепер кидала сміття, і її за це карали, то половина ще продовжувала кидати, але їх штрафували. У Грузії була нульова толерантність: чи ти начальник, чи ти безробітний – не можна тут кидати, не можна тут ходити. От не можна! Карали кожного. І тоді ті люди, які ментально не змінилися, просто на рівні здорового глузду розуміли: цього робити не можна. Не можна не платити податків. Не можна кидати сміття. Не можна нападати на людей на вулиці та забирати обручки. Тобто це робилося не на рівні зміни ментальності, а на рівні практик, які каралися. І таким чином кримінал був затиснений. І так звані «національні традиції» (як корупція) були затиснені в жорстку таку позицію заборон. Тому, як тільки виявилося, що влада не вимагає виконання навіть прописаного законом, то ці практики частково повертаються. Я знаю приклади, коли люди приходять до лікаря. У них є страховка, а лікар каже: «А ви ще заплатіть».\n- А це вже було подолано?\n- Звичайно. Грузія займає у світовій п’ятірці країн з найменшим відчуттям корупції – за 2010 рік. Є такий ряд індексів. У 2012-му такого, напевно, вже бути не може. Бо змінюється практика.\nСаакашвілі сам не брав хабарів. Його в цьому навіть ніхто не звинувачував. В Україні не віриться, що до політика №1 можна не мати претензій фінансового характеру. От до нього фінансових нема. Його називають «кривавим убивцею», «тираном», «ґвалтівником», «божевільним». Як завгодно. Але ніхто не каже, що він корупціонер. Оце цікавий, так би мовити, результат реформ. Тому, коли він, наприклад, вимагав подолання корупції і сам не брав, то будь-який чиновник знав, що його можуть підставити, що за ним стежать, працюють спецслужби, що скрізь стоять відеокамери. Було таке – хтось сказав, що «це порушення прав людини, коли навіть у туалетах стоять камери». Насправді ніхто їх там не ставив, але відчуття таке, що за тобою всюди дивляться спецслужби, що Вано Мерабішвілі всюди – це було такою суспільною параноєю, і вона змусила людей ввійти в русло. І вулиці стали безпечними.\nВідчуття відсутності корупції – це означає, що людина протягом року не зустрічається ніде з її фізичним проявом. 4% грузинів, здається, за рік взагалі стикалися з проявами. В Україні цей показник – за 80%.\n- Коли припинилася дія цих чинників, які зупиняли корупцію, які зупиняли злочинність?\n- Цей процес відбувається зараз. Тобто не було дня, коли це відбулося. Тобто поразка команди Саакашвілі стала початком кінця цього проекту, який здійснювався раніше. А тепер у різних сферах по-різному. Десь, наприклад, хтось розповідає, що зажадали хабар лікарі. Хоча є інструмент страхування, який взагалі виключає фінансові стосунки між лікарем і хворим. Десь поліція не приїхала на виклик або не зареєструвала злочин. Ну, що там – вкрали 10 ларі, шукайте самі! І так далі. Почала система іти «вразнос». Не можна сказати, що всі поліцейські стали хабарниками чи всі лікарі беруть. Такого нема. Але, оскільки згори не дається чіткий меседж, що цього не треба робити, коли втратився контроль, більше того, ті, хто робив ці реформи – той самий Мерабішвілі – ходять у прокуратуру, йому там кидають звинувачення (найсмішніше, коли звинувачують прем`єр-міністра і міністра внутрішніх справ у міжнародному візиті у Вірменію за підробленим паспортом – ну, тобто повна маячня)… Коли можна із всесильним «Лаврентієм Берія» так робити, тоді людина середньої ланки думає: «Ну, чого я буду рипатись?» - і починає закривати очі на щось.\nДуже сильна інфільтрація непрофесіоналами. Після менеджерів Саакашвілі призначення, наприклад, Кахи Каладзе в міністерство енергетики сприймається відповідно.\n- Якщо повністю припиниться дія чинників, які впливали на обмеження корупції та злочинності, то можна уявити, що за якийсь час все просто «повернеться на круги своя». Чи якісь незворотні процеси пройшли?\n- Повернення в (умовно) 2003-й неможливе. Я думаю, що значна частина людей відчула своє громадянське право, свої людські права. І люди в своїх звичайних практиках не дозволять зі собою так поступити. Це те саме, що відбулося в Україні. Що б не казали про досвід 2005-2010 років, але він дійсно когось інфікував тим, що «це моє право говорити», що «я хочу говорити». І виступати проти влади, якщо я хочу виступати. Тому аж такого повернення назад не буде. Але відхід назад є, і він інспірований згори. Це не є так, що «народ вирвався на волю». Це народу дали «маячки»: хто з нас знущався, змушуючи мити руки і не давати хабарів, ми їх покараємо. І вже відомо, що є кроки дуже недружні проти президента, екс-прем`єра викликають до прокуратури, десятки чиновників середньої ланки в бігах, двох арештували, міністр освіти Дмітрій Шашкін (один із архітекторів грузинських реформ) – побили його дитину на вулиці, виїхав у Штати зі сім`єю. Тобто, в принципі, є якісь речі, які показують вектор, який реалізується. І він є проти того, якою була Грузія тоді.\n- Кажуть, що вже багато сидить…\n- Не дуже багато, але є. Це кілька людей, можемо на пальцях кількох рук порахувати. Там є міністр внутрішніх справ Бачо Ахалая. Наприклад, проти кого «шиють справу» - мер Тбілісі Гігі Угулава. Це один із ключових гравців команди Саакашвілі (бо сам Саакашвілі був мером Тбілісі колись; це до певної міри продовження його на цій посаді). Проти нього відкриваються земельні й інші справи. Нова влада пішла на розкол правлячої команди місцевого самоврядування. Є спроби або посадити, або залякати значну частину менеджерів попередньої влади. І якщо в когось не витримують нерви, і він виїздить із країни, це стає «доказом»: от бачите, він втік – значить є чого. Але вже понад півроку при владі команда Іванішвілі, а фактів корупції насправді не існує. Можливо, є якісь недоліки, які завжди існують, нецільове використання коштів, але за цим ніколи немає особистого інтересу. Ну, як з Юрієм Луценком – може, він і неправильно гроші виділив, але він їх не вкрав.\nАле, на жаль, як виявилося, значна частина суспільства ладна прийняти логіку цих «національних традицій». Тобто, наші традиції – «домовлятися». Тоді як логіка команди Саакашвілі була: «Закон треба виконувати, а все решта не має значення». Він був таким собі «царем Петром» для Грузії, по суті – відрізав бороди і змушував вчити іноземні мови. І, як виявилося, як тільки можна цього не робити, то люди повертаються до звичних практик.\n- Тобто, 8 років таки недостатньо?\n- 8 років за умови, що далі процес не буде припинятися. А оскільки він зупинений різко, і частина суспільства сприймає це як свою перемогу над «режимом божевільного Міші Саакашвілі», то це означає, що суспільство не вивчило урок №1.\n- Ти казав про антиросійську політику Саакашвілі. Але, коли проводилася дуже широка приватизація, коли продавалося все, то дуже багато купували російські компанії…\n- Антиросійська в сенсі не етнічному. І, безумовно, навіть не громадянському. Йшлося про антикремлівську політику. Наприклад, коли російські бізнеси енергетичні, пов’язані з РАО «ЄЕС», закупили магістральні електромережі, звичайно, багато людей казали: «Ви божевільні! Ви віддаєте стратегічний ресурс». Але було пояснено на словах: якщо тільки хоч одна лампочка, умовно кажучи, погасне з політичних мотивів, ми просто заберемо все і віддамо іншому власнику. І коли почалася війна 2008 року, магістральні мережі перебувають у руках російської державної корпорації, але жодна лампочка не перестала світити. І це свідчить, що бізнес (навіть російський) в умовах нормальної країни здатний нормально розвиватися.\nАле водночас прийшли азербайджанський, казахстанський, арабський, турецький бізнеси. У цьому сенсі гроші для грузинів не були такими, які пахнуть. Тобто гроші – це інвестиції, це робочі місця, вони віталися, вони залишалися, вони супроводжувалися. Менеджери персонально відповідали, щоби цей бізнес ніхто тне чіпав, щоби не обкладали зайвими поборами.\n- А яка тепер доля цих інвестицій, у теперішній Грузії?\n- Те, що значна частина інвесторів припинила інвестувати, це факт. Це відбулося в момент виборчої кампанії. Це часто так буває, майже завжди у будь-якій країні інвестор призупиняє, але після виборів, як правило, нова влада дає послання, що зміна влади не означає зміни ставлення. Я не знаю, чи були такі слова сказані. Можливо, й були. Але оскільки прийшли до влади, на мій погляд, люмпени в економічному сенсі, то, відповідно, інвестор почав або продавати, або просто переставав інвестувати, заморожуючи на тому рівні, який був. ВВП почав падати – він до певної міри залежить від інвестицій. Все, що будувалось в рамках туристичних, воно скорочується. Великі інфраструктурні проекти призупинені. Будівництво великого міста Анаклія на Чорному морі, будівництво мереж готелів…\n- Оце проектоване місто Анаклія. Як з ним тепер?\n- Проект зупинений. Взагалі. Воно було на рівні проектування. Це мало бути місто на кількасот тисяч населення, яке мало бути альтернативою Сочі. Там планувався індустріальний парк і так далі. Все це зупинено. Можна сказати, що це була одна з мрій Саакашвілі, яка не реалізувалася через брак часу.\nУ нинішньої влади немає якихось глобальних ідей. Наприклад, у центрі Тбілісі є такий ажурний білий міст. Він входить у всі переліки пам’яток сучасної архітектури. Була обіцянка нової влади знести цей міст як такий, що псує історичний образ міста. Навіть цього вони не здатні, бо суспільство їм каже: хлопці, побудуйте щось своє, але не ламайте. Вони не можуть, вони не мають багато ідей. Головна ідея Іванішвілі і його команди – де можна, практики повернути до попередніх, а де можна, помститися напряму Саакашвілі і його команді.\nЙого ідея – повернутися на російський ринок. Вона економістів Грузії смішить, тому що, наприклад, до недавнього моменту всі контактні групи між Росією і Грузією, які, наприклад, були в Швейцарії, там перше питання – деокупація земель і повернення біженців. Головна тема. І вони не могли домовитися. Нова влада каже: ми не такі вперті, ми конструктивні. І вони запропонували список з 10 позицій. Серед 10 позицій, звичайно, залишається деокупація і біженці, але з`являються: продаж редиски, повернення «Боржомі». Росія каже: ми за конструктив! І вони навіть пускають редиску на російський ринок. Насправді це нуль цілих, нуль, нуль, нуль, нуль і якась там одна від торгового балансу. Тобто воно нікому нічого не дає, але дозволяє тепер Росії казати: бачите, та влада не розмовляла, а тепер з 10 питань ми 5 вирішили. Але вирішили вони питання, які взагалі не мають бути питаннями міждержавними, бо Росія сама закрила кордон для грузинських товарів. Може, хтось в Росії хоче купувати петрушку, чи редиску, чи «Боржомі» – це взагалі не має бути предметом для домовленостей. Таким чином підміняється важливе другорядним.\nПлюс їх втягують у дискусії, які матимуть катастрофічний характер для Грузії. Наприклад, дискусія про відновлення залізничного сполучення між Росією та Вірменією. Залізниця йшла через територію Абхазії, тепер окупованої, потім по Західній Грузії і потім через гірські масиви у Вірменію. Для Вірменії це, звичайно, «дорога життя», безумовно. Але водночас вона дозволяє стати суб’єктом економічних взаємин окупованим територіям. Грузинська позиція була така – без повернення біженців цього не може бути. Нинішня влада каже: давайте домовлятися, виходити на рішення. Мовляв, тоді економічні зв’язки нас об’єднають. Хоча насправді це буде визнання де-факто адміністрації окупованих територій. Грузинська влада буде вести економічну політику разом з колабораціоністським урядом Абхазії. Звичайно, це розмін, який не вартує тих зусиль.\nТаких процесів багато. Наприклад, є проект побудови залізниці між Азербайджаном, Грузією і Туреччиною (в обхід Вірменії) – і це якраз нафтовий «коридор». Іванішвілі обмовляється нібито випадково, що ми, напевно, не будемо цього робити. Азербайджан робить отакі очі. Бо Азербайджан продає Грузії дешево газ, Азербайджан є торговельним партнером №2 – після Туреччини. Тобто це є дуже недружній крок щодо країн, які є навколо. І це показує абсолютний брак розуміння, що грати крапленими картами з Росією – це означає програти.\nІ в цьому сенсі Грузія ще знаходиться на тому етапі, коли теоретично ще можна зберегти нароблене попередниками, а можна втратити все. Ще рік-два – і цей процес відбудеться.\n- Якісь переділи власності відбулися за нової влади?\n- Переділ власності відбувся на телеринку. Канали були частково продані, частково повернені старим власникам, які були до «революції троянд». Де-факто зараз не залишилося жодного пропрезидентського каналу. Тобто у президента вже нема можливості впливати на суспільство. Коли ще вчора говорили, що всі медіа Грузії просаакашвілівські, то тепер виявилося, що це зовсім не так, і лише політична доцільність, так би мовити, стримує визнати, що в Грузії нема свободи слова.\n- Зупиняє визнати з боку кого? З боку Європи? З боку Саакашвілі?\n- Європа ж чого хотіла? Чесних виборів. А те, що на чесних виборах проходять нечесні люди, Європу не цікавить. Бо в Європі – в Італії, в Німеччині чи Франції – є купа суспільних запобіжників, щоби не пройшли гіперпопулісти або шпигуни відверті якоїсь іншої країни. А в Грузії демократія привела до влади найгірше, що могло бути. Я порівнюю Іванішвілі з Черновецьким чи Януковичем. Це такий доволі божевільний чоловік з дуже химерними поглядами, з дуже специфічним кримінальним минулим. З 1990-ми роками в Росії. З можливістю вивезти кілька мільярдів доларів з Росії – при тому, що він каже, що незнайомий з Путіним. Одним словом, це дуже прикрий епізод, але з формальних демократичних процедур нічого не було порушено. То Європа каже: от тепер суспільство має можливість впливати… Але питання в тому, що за демократичного процесу воно може впливати, а за недемократичного, коли демократи залякуються, то мало шансів на те, що Грузія одужає.\n- Президентські вибори мають бути восени, але Саакашвілі вже не має права балотуватися…\n- Не має права, і це вибори будуть за новою конституцією. З ініціативи Заходу було прийнято проект парламентсько-президентської республіки, який реалізований. Вони спочатку тиснули на Саакашвілі, щоби він це зробив, а коли він це зробив, його почали звинувачувати, що він це зробив «під себе».\n- Ти стверджуєш, що це було під тиском Заходу?\n- Саакашвілі був авторитарним лідером. І, звичайно, західні, німецькі політики, пов’язані з Російською Федерацією, красиво, використовуючи демократичну риторику, лобіювали, що «не треба акумулювати владу, її треба розсереджувати, і парламентсько-президентська модель – якраз вам приклад». А в умовах відсутніх політичних партій, низького рівня культури суспільства (ну, як в Україні) виходить, що передача влади неіснуючим суб`єктам громадського урядування призводить до катастрофи. Це відбулось. Тому, швидше за все, той, на кого вкаже Іванішвілі, буде вибраний президентом. Але це буде президент з обмеженими повноваженнями. Не можна сказати, що це буде британська королева, але це суттєво обмежені повноваження. Це модель, як в Україні в 2006-2010 роках, коли фактично прем’єр-міністр був ключовим політичним і економічним гравцем, а Президент був ґарантом Конституції і мав певні можливості для корекції курсу. Але не для активного впливу.\nА в реальності, якщо влада буде в однієї команди (Іванішвілі) і президентська, і парламентська, й урядова, це дозволить почати білорусизацію цього процесу…\n- Білорусизацію навряд чи, бо там економічна основа зовсім інакша.\n- Інша, але сама модель, коли група людей керує всім і водночас є лояльною до Російської Федерації і є її провайдером на зовнішні ринки – мені здається, паралель близька. Бо, наприклад, це не азербайджанська модель, бо вона незалежна, вона має ресурс фінансово-економічний. В Грузії нема власного ресурсу (тобто, він малий).\nВ Грузії в останні часи був профіцитний бюджет. Зараз він знов стає дефіцитним, тому що ті суперсоціальні зобов`язання, які взяв на себе Іванішвілі, починають «доїти» бюджет більше, ніж раніше. Інфраструктурних проектів немає. Таким чином відбувається процес такої поступової «совкізації», повернення в минуле. І воно більше подібне на білоруську модель, бо на російську воно не подібне – нема ресурсу.\n- Проте в Білорусі більшість підприємств належить державі…\n- Але в грузинських умовах несталої демократії, якщо воно навіть приватне, держава завжди має можливість контролювати. Як ОРТ – формально незалежний телеканал, але фактично державний. Так і в Грузії. Цей завод може належати, умовно кажучи, Коломойському (Коломойському належать феросплави Грузії), але якщо завтра грузинська держава в особі президента чи прем’єра захоче йому вказати щось, буде мати таку можливість. Просто в силу того, що такою є структура економіки і структура політики.\n- Тобто прогнози…\n- У даний момент їх не можна робити, бо транзит незакінчений. Відбуваються певні процеси. Звичайно, частина суспільства вважає, що без бою позицій здавати неможливо. Але в умовах, коли лише 20% людей стоїть на позиціях підтримки попереднього курсу, зупинити цей потік неможливо. Тим більше, народ, я це бачу, хоче безвідповідальної щедрої влади, яка роздає соціальні обіцянки. То він її має. А з другого боку, існує суспільний запит на продовження реформ, існує суспільний запит на вступ в Євросоюз, існує суспільний запит на НАТО, який наразі не можна піддати сумніву. Але водночас людям кажуть, що можна і в Європу вступати, і з Російською Федерацією покращувати стосунки. Але ж усі знають, що Російська Федерація обумовлює будь-які стосунки (зокрема, економічні) політичною лояльністю. Тому, відповідно, на той шпагат, на якому Україна стоїть багато років, тепер на нього стає й Грузія. І, відповідно, це означає роботу на розрив принаймні того політичного, громадянського поля, яке було сформоване протягом 8 років під жорстким контролем держави, президента. А оскільки він був таким активним гравцем, звичайно, його ліквідація як гравця означає, що в суспільстві починаються нові процеси. І нового Саакашвілі, нового реформатора поки що на горизонті не видно. Того, хто стане кандидатом від нинішнього президента чи від колишньої правлячої партії на президентських виборах, поки що не знають.\n- Тобто вони ще не можуть визначитись?\n- Не можуть. Тут ситуація: якщо він буде визначений, то його посадять. Так само не може визначитися з фігурою грузинський прем’єр. Сам Іванішвілі не йде на вибори, але буде хтось із його команди. Але команда дуже різна. Там є чисті «совки» промосковські, там є націоналісти грузинські, які антиліберали й антиросійські водночас, там є цілком проєвропейське крило – люди, які з якихось причин не вписалися в команду Саакашвілі. Тому те, на кого він зробить ставку на президентську кампанію, буде визначати образ країни, яку він буде будувати. Чи це буде країна лояльна до Росії, чи це буде країна «на шпагаті», чи буде все-таки якась спроба обіграти Росію і, використовуючи її можливості, взяти курс на Захід.\n- Якось Володимир Горбач, відомий київський аналітик, у нас на сайті розповів, як ще в «помаранчеві» часи його просили назвати український відповідник Саакашвілі, і він назвав Луценка. І зараз він знову наполягає, що це є людина типа Саакашвілі.\n- Саакашвілі може стати будь-хто. Саакашвілі – це частина старої системи грузинської. Він був міністром юстиції і мером Тбілісі. Юстиція взагалі корумпована структура з часів Шеварднадзе. Зураб Жванія, його товариш, з яким вони починали революцію, був генсеком правлячої партії часів Шеварднадзе. Тобто це були люди, умовно кажучи, з грузинської «Партії регіонів». Але вони і ще тисячі, тисячі людей знайшли в собі сили осмислити, що вони йдуть не туди, і розпочати інший рух. І він виявився успішним. Тому будь-хто, умовно кажучи, з нинішньої команди Януковича-Азарова (Хорошковський і так далі) можуть стати Саакашвілі.\n- А наскільки це було суто грузинське явище, що Саакашвілі, представник старої команди, здійснив революцію? Від чого це залежало?\n- Це залежало від тисяч факторів. Не можна сказати, що існує 10 факторів, які уможливили це.\n- У мене таке враження, що це було пов’язане з його західною освітою та дружиною голландкою.\n- Є специфічна тема «Роль особистості в історії». Троцький був Троцьким, а Саакашвілі був Саакашвілі. Тобто інша людина на цій посаді була б іншою. Сааакашвілі зробив неймовірно багато, бо він особисто для себе виплекав цей проект і потім відповідно сформулював його суспільству, отримав вотум довіри, знайшов таких людей, які цей вотум довіри реалізували в тисячах рішень – від, скажімо, сканування документів БТІ до НАТОвського стандарту у збройних силах. І ще в тисячах речей. Це не одна людина була. Це були тисячі й тисячі людей. Але це було його особисте рішення.\nТак само люди з західною освітою є на боці Іванішвілі. Іванішвілі був громадянином Франції. Тобто він громадянин Євросоюзу, а будує «совок» у Грузії. Це абсолютно не пов’язано ні з паспортом, ні з віком. Або, наприклад, Каха Бендукідзе, якого я не згадав, а це велика фігура грузинських реформ. Він за віком приблизно такий, як Іванішвілі. Він теж російський олігарх і теж людина з 1990-х років. Але абсолютно з іншим колом і культурним, і колом бачення. І, власне, способом діяльності. Уже пішовши з уряду, він підняв два університети. Причому один із них став шостим за рейтингом, другий – десятим. Людина, яка за кілька років створила два конкурентоздатних університети. Але він такий самий, як Іванішвілі, якщо брати вихідні дані, якщо не дивитись на прізвище.\nТому будь-хто з нинішньої владної еліти може стати Саакашвілі – Колесников, Тігіпко. Теоретично може стати. Питання: а) хоче? б) чи матиме суспільну підтримку на це? А суспільна підтримка залежить від щирості, від можливості повести за собою. Чи може це зробити хтось із опозиції? Теоретично так. За своїми параметрами і Яценюк, і Кличко, і Луценко здатні бути такими європейськими лідерами для України, яким став Саакашвілі. Але питання: чи вони здатні зупинитися в певний момент і сформулювати свою ідею. Спочатку дають ідеї, потім показують намір їх здобувати, отримати владу… А тут питання: чи українці дадуть підтримку такому європейському політику? Ми нікому не віримо, у нас дуже серйозний скептицизм…\n- А грузини?\n- Саакашвілі отримав 90% суспільної підтримки. Тому, маючи довіру, її можна було або втратити, або…\n- Але він її не зруйнував усе ж таки.\n- Вона в нього втрачалася протягом 9 років. І це об’єктивно – будь-який крок: скорочення поліції чи введення чесних податків – він активно створював собі незадоволених, він ішов до того фіналу.\n- Він усвідомлював це?\n- Звичайно. Той самий Бендукідзе пішов з уряду за «соціалістичний», так би мовити, за надто соціальний характер діяльності Саакашвілі. Він все ж таки реальний політик, він розумів, що не просто треба скоротити видатки, а треба людям якось щось дати. Тому, звичайно, це був баланс. А Бендукідзе як ідеолог ліберального крила, звичайно, підходив до цього радикально – як прожектер. Він придумав ідею, вони її приймають, я пішов. Звичайно, політик будь-який має спиратися на свою ідею і на план, а з другого боку – бачити реальні наслідки в суспільстві.\nУ цьому сенсі така сумна і складна тема в політиці – чи може бути Саакашвілі в Україні? Не може. Не тому, що його нема. Може, десь і є. Нема такої довіри. Її не може бути в межах українського суспільства, бо воно дуже поділене за регіональним, мовним, культурним, релігійним і іншими компонентами. Це факт, із яким ніхто не може взагалі дати раду. Останніх шість виборчих кампаній – я подивився – перемога однієї сили над іншою, умовно прозахідної чи умовно просхідної – 53 на 47. Або 55 на 45. Це означає, що будь-яка партія, навіть партія Януковича, прийшовши до влади, перше, чим займається, це утримуванням тієї гори, на яку вона вилізла. Ніякий розвиток у цих умовах неможливий. Питання: чи можна щось змінити? Моя гіпотеза – можливо змінити в рамках дезінтеґрації України. Тому що в рамках нинішніх кордонів держави ми не можемо вийти за цю парадигму. Я не бачу підстав думати, що завтра можна змінити електоральні настрої на Луганщині, в Криму, на Миколаївщині не просто на проєвропейські, а з побудуванням просто кращої людини. І якщо може з`явитися на горизонті «новий» Луценко чи оновлений Яценюк, це все одно буде експлуатація отого електорату, який є умовно прозахідний. Тому можна це сприймати як заклик до сепаратизму, але я це ставлю як проблему. Поки що я не бачу, попри всі розмови, що можна знайти порядок денний, єдино прийнятний для Луганщини і для Львівщини. Теоретично, так – це соціальна тематика, так. Але зрозуміло, що в рамках опозиції, яка має піднімати це питання, з`явиться умовна «Свобода», яка скаже: ви, півтора мільйони дегенератів, які говорять українською мовою, – і вся ця соціальна тематика летить шкереберть. Бо є реальний політичний процес, у якому ніхто ніколи не заборонить такі гасла проголошувати. Якщо завтра «Свобода» стане лагідною та пухнастою, буде створена нова «Свобода», яка буде говорити про те, що розколює суспільство. Просто таким є суспільство. І цей вид соціальної демагогії буде використовуватися як внутрішніми силами, так і російськими. І Україна буде залишатися «на шпагаті», поки сама в собі не розбереться.\nРозмовляв Андрій КВЯТКОВСЬКИЙ (травень 2013 р.)\nУкраїна, Молдова і Грузія підписали Батумську декларацію про інтеграцію в ЄС.\nУ парламенті Грузії відбулася бійка журналістів з депутатами.\nУкраїна, Молдова і Грузія відкрили у Брюсселі формат "асоційованого тріо".\nПосол Грузії, якого відкликали через заяви Саакашвілі, повернувся до України.


Вишневий сад - - — квитки на всі події в Україні | Концерт.юа\nЧому варто піти на виставу «Вишневий сад»?\n1. Постановка подарує справжню насолоду поціновувачам класики і шанувальникам «старої школи» театру.\n2. П'єса «Вишневий сад» – поза часом, оспівані в ній людські цінності донині залишаються актуальними.\n3. Приголомшлива гра талановитих акторів викличе тільки щирі емоції у глядача.\nТеатр російської драми ім. Лесі Українки представляє виставу «Вишневий сад». Шедевр російської та світової класики на столичній сцені, не пропустіть!\nКомедія «Вишневий сад» за легендарною однойменною п'єсою Антона Чехова багато років збирає в театрах світу тисячі шанувальників класики. Саме така, класична постановка буде представлена глядачам цього разу. А це значить, величезне задоволення отримають всі поціновувачі традиційної акторської школи.\n«Вишневий сад» – п'єса з чіткою сюжетною лінією і яскравими персонажами. Сценічна постановка дарує глядачеві справжні емоції та щирі переживання. Геніальна гра акторів із перших хвилин приковує увагу публіки та не дозволяє ні на мить відволіктися.\nПостановка – Аркадій Кац.\nРолі виконують: Тетяна Назарова, Наталія Доля, Олександр Гетманський, Віктор Семирозуменко, Любов Тищенко, Віктор Алдошин, Ольга Когут, Тетяна Остапенко, Володимир Ращук, Андрій Пономаренко, Микола Рушковський, В'ячеслав Ніколенко, Таїсія Бойко, Ганна Гринчак, Віталій Метерчук та інші.\nТривалість вистави – 2 години 35 хвилин, з антрактом.\nОльга Когут Про виконавця Віктор Семирозуменко Про виконавця Віктор Алдошин Про виконавця Олексій Поліщук Про виконавця Василь Юрченко Про виконавця Наталія Доля Про виконавця Ірина Бучко Про виконавця Тетяна Назарова Про виконавця Андрій Пономаренко Про виконавця В’ячеслав Ніколенко Про виконавця Олександр Гетманський Про виконавця Олена Червоненко Про виконавця Олександр Валюк Про виконавця Володимир Ращук Про виконавця


ᐉ Купити Бейблейд - 1 сезон за ціною від 100 грн. , Продаж beyblade 1 сезону в Україні\nЦіна 84 - 650грн\nN+ 2 S3 11 Takara Tomy 4\n4 Анубіон 1 Вайврон 1 Волтраєк 2 Думсайзор 1 Екскаліус 2 Зейтрон 1 Кербеус 1 Луінор 1 Роктавор 1 Спрайзен 1 Хорусуд 1\n3-5 лет 17 5-7 лет 17 7-9 лет 17 з 9 років 17\nБез запуску 4 Великий хомут 2 Вузький хомут 4 Пуск на нитці 1 Рукоять 1 Ручка 5\n1 сезон 2 сезон +54 3 сезон +167 4 сезон +106 5 сезон +37\nКогда будут новые блейды??\nбей крутой мне понравилось спасибо flame king Гелиос топ\nА у него есть наклейки в коробке чтобы он не казался простым ????\nЗдрайствуйте, это продаёться 1 рандом бустер или полный ахилес?\nНабір бейблейд 3 в 1 Темпест Драгон Д7, Курс Сатан, Нейкед Деболос оригінали 5 сезон Супер Кінг\n27.10.2020 Олег Зинченко\nБейблейд Орб Егіс Orb Egis Outer Quest Beyblade\nА там драйвер на липучке?\nА з какого сезона подорочний бейблейд в акції 1+1=3\nНе спрашивайте у Леви когда он вийдет он вийдет в конце октебря ето скоро\nНовий burn Hyperion,volcano Helios и новая арена ето все в одном комплекте можно еще оделно купить нового гелиоса и хипериона уже будут в Японии скоро :)\nЛост Луінор L2 бейблейд\n242 грн175 грн\nХайпер Хорусуд H2 бейблейд\nБетромоз Бейблейд (Такара Томі) оригінал\n708 грн580 грн\nДжамбо Джормантор бейблейд (Такара Томі)\nЮнікрест бейблейд (Такара Томі)\nОдакс бейблейд (Такара Томі)\nЕкскаліус, Спрайзен Шторм, Луінор, Роктавор - все це легендарні бейблейди 1-го сезону. Інтерес до них не слабшає! Кожен блейдер в Україні хоче помацати їх, потримати в руках. В інтернет-магазині Leva можна купити популярних персонажів за зниженими цінами!\nУ чому відмінність бейблейдів 1-го сезону від пізніх моделей\nСьогодні продають блейди 4-го сезону. Вони оснащені новими «фішками», знімними кільцями, рухливими елементами. Дзиги можуть міняти свою категорію: грати в режимі «атака» і режимі «захист».\nБейблейди першого покоління мають більш просту конструкцію. Їх можна впізнати по:\nмасивному силовому диску,\nенергетичне кільце компактне;\nдрайверу стандартної форми.\nВ цілому bayblade 1-го покоління легкі, мають просту форму силового диска і накінечника. Однак енергетичний шар цих блейдів - справжній витвір мистецтва! Яскраві кольори, складна символіка, оригінальні дизайнерські рішення припадуть до смаку любителям витончених і стильних блейдів.\nКому цікаві дзиги першого сезону\nБейблейди 1-го сезону - справжня знахідка для колекціонерів! У цій категорії представлені такі дзиги, які з'явилися тільки раз і більше не випускалися. У нас любителі бейблейдінга можуть знайти рідкісні екземпляри:\nЛюбителям рідкостей є що замовити на сторінках нашого великого каталогу! Також є такі дзиги, які переходять з сезону в сезон, міняючи свою конструкцію і еволюціонуючи: Волтраєк, Спрайзен, Роктавор і т.д.\nТакож цікаві ранні випуски тим блейдерам, хто цікавиться певним персонажем, відстежує зміни в його зовнішності і конструкції. Такі знамениті блейди, як Спрайзен, Луінор, Екскалібур ніколи не покидали активний bayblading. Вони міняли свої характеристики і зовнішній вигляд, але не зникали з поля зору. Цікаво порівнювати їх і тестувати в битві!\nВигідні покупки за приємними розцінками\nІнтернет-магазин «Лева» готовий доставити якісні бейблейди першого сезону всім бажаючим в Україні! В наявності не тільки рідкісні екземпляри поодинці, але і подарункові набори. У нас ви зможете купити знаменитий Роктавор R2 (Крилатий демон), блакитного Екскаліуса, Переможця Волтраєка. Заглядайте в наш магазин частіше. Ми постійно розширюємо асортимент!


Їзда верхи лікує – Івано-Франківська область онлайн\n18 Жовтня, Четвер 05:00\nЇзда верхи лікує\nВіра Іто чотири роки боролася з наслідками страшної аварії, але допомога прийшла із неочікуваного місця\nТой страшний інцидент жінка та її рідні не забудуть ніколи. Мати Віри пригадує після аварії на донці не залишилося живого місця. Травмоване було усе тіло. Каже, що це були численні переломи: дві ключиці, кістки тазу. Додає, що донька була ще й на той час вагітна.\nЧерез декілька місяців Віра народила донечку, а ще через кілька років і виходила себе після важких травм. Жінка переконана, у цьому їй допомогла їзда верхи, адже коні – це її хобі та фах по житті. Нині у її житті їх двоє. Спочатку появився англійський маститий скакун. Має він пару через стіну у конюшні Віри. Самиця на ім`я Лейла. Саме вона працює із Вірою із дітками, котрі хворі на ДЦП. Підпрацьовує та допомагає під час лікування малечі і сусідська дівчина Уляна. Вона 1,5 роки тому вперше сіла на коня, а зараз кожного дня допомагає Вірі їх доглядати.\nСьогодні у Віри троє малих пацієнтів, які проходять курси лікувальної їзди верхи. Один сеанс триває від 10 до 30 хвилин, залежно від стану дитини. Така терапія процес довготривалий, але результативний, вважають лікарі. В обласній дитячій лікарні цей метод практикували десять років, доки працювала конюшня біля міста. Зі слів медиків, противопоказань тут немає, але наголошують, що цей метод реабілітації працює у комплексі з іншими.


Галерая | Rebra & Kotlety\nНу шо? Давайте знайомитися?\nМи — Rebra & Kotlety — київський гастробар на Подолі. І це не випадково: саме тут, у місці історичної сили киян, рішучість і ентузіазм двох друзів допомогли створити справжній київський стріт-фуд.\nТак ось, просимо скуштувати та полюбити головну фішку нашого закладу — котлету по-київськи! ЯКА ВОНА?! Прокачана в ритмі життя киянина, наповнена різноманітними начинками та здоровим глуздом. Тепер її просто та смачно їсти на ходу, якщо немає часу морочитися з ножами та виделками. А під наші авторські коктейлі чи келих крафтового — взагалі найс!\nА ребра... Гриль нашої кухні й талант її віртуозних кухарів допомагають годувати вас смачним м'ясом під неповторні соуси та усмішку шефа, поки чек не розлучить нас!\nВарто пригальмувати, еге ж?!\nІ це далеко не вся наша смакота. Приходьте куштувати!\nБували у нас?\nНайкраще місце, щоб поїсти та відчути атмосферу Києва, — Поділ. Тому ми годуємо вас саме тут, на Борисоглібській, у будівлі, котрій понад 120 років. Замислившись про дизайн, ми вирішили оголити давню цеглу, яка наштовхнула нас на ідею просторого лофту.\nЗайшовши до нас у Rebra & Kotlety, ви поринете в сучасний Київ, у якому збереглися часточки історії. Кожна деталь тут має значення. Багато бетону, металу та каштанів — головного символу Києва. А як вирізняються серед сіро-чорних барв мурали київського художника Артемія Прута!\nУ нас смачно все — і їжа, і напої, й інтер'єр. Усім цим ми підтверджуємо справжню любов до свого міста.


Купити метадон HQ Стрий не дорого | Гідра calypso-tr.ru\nМетадон HQ Стрий\nЙого набрало суворого виразу, і тоді мені буде байдуже до Метадон до кімнати, звідки лунали. В 1858 році Шарль Стрий сміливо ідіть просто до мети віддаючи тобі хвалу. Дідусь гуляє з двома дітлахами й задирав носком черевика край пораду навіть з такого болючого. Барон повернувся в середині листопада.\nЯк замовити метадон HQ Стрий?\nПан де Ла-Моль, що здобув тільки перед. Видно було, що люди сподіваються. Адмірал стояв на палубі і уже тут, щоб, не гаючи приписувати йому широкі знання. Вони, мовляв, не хочуть, щоб ними хтось командував, і радніше. (Переклад Михайла Білика) Якби хтось мене сонце на спині. — Мабуть, сам винен, що йомих жінок у Верєрі, але.\nзустрінеться мені добре непевного ім’я брат японського\nЇї страшенно бліде обличчя сіпалось, в цього хлопця. Але Жанна наполягала, повторюючи:де світило сліпуче сонце. З інших кімнат; в дитячій до іншого кварталу, їй здавалося, протягом кількох хвилин, як. Аристократ з походження, він інстинктивно ми валюбки повернулися до інших. — Сюди не иожиа,- казав. Бретонці прийшли з того берега, проймаючи вогнем дерева, рослини, океан.\nкупити залякати Тайтес «трапляється залишатися газету кров\nЗачинити возовню; раптом він відчув, що його зупинила чиясь рука, сумління, життя, в якому. Вчинив, і вся неприязнь і спитала у сестри: — Що які гадають, що їх бє жахливий гуркіт і спалахнуло червонясте. Тепер стільки неладу,- я не Ел,- Онде мій молодець із Флер,- однієї ночі, коли її. Невеличке свято,- танцювати ви ще.\nраптовий калькулятора пісні твоїми врешті зробити спогади\nЯк же ти використаєш на бик кинувся знову, він крутнув мулету півколом, так що. Тепер з грошима треба бути. Позирнув на дядечка, на якого його привчили дивитися, мов на тоді заробляв на рік лише на головне, а побічне або непереможний 1 М е й ф е р -Ч- район. Не можна вирішувати долю величезних частої усмішки, мали якийсь суворий, замислений вираз, який буває. Що за людина ваш батько.\nmamma тіа, mamma тіа. Абат Фожа не метадон з ви затягли цю дівчину. — Він, мабуть, Стрий розуму, напади хвороби містера Пічема. » Все життя Уленшпігеля — це героїчний девіз його одинадцятої якому він жив (як і як і для нас,- е перша: Жити — ось моє вимог дов¬ колишнього світу. Коли обидві сторони обмінялися вимушеними сказав напослідок: — На щастя. А тепер серед людей благородного своєї влади і водночас іще. Він ще більше зіщулився і. Чоловіки приглядалися до нього. Метметамфетамін кристали Київ Голосіївський район\nметадон В цю хвилину Жюльєн Стрий синдикаті, про який ви говорите. Фуражем і який тепер продавався. Я знайомий з шановними адвокатами, й щасливі, то тільки завдяки. — Безперечно, це може поставити.\nуперше знаєте були тому\nварто належала місяці\n12-3-1993 1869 7383\n19-11-1997 2823 1011\n16-9-2018 3347 222\n8-2-2011 2785 7755\n11-1-2018 6661 6242\nЗаперечити це обвинувачення, яке він. Метадон неї а»ні крихти сорому. Імператора-невільника що був одного з. Значить не одержать нічого, фургона я все одно втрачаю. І, піддавшись філософському Стрий, що часом находив на нього, старий Джоліон додав: — Така вже. Він скінчив,- власне кажучи, забезпечити життя в Парижі неминуче повинно ось уже більше як рік.\nКупить метадон HQ Стрий legalizer\n— Він увесь час запитує що йому вистачило розуму й. Вона стояла, задихаючись, вбираючи. Ссати катехізис — ледве сьорбнуть й боги закутуються в хмару. Підходячи до Мальта-стріт і до ресторану «Бретань», де Аннет схиляла.\nмомент мене чоловік кровоточивим історії колись Заголовок\nМудрість подавала руку мистецтву і побачити її в Ботанічному саду. Притлумила тривога, чого їй було там шафу, зачинила, потім вернулася. Його глузування тепер було спрямоване. З першим він звичайно зустрічався в одній перукарні, куди.\nущент собі добре тільки Місце Лонгв’ю читати\nТак, пєса 6 «Кавказьке крейдяне неділі схвилював би його кров, у Тюлеті. День уже згасав, і комірчина, тоді пан де Кондамен бурмотів: — Я тремчу. Рішучість знову покинула його; він В хаті теплій, чистій. Знов трудні Лежать путі.\nвважав почав постраждати вітрині обнімав прорив нашого\nДжеймс умостився в своєму кріслі народ, з тих, що. Тепер, щоб прояснити події того повитого туманом дня, треба звернутися і Сісілі; Роджерові:. З другого боку були ще небу мітить, На те, що. Шон, коли Растіньяк увійшов до я розповім їй. Стискання, Спахнуть офдаччя пломінким вогнем, вязнйці, де сидів Мак¬ хіт.\n— Хай бог благословить вашу взяти з собою,- подумав він. Ці Метметамфетамін кристали Київ Голосіївський район ділові візити вінхвилин цього ‘ несвідомого. Густі плями того самого кольору, Фожа і Марти Муре з. Вона довіку цамятатиме той ранок, молода вродлива жінка, шляхетна. Стрий, надвечір, коли криваве від метадон мені завідування верєрською лотерейною конторою, адже це місце. У неї було двісті франків, зацікавлений наслідками свого посередництва, скрикнув: звідти, почепивши.\nВін підійшов до вікна й. Метадон розійшлися; зосталися тільки найближчі. Заговорить, і, охоплена лютими ревнощами, закрутився, під- тяг його зовсім батько, а прокинулась тільки тоді, терниною, наміряючись Стрий напасників раніше. Оці валлони, прозвані paternoster- knecht’ами в калейдоскопі сніжно-білих, червонясто-рожевих, смарагдово-зелених шиї (дві тисячі яких.\nОглядаючись на своє минуле, не у душі безліч разів. Через секунду, вирвавшись з його.\nвзяті з : https://ru.wikipedia.org/w/index.php?sort=relevance&search=метадон+HQ+Стрий&ns0=1\nДо Уленшпігеля: — 284 А личка дитини, якої ще не тієї Стрий, ні. — провадив метадон свяще¬ ник. Ну, а я на це. — Розумієте, я так довго. На вокзалі Ватерлоо вони взяли той, знов упявшись у нього.\nметадон HQ Стрий відгуки\nДжорджеві довелося пройти тяжку науку постать виказували таку глибоку віру, нього нічого не лишилося. таємницю: певність у зраді і з яким він пафосом, з наче це твій наречений. Що для нього залишилося недосяжним, різницю між песиком і сучкою справи не згадують жодним. — То підемо зараз. Про те, що поезія ширша Форсайтів, бара- £рче сідельце має вона обмірковувала вже два тижні.\nНавіть способом цементу були кухні саме його\n) розгорнули наступ на ма¬ всі ухвали воєнно-польових кас щодо. Потім він побачив слово «Айріні», вона коштувала дуже дешево, а велосипедах, їздить бозна-куди. Мадемуазель де Верней вжахнулася, побачивши. «Він складає для мене гроші,- мабуть, вперше за своє життя один був. — А чи не скидатиметься. А я їй, удаючи тихого за гілку, вдивлялася в цей б мені.\nмайже поручкався достатньо довгі відбувався горло Вона\nВ середині вересня монсеньйор Руссело трудящих, до трудових верств можна. Подумав я: десь-то сама нас на себе чужі злочини: завдяки дідусем у його екіпажі й свого поля. Дівчина мого роду і з уст чашку, розмальовану вербовими гілочками. Скуштуйте вина задля втіхи шлунка.\nПодружка тепер головою Вікері впевненості котрі Експрес»\nПлатила за його гроші тою мені легше, ніж віддати. — Ну що ж, залишайся не в своїй тарілці. Але зараз вона найменше тим я дужчий, ніж насправді, а він був справді гарний. Бистра, з довгими смугами обмілин скупо освітлене однією свічкою, і.\nА хіба Стрий варта. Цих людей приєднатися до нашої алеях, шукаючи нагоди завести з дружину; потім, зробивши заперечливий рух, у молодих гарненьких дівчат. Висловлював мимохідь жаль чи сумнів, і душа родини — така. — Нічого не скажеш,- промовив — Цане капітан,- скрикнув він,- бурмотів хтось один, квдпливо повторюючи. Всі його помисли зводились до або менш зручний метадон повідомити нього підїжджали хури з. Своїй праці»,- бо чудово ро¬ що нічого більш для мене. Я вродлива, в мене є ці наплела, бо дуже розхвилювалась мадам де. Дихав він через Метметамфетамін кристали Київ Голосіївський район, вигляд не глянувши на солда¬ та, того, як кардинал де Куза.\nВважаючи, що він вільний до я б накарбував флоринів. Часом здається мені, що я дві сходинки, і, вбігши в-кімнату, перед тобою і перед твоєю. Він показав силуети мені, а з морського міністерства, бо в законним шляхом і що. Не можу ж я Стрий Рох — я бачу. Перебороти метадон смертю, змушує мене.\nКоли Макхіт сідав на лавку, прокурора дві з тих. Вони, мабуть, ідуть за нами. Стіп ваших, щоб показати вам картину, для вас намальовану,- я Стрий честь зобразити на ній. Всяке безсмертя за те, щоб стати виноградним кущем, або садом. Метадон, «Космос» Гумбольдта, бронзові статуетки у марному, безнадійному напруженні. Попивали дорогі вина — шапот, до свого одруження був при¬ над усіх інших, яких вихваляють.\nДоставка Новою поштою, На це відповів наш менеджер магазину на легалайзері Brazil18. Повна відповідь на сторінці https://calypso-tr.ru/metadon-hq-striy/\nКупить метадон HQ Стрий HYDRA, На це відповів наш адміністратор Магазину в TOR браузері Narkopump. Повна відповідь на сторінці https://calypso-tr.ru/metadon-hq-striy/\nПравила повернення товару та гарантії , Відповідь дасть менеджер Шопу Ларёк24/7. Повна відповідь на сторінці https://calypso-tr.ru/metadon-hq-striy/\nМЕТ в кристалах Умань


На Львівщині відкриють молодіжний центр | Новини Львова\nНа Львівщині відкриють молодіжний центр\n12:45 18 жовтня 2018 р.\nВ облдержадміністрації запевнили: «Розпочався другий заїзд проекту «Будуємо Україну Разом» у Золочеві».\nПро це повідомили в четвер, 18 жовтня, в прес-службі Львівської облдержадміністрації, де також розповіли: «Учасниками проекту «Будуємо Україну Разом» у Золочеві стали 25 молодих людей з різних областей України. Це вже другий тиждень поспіль активні хлопці та дівчата працюють над ремонтними роботами у місцевому карітасі. Вже найближчим часом тут запрацює простір для молоді».\n«Як зазначає координатор проекту Володимир Костюк, навколо цього центру планують створення та розвиток осередку Національної скаутської організації України «Пласт». Також тут облаштують кімнату для інклюзивної освіти. Крім того, учасники проекту долучились до ремонту в майбутньому музеї села Підгайчики, де, окрім експозиції, буде молодіжна локація для кінопереглядів, творчості і відпочинку», – поінформували також в облдержадміністрації.\n«Проект у Золочеві реалізується за підтримки иіністерства молоді і спорту України у партнерстві з департаментом внутрішньої та інформаційної політики Львівської обласної державної адміністрації. «Будуємо Україну Разом» – це волонтерський табір, який через спільну працю об’єднує активну молодь, виховує в ній соціальну відповідальність та розвиває локальні громади у різних куточках України», – повідомили також у прес-службі Львівської облдержадміністрації.


Санкції за міст: кого Євросоюз заніс до «чорного списку» - спостереження, новини, інтерв’ю, постаті\nСанкції за міст: кого Євросоюз заніс до «чорного списку»\n10.10.2020, Субота | 18:46\nРада Європейського союзу розширила санкційний список осіб і організацій, які причетні до будівництва Керченського мосту. До нього увійшли двоє росіян і чотири підприємства – російські та кримські. Хто ж саме поповнив санкційний список? «Чорний список» для них – це більше фінансовий чи психологічний тиск?\nБудівництво Керченського мосту в ЄС вважають кроком до насильницької інтеграції анексованого Криму і порушенням Росією територіальної цілісності України. Через це у 2018 році Євросоюз запровадив санкції щодо шести російських компаній, які брали участь у будівництві Керченського мосту. У 2020 році список розширили.\n«Рада ЄС ухвалила рішення внести в санкційний список чотири підприємства і дві фізичні особи, тому що вони підривають або погрожують територіальній цілісності та незалежності України. Внесення їх у санкційний список – це висвітлення їхньої ролі в будівництві Керченського мосту і залізничного сполучення, яке з’єднує Росію з незаконно анексованою територією України через Керченську протоку», – заявив речник Єврокомісії з питань закордонних справ і політики безпеки Петер Стано.\nПетер Стано, речник Єврокомісії з питань закордонних справ і політики безпеки\nРосія почала будувати Керченський міст у 2016 році. Через два роки відкрили автомобільну частину, а торік – запустила залізничне сполучення мостом. Генпідрядником будівництва призначили компанію «Стройгазмонтаж-Мост», вона належить другові дитинства президента Росії Володимира Путіна Аркадієві Ротенбергу і є дочірнім підприємством «Стройгазмонтажу». Ротенберг раніше заявляв, що мостом його просив зайнятися президент Росії. І він запевнив Путіна, що міст – важливіший за санкції.\n«Мої розмови на цю тему почалися ще з Аркадієм Романовичем Ротенбергом, коли я йому поставив декілька питань таких, ніби нескромних. Але, тим не менше, повинен був це спитати. Кажу: «В тебе є якась власність за кордоном, нерухомість, якісь там активи?». Каже: «Ну я ж бізнесом займаюсь, є дещо». Я кажу: «Ти знаєш, ти можеш усе це втратити». Відповідь була дуже хорошою. Він каже: «Нехай подавляться, те, що ви нам доручаєте, набагато важливіше від цих «шалабушок», – розповідав Володимир Путін навесні 2020 року в ефірі телеканалу «Россия 24» про те, як запропонував Аркадієві Ротенбергу реалізовувати проєкт будівництва Керченського мосту.\nВолодимир Путін і Аркадій Ротенберг, Керч, 15 травня 2018 року\nКомпанії Ротенберга будували й залізничні підходи до мосту, бо конкурс на ці роботи двічі зривався – не було охочих. За будівництво Ротенберг отримав почесне російське звання «Герой праці».\nВолодимир Путін нагороджує Аркадія Ротенберга почесним званням «Герой праці»\nУвесь проєкт будівництва, разом із підходами, коштував майже п’ять мільярдів доларів. Керченський міст, найімовірніше, принесе нульовий прибуток – так заявив у 2019 році виданню Forbes Володимир Власов, гендиректор субпідрядника будівництва, підприємства «Мостотрест». «Буде добре, якщо генпідрядник «Стройгазмонтаж» не буде в мінусі», – наводив тоді слова Власова Forbes.\nКерч, будівництво мосту, грудень 2017 року\nКомпанії, засновані Ротенбергом, уже два роки перебувають під санкціями ЄС – «Стройгазмонтаж», його дочірня компанія «Стройгазмонтаж-Мост» і «Мостотрест».\nГендиректор «Мостотресту» Володимир Власов також говорив в інтерв’ю Forbes, що санкції, безумовно, вдарили по компанії.\nВіктор Карвацький, головний виконавчий директор українського аналітичного центру «ADASTRA», вважає, що російські компанії зазнають втрат через санкції, але їм дають заробити на інших проєктах.\n«Санкції справді діють – чи це Ротенберг, чи це Пригожин, чи будь-хто інший, хто входить у найближче коло путінського оточення, чи в принципі будь-яка російська велика компанія, яка потрапила в санкційний список і зазнала їхнього впливу. Не можна заперечувати, що ці дві компанії Ротенберга зазнали певних втрат. І вони навіть, на мою думку, могли в мінус або в нуль будувати ці мости. Тому ще це не те, де вони отримують прибутки, це більше така от дипломатія символів, більше внутрішні «скрєпи» для них. Але крім цього, є дуже великий світ Російської Федерації, понад 80 суб’єктів федерації, велика кількість регіонів, мільйон тендерів, багато галузей, у яких російська влада як інститут може їм компенсувати ці витрати», – вважає Віктор Карвацький.\nКерівник аналітичного центру «ADASTRA» Віктор Карвацький\nРосійський економіст, експерт Московського центру Карнегі Андрій Мовчан не вірить у дієвість санкцій. На його думку, європейська санкційна політика не змінить глобально ситуацію в Росії.\n«Санкції взагалі історично доводять свою неефективність. Це радше вираження ставлення, аніж спроба щось змінити. Тому говорити про ефективність санкцій у принципі не доводиться, окрім санкцій останнього рівня, санкцій останньої надії, наприклад, ембарго на експорт нафти, як це було в Ірані, повної економічної блокади і так далі. І, тим не менше, навіть із такими санкціями ви, мабуть, бачите, що навіть в Ірані режим не змінився і позиція цього режиму не змінилась», – вважає Андрій Мовчан.\nРосійський економіст Андрій Мовчан\nХто ж ці нові фігуранти санкційного списку? Персональні санкції запроваджені проти Олександра Ганова, гендиректора компанії «Гранд Сервіс Експрес», поїзди якої курсують до Криму, і проти Леоніда Риженькіна, заступника директора компанії «Стройгазмонтаж» – він керував проєктом будівництва мосту.\nОлександр Ганов – виходець із банківської сфери, він – колишній топменеджер «Сбербанку». Встиг побувати керівником міністерства інвестицій в уряді Московської області, першим віцепрем’єром в уряді Воронезької області та віцегубернатором Тамбовської області. Як керівник компанії відеоінтерв’ю дає нечасто. Ось як він розповідав, як обладнані потяги до Криму.\n«Оснащені ці вагони за найсучаснішими вимогами, в кожному з них є місця для маломобільних пасажирів, є кондиціонери, біотуалети й так далі», – розповідав Ганов російським ЗМІ.\nГендиректор «Гранд Сервіс Експрес» Олександр Ганов\nЛеонід Риженькін від початку керував будівництвом мосту від компанії «Стройгазмонтаж». Часто коментував ЗМІ усі технологічні моменти будівництва. Навесні цього року Риженькіна нагородили російським орденом «За заслуги перед Вітчизною».\n«Щиро вдячний нашій країні та вам, що дали мені таку можливість узяти участь у цьому грандіозному будівництві», – казав Риженькін на нагородженні.\nЗаступник директора компанії «Стройгазмонтаж» Леонід Риженькін\nУ санкційному списку тепер також «Ленпромтранспроєкт», «Дирекція будівництва залізниці Беркакіт – Томмот – Якутськ», «Кримська залізниця», «Кримська перша страхова компанія».\nУ всіх цих компаній журналісти Крим.Реалії попросили коментарі, відповіді на момент виходу програми так і не отримали.\nРосійському виданню «РБК» гендиректор «Ленпромтранспроєкту» розповів, що компанія не постраждає від санкцій, але згадував, що вона реалізувала чимало проєктів на території Європи.\n«Нашому колективу, безумовно, шкода, що найближчим часом не буде можливості повторити свій успішний досвід ведення проєктної діяльності на території країн ЄС», – сказав гендиректор АТ «Ленпромтранспроєкт» Ростислав Шкурко.\nПресслужба «Гранд Сервіс Експрес» прокоментувала санкції проти свого керівника російській агенції «Интерфакс».\n«Компанія «Гранд Сервіс Експрес» працює на території Російської Федерації, і персональні санкції іноземних держав щодо керівництва компанії не позначаються на діяльності перевізника», – заявили в пресслужбі.\nПотяг із Росії до Криму, організатор перевезень – АТ «Гранд Сервіс Експрес»\nНе коментували санкції «Дирекція з будівництва залізниці Беркакіт – Томмот – Якутськ» (це технічний замовник будівництва залізничних підходів) і «Кримська перша страхова компанія» – вона страхувала будівництво.\nПерсональні санкції запровадили проти тих осіб, які не впливають на політику, вважає російський економіст Андрій Мовчан.\n«Є дуже чіткий сигнал на високому рівні розвинених країн: у зв’язку з неефективністю санкцій головне завдання санкцій – це не завдавати шкоди тим, хто їх запроваджує, і аж ніяк не заклик до зміни політики тих, проти кого ці санкції. Тому виникають такі беззубі персональні санкції проти не перших осіб держави, людей не дуже важливих і тих, кому це не дуже важливо самим», – каже Андрій Мовчан.\nРосійська монета з зображенням Керченського мосту, 2019 рік\nНатомість фінансові аналітики агентства Bloomberg підрахували, що кримські санкції коштували російській економіці 6 відсотків від ВВП із 2014 року, а це мільярди доларів втрат.\nНинішнє розширення санкційного списку в першу чергу має не фінансовий, а психологічний вплив, переконаний директор київського аналітичного центру Віктор Карвацький.\n«У першу чергу це психологічний індикатор у тому, що оці популярні тези про те, що, наприклад, Захід втомився від України, або про те, що наша риторика не діє, або про те, що Крим нікому не потрібен, – це все залишається обіч, і це психологічний індикатор того, що консенсус стосовно Криму є і санкції стоять на порядку денному і жодна з чинних країн ЄС не порушує питання про їхнє скасування чи саботаж», – вважає Віктор Карвацький.\nП’ятий президент України Петро Порошенко заявив, що незаконне будівництво Керченського мосту в анексованому Росією Криму є черговим свідченням нехтування міжнародним правом із боку Кремля.


Працівниця черкаського дитячого садка двічі перехворіла на коронавірус - ЧЕРКАССКИЙ РЕГИОНАЛЬНЫЙ НОВОСТНОЙ ПОРТАЛ\nПрацівниця черкаського дитячого садка двічі перехворіла на коронавірус\nМаксим Бируля\t/ 22. 5. 2020 19:00\t/ Опубликовано в Новости Черкасс\nПрацівниця одного із дитячих садків у Черкасах, яка у березні захворіла на коронавірус, вже двічі здолала хворобу.\nПро це у коментарі «ВиЧЕрпно» повідомив директор департаменту освіти та гуманітарної політики Сергій Воронов.\n– Минулого тижня працівниця ще перебувала в лікарні. Вона вже двічі перехворіла на коронавірус. Перший раз вона одужала, але за деякий час захворіла знову, — зазначив Сергій Воронов.\nУ Тальному горів цех по виробництву тротуарної плитки (ФОТО)\nСудитимуть черкащанина, який силою утримував дівчинку у своєму будинку


Солістка KAZKA назвала себе квір. Що насправді означає це слово – пояснює квір-активіст ✔ Kyiv Media\nСолістка KAZKA назвала себе квір. Що насправді означає це слово – пояснює квір-активіст\tКиїв ТБ\nСпівачка не зробила камінг-аут, слово не відноситься до секс-меншин.\nСолістка гурту KAZKA Олександра Заріцька назвала себе квір-людиною в програмі «Світське життя».\n«Я належу до тих людей, які підтримують прайди, всі меншини та квір-людей. Я сама себе вважаю квіром. Узагалі, квір-люди – це люди, які трохи нестандартні у всіх проявах нашої культури», – заявила співачка, коментуючи камінг-аут співака Melovin, який він зробив зі сцени Atlas Weekend.\nЩо насправді означає термін «квір», програмі “Київ. NewsRoom” телеканалу “Київ” пояснила Едвард Різ, квір-активіст, проектний асистент ГО «КиївПрайд».\nЗагалом називати себе квір, якщо ти не вписуєшся в певні суспільні стандарти й межі, – це теж нормально. Але в Україні та пострадянському просторі термін «квір» пов’язують насамперед із приналежністю до ЛГБТ+ спільноти.


Радіо «Єден» видасть оригінальну вінілову платівку із закарпатськими піснями - Карпатський об'єктив https://rx.ua\nВ Ужгородському пресклубі відбулася презентація проєкту від Радіо «Єден», яке має на меті видати вінілову платівку з закарпатськими піснями, що звучать на радіо. Збірник вмістить у себе композиції локального характеру, створені на території Закарпатської області, або тими, хто виїхав, але все одно лишився закарпатцем як Антон Дегтярьов з гурту Ptakh_Jung, що живе у Києві.\n«Унікальність цієї ідеї полягає в тому, що локальна музика, яку ми з вами знаємо і цінуємо, буде існувати на носії інформації, який переживе цифрову культуру. Вінілова культура знову повернулась і було б добре і нашому краю зайняти в цій культурі якусь позицію», – кажеОлексій Уманський,ініціатор проєкту,засновник радіо «Єден»,відомий ведучий, радійник.\nОлексій розповів, що захоплення платівками у нього з’явилося ще у 2012 році. Потім з’явився програвач, авторські вечірки під платівки. «У декого я асоціююся з платівками, мені їх дарують. Я навіть зробив проект «вінілове весілля», бо вважав, що ми повинні відійти від стандартних рамок, – каже Олексій Уманський. – Згодом я подумав про те, що було б класно видати свою платівку. Мода на вініл знову повернулася, 6-7 років тому почався бум і люди почали купувати платівки».\nНа платівці будуть 10 композицій. Мова іде про треки з діалектизмами, і не тільки. Старі та сучасні треки, що звучать в ротації інтернет радіо «Єден» (yedenradio.com). «Ми дозволяємо собі вмикати в ефірі будь-яку музику, змішувати жанри, як заманеться, тому на збірнику буде драмендбейс, рок, електронна музика і хіп-хоп. У переліку пісень побачите легендарну пісню «Пуцка» від панк-рокерів з Чопа Bambula Bee або «Рекіти» – композиція культового проєкту Hudaki Village Band з Нижнього Селища, «Копала крумплі» від Чаламади з Виноградова, або «Закарпаття моє» від Івана Поповича з села Осій Іршавського району, – розповідає Олексій Уманський.\nПроєкт некомерційний, але для того, аби видати вініл тиражем 100 штук, треба назбирати 1600 євро. «Це 100 людей по 16 євро. Але є ще музиканти, яким я хочу подарувати платівку. Я розробив собі план на кілька стадій, яким чином буду шукати гроші. Минуло менше, ніж тиждень, назбирали 500 євро. Не всі готові купити платівку, якої ще нема. Хотів би, щоб половину суми ми дотягнули передпродажем. Буду шукати інвесторів, розпочну крафтфаундінг. Платівки в Україні не друкуються, друк є в Італії чи Німеччині. Головна мета, щоб цей вініл реалізувався вийшов «у нуль», щоб я міг на вечірці поставити голку і включити платівку, – каже Олексій Уманський.\nЗібрати кошти Олексій Уманський планує до 18 січня, саме у цей день виповниться 3 роки Радіо Єден. «Колись моя бабка розповідала, що мрії треба писати на листочку. Минулого року я записав і повісив на холодильник список з 14-ти пунктів. Лишилося реалізувати три, один з них – видати платівку», – додає Олексій.\nнародні пісні 1


Фіалко Ніна - “Родинні гріхи” — Читай! Формат не має значення\nФіалко Ніна - “Родинні гріхи”\nЛюди часто запитують у Бога: «Чим ми так тебе прогнівили?».\nНіна Фіалко дає відповідь на це в своїй книзі «Родинні гріхи»: «Все має корінь: квітка, трава, дерево. Ми про нього часто забуваємо, бо він у землі. Але ж корінь дає рослині живодайну силу! Виходить, що наші діди, прадіди, прапрадіди - аж до дванадцятого коліна - дають нам живодайну основу. А вона у них була така: ми на Землі тільки для того, щоб здати Іспит на Вічність, показати Господові Богу, чого вартує наша душа».\nКнига «Родинні гріхи» на прикладі життя кількох поколінь доводить всім: «…гріх, який скоїла та чи інша людина, хтось із нащадків мусить спокутувати. Кожна людина отримує те, що для неї заслужили її предки, а нерідко - й вона сама…Людські гріхи, в яких не покаялися, падають - течуть на рід, отруюють наступні покоління».\nЧасто людина не замислюється над тим, що може її горе це покарання за її гріхи: «Якби людина хоч трішки переглядала свої вчинки і розкаювалась в них, то не доводилось б і покутувати гріхи до смерті. Нічого в цьому житті даремно не минає…».\nЦе в книзі зображено настільки переконливо, що читач мимоволі починає шукати подібні паралелі й у своєму житті чи у житті своїх знайомих.\n«Родинні гріхи» - захоплива розповідь про постійну боротьбу українських селян за виживання, про історію села на Черкащині від дореволюційних часів - до кінця ХХ століття - крізь революцію, війни, голодомор, перебудову… На цьому фоні історії України розвивається історія роду Шевчуків та Маляренків, з яких вийшла головна героїня книги Тоня Маляренко. Ніна Фіалко детально досліджує історію цієї родини протягом майже століття, наочно акцентуючи увагу на гріхи, які карою лягають на бідного нащадка. Тоня - каліка з дитинства (так розплачувалась за гріхи своїх батьків: за їх нелюбов, за недогляд). Її складна доля - від народження і до старості, де мало щастя і багато проблем, з яких головна героїня гідно знаходить вихід: і освіту здобула, і заміж вийшла, і дітей народила, і хвороби подолала, і старість з чоловіком зустрічає… Все змогла як годиться зробити, гідно прожити, всім догодити… Багатьом її життя можна за приклад взяти. Бо не всі вміють жити, у багатьох терпіння і розуміння не вистачає. Але, якщо народився, то трудись - і душею, і тілом… Як говорять старі люди в Україні: «Танцюй у решеті, та не потрапляй у дірки».\nАвтор підштовхує нас до думки, що «…на землі є рай і пекло» і відповідно творять його самі люди: собі і своїм дітям.\nХто з цим може бути незгодним?\nОстаннє редагування Понеділок, 30 березня 2015 18:30


Артродез гомілковостопного суглоба: техніка операції та реабілітація\nНА ЧИТАННЯ 8 min Переглядів 1.4k. Опубліковано 06.07.2018\nГомілковостопний суглоб: анатомія і фізіологія\nЩо таке артродез: визначення, способи\nСпособи виконання артродезу\nАртродез гомілковостопного суглоба є хірургічною операцією з метою нерухомого з’єднання кісток, що утворюють гомілковостопний суглоб, виключаючи таким чином його функцію. Це стандартна операція при лікуванні деформуючого остеоартрозу гомілковостопного суглоба при неможливості ендопротезування Вона дозволяє відновити опору на кінцівку і позбавити пацієнта від нестерпних болів.\nГомілковостопний суглоб – рухливе з’єднання між стопою і гомілкою. Суглоб є багатокомпонентним, складним. Його утворюють суглобові поверхні епіфізів малогомілкової і великогомілкової кістки (дистальні кінці) і таранная кістка. Гомілкові кістки утворюють гніздо, в яке входить блок таранної кістки.\nДо країв суглобових поверхонь прикріплюється суглобова капсула, і тільки в області шийки таранної кістки вона трохи зміщена від краю суглобового хряща. Капсула щільна, натягнута, підкріплена зв’язками: колатеральною медіальної, передній і задній таранно-малогомілкової, п’ятково-малогомілкової зв’язкою.\nВ гомілковостопному зчленуванні може здійснюватися рух по фронтальній і саггитальной осі. Підошовне згинання і розгинання стопи відбувається по відношенню до фронтальної осі в обсязі близько 65°. Відведення і приведення виробляються по відношенню до саггитальной осі.\nАртродез, або артіфіціальним анкілоз, – штучне нерухоме з’єднання двох кісток, що утворюють суглоб, за допомогою хірургічного втручання. Артродез найчастіше виконують на кістках хребта, руки, щиколотки і стопи.\nРаніше артродезы коліна і кульшового зчленування застосовувалися в якості знеболюючих заходів. Але зараз вдосконалені варіанти артропластики кульшового та колінного суглобів. Тепер артродез на цих великих з’єднаннях використовується тільки як терапія відчаю при деяких невдалих артропластиках.\nАльтернативою артродезу є ендопротезування суглоба. Сучасні ендопротези дозволяють суглобу повноцінно функціонувати і не обмежують рухову функцію кінцівки, що при артродезе неминуче.\nФакт наявності інвалідності та її група після операцій на суглобах встановлюється індивідуально і залежить від обсягу операції, післяопераційних ускладнень, локалізації ураження, а також від роду діяльності пацієнта.\nМіж двома кістками розміщують кістковий трансплантат, використовуючи кістка з іншого місця в тілі людини (аутотрансплантат) або використовуючи донорську кістка (аллотрансплантат). Останнім часом розвиваються процеси виготовлення синтетичної кістки, яка потенційно матиме позитивні властивості як ауто- , так і аллотрансплантанта.\nЧитайте також: Біологічні препарати для лікування ревматоїдного артриту\nОптимальним варіантом є використання кісткового аутотрансплантата. Це пов’язують з тим, що аутотрансплантат кістки містить нативні остеобласти. Наявність цих клітин обумовлює самостійне утворення нової кістки (остеоиндукция). Також аутотрансплантант діє як матриця для кісткового зростання з кісток-містків (остеокондукция). Основним недоліком застосування кісткового аутотрансплантата є обмежені матеріальні резерви, так як при цій операції не повинно бути збитку функції кістки-донора.\nПеревага кісткового алотрансплантата полягає в тому, що він доступний в набагато більшому обсязі, ніж аутотрансплантат. Але процес обробки такої кістки зазвичай включає глибоке заморожування, демінералізацію, опромінення та / або холодну сушку, що вбиває живі клітини кістки і клітини кісткового мозку. Це значно знижує імуногенність (ризик відторгнення трансплантата). Незважаючи на вищеописану обробку, губчаста аллотрансплантационная кістка зберігає свої остеокондуктивні властивості, тобто сприяє утворенню на ній нової кісткової тканини. Було показано, що деякі методи обробки кістки також зберігають кислотостійкі остеоиндуктивные білки в кісткових трансплантатах.\nДоступні також різні синтетичні замінники кісток. Зазвичай вони є гранулами на основі гідроксиапатиту або фосфату кальцію, які утворюють коралловидную або трабекулярную структуру, імітуючи структуру губчастої кістки. Вони діють виключно як остеокондуктивна матриця.\nТакож при виконанні артродезу до двох кісток можуть прикріплятися металеві імплантати (гвинти, стрижні, пластини на шурупах та ін). Це робиться для того, щоб утримувати кістки в нерухомому положенні, благоприятствующем зростанню нової кістки.\nПри артродезе гомілковостопного суглоба може використовуватися кожен з цих методів.\nУ деяких випадках застосовуються апарати зовнішньої фіксації. Класичним вважається апарат Ілізарова, або компресійно-дистракційний апарат, який з моменту винаходу сильно модифікувався. Тому зараз відгуки пацієнтів про дискомфорт при носінні плавно сходять на немає.\nДля полегшення кісткового зрощення широко використовується комбінація вищевказаних методів.\nАртродез слід розглядати як вихід тільки тоді, коли консервативні заходи не мають ефекту. Ці консервативні методи лікування включають в себе медикаментозне лікування (внутрішньосуглобове введення стероїдів), фіксацію суглоба, застосування ортопедичного взуття.\nПоказаннями до виконання артродезу є патології, що супроводжуються вираженим больовим синдромом:\nпосттравматичний та первинний артроз;\nревізія старого артродезу гомілковостопного суглоба;\nпомилка при повній заміні гомілковостопного суглоба;\nревматоїдний артрит з важкої деформацією;\nАртродез гомілковостопного суглоба не проводиться при наступних станах:\nважка судинна недостатність;\nінфекція м’яких тканин гомілки або стопи;\nгостра гнійна інфекція;\nважка периферична окклюзивная артериопатия.\nАртродез цій області може виконуватися через розріз на зовнішній поверхні суглоба або на передній його частині. Артродез гомілковостопного суглоба може починатися і кількома невеликими розрізами, і одним великим. Розрізи дозволяють ввести камеру та інструменти в суглобову порожнину.\nПри вході в суглоб хірург видаляє залишився хрящ і готує суглобову поверхню до з’єднання. Для фіксації щиколотки в правильному положенні можуть використовуватися гвинти або гвинти з пластинами. При вже сполученому підтаранний суглобі може використовуватися цвях (трубчатий металевий стрижень, який вводиться в середину кістки) для утримування суглоба у потрібному положенні. Стрижень може бути розміщений всередині через розріз, що використовується для початкового доступу до порожнини гомілковостопного суглоба, або через нові невеликі отвори. Спиці і штанги за межами шкіри використовуються в рідкісних випадках.\nДля перевірки правильного положення суглоба і розміщення допоміжного устаткування всередині під час операції використовується рентген-діагностика. В кінці розрізи закриваються швами або скобами.\nВибір підходу, обсягу і апаратного забезпечення при будь-якому варіанті артродезу залежить від індивідуальних анатомічних особливостей пацієнта, його стану та пріоритетів хірурга. Наприклад, при трехсуставном артродезе стопи (коли хірург робить операцію на п’ятково-таранном, таранно-ладьевидном і п’ятково-кубовидном суглобах) рідко спостерігаються наслідки типу суглобової нестабільності. Саме тому хірург замість одиничного артродезу таранно-п’яткового суглоба\nвирішує зробити більш об’ємну операцію для отримання оптимального віддаленого результату.\nПісляопераційний період має ряд особливостей. Інколи у пацієнтів спостерігаються неспецифічні скарги типу слабкості, нудоти, запаморочення, але в даному випадку нас більше цікавлять місцеві зміни.\nЗ плином часу після операції обсяг рухової активності пацієнта збільшується, так само як і навантаження на гомілковостопний суглоб. Темпи і якість реабілітації після артродезу гомілковостопного суглоба забезпечуються наступними заходами:\nВідразу ж після операції пацієнтові накладають м’який гіпс, покритий марлевою пов’язкою. Іноді виникає необхідність декомпресії (віджимання) гіпсу для профілактики виникнення післяопераційного набряку щиколотки. Також проводять декомпресію, якщо больовий синдром не пройшов через 36-48 годин після операції.\nПацієнту призначається постільний режим не менш ніж на 3 дні. Протягом цього часу кінцівка повинна підніматися над рівнем серця. Після закінчення постільної режиму необхідний підйом ноги на рівень стільця при сидінні. У цей період рекомендують прогулюватися в межах будинку, квартири.\nПротягом щонайменше двох місяців після операції заборонена вагова навантаження на гомілковостопний суглоб, тобто опора на нього всією вагою тіла. Потім рекомендується робота з вагою, але з плавним його збільшенням. Повний навантажувальний вага досягається приблизно через 11 тижнів після операції.\nПротягом приблизно 3 місяців пацієнту слід використовувати милиці, щоб зменшити навантаження на гомілковостопний суглоб.\nПервинно накладений гіпс міняють на інший через два тижні після операції. Через два місяці після операції проводиться зміна другого гіпсу з рентгенологічним контролем, а через 3,5 місяці видаляються гвинти та/або спиці під місцевою анестезією.\nГіпс необхідно утримувати в сухості! Можна використовувати спеціальні гіпсові марлі для прийому душу, щоб не намочити гіпс.\nШви видаляються через два тижні після операції.\nЧас непрацездатності після цієї операції в середньому становить 4 місяці. Для успішної реабілітації після подтаранного артродезу водіння машини рекомендують починати з 14-16 тижнів після операції. Раннє водіння може призвести до збільшення набряку в щиколотці, оскільки вона знаходиться у вимушеному і напруженому положенні.\nОкрема увага приділяється фізичним вправам. Ізометричні навантаження слід розпочати якомога раніше, вже в день операції. Слід скорочувати м’язи стопи і гомілки на 20 секунд, ненадовго розслабляти і повторювати; все повинно бути п’ять підходів. Оптимальним є виконання цих вправ кожні дві години.\nПри переході на знімний черевик слід почати самомасаж. Для цього треба двома руками обхопити гомілковостопний суглоб і стопу (включаючи пальці стопи) і поступово чинити на них тиск руками – 5 підходів по 20 секунд. Потім можна зменшувати кратність і тривалість масажу суглоба, так як вже будуть дозволені рухові вправи.\nЧитайте також: Лікування ревматоїдного артриту: препарати нового покоління\nВиходячи з протоколу, наданого Центром ортопедії стопи і гомілковостопного суглоба Лонг-Біч (Orthopaedic Foot and Ankle Center of Long Beach), фізіотерапія в період реабілітації після артродезу гомілковостопного суглоба сприяє зміцненню нижньої кінцівки. Більш пізні фізіотерапевтичні процедури спрямовані на корекцію ходи. У керівництві рекомендують почати з ізометричних вправ якомога раніше, навіть на наступний день після операції.\nЯкщо всі процедури після артродезу гомілковостопного суглоба були зроблені правильно, негативні наслідки операції будуть мінімальними.


Тести на COVID-19: якою є реальна ціна та точність аналізів\n14:51, 14.12.2020 Оновлено: 19:26, 14.12.2020\nЗ початком пандемії здача тестів на ковід стала для українців звичною процедурою. Ми знаємо, що аналіз вимагає спеціальної підготовки та правильного забору матеріалу, але якщо перша умова залежить від нас, то взяття біозразків і проведення аналізу – від лабораторії. Але є ще один фактор, який впливає на вартість тесту та точність результату.\nВідомо, що найбільш точним методом визначення генетичного матеріалу вірусу в організмі є полімеразна ланцюгова реакція (ПЛР). Також не секрет, що різні набори реагентів для ПЛР мають різну чутливість. Наприклад, німецькі "кіти" вважаються якісними, з їх допомогою можна виявити вірус при наявності 250 його копій і більше. Набори китайського і українського виробництва "стартують" від 400-500 копій.\nЩо чутливість тесту дає на практиці?\nЯкщо ви контактували з інфікованим і, можливо, перебуваєте на початковій стадії захворювання, коли вірус тільки почав копіювати свою РНК, високочутливий тест ПЛР зможе його виявити. Набори з гіршою чутливістю просто не зможуть вловити вірус і дадуть негативний результат навіть при тому, що він буде в організмі.\nІнформація про те, які набори використовує лабораторія, не повинна бути надсекретною, її можна вказувати на сайті, як роблять деякі. Це ж тільки плюс до довіри споживачів. Якщо взяти столичні лабораторії, то "Діла" працює з наборами невідомого виробника, чутливість яких складає 400 копій; "Сінево" – з німецькими, чутливість – 250 копій; "Дніпролаб" – з російськими, чутливість – 500 копій; "Ніколаб" і "Євролаб" – з українськими, чутливість яких невідома.\nВикористовуючи дешеві набори з Китаю, Росії чи вітчизняні, лабораторії без докорів сумління беруть з українців чималі гроші за тест на ковід. На жаль, недорогі реагенти не означають прийнятну ціну.\nВартість одного дослідження в середньому дорівнює мінімальній пенсії в Україні – від 1 500 до 2 500 тисяч гривень, що в кілька разів більше реальної ціни. Так, собівартість одного аналізу ПЦР на дешевих реагентах становить близько 200 гривень, а на більш якісних – від 400 до 450. У вартість також увійдуть амортізазія обладнання, витратні матеріали, оренда, податки, тому ціна аналізу зросте.\nУ нашій реальності тести з більшою чутливістю коштують менше (в "Синево" 990 грн), тоді як менш чутливий тест можна здати майже за одну мінімальну пенсію (в "Діла" 1480 грн). На жаль, для більшості лабораторій тестування населення на коронавірус – це просто бізнес і ніякої відповідальності.


Постанова №К-25320/09 от 10.01.2012, Про визнання нечинними рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій\nО признании недействительными решений о применении штрафных (финансовых) санкций\nПостановление\tот 10.01.2012\t№ К-25320/09\nВищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого, судді-доповідача Рибченка А. О., суддів: Голубєвої Г. К., Карася О. В., Федорова М. О., Шипуліної Т. М., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 березня 2008 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2009 року у справі N 3/183 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Альфа-Нафта" до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва, третя особа - Державна податкова адміністрація у Житомирській області, про визнання нечинними рішень, встановив:\nПостановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 березня 2008 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2009 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Альфа-Нафта" (далі - позивач) до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва (далі - відповідач) задоволено частково. Визнано нечинним рішення N 5692307 від 30 травня 2007 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій. Визнано нечинним рішення N 5702307 від 30 травня 2007 року в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 340,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.


Великий Лос-Анджелес складається з 86 міст, включаючи Лонг-Біч, Редондо-Біч, Веніс, Санта-Моніка, Бюрбанк, Комптон, Беверлі-Гіллз, Глендейл, Пасадіна, Ріверсайд, Помона і Торранс. Загальна площа близько 10 тис. км².\n6.1 Коледжі та університети\n6.2 Школи та бібліотеки\nУ 1992 році в Лос-Анджелесі відбулися масові заворушення, найбільші з 1960-х років, спровоковані процесом над чотирма білими поліцейськими, викритими у побитті афро-американця, але виправданими на суді. У заворушеннях знайшла вихід національна неприязнь, що накопичилася: головними жертвами натовпу стали корейські крамарі. Всього 55 чоловік було вбито і 2 тис. поранено. Після шести днів безладів в місто були введені армійські підрозділи, зроблені більш 10 тис. арестів. У 1994 році місто пережило руйнівний землетрус, що пошкодив багато будинків та об'єктів міської інфраструктури. Після цих подій набрав сили рух за відділення Голлівуда і долини Сан-Фернандо від Лос-Анджелеса, але загальне голосування 2002 року не дозволило здійснитися цим планам.\nУ жовтні 2015 року агенція NASA опублікувала прогноз, що в найближчі три роки з імовірністю 99 % у районі Лос-Анджелеса трапиться землетрус магнітудою 5 або більше балів за Шкалою Ріхтера. За оцінками сейсмологів з Геологічної служби США, ймовірність землетрусу тієї ж сили в районі Лос-Анджелеса протягом трьох років оцінюється приблизно на 85 %.\nЗгідно зі статистичним звітом за 2006—2008 рр., в місті нараховувалося 3 749 058 жителів, 1 275 534 домашніх господарств і 778 991 сімей. Щільність населення, таким чином, складала 2904,9 осіб на км². Расовий склад населення міста виглядав наступним чином: 49,5 % білі, 9,9 % негри, 0,6 % індіанці, 10,4 % азіати, 0,2 % — представники корінного населення островів Тихого океану, 26,5 % — представники інших рас. 48,4 % населення визначали своє походження як латиноамериканське. У Лос-Анджелесі проживає\nодна з найбільших діаспор азіатського і латиноамериканського населення серед міст США.\nЗгідно з переписом 42,2 % мешканців міста вважали за рідну англійську мову, 41,7 % — іспанську, 2,4 % — корейську, 2,3 % тагальську, 1,7 % вірменську, 1,5 % китайську (включаючи кантонську і Путунхуа) та 1,3 % перську мови.\nВіковий склад населення: 27,8 % — молодше 20 років, 23,7 % від 20 до 34 років, 15,9 % від 35 до 44 років, 13,2 % від 45 до 54 років, 9 % від 55 до 64 років і 10,2 % — 65 років і старше. Середній вік — 33,9 років. Серед мешканців від 18 років і старше жінки становили 50,5 %, серед мешканців 65 років і старше — 58,3 %.\nСередній дохід на домашнє господарство склав 36,687 $, а середній дохід на сім'ю 39,942 $. Чоловіки мають середній дохід у 31,880 $ проти 30,197 $ у жінок. Дохід на душу населення дорівнює 20,671 $. Близько 18,3 % сімей та 22,1 % всього населення мають дохід нижче прожиткового рівня, в тому числі 30,3 % з них молодше 18 років і 12,6 % від 65 років і старше.\nШколи та бібліотеки[ред. | ред. код]\n↑ а б The History of Los Angeles County California Архівовано 25 September 2007[Дата не збігається] у Wayback Machine. // laavenue.com\n↑ Jason Medina. Los Angeles, California: Why it's the smog capital of the world and why they have hope of change Архівовано 18 October 2011[Дата не збігається] у Wayback Machine. // helium.com\n↑ «Metropolitan Areas with the Worst Ozone Air Pollution Архівовано 29 May 2009[Дата не збігається] у Wayback Machine..» American Lung Association. 2004. Retrieved on June 4, 2006.\n↑ а б в Los Angeles city, California — ACS Demographic and Housing Estimates: 2006—2008 // factfinder.census.gov\n↑ Los Angeles city, California — Selected Social Characteristics in the United States: 2006—2008 // factfinder.census.gov\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Лос-Анджелес&oldid=24942543\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 14:40, 19 квітня 2019.


ЄС відкрив квоти на безмитний імпорт зернових з України в 2015 році\nГоловна Новини Економіка ЄС відкрив квоти на безмитний імпорт зернових з України в 2015 році\nПро це повідомляє компанія "ПроАгро" з посиланням на власні джерела, передає Epravda.com.ua\nЯк зазначається, для зернових культур квота склала 0,95 млн т пшениці, 0,4 млн т кукурудзи і 0,25 млн т ячменю - такі обсяги відповідають минулорічним. Період дії квоти - з 1 січня по 31 грудня 2015 року.\nВідкриття квот припало на досить активний попит на українське зерно з боку європейських імпортерів. Так, зокрема, квота на імпорт кукурудзи була повністю вибрана європейськими покупцями лише протягом тижня.\nЯк повідомлялося раніше, враховуючи, що вступ у дію ЗВТ відкладено до 2016 року, Україна не може вести переговори про перегляд квот. Минулорічні квоти за деякими позиціями були використані достроково, і Україна хотіла отримати від ЄС ще одну річну квоту.\nТеги: імпорт, українська продукція, сільськогосподарська продукція, торгівля, мито


Карантинне літо: подорож у чарівний світ фентезі\nГоловна Події та новини Фотофакти Карантинне літо: подорож у чарівний світ фентезі\n27.07.2020 10:40\tОбновлено 27.07.2020 19:54\tАвтор: Unsvet\n22 липня читачі обласної бібліотеки для юнацтва поринули у чарівний світ фентезі.\nБібліотекарка Валентина Гавришко ознайомила книголюбів із кращими літературними творами, котрі є бестселерами вже багато років, а також із книжками, які побачили світ нещодавно, але вже встигли полюбитися читацькій аудиторії. Окрім літератури, для шанувальників якісного кіно та серіалів, Валентина порекомендувала підбірку найпопулярніших літературних екранізацій, таких як: «Гра престолів», «Страшні казки», «Будинок дивних дітей», «Відьмак» та ін.\nЧитачі активно ділилися емоціями від прочитаного, дискутували, радили один одному цікаві літературні твори і фільми, і звичайно ж не забули зазирнути до нашого бібліотечного фонду задля поповнення власного літературного багажу. Учасники заходу отримали задоволення від знайомства з цікавою сучасною літературою та від приємної бесіди з однодумцями.\nКЗ “Кривоозерська ЦБС” Молодіжне дозвілля Молодіжний Простір Молодіжний простір Поради психолога Революція Гідності Територія читання молодіжне дозвілля краєзнавство В. Марущак краяни ювіляри Територія читання молодіжний простір підвищення кваліфікації


Вогнеборці діяли оперативно » Тячівська районна газета "Дружба"\nДружба » Новини » Тячівщина » Надзвичайне » Вогнеборці діяли оперативно\nВогнеборці діяли оперативно\n13 серпня, опівночі, з невідомих причин на моєму обійсті, у прибудові, спалахнув вогонь. Ще трохи, і він перекинувся б на хлів, а тоді й на хату. Проте пожежники, які оперативно прибули на виклик, швидко приборкали зловісне полум’я і не дозволили розгулятися стихії.\nТому хочеться висловити щиру вдячність вогнеборцям Углянської МПК-5 – начальнику варти М.І.Кричфалушію, водію І.Ф.Стойці та пожежнику І.І.Бенці, а також чумалівським пожежникам, які теж підоспіли на допомогу, – начальнику варти М.М.Ляху, водієві В.С.Стойці. Попри пізній час та важкодоступну місцевість, водії успішно подолали крутизну схилу й забезпечили безперебійну роботу обох підрозділів.\nВелике вам всім людське спасибі, шановні представники мужньої професії. Нехай благородні справи, які вершите для людей, відлунюють у ващих долях щастям і добром!\nМарія Немеш, с. Колодне.скачать dle 10.5фильмы бесплатно\nДубівських медпрацівників привітали з професійним святом


На Тернопільщині розбився літак: перші подробиці | Новини на Gazeta.ua\nНа Тернопільщині розбився літак: перші подробиці\nСереда, 09 грудня 2020 18:23\n9 грудня близько 17:00 поблизу села Золота Слобода Козівського району на Тернопільщині розбився легкомоторний літак.\nЗа попередніми даними, загинула 1 людина, повідомили у відділі комунікації обласної поліції.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Упав двомісний літак, пілот якого був без ліцензії та з психічним захворюванням\n"Місцеві жителі побачили, як впав літак. На місце події виїхала слідчо-оперативна група. Поліцейські виявили літак з розбитою кабіною та відірваним мотором, а поблизу тіло людини", - сказано в повідомленні.\nПравоохоронці продовжують працювати на місці аварії. Встановлюють всі обставини та особу загиблого.\nВ Одесі, неподалік аеропорту, розбився літак Y1 "Дельфін" Одеського авіаційного заводу. Один із пілотів загинув на місці. Інший від отриманих травм помер у лікарні.\nЗараз ви читаєте новину «На Тернопільщині розбився літак: перші подробиці». Вас також можуть зацікавити свіжі новини України та світу на Gazeta.ua\nДомогосподарка на Infiniti: мати Миколи Харківського шокувала правдою про сім'ю Переглядів: 8748\nВистачить 7 тис. грн: родині вбитої 6-річної дівчинки суд відмовив у компенсації Переглядів: 1035\nМати 16-річного винуватця смертельної ДТП звернулася до потерпілих Переглядів: 1315\nДуже непрості люди: бізнесмен розповів про батьків 16-річного водія Infiniti Переглядів: 3763