Вогник з помідорів — рецепти з часником, хріном, гострим, болгарським перцем | Кулінарні рецепти\nВогник з помідорів — рецепти з часником, хріном, гострим, болгарським перцем\nГоловна › Своїми руками › Кулінарні рецепти › Вогник з помідорів — рецепти з часником, хріном, гострим, болгарським перцем\nКласичний Вогник з помідорів і часнику\nВогник без хрону\nГостра чортівня з помідорами, яблуками, солодким перцем, хріном\nВогник з зелених помідорів на зиму\nВарений Вогник з помідорів без стерилізації\nЯк приготувати без помідорів з волоськими горіхами без хрону\nВогник зі сливами з варінням\nВарений вогник з помідорами і баклажанами\nГорлодер з помідорів на зиму\nХріновина «Вогник» з помідор, рецепти якої на зиму ви тут знайдете, наш, російський відповідь знаменитої абхазької аджике, традиційно готується тільки з гострого перцю з часником. Класичний російський вогник робиться на основі хрону з додаванням різних видів перцю, моркви, цибулі, баклажанів. Але об’єднує їх одне – це дуже гостра приправа до м’яса.\nГостру приправу, заготовлений на зиму, називають по-різному, але незмінно з гумором. Горлодер, чортівня, хренодер, аджика, а то і хренове закуска – не дивуйтеся, почувши. Сибіряки і зовсім говорять — кобра.\nЧортівня робиться з варкою чи без неї, не завжди вимагає стерилізації. Існує рецепт салату без хрону. З усіма варіантами найсмачніших заготовок познайомлю. Залишиться підібрати підходящий і взятися за справу.\nРекомендую розкладати приправу в маленькі баночки, вони зручніші для зберігання і вживання.\nРаніше овочі подрібнювали м’ясорубкою. Зараз в арсеналі жінок з’явилися сучасні помічники, значно полегшують і прискорюють процес приготування. Це кухонний комбайн, блендер.\nРада. Поки прокрутишь хрін, наплачешся від душі. Щоб уберегти очі від сильного «кривдника», виходьте працювати на вулицю. Або накиньте на горло м’ясорубки щільний пакет. Але найкращий варіант – доручити роботу чоловікові, нехай поплаче, йому корисно.\n1 Класичний Вогник з помідорів і часнику\n2 Вогник без хрону\n3 Гостра чортівня з помідорами, яблуками, солодким перцем, хріном\n4 Вогник із зелених помідорів на зиму\n5 Варений Вогник з помідорів без стерилізації\n6 Як приготувати без помідорів з волоськими горіхами без хрону\n7 Вогник зі сливами з варінням\n8 Варений вогник з помідорами і баклажанами\n9 Горлодер з помідорів на зиму\nНайбільш популярний рецепт заготівлі на зиму гострої приправи. І хоча робиться вона без гострого перцю, горлодер виходить від душі.\nСіль – 1-2 маленьких ложок.\nЯк заготовити хреновину:\nНаріжте помідори і хрін на частини. Подрібніть будь-яким доступним способом.\nЗубчики часнику аналогічно подрібніть в пюре, пропустивши через прес.\nЗмішайте в мисці. Посоліть, насипте цукор. Сумлінно розмішайте, щоб спеції «розійшлися» по всій масі.\nРозкласти по банках, закрити гвинтовими кришками. На зимове зберігання помістіть в холод.\nПриправа вийде не менш гострою, особливо, якщо додати «перчинки» у вигляді пекучого стручка.\nГоловки часнику – 100 гр.\nПроверніть овочі в пюре блендером.\nДодайте за смаком сіль. Спробуйте, відрегулюйте смак. Можна додати тільки сіль, але і перець.\nРозмішайте, расфасуйте по ємностях.\nРецепт називається «Гюрза», очевидно за гостроту. З яблук раджу брати антонівку, вона ідеально підходить для заготівлі приправи.\nКорінь хрону – стільки ж.\nАнтонівка – 500 гр.\nПриготування хріновини аналогічно описаним вище. Все прокрутіть, розмішайте і упакуйте в банки. Соліть за смаком перед подачею на стіл.\nКласичний сибірський рецепт. Заготівля вийде смачніше, якщо на 2/3 зелених томатів береться третину червоних стиглих.\nКорінь хрону – 250 гр.\nПомийте, наріжте овочі на частини. Проверніть в пюре.\nПосоліть, расфасуйте. Вогник можна їсти одразу, але якщо потримати в холодильнику тиждень, смак стане насиченим.\nРецепт розрахований на 5 кг. помідорів. При бажанні кількість уполовиньте.\nСтиглі томати – 5 кг.\nЯблука кисло-солодкого сорту – 1 кг.\nЗелень кропу і петрушки – по 100 гр.\nПекучий перець – 150 гр.\nОвочі почистіть, з перців видалити перегородки, насіння. Яблука звільніть від насіннєвої частини. Поділіть морквину недовгими шматочками. Помідори розрізати на 2-4 частини.\nПробийте овочі блендером. Складіть в каструлю. Додайте спеції, масло і оцет.\nНа малому вогні доведіть до закипання.\nПродовжуйте варіння на повільному потужності вогню. Час приготування 2 години.\nВ кінці додати дрібно порізану зелень. Розмішайте, дайте сильно закипіти і зніміть з плити.\nЗаздалегідь стерилізуйте баночки. Розкладіть аджику, закатайте. Зберігайте в коморі, підвалі.\nВзимку гостру приправу можна зробити з томатної пасти. Тримайте простий рецепт.\nГіркий червоний перчик – 0,5 кг.\nПриправа хмелі-сунелі – пачка.\nПропустіть часник, горіхи, перець через м’ясорубку.\nДодайте в масу приправу хмелі. Розмішайте.\nВідправте в каструлю томат. Посоліть і знову сумлінно розмішайте, щоб компоненти розійшлися по вогнику.\nРозфасовану приправу зберігайте на полиці холодильника.\nПриправа виходить не надто гострою, з приємною кислинкою. Хороша для макаронів, м’ясних страв.\nТомати – 3,5 кг.\nМорква, болгарський перець, яблука антонівка, ріпчасту цибулю, сливи (будь-якого сорту) – беріть по кілограму.\nПісне рафіноване масло – ½ склянки.\nПідготуйте до подрібнення овочі і фрукти. Видаліть кісточки, серцевини. Поріжте на кілька частин.\nСкладіть масу в каструлю. Влийте масло.\nНе кваплячись, закип’ятіть. Тушкуйте на помірному вогні 15-20 хвилин.\nНезадовго до закінчення варіння надішліть на вогник пропущений через прес часник, посоліть, насипте перець. Дайте закипіти, вимкнути.\nНаповніть банки, закрутіть. Переверніть і охолодіть.\nБаклажани, болгарський перець – по 1 кг.\nГіркий перчик – 3 стручки.\nПропустіть компоненти зі списку в м’ясорубці. Влийте масло. Посоліть.\nДоведіть до кипіння. Продовжуйте повільну варіння приблизно годину.\nВ кінці влийте оцет. Розлийте по банках і закрутіть. Зберігається заготівля в холоді.\nПростий рецепт вогника без хрону. Готуйтеся, приправа виходить сильний, практично «вирви око». Особливо задоволені чоловіки.\nПекучий перець – 1-2 стручки.\nМелений перець – 2-3 чайні ложки.\nРецепт без варіння. Як діяти в цьому випадку, читайте вище – подрібніть, розмішайте.\nЄдина порада: якщо хочете зробити справжній горлодер, не вибирайте з гіркого перцю насіння. Але будьте готові до того, що це ядерна суміш.\nВідео-рецепт Вогника з помідорів на зиму з покрокової інструкцією приготування. Удачі!


Модернізація транспортної і...\nDeutsche Gesellschaft für internatsionale Zusammenarbeit (GlZ) GmbH реалізує Програму “U-LEAD з Європою” (Програма) в Україні. GlZ діє від імені Міністерства економічного співробітництва та розвитку Німеччини (BMZ).\nЗ метою підвищення спроможностей місцевих посадових осіб, Програма планує ініціативу (Ініціатива) з модернізації транспортної інфраструктури в об’єднаних територіальних громадах (ОТГ). Ініціатива має на меті допомогти об'єднаним громадам у вивченні альтернативних економічно ефективних технологій будівництва та утримання місцевих доріг та транспортної інфраструктури. Передбачається, що Ініціатива забезпечить ОТГ поетапними методичними вказівками із застосування таких технологій, а також вказівками з відповідного нормативно-правового регулювання та процедур, що дозволить будувати нові дороги та підтримувати існуючі згідно з вимогами до якості, будівництва, безпеки руху та закупівель.\nОбсяг робіт включає наступні завдання:\nпроведення дослідження та порівняльний аналіз існуючих економічно ефективних технологій та матеріалів для будівництва місцевих доріг, придатних до умов України;\nрозробка методичних вказівок із застосування економічно ефективних підходів (на основі проведеного дослідження) з утримання, проектування та будівництва доріг на місцевому рівні у формі двох посібників, що відображають технічні та юридичні аспекти відповідно;\nінтегрування напрацювань в програму тренінгів для ОТГ від U-LEAD з питань сталої мобільності;\nпроведення щонайменше 15 заходів (презентації, семінари) в рамках програми навчальних заходів від U-LEAD;\nпряма підтримка 30 пілотних ОТГ у підготовці проектів з розвитку дорожньої інфраструктури.\nПрограма передбачає реалізацію Ініціативи в період з жовтня 2018 року по червень 2019 року та охоплює всі області України.\nНа цей момент Програма прагне отримати вираження зацікавленості з боку громадських організацій (таких, як НУО), консалтингових компаній, консорціумів експертів тощо, які мають можливість реалізувати Ініціативу.\nДля того, щоб потрапити до шорт-листа, аплікант повинен відповідати наступним вимогам:\nможливість розгорнути та керувати командою з 2-5 кваліфікованих фахівців з будівництва доріг в Україні, розроблюючи методологічні та навчальні матеріали та проведення тренінгів, у тому числі щонайменше одного фахівця з відповідним досвідом роботи за кордоном;\nдосвід розробки навчальних посібників та навчальних матеріалів;\nготовність до частих поїздок до регіонів України протягом періоду співпраці;\nпопередній досвід управління подібними проектами;\nвільне володіння українською мовою, хороший рівень володіння англійською мовою.\nЗверніть увагу: всі документи, звіти та ін., що стосуватимуться виконуваних завдань, повинні бути підготовлені англійською мовою.\nЗацікавленим організаціям слід надіслати наступну інформацію на адресу procurement@u-lead.org.ua з копією на serhii.parkhomenko@giz.de до 10 серпня 2018 року (до кінця робочого дня):\n(1) коротка інформація про організацію, що містить опис відповідного попереднього досвіду в подібних проектах або завданнях (до 3 сторінок, включаючи посилання на Інтернет-джерела за наявності);\n(2) резюме потенційних ключових експертів (за наявності). Всі заявки повинні бути подані у вигляді одного PDF-файлу англійською або українською мовою.\nПід час надсилання, будь ласка, назвіть свій файл EoI_TI_nazva zayavnyka та вкажіть те саме в темі електронного листа.\nІнформація про ціни не вимагається на цьому етапі. Цей запит на вираження зацікавленості не є конкурсом або тендером, тому відповідь на нього не гарантує, що організація отримає запрошення до будь-якої співпраці з GIZ. У разі проведення тендеру на предмет, описаний в цьому документі, будь-який Запит на Пропозицію та будь-яке наступне замовлення на закупівлю або контракт будуть видаватися відповідно до правил та процедур GIZ GmbH.\n30.07.2018 - 09:26 | Переглядів: 3743


1 березня 2021 , 09:55\nУ Києві загорілась сауна у гаражі / ДСНС\nВони живі, їх передали бригаді "швидкої" з отруєнням продуктами горіння.\nЦе сталось на Троєщині, вулиця Радунська, 3. Вогонь встиг охопити 10 квадратних метрів. Причина пожежі наразі невідома.\nНа місці події працювали 12 рятувальників і 3 одиниці техніки.\n26 лютого у будинку в місті Васильків Київської області ввечері також трапилася пожежа. На місці події знайшли тіла 2 людей. А на вихідних на Оболоні горів мініринок.\nТакож 27 лютого у Чернівцях сталась пожежа у лікарні. Загинули 2 людини.\nНовини Київ Новини Києва Пожежа ДСНС


Як грамотно оновити покриття для підлоги? Що краще, паркетна дошка або ковролін? Стаття stroi-city.by | Ремонт та вироби своїми руками\nЯк грамотно оновити покриття для підлоги? Що краще, паркетна дошка або ковролін? Стаття stroi-city.by\nПідлога – один з основних елементів квартири. Він постійно підданий навантажень різного типу. По ньому ходять, на ньому стоїть меблі, на підлогу часто падають предмети. Тому підлогу час від часу потребує обновці. На сьогоднішній день на ринку є великий асортимент покриттів для підлоги. Але яке покриття вибрати для тієї або іншої кімнати? Який матеріал буде практичним у кухні, а який в спальні? В цьому ми і спробуємо розібратися.\nПри виборі статевого покриття кожна людина звертає увагу на різні речі. Хтось дивиться на ціну, інші шукають матеріал, який добре чиститься, треті шукають підлогу з простою установкою і т. д. Але якщо скласти всі подібні нюанси, то можна підібрати підлогу відповідає саме вашим потребам. Давайте розглянемо найбільш практичні варіанти підлогових покриттів для тієї чи іншої зони квартири.\nВ квартирі є мінімум два місця, де підлогове покриття буде постійно піддаватися впливу вологи. Це кухня і ванна кімната. В подібних приміщеннях практично буде встановлювати на підлогу кахельну плитку. Установка плитки процес нескладний і не займе багато часу. На ринку представлена величезна кількість різновидів кахельної плитки. Тому знайти потрібний малюнок і забарвлення не складе праці.\nХорошим варіантом для покриття підлоги у вітальні і спальні стане ковролін. Крім гарного зовнішнього вигляду цей матеріал має здатність добре зберігати тепло. По ковроліну завжди приємно пройтися босоніж. Але потрібно пам’ятати, що ковролін досить важко піддається очищенню.\nОновлюючи підлога в дитячій кімнаті, варто звернути увагу на гумове покриття. Така підлога буде м’яким, що дозволить уникнути можливих порізів і саден під час активної гри малюка. Гумове підлогове покриття добре піддається чищенню і здатне витримати навіть сильні механічні пошкодження.\nКоридор – місце, де постійно відбувається ходьба по підлозі. Тут практично використовувати лінолеум. Цей матеріал простий в укладанні. Також лінолеум легко відмивається від бруду та пилу за допомогою простої вологої ганчірки. Асортимент лінолеуму, представлений у магазинах, дозволяє вибрати потрібну забарвлення і малюнок.\nВже тривалий час особливою популярністю серед людей користується паркетна дошка в Мінську. Це красиве і екологічно чисте покриття. Паркетна дошка проста в установці і удобена в очищенні. Подібне покриття має гарний малюнок і добре тримає тепло. Сьогодні на ринку представлено безліч різновидів паркету. Всі вони відрізняються кольором, стилем і деревиною, з якої виконаний матеріал.\nБільшості людей паркетне покриття не по кишені. Тому для економії вони шукають щось схоже, але дешевше. Так досить схожим з паркетом матеріалом є ламінат. Його ціна значно менше, ніж ціна паркету. При цьому ламінат передає красу деревного малюнка не гірше паркетного покриття. Ламінат зручний в установці і легко очищається. Іноді для установки цього матеріалу варто скористатися спеціальним клеєм.\nОтже, ми познайомилися з різними підлоговими покриттями і перспективними місцями їх застосування. Кожна людина обере для себе найкращий варіант, який, безумовно, задовольнить всі бажання і потреби.


Чому люди не вірять у Бога? — Последние новости Украины и мира vremya.eu\nЧому люди не вірять у Бога?\n5060 просмотров Голосов: 0 Автор:Алекс Сільнецький\nЗгідно нової теорії одного вченого, релігія — це лише спроба задовольнити 16 основних людських бажань, до яких схильні всі люди. І саме це може пояснити той факт, чому багато релігій настільки суперечливі — щоб відповідати запитам максимально великої кількості людей.\nПрофесор Стівен Райсс, психолог з Університету штату Огайо, стверджує, що релігія не може ґрунтуватися на одній тільки мотивації; щоб бути популярною, вона повинна апелювати до різних сторін людської природи.\n«Неважливо, існує Бог чи ні, тому що релігійна віра спрямована на задоволення основних бажань людини, — пояснює вчений — … Припустимо, ви вирішили створити свою релігію. Якщо ви будете вчити наближатися до Бога через медитацію і вивчення, тоді ви не залучите екстравертів, а якщо навпаки — то з вами не буде інтровертів ».\nУ своїй новій книзі «16 прагнень до Бога» професор перераховує всі 16 основних людських бажань, на які повинна бути націлена будь-яка релігія — цікавість, визнання, сім'я, слава, ідеалізм, незалежність, порядок, фізична активність, сила, романтика, економія, соціальний контакт, їжа, статус, спокій і помста.\nЗа словами вченого, хоча у всіх є ці бажання, вони проявляються з різною силою, так що і мотивація буде різною. До таких висновків він прийшов, дослідивши 100000 чоловік в 270 різних релігіях.\n«Якщо ви амбітна людина, то вас приваблюють досягнення. Бог розглядається як творець Всесвіту -… Кінцеве максимальне досягнення, що вас і приваблює, нехай і на підсвідомому рівні. Якщо ви за справедливість, що вас приверне Бог, який відплачує всім по заслугах. Якщо ми за мир, то вам ближча ідея підставляти ворогу іншу щоку. Релігії суперечливі, щоб відповідати запитам кожного ».\nОбщество → Сила в Україну прийде з вірою в Бога\nТеги: релігія, віра, бог


Роздуми напередодні Дня соборності | Запорозька Січ\nЧерговий, 97 День соборності України нагадує нам, її громадянам, про довгий і тернистий шлях до об’єднаної незалежної Української держави, який розпочався у глибині віків і, як на мій погляд, так поки що не завершився.\nЦя дата, 22 січня, в контексті подій, які відбувалися в історичному вимірі і мають місце сьогодні в незалежній Україні, наводить на роздуми з неоднозначними оцінками, аналогіями тощо.\nЯк відомо читачу, події, які відбувалися на теренах Європи (Перша світова війна 1914-1918 рр., лютнева буржуазна революція і жовтневий більшовицький переворот 1917 р. в Росії, революційні події в Німеччині 1918 р. та інші) створили передумови для розпаду Австро-Угорської та Російської імперій і появи на їх теренах нових країн, політична еліта яких на той час мала як різний рівень готовності очолити національний рух до незалежності, так і різне бачення майбутнього своїх країн.\nУ таких умовах знаходилися і українські політики-інтелігенти, яких початок буржуазної російської революції (лютий 1917 р.) поставив перед складним вибором, пошуком шляхів історичного розвитку України.\nЄдиної думки щодо майбутнього статусу України серед лідерів проукраїнськи налаштованих політичних та громадських організацій на той момент не було. Самостійники на чолі з М.Міхновським (український політичний і громадський діяч, перший ідеолог українського націоналізму та організатор війська) виступали за негайне проголошення незалежності. Автономісти (В.Винниченко, Д.Дорошенко та їхні прихильники) бачили Україну автономною республікою у федеративному союзі з Росією. Цих поглядів притримувався і М.Грушевський.\nПрагнучи уникнути розколу в національному русі, який тільки народжувався, керівники політичних організацій погодилися на створення об’єднання, яке назвали Українська Центральна Рада (УЦР). Це на той час було єдине вірне рішення.\n4 березня 1917 року на зібранні, яке відбулося в м. Києві і в якому взяли участь представники політичних сил, громадськості, військові, студенти, духовенство та інші, було проголошено утворення Української Центральної Ради (УЦР), головою якої заочно був обраний М.Грушевський (на той момент він перебував за межами України). Пізніше, після обрання делегатів від політичних партій, професійних і культурних організацій та 9 українських губерній, УЦР (Українська Центральна Рада) перетворилися в свого роду парламент і дієвий центр українського національного руху.\nЗаступниками Михайла Грушевського як голови УЦР було обрано Сергія Єфремова і В.Винниченка. Про діячів УЦР, УНР, Директорії, Гетьманщини чимало написано як позитивного, так і критичного. До відома читачів наведу коротку інформацію про них.\nМ.Грушевський – видатний історик, був членом Української партії соціалістів-революціонерів і виступав за національно-територіальну автономію України у складі Російської федерації, в яку, як розраховував він, могла трансформуватися Російська імперія.\nВ.Винниченко – відомий письменник і драматург, був членом Української соціально-демократичної партії (УСДРП), соціаліст-революціонер, поділяв погляди М.Грушевського щодо автономії України в складі РФ.\nС.Петлюра – різностороння за талантами особистість, член Революційної української партії (РУП), дотримувався ліво-націоналістичних поглядів. Ставши членом УЦР, прийняв позицію М.Грушевського і В.Винниченка щодо входження України на правах національно-територіальної автономії у складі РФ, на можливість утворення якої вони розраховували до більшовицького перевороту, коли стало зрозумілим, що ніякої Російської федерації не передбачається.\nП.Скоропадський – представник старовинного козацького роду, нащадок Гетьмана Війська Запорозького І.Скоропадського, генерал-лейтенант царської армії, був одним із ідеологів монархічного гетьманського руху в Україні.\nУ відповідності зі своїми політичними поглядами і переконаннями М.Грушевський, В.Винниченко, С.Петлюра та їхні соратники започаткували соціалістичну Українську народну республіку, розбудувати яку вони не змогли.\nТільки після жовтневого 1917 року більшовицького перевороту, коли стало відомо, що більшовики не визнають УЦР та відкидають її наміри щодо утворення української національно-територіальної автономії у складі РФ, М.Грушевський та його соратники замислилися над питаннями, пов’язаними зі створенням української незалежної держави.\nТретім Універсалом Української Центральної Ради (УНР) від 7 листопада 1917 року була проголошена Українська Народна Республіка.\n22(09) січня 1918 року під головуванням та на пропозицію М.Грушевського Українська Центральна Рада проголосила Українську Народну Республіку (УНР) самостійною, вільною і суверенною державою.\nМайже рік пройшов від початку російської буржуазної революції і створення тимчасового уряду Росії на чолі з О.Керенським до проголошення самостійної, вільної і суверенної держави – Української Народної Республіки.\nДля нас, сучасників, є досить дивним, як могли видатний історик і досвідчений політик, яким був М.Грушевський, та його соратники розраховувати на радикальне перетворення тюрми народів, якою була Російська імперія, на Федерацію, в якій би комфортно себе почувала Українська національно-територіальна автономія?! Допускаю, що реальні особисті контакти керівництва УЦР з О.Керенським і М.Терещенком (міністр фінансів та міністр закордонних справ у тимчасовому уряді) були достатньо обнадійливими для М.Грушевського і В.Винниченка та вселяли в них безпідставний оптимізм. З іншого боку, був добре відомий гіркий досвід, започаткований царською Росією ще за часів Богдана Хмельницького і завершений за правління Катерини ІІ (на який ні М.Грушевський, ні його соратники не звернули увагу), коли всі паростки автономії Гетьманщини і Козацької Січі були знищені. Імперські замашки – це генетика!\nНевже М.Грушевський як історик не розумів природи російського імперського підходу до народів, які знаходилися в складі Росії? Свята наївність вченого, ідеалістичні і глибоко помилкові бачення майбутнього України в складі Російської Федерації загальмували процес державотворення, призвели до втрати дорогоцінного часу. Звичайно, сьогодні, через майже 100 років, оцінювати ситуацію 1917-1918 років набагато легше, ніж у ті часи, коли було потрібно приймати досить непрості рішення.\nІ все ж, після проголошення Українською Центральною Радою Української Народної Республіки (УНР) розпочалися процеси державотворення, розробка Основного Закону УНР – Конституції, яка була прийнята вже 29 квітня 1918 року. Низка помилок, у тому числі у відносинах з селянством, армією, зовнішньополітичних зв’язках, призвела до втрати популярності керівництва УНР і його політики і майже безкровного державного перевороту.\n29 квітня 1918 року до влади прийшов П.Скоропадський, який проголосив себе Гетьманом України. За Гетьманату в Україні продовжувалися процеси державотворення, які пов’язані з діяльністю уряду (Ради Міністрів) П.Скоропадського, перебуванням на її території німецьких військ, які були його опорою, боротьбою з відстороненими від влади політиками: С.Петлюрою, В.Винниченком та іншими, серед яких вже не було М.Грушевського.\nДе ж він подівся? Може, організував боротьбу у підпіллі? Ні. М.Грушевський зайнявся науковою роботою і впродовж 1918 року написав 4, 5 і 6 частини Всесвітньої історії, а також такі праці, як «Старинна історія», «Античний світ», «Середні віки Європи». У 1919 році Михайло Сергійович емігрував і поселився в Празі. Він був талановитим визначним істориком, а державним діячем його зробили обставини, в яких він здійснив те, що зміг.\nНезаперечною заслугою М.Грушевського стало те, що Центральна Рада за рік пройшла шлях від обережних гасел за автономію до проголошення в січні 1918 року суверенної, ні від кого незалежної Української Народної Республіки, було ухвалено її Конституцію.\nПослідовники Михайла Грушевського назвуть його «Історію України-Руси» метрикою українського народу, поставивши її в один ряд з «Кобзарем» Т.Шевченка.\nХарактер української революції динамічно мінявся, змінювалися і її лідери. Справу, розпочату М.Грушевським, продовжили його соратники В.Винниченко і П.Скоропадський.\nБурхливі революційні політичні події в Києві та інших регіонах України активізували національні рухи в регіонах Галичини, Австро-Угорської імперії. У жовтні 1918 року у м. Львові було створено Українську Народну Раду, а 19 жовтня того ж року – проголошено утворення Західноукраїнської Народної Республіки (ЗУНР).\n1 грудня 1918 року (ще за Гетьманату) у м. Фастові було підписано «Предвступний договір» про об’єднання УНР і ЗУНР.\n14 грудня 1918 року після зречення від влади гетьмана П.Скоропадського до управління державою прийшла утворена (обрана) 13 листопада 1918 року Директорія (Директорія – найвищий орган влади відродженої Української Народної Республіки, який діяв з 14 листопада 1918 до 10 листопада 1920 років) на чолі із В.Винниченком. В її складі був і С.Петлюра. Процес підготовки до об’єднання УНР і ЗУНР активізувався.\n22 січня 1919 року на Софіївській площі у Києві вперше за 600 років пройшла вікопомна історична подія: відбулося об’єднання українських земель, закріплене Актом злуки (об’єднання), прийнятим на урочистих зборах, і засвідчене Універсалом Директорії про об’єднання УНР і ЗУНР в єдину велику Україну, що і стало реальним кроком до об’єднання українських земель.\nНа жаль, у той складний для України час удалося здійснити лише перші кроки на шляху до соборної України. Об’єднання українських земель у далекому 1919 році відбулося лише юридично і політично. Державного об’єднання у той період не відбулося через об’єктивні і суб’єктивні фактори, які мали місце як в самій Україні, так і за її межами.\nНезважаючи на декларований керівниками УНР соціалістичний напрямок розвитку України (УНР), їх соціалістичні переконання, більшовицька Радянська Росія на чолі з В.Леніним навіть не допускала незалежності України в будь-якому її політичному виборі. Більшовицький терор, відсутність у лідерів УНР чітко визначених державницьких позицій, підтримки з боку країн Антанти, особисті амбіції призвели до втрати спочатку окремих територій щойно створеної соборної України, а потім і державності.\nНе знайшли уряди Української Центральної Ради, Української народної республіки, Директорії України, Гетьманату, які очолювалися в різні періоди 1917-1920 рр. М.Грушевським, В.Винниченком, С.Петлюрою та П.Скоропадським, належного розуміння і підтримки з боку селянства, солдатів і жителів міст. Це і було головною причиною втрати державності.\nПереконливим підтвердженням сказаному є слова В.Винниченка: «Будемо чесними перед собою й іншими: ми використали низький рівень свідомості мас. Не вони нас вибрали, а ми їм нав’язали себе!».\nІ все ж події 1917-1920 років, одержаний українцями гіркий досвід, Акт злуки (об’єднання) мали неоцінний вплив на подальший розвиток національної самосвідомості та політичні процеси в Україні.\nУкраїнці, які після завершення громадянської війни знову проживали під російсько-радянською, польською, чеською, угорською та румунською владами, завжди пам’ятали той день, який об’єднав їх 22 січня 1919 року на Софіївській площі Києва в одну незалежну соборну державу.\nБоротьба українців за свою незалежність не припинялася ні на один день впродовж всього ХХ століття.\nПерше після проголошення Дня соборності офіційне святкування Соборності на офіційному рівні відбулося 22 січня 1939 року в Карпатській Україні (м. Хуст), на той час – автономної республіці Чехословаччини, на яке приїхало біля 30 тисяч українців з Гуцульщини, Хустщини, Волівщини та інших регіонів.\nНаступний крок до відзначення Дня соборності відбувся 21 січня 1990 року. Напередодні Дня соборності було організовано живий ланцюг між Києвом, Львовом та Івано-Франківськом, в якому взяли участь від 1 до 3 млн осіб. Патріотичні сили України у передчутті розпаду СРСР згуртувалися і організували цей живий ланцюг.\nВ Україні в цілому День соборності у відповідності з Указом Президента «Про День соборності України» став офіційним святом лише напередодні 80-ї річниці у 1999 році.\n30 грудня 2011 року Указом на той час Президента України В.Януковича День Соборності на офіційному рівні було скасовано і об’єднано зі святом Свободи. Чому? Може, вже тоді оточення Януковича почало готувати «приєднання» України до РФ? Не хотілося б у це вірити, але події наступних років, пов’язані з пропагандою федеративного устрою України, лише підтвердили це. До того ж, обіцяні В.Путіним В.Януковичу за відмову від євроінтеграції України 15 млрд доларів США під 5% річних на 2 роки були не просто кабалою. Їх було неможливо повернути, що заганяло Україну в глухий кут, вихід з якого був один – втрата політичної й економічної незалежності, яка була започаткована владою В.Януковича у м. Харків (Харківські угоди).\n13 листопада 2014 року Указом Президента України П.Порошенка свято було відновлено. Відбулося це після анексії Криму і втрати частини територій Донбасу.\nТак що 22 січня 2016 року в українських містах і селах громадяни України будуть відзначати День Соборності, але, як і в минулому 2015 році, борючись за повернення Криму і частини Донбасу, тобто Соборність України.\nЧи вивчили і засвоїли уроки історії політики незалежної України, особливо ті, які приходили у владні кабінети або знаходяться в них сьогодні? Чи зробили вони висновки з трагічних помилок далекого і близького минулого?\nПодії 90-х та 2000-х років стверджують, що ні, не засвоїли, не зробили! Те, що ми маємо сьогодні, є результатом небажання багатьох політиків активно працювати на розбудову держави, її економічного і військового потенціалу, без яких збереження соборності України, знаходячись поряд з РФ, керівництво якої завжди мало імперські амбіції, досить складне. Для багатьох політиків інтереси України як держави, інтереси людей, які в ній проживають, не були на першому плані. На жаль, для більшості з них бізнесові та корпоративні інтереси, власні та політичні амбіції досить часто переважають державні інтереси.\nРозмови про боротьбу з корупцією, якими забавляються політики на різного роду політичних шоу, викликають у суспільстві алергію. Очікування українців на радикальні зміни, які повинні були відбутися в Україні після Євромайдану, не оправдалися. Надії на новообраний парламент та сформований ним уряд також не оправдалися. Анонсовані урядом реформи і їх законодавче забезпечення проходять у в’ялоплинному режимі. Все, над чим працюють законодавці та урядовці, відбувається так «швидко», як мокре горить. Закони України про безвізовий режим для українців були прийняті парламентом в останній момент, зміни до Податкового кодексу і Закони України «Про державний бюджет України» на 2015 і 2016 роки народні депутати приймали в аварійному порядку напередодні Нового року.\nХто їм заважає працювати по-іншому, як цього вимагають обставини, в яких перебуває Україна? Військові, волонтери ведуть безкомпромісну боротьбу за відновлення соборності України, проливають кров, гинуть. Парламентарі, урядовці дозволяють собі в цей складний для держави час працювати без необхідної напруги, подорожують, відпочивають.\nРитм роботи в умовах економічного спаду, фінансової кризи, військової і економічної агресії з боку РФ потребує від усіх громадян України і в першу чергу від парламенту, уряду іншого ставлення до роботи, динаміки та відповідальності.\nВ умовах, коли десятки мільйонів громадян України знаходяться на межі виживання, стиль життя і поведінка багатьох публічних людей від політики і бізнесу виглядають аморальними.\nБез відновлення економіки, фінансово-банківської системи, розбудови сучасної армії, відвертого і чесного діалогу з суспільством, динамічного проведення реформ, у т.ч. судової системи, прокуратури, міліції, не на словах, а на ділі – реформування місцевого самоврядування, всі розмови про європейський вибір та покращання життя українців навіть у далекій перспективі залишаються, як це було раніше, лише деклараціями.\nШановні панове народні депутати, урядовці, дозвольте напередодні Дня Соборності запитати: «Коли буде реалізовано ваше обіцяне, до того ж, офіційно оформлене у документі із назвою «Коаліційна угода»?\nМожна сказати, що підняті в статті питання не мають відношення до її заголовка. Заперечую і стверджую, що мають! Тільки потужна держава, яка забезпечує достойне життя своїм громадянам, дає їм обнадійливу перспективу на майбутнє, зможе зберегти її суверенність і соборність України.\nЗ Днем соборності, шановні земляки!\nпочесний доктор наук ЗНУ\nНаступний запис Кіт Пушкіна заговорив українською\nПопередній запис Сработает ли “подушка безопасности” “ЗАЗа”? “Запорозька Січ” выяснила ситуацию на автозаводе


Троє жителів Тернопільщини, які намагались збути ртуть, постануть перед судом - ПОГЛЯД\n16:47 | 31.07.2014 Redaktor 325 Views\nПрокуратурою області скеровано до суд у обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно трьох жителів області, обвинувачених у незаконному перевезенні, зберіганні з метою збуту ртуті та спробі перемістити її через митний кордон з приховуванням від митного контролю.\nВстановлено, що у 1999 році мешканець Збаража привласнив 20-кілограмовий контейнер із ртуттю, знайдений поблизу збаразького цукрового заводу. Разом з іншим мешканцем Збаражчини влітку 2014 він намагався збути отруйну речовину, продавши її за кордон. Чоловіки знайшли через інтернет-мережу покупця у Польщі, який погодився за 10 000 євро придбати товар. До перевезення залучили тернополянина –власника автомобіля «Опель Астра». Чоловіки перелили ртуть у порожній вогнегасник, який тернополянин мав би перевезти через кордон у власному автомобілі. Проте їх намірам завадили працівники Служби безпеки України, які викрили зловмисника під час спроби переміщення автомобіля із ртуттю у вогнегаснику у с. Шегині Мостиського району Львівської області. Розслідування у провадженні здійснювалось слідчими Управління Служби безпеки в області, процесуальне керівництво – прокуратурою області.\n← “На Тернопільщині роками розкрадають надра Дністровського каньйону”, – активісти\nКиївська компанія розробила промоційний бренд Тернополя →


Католики проведуть конференцію про те, як вони «відчули Бога на Майдані» – Справжня Україна\nКатолики проведуть конференцію про те, як вони «відчули Бога на Майдані»\nКафедра пасторального богослов’я філософсько-богословського факультету Українського Католицького Університету анонсувала «науково-практичну конференцію», присвячену «Богу на Майдані» – «Бог на Майдані: реальність чи міф?». Захід відбудеться 15 грудня у Львові.\nОрганізатори планують провести «наукову дискусію» про «відчуття потойбіччя учасників Революції Гідності 2013-2014 років», а також проаналізувати «унікальний феномен досвіду Бога на Майдані».\nЗавдання конференції: «розставити акценти на площині особистого досвіду Бога на Майдані; аргументувати вплив надприродного світу на поведінку людей, які за допомогою мирного протесту протистояли насильству; відповісти на запитання: Як Революція гідності спричинилася до зміни менталітету та навернення громадян нашої країни? Настільки інтенсивно започаткований процес змін у свідомості й поведінці людей триває досі…»\nЯк стверджують організатори заходу, їхня мета – «мотивувати богословів продовжувати дослідження феномену Майдану».\nНа Майдані був Бог.\nДивився кожному в очі.\nІ вони розкривались, як незабудки, цвіли…\nВ них світилося небо.\nПовітря було пророче.\nУ ті дні ми з Богом були.\nЗ нами їв бутерброди,\nСпівав про волю,\nТо був Рай — не на небі, а на землі…\nP.S. Від редакції. «Отже по плодах їх впізнаєте їх». (Мф., 7, 20). Цей анонс ми розмістили не заради того, щоб пропагувати божевільні збочення новітньої тоталітарної секти, а заради того, щоб було видно, як далеко зайшла майданна деградація, з яким цинізмом «апостоли Майдану» впроваджують її навіть у сферу духовного життя, штурмуючи, мабуть, останні рубежі віри і моральності, які ще залищаються в нашого народу і залишають нам шанс на покаяння і прощення гріхів.\n100 років гонінь. До річниці Помісного Собору 1917-18 років\n08.04.2018 Real Ukraine 0


Павелко, Эмираты и коррупция в украинском футболе / Футбольный Клуб\nПавелко, Эмираты и коррупция в украинском футболе\nФутбольна корупція – ще один різновид зловживання становищем задля власної вигоди. Розслідування програми «Схеми» (спільного проекту Радіо Свобода й телеканалу «UA:Перший») виявило, що з бюджету Федерації футболу України було виведено понад мільйон доларів у результаті закупівлі обладнання для виробництва трави для футбольних полів через фірму-посередника в Об’єднаних Арабських Еміратах.\nТуди ж літав і сам президент Федерації футболу Андрій Павелко, який, серед іншого, є впливовим політиком, народним депутатом від фракції президента та очолює у Верховній Раді бюджетний комітет. Журналісти «Схем» знайшли фотодокази його зустрічі з номінальним директором цього офшору. Чому Федерація футболу України погодилась на непрямі контракти, а відтак переплатила зі свого бюджету більше ніж 30 мільйонів гривень на офшорний рахунок?\nВосени 2017 року у селі Мартусівка на Київщині відкрили завод з виробництва штучної трави для футбольних полів.\nНині робота на ньому кипить: спочатку старі автомобільні покришки на американському обладнанні подрібнюються у спеціальний дрібняк, а далі, за допомогою британського верстата, ці нитки перетворюються на травинки та укріплюються латексом на верстаті з Данії.\nЦей завод – недержавний, побудований за гроші Федерації футболу України. Ця ж спортивна організація і керує ним через компанію «ФФУ Продакшн».\nВиробництво, запущене тут, є унікальним для країни та використовує найкращі німецькі технології, стверджують на заводі.\nУтім, роботу цього підприємства практично з моменту відкриття супроводжують скандали. Так, у травні 2018 року журналісти програми «Наші гроші» розповіли, як завод отримував бюджетні підряди на десятки мільйонів гривень через дискримінаційну вимогу щодо закупівлі штучної трави – за технологією, яка використовувалась тільки на цьому підприємстві.\nТоді журналісти виявили, що в Мінрегіонбуді розробили типовий проект будівництва футбольних майданчиків зі штучним покриттям і у ньому орієнтували замовників лише на одне покриття, а саме – українського виробництва, виготовленого за технологією німецької компанії Polytan.\nТобто недержавний завод був завантажений завдяки бюджетній програмі будівництва міні-полів зі штучним покриттям.\n«Завод не може показати жодного приватного замовлення. Усі його замовлення – державні. Саме на цю програму є стовідсоткова передоплата», – зауважує спортивний журналіст Костянтин Андріюк.\nУспіхи цього підприємства пов’язують із Андрієм Павелком. Він очолює Федерацію футболу України, якій і належить завод. Також він є народним депутатом від президентської політичної сили і головою комітету Верховної Ради з питань бюджету. Саме через цей комітет пройшов законопроект про виділення мільйонів гривень на будівництво футбольних полів.\nДалі були скандали в європейській пресі. Один із найстаріших швейцарських журналів L’Illustré, що існує з 1921 року, опублікував на розгорті матеріал, у якому фактично звинуватив керівництво ФФУ у відмиванні грошей. У ньому йшлося про те, за якими схемами Федерація футболу України закуповувала обладнання для заводу з виробництва штучної трави.\n«Через генерального секретаря ФФУ Юрія Запісоцького Андрій Павелко контролював компанію в Об’єднаних Арабських Еміратах… Завдяки цьому маленькому трюку Павелко міг отримати щедрий прибуток для особистого користування», – зазначалось в публікації на розгорті серпневого випуску журналу.\nТож «Схеми» вирішили проаналізувати домовленості Федерації футболу України з іноземними партнерами і виявили у них участь офшорних компаній із прихованими власниками. Юристи стверджують: це можливий спосіб привласнити гроші громадської організації та приховати незаконний прибуток, отриманий можновладцями.\nУсе це кидає тінь на роботу всеукраїнської незалежної спортивної організації, якою є Федерація футболу України і яку очолює народний депутат і голова бюджетного комітету. Невже це та сама спортивна корупція, боротьбу з якою публічно оголошував Андрій Павелко?\nЗЛАМАНА ПОШТА КЕРІВНИЦТВА ФФУ\nУ травні цього року хакери оприлюднили в інтернеті десятки гігабайтів електронного листування людей, пов’язаних із Федерацією футболу України. Ця пошта свідчить про завищення вартості обладнання, яке було закуплено для заводу у Мартусівці. У скриньках є начебто фотокопії договорів між вже вищезгаданою «ФФУ Продакшн» і фірмою S.D.T. FZE, зареєстрованою в Об’єднаних Арабських Еміратах.\nНаприклад, один з документів свідчить, що 2 листопада 2016 року американська компанія Eco Green продала арабській компанії обладнання на суму понад 3 мільйони доларів. Ця сума включає вартість обладнання, а також витрати на транспортування та догляд за його налаштуванням.\nДзеркальна домовленість, але вже між арабською фірмою та українською «ФФУ Продакшн», датована наступним днем – 3 листопада. Але вартість такого ж обладнання, транспортування та догляду за налаштуванням зростає на двадцять відсотків. Різниця – більш ніж у 600 тисяч доларів.\nЦей документ не єдиний, в якому можна зустріти схожу схему. Приміром, 11 жовтня 2016 року британська компанія Tufting Machinery Services продає обладнання офшорові S.D.T. FZE за понад 300 тисяч фунтів стерлінгів.\nА за іншим контрактом наступного дня те ж обладнання S.D.T. FZE продає «ФФУ Продакшн» уже на 60 тисяч фунтів дорожче.\nРізниця, якщо вірити цим документам, – більше ніж 700 тисяч доларів лише на цих двох закупівлях. Тобто двадцять відсотків від початкової вартості контрактів, встановленої іноземними постачальниками. Гроші осіли на рахунках арабської компанії.\nЧи може ця схема мати інше пояснення, окрім спроби заробити?\n«Ніщо не заважає цій компанії купувати напряму. Зареєструвати таку компанію на території України і сплачувати від прибутку, сплачувати доходи», – пояснює адвокат Дмитро Кострюков.\nНа справжність оприлюднених хакерами договорів вказує той факт, що директора заводу Андрія Бондаренка запитання про 20-відсоткову різницю у контрактах не дивує.\n«Коли почався цей проект, був наш вибраний генеральний партнер Polytan у плані технологій і того покриття, яке ми хочемо виготовляти. Вони також зазначили, що вам потрібен певний набір обладнання. Але як, вони не займаються будівництвом заводів і виготовленням обладнання. Є така практика – об’єднати це все і ті ноу-хау під генерального підрядника, який зобов’язувався не тільки поставити обладнання, а й забезпечити певний інжиніринг. Через це й виникло питання S.D.T. FZE і ця додана вартість», – розповів він у коментарі «Схемам».\nНа уточнення журналіста, чи є 20 відсотків тією сумою, яку заробляє офшорна компанія S.D.T. FZE, Андрій Бондаренко ствердно киває.\nОФШОР З ОАЕ\nВибір генерального підрядника припав на специфічну фірму. Компанія S.D.T. FZE зареєстрована у вільній економічній зоні Рас-ель-Хайма в Об’єднаних Арабських Eміратах. Пошук фірми за відкритими джерелами не дав жодних результатів.\nІнтернет-сайт S.D.T. FZE знайти не вдалося. В усіх документах адреса фірми – просто поштова скринька. Доказів існування якогось іншого, реального офісу S.D.T. FZE, знайти не вдалося.\nАле, з одного боку, ця фірма має мільйонні контракти з компаніями зі Сполучених Штатів, Німеччини, Данії, Великої Британії, а з іншого – контракти перепродажу українському підприємству, що належить Федерації футболу України.\nКомпанія, яка через себе пропускає контракти на мільйони доларів, повинна мати справжні офіс, співробітників і сайт, якщо вона реальна, вважає юрист та експерт з корпоративного права Богдан Боровик:\n«А в нас є компанія, яка має поштову скриньку та e-mail на «джимейлі». Тобто це є певні ознаки того, що ця компанія існує лише на паперах», – пояснює він.\nВільна економічна зона Рас-ель-Хайма в Об’єднаних Арабських Eміратах особлива тим, що дізнатися кінцевого бенефіціара зареєстрованих там фірм практично неможливо. Тут не ведуть відкритих реєстрів і не розкривають публічно інформацію. А ще компанії, які зареєстровані там, не платять податків.\nЮристи пояснюють: участь офшорних компаній у таких контрактах купівлі-продажу – розповсюджена практика. Богдан Боровик вважає, що найімовірніше ця компанія в Арабських Еміратах є так званою «компанією-прокладкою», потрібною для того, щоб акумулювати певний відсоток прибутку.\n«По-перше, ця компанія була створена незадовго до того, як почалися транзакції. По-друге, вона створена в ОАЕ, де дуже сприятливий податковий клімат, і де є така дуже важлива перевага, як анонімність власників компанії», – зазначає він.\nТа чи можна до кінця бути певними у справжності контрактів з оприлюдненого хакерами листування?\nПідтвердження цим даним «Схеми» знайшли, аналізуючи імпортні операції Федерації футболу України, а саме фірми «ФФУ Продакшн».\nЖурналісти програми перевірили, коли, за скільки і в кого у Федерації купували обладнання для виробництва штучної трави для футбольних міні-полів, і виявили, що поставки відбувалися саме за контрактами з S.D.T. FZE. Про це свідчать дані, отримані від митниці.\nНаприклад, з вересня 2017-го до лютого 2018-го через арабський офшор йшли поставки від вже згаданої вище американської компанії Eco Green. Митна вартість товарів, які закупила «ФФУ Продакшн» зі Сполучених Штатів за таким непрямим контрактом, – більше ніж 3,2 мільйона доларів.\nЗа такою ж схемою влітку 2017-го «ФФУ Продакшн» отримала обладнання і в данської компанії Campen. Митна вартість цієї поставки склала майже два мільйони доларів.\nНарешті, частина контрактів з компанією Polytan – німецьким партнером «ФФУ Продакшн», за технологією якого український завод виробляє штучну траву, – також йшли через арабський офшор: серпні-вересні 2017-го через S.D.T. FZE. «ФФУ Продакшн» закупив у Polytan’а сировини на більше ніж 600 тисяч доларів.\n«Схеми» проаналізували також суми доступних у зламаній поштовій скриньці контрактів і виявили, що українська сторона платила на 20% більше, ніж перед тим розраховувалася з іноземними постачальниками арабська фірма. Тобто непрямий контракт обійшовся дорожче.\nЯкщо підсумувати різницю, яку українська сторона переплатила за усіма проаналізованими «Схемами» поставками, то виходить більше від мільйона доларів, які, ймовірно, були виведені в офшор.\nАдвокат Богдан Боровик каже: «Відкат» – це не юридичний термін, але питання таке: якщо переговори йшли напряму, що заважало купити це обладнання напряму на 20 відсотків дешевше? Чому не купили? Якщо економічної відповіді немає, то, відповідно, питання: хто профітує від того, що Федерація закупляє дорожче, ніж вона могла закупити, на 20 відсотків?»\nЧому українська сторона погодилась на непрямі контракти, а відтак отримала фінансово невигідні для себе умови?\n«Схеми» звернулись до очільника ФФУ, а за сумісництвом народного депутата і голови бюджетного парламентського комітету Андрія Павелка.\nНині він перебуває під прицілом антикорупційних органів. Національне агентство з питань запобігання корупції після виходу розслідування журналістів програми «Наші гроші» анонсувало повну перевірку його декларацій за 2015–2017 роки. Щоправда, її результатів немає досі.\nГолова НАЗК Олександр Мангул пояснює, що вона припинена у зв’язку з тим, що суд надав дозвіл до банківської таємниці.\n«Ми отримаємо інформацію з банків, опрацюємо і будемо виходити на проект рішення», – пояснив він.\nМожливу корупцію в ФФУ під час будівництва футбольних полів розслідує і Національне антикорупційне бюро України. За даними «Схем», Павелко фігурує у цих матеріалах.\nЩодо публікації у швейцарському виданні, в якій керівництво Федерації звинуватили у можливих фінансових оборудках, Павелко відповів коротко: «Для цього є аудиторська компанія». І сказав, що вважає публікацію замовною.\nЗагалом під час інтерв’ю «Схемам» народний депутат демонстрував, що про щоденну операційну діяльність Федерації футболу України знає мало. Мовляв, його сфера – це стратегічне управління.\n«Ми – засновники. Ми не є оперативними співробітниками… За підсумками звітності (контролюємо діяльність – ред.). Отримуємо звітність – і після цього говоримо: порушили права чи не порушили», – каже Павелко.\nПро компанію S.D.T. FZE він знає, але, за його словами, небагато: «Я як голова Федерації визначаю стратегію. Щодо компаній, ми заснували компанію «ФФУ Продакшн», яка займається виробництвом».\nНа запитання журналіста, звідки у цій схемі взялася компанія, зареєстрована в Арабських Еміратах, Павелко відповів, що її «рекомендувала» компанія-виробник Polytan.\n«Схеми» звернулися і до компанії Polytan, запитавши про те, навіщо була використана офшорна компанія у бізнесі з українською Федерацією футболу, та чи має вона стосунок до зареєстрованої у вільній економічній зоні в Об’єднаних Арабських Еміратах фірми S.D.T. FZE\nНа момент підготовки матеріалу до ефіру відповіді від Polytan’f так і не надійшло.\nНатомість відповідь надіслав Роб Веннекер, який на момент будівництва заводу був директором з міжнародних продажів компанії Polytan і якому «Схеми» теж надсилали схожий інформаційний запит.\n«S.D.T. FZE був генеральним підрядником у проекті «ФФУ Продакшн». Я консультував «ФФУ Продакшн» і залучених людей щодо безпосередньо виробництва, створення заводу, контролю якості і так далі. (…) Я отримав контроль, аби забезпечити продовження робіт», – повідомив він.\nЗа словами німця, схоже, процедура має такий вигляд: Федерація футболу України хотіла побудувати завод із виробництва штучної трави і звернулася до німецького виробника та власника технології – компанії Polytan. За контакти із закордонними партнерами у той час відповідав директор з міжнародних продажів компанії Роб Веннекер, який за допомогою вже окремої, приватної фірми підбирав обладнання, консультував, ділився технологіями, і заробляв на цьому через офшорну компанію S.D.T. FZE.\nТа чи не здається схема, запропонована німецькими партнерами, підозрілою? Адже нинішнє керівництво Федерації футболу неодноразово заявляло про боротьбу із офшорними схемами в українському футболі.\nДо речі, ім’я німця Роба Веннекера часто зустрічається у зламаному хакерами електронному листуванні.\nУ одному з нібито його листів, відправленому з його приватної, а не робочої електронної адреси, на ім’я генерального секретаря Федерації футболу Юрія Запісоцького, можна побачити інформацію щодо створення компанії S.D.T. FZE в Еміратах.\nСам Запісоцький підтверджує, що пропозиція від Роба Веннекера й справді надходила.\n«Від пана Веннекера, скажімо, була така пропозиція, що, оскільки рекомендоване ними обладнання буде закуповуватися в різних постачальників, (…) для зручності процесу і для того, щоб, умовно кажучи, закупки централізувати, Polytan рекомендує зробити це шляхом залучення компанії S.D.T. FZE», – зазначив він у коментарі «Схемам».\nВодночас Запісоцький каже, що про різницю у вартості обладнання «не в курсі». Він припускає, що німецькі партнери можуть заробляти на перепродажі обладнання.\n«Я не володію такою глибиною цифр, але (…) менеджери проекту, які його вели, – названі мною особи, – очевидно, для них це теж якийсь прибутковий проект, де в них є своя маржинальність заробітку за комплексний супровід, за те, що вони це все збирають», – зауважив генеральний секретар ФФУ.\nЗа словами Запісоцького, Федерація жодного впливу на S.D.T. FZE не має. Він також переконує, що викладена хакерами пошта була спеціально модифікована.\nТакої ж позиції дотримується і президент ФФУ Андрій Павелко: «Те, що я побачив, – туди змішалося все, що завгодно. (…) Жодні структури не стосуються S.D.T. FZE. І не можуть стосуватися».\nАле існує важлива деталь, яка змушує сумніватися принаймні у частині слів очільника Федерації футболу України. Оскільки компанія S.D.T. FZE – це офшор у вільній економічній зоні в Об’єднаних Арабських Еміратах, дослідити рух коштів на її рахунках надзвичайно важко.\nУже після запису інтерв’ю з Андрієм Павелком «Схеми» знову повернулись до документів арабського офшору. Усі договори від імені компанії підписані її директором – громадянином ОАЕ шейхом МОХАМЕДОМ КАЄДОМ МОХАМЕДОМ АЛЬКАСЕМІ.\nЖурналісти програми знайшли сторінку людини із таким іменем у мережі Facebook. Цей чоловік працює у вільній економічній зоні Рас-ель-Хайма – саме там, де зареєстрована компанія S.D.T. FZE.\nУ його профілі немає жодної згадки про неї або про бізнес-активність чоловіка. Утім, журналісти знайшли одну світлину від грудня 2016 року, яка заслуговує уваги.\nНа ній шейх Алькасемі, номінальний директор арабської компанії S.D.T. FZE, яка нібито належить виключно німцеві Робу Веннекерові, зображений поруч із… президентом Федерації футболу України Андрієм Павелком, який в інтерв’ю «Схемам» на камеру і назву компанії не особливо пам’ятав.\nЧи не пов’язана така забудькуватість із можливим бажанням приховати зв’язок із офшором, через який, як переконує Павелко, з подачі німецьких партнерів, «ФФУ Продакшн» закуповувало обладнання на кілька мільйонів доларів?\nНа прохання «Схем» прокоментували цю світлину з шейхом президент ФФУ відповів: «Не було жодних перемовин. Наш представник Polytan’у сказав, що має питання від шейха: чи можливий розвиток можливостей між Еміратами й Україною проведення турнірів у Еміратах. Я кажу: ну, звісно, можливий!»\nЖурналісти також звернулись до Мохамеда Каєда із уточненням, якою була мета зустрічі із президентом Федерації і які питання на ній обговорювались. Відповіді поки не отримали.\nУ Федерації футболу України переконують: після того, як виник скандал, вони готові запропонувати німецьким партнерам відмовитися від використання арабського офшору та перейти на більш прозорі схеми. Водночас це вже не перша така обіцянка керівництва спортивної організації.\nОтже, «Схемам» вдалося не лише підтвердити автентичність частини викладеної хакерами переписки керівництва ФФУ щодо залучення офшорної схеми у домовленості поставки обладнання для свого заводу.\nЖурналісти програми проаналізували частину цих контрактів і побачили, що усюди виникає різниця у 20 відсотків, що трансформується у сотні тисяч доларів, які переплачує українська сторона і які осідають на анонімних рахунках офшорних компаній із прихованими бенефіціарами.\nСхоже, це також один із прикладів спортивної корупції, який дозволяє заробляти футбольним функціонерам на сірих схемах і уникати значної сплати податків як в Україні, так і деінде в світі.\nРаніше схожі звинувачення в непрозорих схемах висувалися і проти ФІФА та УЄФА. Попередні керівники цих двох спортивних організацій – Йозеф Блаттер та Мішель Платіні – втратили посади.\n«Схеми» також запитали, чи не планують в УЄФА провести своє розслідування щодо можливої корупції в Федерації футболу України. Тим більше, що голова ФФУ Андрій Павелко претендує на посаду у виконкомі УЄФА. Відповіді наразі не було.


Інше, Все про сертифікацію насіння, Публікації\n17 квітня 2018 - 08:00\nІнше Все про сертифікацію насіння Публікації\nПроект «Порядку використання коштів для підтримки розвитку фермерських господарств», опублікований Мінагропродом, передбачає часткову грошову компенсацію виключно за придбане у суб'єктів насінництва насіння сільськогосподарських рослин вітчизняної селекції категорій базове та першої генерації. Розмір компенсації встановлений у розмірі до 40% вартості насіння без урахування ПДВ, але не більше 50 тис. грн.\nПо сертифікату на посівні якості, то сертифікат має бути дійсний. Треба врахувати факт, що сертифікати на посівні якості мають строк дії в розрізі культур, наприклад на насіння картоплі, затарене в мішки, – п’ять днів, те, що затарене у піддони, – 15 днів, насипом – 30 днів; на насіння озимих та ярих зернових культур – чотири місяці; на насіння овочевих, баштанних, кормових культур до II категорії – вісім місяців, III і наступних категорій - шість місяців; на насіння кукурудзи, протруєної та затареної, – один рік; на насіння соняшнику, протруєного та затареного, – чотири місяці; на насіння цукрових буряків – шість місяців.\nТегисертифікація Насіння сертифікація насіння вітчизняна селекція Сюзанна Григоренко


11 червня 2020 года\nУ Києві на Печерську дерево впало на чотири автівки\n11 червня, 23:53\nКулеба: Україна не буде змінювати закон “Про освіту” на догоду Угорщині\nУкраїна не стане змінювати закон “Про освіту” на вимогу угорських партнерів. Про це заявив глава Міністерства закордонних справ Дмитро Кулеба в ефірі програми “Право на владу”. “Ми відкидаємо будь-які вимоги наших угорських партнерів про додаткові зміни до закону “Про освіту”.\nУ яких випадках варто заборонити подвійне громадянство: коментар Кулеби\nУзаконити наявність іншого паспорта, окрім українського, хоче Володимир Зеленський. Він подав до Верховної Ради відповідний законопроєкт. Міністр МЗС Дмитро Кулеба висловився, у яких випадках подвійне громадянство не варто дозволяти.\nХотіла виглядати природно і зробила пластику 47 разів - божевільна історія світової рекордсменки\n47 пластичних операцій, щоб виглядати "природно" - жінка-рекордсменка хоче позбутися уваги мас-медіа\n11 червня, 23:46\nПід час буревію дерево вбило 28-річну жінку, яка була в хаті\nЧерез буревій у селищі Брюховичі Львівської області на дачний будинок впало дерево.\nПід час буревію дерево вбило жінку, яка була в хаті\n11 червня, 23:44\nАдміністрація президента США Дональда Трампа анонсує нові плани щодо забезпечення безпеки жінок і їх залучення до політичної і громадської діяльності по всьому світу. Міністерство оборони США, Міністерство національної безпеки...\n11 червня, 23:43\nМікс блакитних відтінків: Аякс показав гостьову форму на сезон-2020/21\nНідерландський Аякс презентував гостьовий комплект форми на сезон-2020/21.\n11 червня, 23:42\nSony представила ігри для PlayStation 5\nІгри для Sony PlayStation 5, які будуть доступні з моменту продажу показали публіці офіційно


Ілон Маск пожертвував $1 млн на висадження дерев і змінив своє ім’я в Twitter | Responsible Future\nResponsible Future 30.10.2019\nЗасновник Tesla і SpaceX Ілон Маск підтримав кампанію #TeamTrees, яку блогер Джиммі Дональдсон, відомий як MrBeast, запустив разом з Arbor Day Foundation. Ця некомерційна організація висаджує дерева на місці лісових пожеж в Каліфорнії та Орегоні. Мета проекту – зібрати гроші на висадження 20 млн дерев до кінця 2020 року.\nМинулого тижня Дональдсон оголосив про старт акції і привернув до неї інших YouTube-блогерів. За правилами кампанії, вартість висадження одного дерева становить $1. Уже до вечора 29 жовтня було зібрано понад $6 млн, яких вистачить на висадження понад 6 млн дерев, зазначає Mind.ua з посиланням на Forbes.\nІлон Маск звернув увагу на твіт Доналдсона і поцікавився, де висаджують дерева. Йому пояснили, в чому суть кампанії і порадили зазирнути на сайт Arbor Day Foundation. Маск відреагував наступного дня в Twitter: «Здається, все це законно, пожертвую 1 млн дерев».\nОкрім того, мільярдер змінив своє ім’я в Twitter на Treelon, а на аватарку поставив зображення дерев.\nІлон Маск – не єдиний підприємець, який підтримав кампанію. Через годину після того, як засновник Tesla зробив пожертву, в списку доброчинців на сайті компанії з’явилося ім’я гендиректора Twitter, мільярдера Джека Дорсі. Згідно з інформацією з сайту проекту, Дорсі пожертвував $150 000.\nPrevious Previous post: Експерт ООН закликає уряди захистити мільйони людей від «токсичного коктейлю»\nNext Next post: Музей Ханенків презентує інклюзивний сайт


Шкіра при вагітності\nЗміни, що відбуваються зі шкірою, зумовлені дією гормонів, а також збільшенням маси тіла. Чи пройде те, що вас зараз засмучує? Безумовно. Але з деякими явищами доведеться поборотися!\nСтупінь потемніння окремих ділянок шкіри , а також кількість з’явилися на ній темних плям і веснянок залежить від вашого фототипу. У смаглявих, темноволосих жінок пігментація виражена, як правило, набагато сильніше, ніж у світловолосих і світлошкірих, зате на світлій шкірі плями помітніше. Рудоволосі, веснянкуваті мами можуть сильно здивуватися, виявивши, що розсип веснянок перетворилася на кілька великих плям неправильної форми.\nЗ цим нічого не поробиш: поява темних плям на шкірі обумовлено гормональним сплеском, в тому числі підвищеною кількістю естрогену. Якщо плями сильно дратують і їх занадто багато, користуйтеся перед виходом на вулицю тональними засобами. Тіштесь тим, що незабаром після пологів шкіра знайде нормальний, звичний колір. Не варто лякатися і темної поздовжньої лінії на вашому опуклому животі: це явище тієї ж природи, що і пігментні плями на обличчі. Лінія посвітлішає і зникне через пару-трійку місяців після пологів.\nРум’янець на щоках\nВи жахливо стривожились бозна-звідки взявся рум’янцю на щоках , а навколишні засипають вас компліментами: «Як тебе красить вагітність!». В якійсь мірі вони праві: у вас явно немає анемії! Збільшився обсяг крові змушує злегка розширитися кровоносні судини, розташовані під шкірою щік. А підвищений саловиділення, характерне для вагітних, надає шкірі легкий блиск. Однак для тих, кого бентежить рум’янець, – пудра і коригуюча тональна основа (зеленуватого відтінку) стануть кращим рішенням тимчасової проблеми.\nДрібні кровоносні судини можуть лопатися, утворюючи тонкі червоні прожилки і точки – так звані невуси. У більшості випадків вони зникають самі собою, проте деякі можуть і залишитися. Потерпіть трохи: через кілька місяців косметолог усуне цю маленьку неприємність.\nА ось ця проблема вже не така «невинна», як описані вище. Будь-яке новоутворення на шкірі потрібно показати лікарю. особливо якщо родимка занадто опукла, болюча, у неї нерівні краї і вона повільно, але вірно збільшується в размерах.То ж стосується і папілом, що з’являються під час вагітності, якщо їх утворення носить масовий характер, – покажіться лікареві.\nЖахливо неприємно, коли шкіра ні з того ні з сього починає свербіти! Та ще утворюється дрібна, противна висип під грудьми або в паху – пітниця .\nДо профілактичних заходів належать носіння одягу з натуральних матеріалів – бавовни, льону, відмова від облягаючих, що здавлюють тіло речей , щоденний душ, а в жарку погоду або при надмірній пітливості – і не один раз в день.\nЯкщо ознаки пітниці все-таки проявилися, спробуйте теплі (у жодному разі не гарячі!) 20-хвилинні ванни з водним настоєм низки або ромашки. Можна також додати у воду півчашки харчової соди – відмінно заспокоює свербіж і має протизапальну дію. Добре допомагають дитячі присипки, зокрема, звичайний тальк.\nКрім «дитячої» пітниці, вам, можливо, доведеться зіткнутися ще й з «підліткової» проблемой- вуграми і прищами . Звертайтеся зі своєю шкірою, як ви це робили в пубертатному періоді: вмивайтеся спеціальними засобами, використовуйте заспокійливі, пом’якшувальні, антибактеріальні лосьйони (безспиртовій!), Користуйтеся гоммажамі- м’якими отшелушивающими кремоподібними засобами.\nПрофілактику виникнення розтяжок на шкірі в ідеалі потрібно починати за кілька місяців до планованого зачаття. Привести в норму вагу, взяти за правило користуватися спеціальними зволожуючими, живильними, коллагенсодержащего засобами для тіла, робити обгортання, дотримуватися певної дієти, приймати вітамінні комплекси … Або посилено вживати заходів відразу ж, як дізналися про те, що зачаття відбулося.\nАле, як правило, рідко кому вдається діяти настільки послідовно. Найчастіше ми стикаємося з уже виниклою проблемою розтяжок . Систематичний догляд дозволить зробити некрасиві рубцевідние сліди менш помітними і вирівняти колір шкіри.\nВізьміть за правило щодня приймати контрастний душ. Зробіть напір води сильніше і направляйте струмінь на стегна і живіт.\nВідмінне дію надає легкий масаж, ручний або із застосуванням масажного ролика (ручного).\nОбов’язково носите бандаж, а при необхідності – підтримує білизну.\nДуже добре відвідувати басейн і фітнес-клуб – до речі, є спеціальні оздоровчі програми для вагітних.\nНу і, звичайно, підберіть спеціальні косметичні засоби. Але перед цим, проконсультуйтеся з спостерігає вас лікарем і, можливо, вашим косметологом: кошти не повинні зашкодити дитині.\nЯк замовляти на Аліекспресс дитячі товари


У Львові ветеран АТО відкрив рибний ресторанчик - у львові - Ваші новини\nУ Львові ветеран АТО відкрив рибний ресторанчик\nРибний ресторанчик Fisher відкрив у Львові колишній боєць АТО Сергій Бондарук. Він є засновником і шеф-кухарем закладу.\nРибні страви є основною концепцією ресторанчика Fisher. Серед основних страв у меню стейк з лосося, форель, тілапія, короп по-домашньому. Крім риби, тут готують пельмені, австрійський шніцель та курячі нагетси.\nВласник кафе – львів’янин Сергій Бондарук розповідає, що куховарство починалось для нього як хобі, але вже протягом 10 років він займається цим професійно. В АТО Сергій отримав серйозну травму - його руки пошкодили осколки. Після цього він лікувався та проходив реабілітацію у львівському військовому госпіталі, що на Личаківській. Сергію, на подив лікарів, вдалося відновити їхню працездатність. Після повернення з фронту він вирішив відкрити свою справу.\nДружина Сергія Ірина зазначила, що вони подались на програму фінансової підтримки учасникам АТО для відкриття власної справи, але їм не вдалось отримати грант. Тому довелось взяти кредит і скористатись фінансовою підтримкою батьків.\nПідготовка до відкриття ресторанчика тривала майже місяць. Дизайном закладу займалась Ірина. Сім’я вирішила, що основною стравою повинна бути риба, бо у Львові зовсім небагато закладів, які спеціалізуються на рибних стравах. За бажанням відвідувача будь-яку рибу з меню можуть приготувати за іншою технологією — на пару, запекти або обсмажити. В майбутньому засновники закладу хочуть розширити асортимент й на інші морепродукти – креветки, краби та інше.\nКоментарі (3) перегляди: 1170


[ Залози внутрішньої секреції ]!\nГіпофіз представляє собою ендокринний орган, в якому об'єднані одночасно три залози, відповідні його відділах або часток. Передня частка гіпофіза отримала назву аденогіпофіза. За морфологічними критеріями це залоза епітеліального походження, що містить кілька типів ендокринних клітин. Задня частка гіпофіза, або нейрогіпофіз, утворюється в ембріогенезі як випинання вентрального гіпоталамуса і має спільне з ним походження. У нейрогіпофізі локалізовані веретеноподібні клітини - пітуіциди і аксони гіпоталамічних нейронів. Третя, або проміжна частка гіпофіза, як і передня - епітеліального походження, у людини практично відсутня, але чітко виражена, наприклад, у гризунів, дрібної і великої рогатої худоби. У людини функцію проміжної частки гіпофіза виконує невелика група клітин передньої частини задньої долі, ембріологічних і функціонально пов'язаних з аденогіпофізом.\nФункції аденогіпофіза. Структура передньої долі гіпофіза представлена 8 типами клітин, із яких основна секреторна функція, властива хромафільним клітинам 5 груп. Виділяють такі типи клітин: 1) ацидофільні червоні клітини з дрібними гранулами або соматотрофи - виробляють соматотропін (СТГ, гормон росту), 2) ацидофільні жовті клітини з великими гранулами чи лактотрофи - виробляють пролактин; 3) базофільні тіреотрофов - виробляють тиреотропін (тиреотропний гормон - ТТГ), 4) базофільні гонадотрофов - виробляють гонад отропіни: фоллітропін (фолікулостимулюючий гормон - ФСГ) і лютропін (лютеїнізуючий гормон - Л Г), 5) базофільні кортікотрофи - виробляють кортикотропін (адренокортикотропний гормон - АКТГ). Крім того, також як і в клітинах проміжної частки, в базофільних кортікотрофах утворюються бета-ендорфін і крейди-Тропін, оскільки всі ці речовини відбуваються із загальної молекули попередника ліпотропін.


Молодик "пустив півня", аби помститися матері і сестрі - Новини Тернополя і області - За Збручем\nЧерез старі образи зловмисник вирішив помститися своїй матері та сестрі. Вночі підпалив шопу із сіном в них на господарстві. На щастя, потерпілі вчасно зреагували та викликали пожежників.\nДо співробітників відділення поліції №2 міста Бучача надійшло повідомлення про пожежу на повір’ї приватного господарства в селі Гончарівка. Допоки рятувальники гасили загорання, поліцейські встановлювали обставини події.\nНа місці було виявлено сліди підпалу, а невдовзі правоохоронці розшукали особу, причетну до його вчинення. Ним виявився 34-річний родич потерпілих.\nЯк з’ясувалося, чоловік давно був у неприязних стосунках зі своєю сестрою та матір’ю, котрі проживали від нього окремо. Останній конфлікт виник між ними через гроші. Чоловік образився на родичів, що вони продали коня, а з ним не поділилися.\nВін неодноразово погрожував матері та сестрі розправою. Це підтверджують і місцеві жителі. Напередодні чоловік теж залякував жінок. А вночі прийшов до їхнього господарства та підпалив шопу з соломою. Вогонь спалахнув швидко.\nНебезпека була в тому, що споруда, яка горіла, розташована неподалік житлового будинку. Якби жінки вчасно не помітили загорання, сталася б трагедія. Рятувальникам знадобилася декілька годин, аби загасити пожежу. За попередніми даними, збитки потерпілі оцінили у 15 тисяч гривень.\nЗа даним фактом розпочато кримінальне провадження. Дії зловмисника слідчі кваліфікують за частиною 2 статті 194 ККУ – умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу. За вчинене йому загрожує позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.


Тест-драйв: Оцінюємо зміни оновленого кросовера Mitsubishi Outlander – Дорога наш дом\nТест-драйв: Оцінюємо зміни оновленого кросовера Mitsubishi Outlander\nУ Росії Outlander доступний з трьома бензиновими атмосферними двигунами. «Четвірки» 2.0 (146 к. с., 196 Н•м) і 2.4 (167 к. с., 222 Н•м) агрегатуються варіатором, а трилітрова V-подібна «шістка» (227 к. с., 291 Н•м) працює в парі з шестиступінчастим «автоматом».\nПокупцеві нового середньорозмірного кросовера за 1,6–2,4 млн рублів є з чого вибрати навіть на не блещущем різноманітністю російському ринку. Один з найбільш поширених варіантів — Mitsubishi Outlander, і ми вивчаємо його злегка оновлені версії на дорогах Томська і околиць. Змінені бампери, декоративні накладки на дверях, колісні диски, а на машинах подорожче з’явився новий спойлер. У топовій комплектації фари стали повністю світлодіодними, у інших дальнє світло залишився галогеновим.\nРекламна ціна — від 1 439 000 рублів, але без знижок вона стартує з 1 639 000. За повнопривідний кросовер просять мінімум 1,8 млн, а якщо з мотором 2.4 — 2 070 000. Версія з двигуном V6 GT обійдеться в 2,4 мільйона.\nЩоб відрізнити оновлений інтер’єр, потрібно добре знати, яким він був. Передні крісла забезпечені більш розвиненою бічною підтримкою. Всі склопідйомники отримали автоматичний режим, а їх блок підсвічений. Шкода, при русі скла відчувається, як дихає обшивка дверей. Передній USB-роз’єм переїхав з підлокітника в основу центральної консолі. Ще один порт з’явився ззаду разом з персональними повітроводами. Для старших комплектацій підготовлені декоративні вставки, що імітують вуглепластик, а початкові Inform і Invite задовольняються чорним глянцем.\nОздоблювальні матеріали середньої якості. У однокласників Аутлендера є інтер’єри і ергономічнєє, і приємніше на дотик. Широко використовуваний в Mitsubishi чорний глянець збирає подряпини і відбитки.\nOutlander не дуже дружелюбний для високих водіїв на зразок мене. Кермо хочеться підняти вище і сильніше витягнути — це добре. Але при зрості 190 см мені реально не вистачає діапазону подовжнього регулювання крісла! Прилади читаються нормально, хоча режими борткомпьютера перемикаються кнопкою в сліпій зоні зліва від керма. Щоб активувати підігрів лобового скла і бублики, тягнешся вниз. Її обід гріється тільки в зоні хвата. При посадці «за собою» трусь об дах, хоча коліна і ступні поміщаються з запасом…\nМультимедійна система, адекватно реагує на сенсорного екрану, підтримує протоколи Apple CarPlay і Android Auto. Деякі комплектації включають камеру заднього виду, позбавлену омивача, з видатною якістю зображення.\nНайбільш затребуваний ринком дволітровий кросовер на тест-драйві не представлений. Я знайшов 146-сильний варіант у місцевого дилера — навіть в місті такий Outlander залишає відчуття легкої нестачі потужності. Начебто він не сильно поступається віддачею версії 2.4, але все йому дається важче: і світлофорні прискорення, і набір швидкості з ходу. Доплачуючи за двигун потужніший, ви отримуєте більш цілісний продукт.\nOutlander робить Mitsubishi касу в Росії: на нього припадає 55% продажів марки. А частка дволітрових версій досягає 70% всіх Аутлендеров. Модифікації з мотором 2.4 (на фото) залучають чверть аудиторії. А на трилітровий GT припадає не більше п’яти відсотків.\nУ 167-сильного повнопривідника також легкий кермо з перекалиброванным електропідсилювачем, але з перших метрів дивує чуйний акселератор. Варіатор швидко підбирає відповідне передавальне відношення, не даючи двигуну зависнути на одній ноті. Можливостей атмосферника 2.4 достатньо, щоб влитися в жвавий потік, обгони на заміській трасі даються без нервів. Потрібно прискоритися різкіше — берися за підкермові пелюстки, якщо передбачені комплектацією. Причому коробка тут реагує на них навіть швидше, ніж «автомат» Аутлендера GT.\nНова форма бамперів не вплинула на геометрію. Кути в’їзду, з’їзду і рампи як і раніше рівні 21º. Заявлений кліренс 215 мм\nШестициліндрова топ-модель дарує велику легкість прискорень, а до 5000 об/хв радує породистим звуком. Але принципового виграшу в динаміці в порівнянні з 2.4 не дає. Паспортне час розгону до 100 км/год майже на дві секунди краще (10,5 с проти 8,7), але сімейний кросовер не дозволяє сфокусуватися на цьому. «Автомат», непомітний на часткових навантаженнях, бере паузу при кожному кікдауні, тому для інтенсивного прискорення з ходу краще заздалегідь вибрати знижену. Взагалі якщо їздите спокійно, трилітровий Outlander вам не потрібен.\nТепер усім повнопривідних модифікацій покладена клавіша електромеханічного стоянкового гальма на центральному тунелі. Кнопкою 4WD послідовно змінюються режими: Eco, Auto і примусовий Lock. У машини з S-AWC все трохи інакше: AWC eco, Normal, Snow та Lock.\nВитратити зайві 330 тисяч рублів за GT має сенс, якщо вас цікавить просунутий повний привід S-AWC. У порівнянні зі стандартною трансмісією ця доповнено електроннокерованим блокування переднього диференціала фірми GKN. Контролер під управлінням іншого софта опитує більше датчиків і задіє блокування разом з вибірковим пригальмовуванням коліс.\nШасі не чуже активної їзди і при цьому радує енергоємністю на розбитій дорозі. До гальмах будь-якої з версій питань не виникає: уповільнення дозується інтуїтивно.\nУ цивільних режимах вплив S-AWC не очевидно, зате відчувається в межі. Незважаючи на важкий мотор, мені цікавіше і легше шустрити на асфальті. У віраж заносиш більше швидкості, ризик знесення нижче. Журналістські тести кажуть, що взимку блокування може, навпаки, змусити Outlander плужить під тягою. Але в даних умовах GT здався мені самим драйверским…\nДодатковий USB-порт для задніх пасажирів з’являється на дволітрових машинах тільки у двох найбільш дорогих комплектаціях. У кросоверів з більш потужними двигунами він включений в список стандартного устаткування.\nМодернізовані амортизатори для всієї лінійки Аутлендеров заради найкращої плавності при неспішному русі. Однак на дрібних нерівностях шасі все одно жорсткувато і на середніх трусить, хоча це не викликає дискомфорту. Із зростанням швидкості тряска не прогресує, а дрібниці стають непомітні. На грунтовці комфортно тримати 60 км/год, і тільки великі ями змушують підвіску замикатися на відбій з характерним тріском.\nВантажний відсік правильної форми ховає під фальшпанеллю приклеєний до підлоги органайзер, який, за словами японців, не почне деренчати з віком. Там передбачено місце під шторку. Запаска підвішена зовні під бампером.\nВ інших ситуаціях кросовер тихий: шумоізоляція — ще один аспект доробок при рестайлінг. У місті не докучають шиповані шини Bridgestone, на грунтовці — камінці. Аеродинамічні шуми починаються після 110 км/год, Що важливо, поліпшення їздового комфорту та оптимізація шасі стосуються всіх модифікацій, тому Аутлендеру по силам зміцнити і без того непогані позиції в сегменті. До кінця вересня Outlander увійшов до трійки бестселерів з результатом 17 266 машин, програючи лідируючої Тойоті RAV4 шість тисяч проданих одиниць.\nВ ході 300-кілометрового пробігу середня витрата палива у Аутлендера 2.4 склав 11,5 л/100 км по тріп-комп’ютера проти 13,9 л на сотню у трилітрового GT. При цьому V6 вимагає «дев’яносто п’ятого», а в решту можна лити АІ-92.\nЦе один із самих довгих автомобілів в класі (хоча розмір колісної бази зауряден), і мотори V6 тут — рідкість. Але топ-модель користується умовним попитом, а «багато тіла» у випадку з дволітровим двигуном означає мляву динаміку. Для сімейної машини важливо гостинність салону, і відразу на розум приходить не менш місткий Kodiaq (шосте місце в сегменті). А Mazda CX-5 (п’ята у класі) або Volkswagen Tiguan (на другому місці) за зіставні гроші радують більш сучасним і продуманим інтер’єром.\nДовжина, мм 4695 4695 4695\nВисота, мм 1703* 1703* 1703*\nКолісна база, мм 2670 2670 2670\nКолія передня/задня, мм 1540/1540 1540/1540 1540/1540\nСпоряджена маса, кг 1505 (1570)** 1585 1585\nПовна маса, кг 1985 (2060) 2210 2270\nОб’єм багажника, л 591-1754 477-1640 477-1640\nТип бензиновий бензиновий бензиновий\nЧисло і розташування циліндрів 4, в ряд 4, в ряд 6, V-образно\nЧисло клапанів 16 16 24\nРобочий об’єм, см3 1998 2360 2998\nМакс. потужність, л. с./об/хв 146/6000 167/6000 227/6250\nМакс. крутний момент, Н•м/об/хв 196/4200 222/4100 291/3750\nКоробка передач варіатор варіатор автоматична, шестиступінчаста\nПривід передній (підключається повний) повний що підключається повний що підключається\nШини 215/70 R16 225/55 R18 225/55 R18\nДорожній просвіт, мм 215 215 215\nМаксимальна швидкість, км/год 193 (188) 198 205\nЧас розгону з 0 до 100 км/ч, з 11,4 (12,0) 10,5 8,7\n— міський цикл 9,7 (9,8) 10 12,2\n— заміський цикл 6,2 (6,6) 6,5 7,0\n— змішаний цикл 7,5 (7,7) 7,8 8,9\nНорма токсичності Євро-4 Євро-4 Євро-4\nПаливо АІ-92 АІ-92 АІ-95\n* З рейлінгами.\n** У дужках наведені дані для версії з повним приводом.\nВ основі Аутлендера зразка 2012 року лежить модернізована платформа Project Global: спереду — стійки McPherson з подвійним підрамником, ззаду — багаторичажка, електропідсилювач керма розташований на валу. Чергове оновлення принесло збільшений діаметр амортизаторів заради кращого демпфування на низьких швидкостях. Причому допрацьовані стійки взаємозамінні з колишніми.\nБлок управління електропідсилювачем перекалиброван, щоб позбутися зайвої скутості в нульовому положенні, придбаної в ході оновлення 2015 року. Крім цього, посилена шумоізоляція моторного відсіку і багажника.\nОбидві рядні 16-клапанні «четвірки» відносяться до сімейства алюмінієвих двигунів 4B1 з ланцюговим приводом ГРМ, а також з фірмовою системою зміни фаз газорозподілу і підйому клапанів MIVEC на впуску/випуску. Розроблені в рамках проекту World Engine за участю концернів DaimlerChrysler і Hyundai двигуни Євро-4 з традиційним розподіленим уприскуванням адаптовані під використання бензину АІ-92.\nСеред особливостей оснащеного гитротрансформатором шківом кліноременного варіатора Jatco CVT8 — гідравлічне управління передавальним відношенням і включенням задньої передачі. Порівняно з попередньою моделлю зменшено кількість клапанів, силовий діапазон розширений з 6,0 до 7,0, а втрати на тертя знижено на 40%.\nАлюмінієва V-подібна «шістка» 6B31 з 60-градусним розвалом блоку дебютувала на Аутлендере другого покоління в 2006 році. В газорозподільному механізмі, який приводиться ременем, також застосована система MIVEC. Нинішня 230-сильна версія відрізняється від більш ранньої іншою формою камери згоряння, іншими шатунами і збільшеною з 9,5:1 до 10,5:1 ступенем стиснення. Крім того, інженери додали систему рециркуляції відпрацьованих газів, позбавилися від примхливого впускного колектора із змінною геометрією, встановили нові свічки запалювання. Генератор тепер більше навантажується при гальмуванні і в режимі холостого ходу, і менше — при прискоренні і рівномірному русі. Двигун Євро-4 працює в парі тільки з шестиступінчастим «автоматом» INVECS-III ще від минулого Аутлендера.\nУ чотирициліндрових версій 4х4 задня вісь наводиться через багатодискову муфту з електронним управлінням. Вона замикається або автоматично, або примусово в режимі Lock аж до повного блокування. Система S-AWC (на ілюстрації) на машинах з V6 доповнено переднім электронноуправляемым диференціалом фірми GKN, не передбачає жорсткої блокування. Обидві різновиди трансмісії працюють при підтримці системи стабілізації, вибірково подтормаживающей колеса в повороті.\nУ Сибіру я раніше не бував. Середина жовтня в Томську і області — це від двох до семи за Цельсієм і вітру. Мене здивувало опис міста у Вікіпедії, де Томськ названий «найстарішим науковим та інноваційним центром з дев’ятьма вузами, п’ятнадцятьма НДІ, особливої економічної зони техніко-впроваджувального типу і шістьма бізнес-інкубаторами». Не прочитаєш — не здогадаєшся. Мені здалося, що в місті незвично багато дерев’яних будівель. Кедрові горіхи — гастрономічна візитна картка. А найбільше вражають природний розмах і свобода. Найкраще вони відчуваються на берегах Обі і приток, де ми зупинялися для подсъемок.\nПопередній запис:Назад Кабріолет BMW восьмої серії потрапить до покупців навесні\nНаступний записВперед Рада директорів Тесли очолила Робін Денхолм


Ігра Велика риба їсть маленьку рибу 2 онлайн. Грати безкоштовно\nІгра Велика риба їсть маленьку рибу 2 онлайн\nМорські риби 2\nНазад в школу: Книжка розфарбування рибок\nІгри онлайн Ігри для дітей Ігри для двох Ігри на спритність Рибки Аркади Ігри на трьох\nМилуючись на водну гладь, ви розрізняєте внизу під шаром води плаваючих риб. Здається, що життя їх безтурботна і легка, вони снують по своїх справах, нікого не чіпаючи. Але це зовсім не так і ви все зрозумієте, варто вам перетвориться в маленьку рибку і опуститися на морське дно. Виявляється маленьким особинам тут дуже раді в сенсі зжерти їх на обід, але це вас зовсім не влаштовує. Щоб не опинитися обідом або вечерею, залишається лише одне - стати великими. Для цього доведеться відкинути всі церемонії і починати ковтати всіх, хто поменше. У воді плавають різноманітні бонуси, один з них особливо хороший - він зупиняє час і все навколо завмирає на кілька секунд. За цей час ваша рибка встигне з'їсти не одного родича.


Видавництво Старого Лева продало росіянам права на книжки: скандал у фейсбуці – ЛітАкцент – світ сучасної літератури\nВидавництво Старого Лева продало росіянам права на книжки: скандал у фейсбуці\nСкрін сторінки російського видавництва МИФ\n«Видавництво Старого Лева» продало права на публікацію дитячих книжок-картинок від майстерні «Аґрафка» про слух і зір «Я так чую» і «Я так бачу» російському видавництву «Манн, Иванов, Фарбер» (МИФ).\nПро це 20 листопада на своїй сторінці у фейсбуці написав видавець і книжковий дизайнер Ілля Стронговський, відреагувавши на повідомлення Катерини Аврамчук (бренд-менеджерка он-лайн книгарні «Якабу») про вихід книжок.\n«Оскільки МІФ імпортує книжки і в Україну, Аґрафка російською тепер продається не тільки в Росії, але й в Україні. Але гроші за неї російською йдуть в Росію», написав зокрема Стронговський.\nАПД: уточню, бо почали невірно розуміти. ВСЛ не видавало книжку в Росії російською. Воно продало права на її публікацію…\nPosted by Eliash Strongowski on Wednesday, 20 November 2019\nПоширена новина викликала чимало дискусій, до якої долучилися і письменники, і читачі, зокрема після того, як Андрій Лесів (студія «Аґрафка») прокоментував, що гонорар вони перерахували у фонд «Повернися живим», а видання книжок розглядають як «культурну експансію»: «Книжки видані російським видавництвом МИФ, наш гонорар за продаж ліцензії переказаний на рахунки Повернись живим, про що що ми не маємо звички оголошувати публічно. Видання наших книг розглядаємо як культурну експансію у вороже культурне середовище».\nПропонуємо кілька думок і реакцій із приводу від українських письменників, критиків, видавців, читачів:\nОстап Сливинський: «Чи варто продавати в Росію права на комерційну літературу, розраховану на масовий ринок і не вписану в стратегію інформаційної протидії російській пропаганді, дефальсифікації образу України? Ні. Доки у нас війна – ні. A la guerre comme a la guerre»:\nДовго не писав про це, бо в деяких справах краще менше говорити, а більше робити. Але свіжий кейс російського видання…\nPosted by Ostap Slyvynsky on Thursday, 21 November 2019\nВолодимир Беглов: « …Я ще не маю власної позиції щодо ВСЛ. Матиму більше інформації, сформую і не приховуватиму. Але мені видається, що ВСЛ зробило для українського і українськомовного книговидання дуже багато. Ця команда, хотячи чи не хотячи, спричинилася до того, що книга українською — це не лише модно і musthave. Не в останню чергу завдяки ВСЛ, книга українською — це просто нормально»:\nЯк же легко ми з вами підносимо когось до небес. І з якої ж легкістю топчемо тих самих у болоті. І як же складно усім…\nPosted by Volodymyr Beglov on Thursday, 21 November 2019\nМаріанна Кіяновська: «Звичайно, ствердивши, що історія ідей нічого спільного не має з книжковим ринком, я образила всі можливі патріотичні почуття, відтак дорогі друзі та спільні знайомі накинулися вже на мене. Але нічого, мені не боляче. Зачіпає інше. Як можна аж настільки не вибачати помилок? От є люди, “Аграфка”. От є люди, ВСЛ. Є Галина Вдовиченко. є ще якісь люди. З іншого боку є “МІФ” – теж люди. І вони стояли з пікетами протесту проти вторгнення в Крим»:\nМені склалося. Це навіть не розчарування. Для мене це прощання з багатьма. Напевно, для багатьох – зі мною. Але я це…\nPosted by Marianna Kijanowska on Friday, 22 November 2019\nІрина Цілик: «Кілька дуже симпатичних особисто мені авторів дуже симпатичного особисто мені видавництва продали права на видання своїх книжок російською мовою у російському видавництві (перерахувавши гонорари на добрі справи). Вони щиро вірять в те, що це частина культурної експансії і “роботи з майбутнім”. А я так само щиро не можу поміряти все це на себе»:\nМожливо, справа в тому, що у нас просто різний ступінь травмованості? До мене щойно дійшло. Так, я доволі болісно…\nPosted by Iryna Tsilyk on Friday, 22 November 2019\nКатерина Міхаліцина: «Я напишу коротко: мої книжки теж вийдуть у російському видавництві МіФ. це було важке, але свідоме рішення, прийняте спільно з Видавництво Старого Лева. тому що це дитяча література, це трансляція важливих цінностей дітям, в головах яких іще можна щось змінювати, це робота з майбутнім, як сформулювала якось Маріанна Кіяновська. у мене наразі все»:\nя напишу коротко: мої книжки теж вийдуть у російському видавництві МіФ. це було важке, але свідоме рішення, прийняте…\nPosted by катерина міхаліцина on Friday, 22 November 2019\n21 листопада на сайті Видавництва Старого Лева з’явилося роз’яснення ситуації, що викликала дискусію. Видавці, зокрема, завили, що «Права на видання серії книжок творчої майстерні «Аґрафка» «Голосно, тихо, пошепки» та «Я так бачу» придбало 22 країни, серед яких Японія, Франція, Іспанія, ОАЕ. Це неймовірна історія про сильну позицію української книжки і про зацікавленість нею в різних куточках світу. Це книжки для дітей, і вони насамперед про розуміння іншого, про людяність і толерантність».\nПовністю із заявою видавництва можна ознайомитися тут.\nВолодимир Даниленко. Клуб “Старий Пегас”


На сніданок треба споживати третину денної норми білків - ORGANIC UA Український органік журнал\nНа сніданок треба споживати третину денної норми білків\nЗвичайний для більшості зайнятих городян сніданок - чашка чаю або кави і булка з маслом - прямий і досить швидкий шлях до збоїв у роботі нервової системи й мозку, ожиріння, загальної втоми.\nЛюдина, яка не одержала вранці необхідної кількості білків, складних вуглеводів і жирів, втрачає здатність зосередитися на роботі. Мозок не може працювати без поживи, людина ж не може  сконцентруватися на поставлених завданнях і думає про те, чим би перекусити.\nНе снідаючи, людина має всі шанси набрати зайву вагу, оскільки правильний ранковий прийом їжі дозволяє організму прискорювати на 3-4% обмін речовин і запобігає переїданню протягом дня.\nГоловна ж цінність сніданку полягає в тому, що він дозволяє поліпшити роботу мозку. Поївши зранку, ми збільшуємо свою працездатність на 30%. Залишаючи ж організм без ранкового заряду енергії, люди відчувають наростаючу втому й розумову розслабленість.\nВідповідно до досліджень дієтологів, людському організму на сніданок потрібна третина денної норми білка, дві третини денної норми вуглеводів і зовсім небагато жирів - менше п'ятої частини.\nДжерелами білків є м'ясо, горіхи, яйця, молоко, гриби й насіння. А щоб вживання вуглеводів приносило максимальну користь, вони повинні бути складними, оскільки повільно розщеплюються. Складні вуглеводи можна одержати з цільнозернових продуктів, хліба грубого помолу, картоплі, бобових, фруктів й овочів, а також молочних продуктів. Якщо ж говорити про жири, то насичені жири засвоюються краще й швидше. Їх запас можна поповнити, вживаючи в їжу соняшникову олію, мигдаль, арахіс, м'ясо птиці й авокадо.


Єжи Кавалерович — Вікіпедія\nГвіздець, Польща (тепер Україна)\n27 грудня 2007(2007-12-27) (85 років)\nЄжи Кавалерович у Вікісховищі\nЄжи Кавалерович (пол. Jerzy Kawalerowicz) (19 січня 1922 року, Гвіздець біля Коломиї — 27 грудня 2007, Варшава) — польський режисер і сценарист, посол до Сейму ПНР (1985–1989).\nНародився і був вихований у селі Гвіздець Станіславського воєводства Другої Речі Посполитої (тепер Коломийський район Івано-Франківської області). Був сином керівника пошти. Згідно з сімейними історіями батько був вірменин з походження й кілька поколінь до цього прізвище звучало як Каваларян.\nПісля війни в 1946–1949 роках навчався в Академії образотворчих мистецтв у Кракові (пол. Akademia Sztuk Pięknych w Krakowie) та Інституті кіно (пол. Instytut Filmowy).\nКар'єру в кіно розпочав як асистент режисера у фільмі Ванди Якубовської «Останній етап» (1948).\nСтворив ряд фільмів, котрі викликали розголос в усьому світі. Був одним зі співтворців польської школи кіно. Отримав кілька відомих нагород за свою творчість: Спеціальну нагороду Каннського кінофестивалю за «Мати Йоанна від янголів» у 1961 році, Срібного ведмедя на Берлінському кінофестивалі за «Смерть президента» і номінацію на Оскара.\nВід 1955 року керував Кінооб'єднанням «Kadr» (тепер Кіностудія Kadr). Був художнім керівником близько сотні фільмів відомих польських режисерів: Анджея Мунка, Анджея Вайди (напр. Попіл і діамант), Єжи Антчака, Казімежа Куца, Януша Морґенштерна, Тадеуша Конвіцького, Юліуша Махульського (напр. Вабанк).\nБув співзасновником і першим президентом Асоціації польських кінематографістів. Займав цю позаду впродовж кількох десятиліть, зокрема у важкі часи конфліктів між кінематографістами та тогочасною комуністичною владою.\nВід 1980 року викладав у кіношколі Лодзі. В 1954–1990 роках був членом Польської об'єднаної робітничої партії. В 1985–1989 роках був послом до Сейму ПНР ІХ скликання. В 1981–1983 роках був членом Президії Загальнопольського комітету Фронту єдності народу.\n1998 року став почесним професором Сорбонни, а 2001 — кіношколи у Лодзі.\nЧотири тижні перед смертю отримав інсульт і впав у кому. Не прийшов до тями, помер у віці 85 років. 7 січня 2008 року був похований на кладовищі Військові Повонзки у Варшаві.\nВід 21 травня 2010 року ім'я режисера отримала пара потягів interREGIO, які курсують між Варшавою і Лодзю.\nБув одружений з Люциною Вінницькою. Разом вони мали двоє дітей: Аґату і Пйотра.\nЗірка на Алеї зірок у Лодзі\nGromada (1951) — сценарист і режисер\nCeluloza (1953—1954) — сценарист і режисер\nPod gwiazdą frygijską (1954) — сценарист і режисер\nТінь / Cień (1956) — режисер\nPrawdziwy koniec wielkiej wojny (1957) — сценарист і режисер\nPociąg (1959) — сценарист і режисер\nMatka Joanna od Aniołów (1960) — сценарист і режисер\nФараон / Faraon (1966) — сценарист і режисер\nGra (1968) — сценарист і режисер\nMaddalena (1971) — сценарист і режисер\nŚmierć prezydenta (1977) — сценарист і режисер\nSpotkanie na Atlantyku (1980) — сценарист і режисер\nAusteria (1983) — сценарист і режисер\nJeniec Europy (1989) — сценарист і режисер\nBronsteins Kinder (1990) — сценарист і режисер\nZa co? (1995) — сценарист і режисер\nQuo vadis (2001) — сценарист і режисер\nQuo vadis (2002) — сценарист і режисер\n↑ Сторінка Каннського кінофестивалю\nDipont M., Zawiśliński S., Faraon kina, Warszawa 1997\nKawalerowicz J., Więcej niż kino, oprac. Kuśmierczyk S., Zawiśliński S., Warszawa 2001\nKsięga «Kadru», red. Zawiśliński S., Kuśmierczyk S., Warszawa 2002\nЄжи Кавалерович у «Фототеці» Національної фільмотеки\nAllMovie · AlloCiné · FilmPolski.pl · Filmportal.de · Filmweb · Internet Movie Database · Шведська база даних фільмів · ČSFD · Find a Grave\nBNE: XX4579576 · BNF: 13895889t · CiNii: DA12846639 · GND: 120236230 · ISNI: 0000 0001 1609 3609 · LCCN: no98123028 · NKC: jn20000700870 · NTA: 06914253X · NUKAT: n97024654 · SUDOC: 069196524 · VIAF: 24787569\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Єжи_Кавалерович&oldid=27904918


Показать содержимое по тегу: БМР\n19 жовтня 2017 року о 10:00 годині в приміщення Будинку культури, що знаходиться за адресою: м. Буча, вул. Яблунська, 15, відбудеться 34-та сесія Бучанської міської ради VІІ скликання.\nТакож сьогодні всі питання, які заплановані для розгляду на черговій сесії міської ради, розпочали розглядати на засіданнях постійних депутатських комісій.\nГромадяни, яких переймає це питання, підготували звернення до голови КОДА Олександра Горгана.\nВсі, хто бажає підтримати звернення власним підписом, відгукніться (можна в приват). Бажано сьогодні-завтра. Текст нижче.\nВиконком БМР: громада Бучі не дала зрізати багаторічні дерева\nСьогодні, 15 серпня, відбулося засідання виконкому Бучанської міської ради, порядок денний якого складався майже з трьох десятків запитань.\nОдним із пунктів порядку денного було питання «Про видалення аварійних, сухостійних дерев та зелених насаджень». Додано відео\nВчора, 1 серпня, у міській раді м.Буча відбулася зустріч щодо вирішення питання самовільно розміщених гаражів на вул. Островського.\nМіська влада зацікавлена у впорядкуванні території, яка частково перетворилася у смітник.\n29 червня 2017 року відбудеться пленарне засідання 32 сесії VII скликання Бучанської міської ради. На порядок денний винесено більше двох десятків питань.\nЗокрема питання під № 7 стосується роботи інспекції з благоустрою, тож усі хто мають питання щодо видалення дерев у місті можуть особисто задати їх представнику інспекції.\nБМР оприлюднила порядок денний пленарного засідання 29 сесії\n25 травня 2017 року відбудеться пленарне засідання 29 сесії VII скликання.\nНа порядок денний винесені такі питання:\nВідбулася позачергова сесія міської ради Бучі\nЗа п’ятнадцять хвилин впоралися депутати Бучанської міської ради з порядком денним позачергового засідання двадцять другої сесії.\nВласне питань порядку денного було усього три. Засідання пройшло в приміщенні мерії, головував міський голова Анатолій Федорук.\nавг 07, 2018 309\nиюль 24, 2018 520\nиюль 12, 2018 831\nиюль 12, 2018 845\nиюль 09, 2018 1148\nиюль 08, 2018 931\nиюль 08, 2018 1013\nиюль 07, 2018 1023\nиюль 07, 2018 1042\nиюль 06, 2018 966\nиюль 05, 2018 850\nиюнь 30, 2018 946\nиюнь 30, 2018 464\nиюнь 27, 2018 542\nиюнь 17, 2018 751


Як правильно підібрати запчастини для автомобіля. - Комітет транспорту\nдодому Як правильно підібрати запчастини для автомобіля.\nЯк правильно підібрати запчастини для автомобіля.\nНавіщо ця інформація при купівлі/ підборі запасних частин. Ці марки автомобілів випускалися як для внутрішнього ринку Японії (тоді вони з правим кермом), так і для країн Європи, Азії та Америки – тоді вони мають лівий кермо. Для підбору запасних частин для праворульного «японця», необхідний FRAME – код або номер кузова/ рами, він є в ПТС, талоні реєстрації (або як його називають, «техпаспорті») або під капотом автомобіля. Також Ви можете знайти все необхідне на ресурсі Запчасти по ВИН.\nЯкщо ж Frame відсутня, можна здійснити пошук по: року випуску авто, типу кузова (седан, хетчбек, універсал тощо), марки двигуна (бажано саме марку, а не обсяг), типом трансмісії (коробки), приводу (повний чи ні), комплектації. Якщо VIN відсутня, алгоритм той же, що і для праворуких – рік випуску, тип кузова (седан, хетчбек, універсал), марка двигуна, тип трансмісії і т. На відміну від каталогів підбору запчастин для японських автомобілів європейські більш різноманітні за структурою і складніше у використанні.\nДля багатьох марок навіть правильно записаного VIN – коду буває недостатньо. Вимагається додаткова інформація до VIN – кодом. Автомобілі марки Renault – для однозначного правильного підбору запчастин необхідні дані зі спеціальної металевої таблички, вона кріпиться на двері (як правило водійських), або під капотом. Крім VIN – коду там зашифровані дані по комплектації, типу трансмісії, приводу і т. Без цих кодувань програма підбору запчастин видає по кілька варіантів кожної запчастини і ризик помилки сильно підвищується.


Готелі: Парк розваг «Penang Avatar Secret Garden» – Джорджтаун\nГотелі біля Парк розваг «Penang Avatar Secret Garden»\nФотографія trover від Seow Mun\nПарк розваг «Penang Avatar Secret Garden»: дізнайтеся більше\nДе Парк розваг «Penang Avatar Secret Garden»?\nПарк розваг «Penang Avatar Secret Garden» розташовано у районі Танджунг Бунгах. Цей сімейний район знаний за його ресторани та пляжі. Хочете дослідити, що цікавого є в околиці? Спробуйте відвідати такі місця, як Набережна "Гурней Драйв" (Gurney Drive) та Башта KOMTAR.\nПарк розваг «Penang Avatar Secret Garden»: де зупинитися неподалік?\nМи маємо 66 готелів, розташованих поблизу такого місця, як Парк розваг «Penang Avatar Secret Garden». Вам може сподобатися одну з цих опцій, які особливо подобаються нашим гостям:\n• готель категорії «4 зірки» • безкоштовне самостійне паркування • безплатний Wi-Fi у номері • 2 ресторани(ів) • розташування в центрі\n• гостьовий дім категорії «3 зірки» • пляжний бар\n• гостьовий дім категорії «3 зірки» • безкоштовне самостійне паркування • безплатний Wi-Fi • фітнес-центр • розташування в центрі\nПарк розваг «Penang Avatar Secret Garden»: цікаве поблизу\nПарк розваг «Penang Avatar Secret Garden»: ідеї для цікавої подорожі\nПарк розваг «Penang Avatar Secret Garden»: що цікавого


Україна і США підписали Договір про торгівлю зброєю – МЗС | Громадське телебачення\nУкраїна і США підписали Договір про торгівлю зброєю – МЗС\n23 вересня, 2014 20:23\nПолітика/Україна і США підписали Договір про торгівлю зброєю – МЗС\nУкраїна і США у вівторок підписали Договір про торгівлю озброєннями, повідомляє МЗС України. у Підписання угоди відбулось у Нью-Йорку в рамках 69-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН.\nУ церемонії підписання взяв участь очільник МЗС України Павло Клімкін.\nЯк повідомляють у міністерстві, цей багатосторонній договір був схвалений Генасамблеєю ООН 2 квітня 2013 року, а 3 червня цього ж року – відкритий для підписання.\nГоловним спрямуванням договору є «запровадження на міжнародному рівні високих стандартів у торгівлі озброєннями та зменшення ризиків потрапляння зброї у нелегальний обіг».