Кохання зі смаком Грузії - tochka.net\n29 вересня 2017, 18:42\nРомантичні історії українок, котрі знайшли своє кохання у Грузії\nКохання зі смаком Грузії © прес-служба\nТемпераментні і харизматичні, пристрасні і дбайливі – що тільки не говорять про грузинських чоловіків у наших краях. Все більше українок пов'язують свою долю з представниками цієї нації. Напередодні Великого грузинського свята з "Боржомі", яке пройде 30 вересня та 1 жовтня в Національному ботанічному садом ім. Гришка, ми зібрали найромантичніші історії наших співвітчизниць, які вийшли заміж за грузинів.\nМарина Карпій, фотограф\nФотограф Марина Карпій і музикант Гігі Дедаламазішвілі познайомилися 5 грудня 2010 на дні народження спільної подруги в Києві. Уже через два роки вони одружилися в Грузії. Зараз подружжя виховує маленьку Лізі.\nКохання зі смаком Грузії© прес-служба\nФото 1 из 3: Кохання зі смаком Грузії© прес-служба\nЯкось українка вирішила зробити сюрприз на день народження Гігі і таємно вирушила в Тбілісі:\nЗа дві години, які я летіла, він якимось чином це вирахував і зробив сюрприз мені у відповідь – несподівано зустрів в аеропорту. З квітами та величезним ведмедем. Я в той день всю ніч ридала від надлишку почуттів.\nТепер цей випадок фотограф згадує, як їхнє найромантичніше побачення.\nЩороку 20 жовтня в день весілля Гігі і Марина роблять фоторекурсію: закохані приїжджають до храму, де вінчалися, і роблять фотографію на одному і тому ж фоні. При цьому подружжя тримає надруковане велике фото попереднього року в руках. Подивитися, як це виглядає, можна за #dedalamazishvili_recursion.\nАнастасія Логвиненко, художниця\nНастя Логвиненко вважала, що грузини – це чоловіки у величезних кепках, як у старих короткометражках. Але сприйняття змінилося, як тільки вона переїхала до Грузії і там уже зустріла Іраклія.\nВін працював у газеті дизайнером, а дівчина малювала для них карикатури. Між молодими людьми проскочила іскра. Одного разу вони просто вийшли прогулятися до моря в селищі Кваріаті:\nНе їдь більше, хочу, щоб ти завжди була зі мною.\nА що ж я скажу вдома, на роботі?\nСкажи їм, що ти заміж виходиш!\nЗа 12 років шлюбу він жодного разу не дав мені приводу для ревнощів, незважаючи на те, що ми живемо на його території, в будинку, де він народився, виріс і жив до мене. Але варто розуміти, що грузинські чоловіки – все одно великі власники. Ні в які ігри (типу змусити його ревнувати) з ними грати не потрібно. Проте вони дуже прив'язані до сім'ї. Бачитися зі своєю дитиною раз на 5 років – для них це неможливо уявити\nділиться своїм досвідом Анастасія.\nОлена Ковтун, організатор турів до Грузії\nПісля чергової поїздки в Грузію українка Олена Ковтун вирішила вивчити грузинську мову. Викладача дівчина знайшла в стінах Київського національного університету. Ним став Давид Куртанідзе, який приїхав до Києва вчитися на політолога. Зараз він консул Грузії в Республіці Білорусь.\nРозписалася пара через чотири з половиною роки спільного життя. При цьому вони прийшли до РАЦСу в джинсах і тільки ввечері розповіли про це рідним. А ще через рік закохані повінчалися в Грузії вже в колі сім'ї. Олена зізнається, що весь цей час чоловік продовжує влаштовувати їй сюрпризи:\nМинулої осені чоловік запросив мене на побачення, а оскільки не знав, яке з міст обрати, ми полетіли спочатку до Праги, потім до Парижа, Мілана і в Барселону. Навіть ось зараз я лечу з Грузії в Київ на три дні для виступу, завдяки подарунку чоловіка, адже він знає, як я люблю Грузію і хочу ділитися цією любов'ю з іншими.\nЗвісно, є свої особливості в побуті. Наприклад, я більш ретельно вибираю гардероб – дуже коротких або відкритих речей мій чоловік не схвалює, особливо в Грузії. Каже: "Мені не подобається, коли на тебе чоловіки дивляться з пожадливістю, це ображає мене"\nВже цими вихідними дізнатися ще більше про особливості характеру грузинських чоловіків, про сучасну культуру Грузії, гірський туризм та національну кухню можна буде на Великому грузинському святі з "Боржомі"!\nКоли: 30 вересня - 1 жовтня, з 11:00 до 20:00\nДе: Ботанічний з д ім. М.М.Гришка, вул. Тімірязєвська, 1\nВхід: вільний, вартість відвідування ботанічного саду для дорослих – 40 грн, для дітей – 20 грн\nБільше деталей про Великий грузинському святі з "Боржомі" на сторінці у Facebook.\nА ти б хотіла побувати в Грузії?\nГрузія Любов щастя шлюб отношения мандрівки Кохання зі смаком Грузії\nДругий шлюб: 4 причини, чому він щасливіший, ніж перший\n5 основних правил щасливого шлюбу


Франц Петер Шуберт - Wiki\nФранц Пе́тер Шоберт (нім. Franz Peter Schubert; *31 січня 1797, Ліхтенталь—†19 листопада 1828, Відень) — австрійський композитор, один із основоположників романтизму в музиці, автор понад тисячі музичних творів, серед яких понад 600 пісень, дев'ять симфоній, велика кількість творів камерної та літургійної музики.\nФранц Петер Шуберт народився в сім'ї шкільного вчителя в Ліхтенталі — передмісті Відня. Його першими музичними наставниками були батько (скрипка), старший брат Ігнац (фортепіано) та регент приходської церкви Міхаель Гольцер (спів). У 1808 Шуберта прийняли «півчим хлопчиком» у придворну капелу та Конвікт — авторитетну у Відні школу з пансіоном; з ним займалися Венцель Ружичка (генерал-бас), а потім (до 1816) Антоніо Сальєрі (контрапункт і композиція). Протягом 1810—1813 він написав велику кількість різноманітних творів: оперу, симфонію, фортепіанні п'єси й пісні, зокрема «Скаргу Агари» (Hagars Klage, 1811).\nУ 1813 році Шуберт вступив у вчительську семінарію і через рік почав викладати в школі, де служив його батько. У вільний від роботи час він написав свою першу месу і поклав на музику вірш Ґете «Гретхен за прядкою» (Gretchen am Spinnrade, 19 жовтня 1813) — це був перший шедевр Шуберта.\nКілька років Шуберт давав уроки музики, неодноразово намагався отримати постійну музичну посаду, але безуспішно. Попри це, 1815—1816 роки відзначились феноменальною продуктивністю. У 1815 він написав дві симфонії, дві меси, чотири оперети, кілька струнних квартетів і близько 150 пісень. У 1816 з'явилися ще дві симфонії — Четверта («Трагічна», до мінор) та П'ята (сі-бемоль мажор), а також меса і понад 100 пісень. Серед пісень цих років — «Блукач» (Der Wanderer) і знаменитий «Лісовий цар» (Erlkönig); обидві пісні незабаром отримали загальне визнання.\nВажливою у творчому житті Франца Шуберта стала його зустріч із відомим баритоном Йоганом Міхаелем Фоґлем, яку влаштував Франц фон Шобер. Завдяки натхненному виконанню пісень Шуберта Фоґлем, вони завоювали популярність у віденських салонах. Сам композитор продовжував працювати в школі, але зрештою — в липні 1818 залишив службу і виїхав у Желіз, літню резиденцію графа Йоганна Естергазі, де виконував обов'язки вчителя музики для двох доньок аристократа. Навесні була закінчена Шоста симфонія, а в Желізі Шуберт написав Варіації на французьку пісню, ор. 10 для двох фортепіано, присвячені Бетховену.\nВузьке коло друзів, яким Шуберт оточив себе, зазнало серйозного удару на початку 1820. Шуберт і ще четверо його товаришів були заарештовані австрійською таємною поліцією, яка з підозрою ставилася до будь-яких студентських гуртків. Одного з друзів Шуберта, поета Йоганна Зенна, віддали під суд, ув'язнили на рік, а потім назавжди заборонили з'являтися у Відні. Чотирьом іншим, включно з Шубертом, винесли серйозне попередження, ставлячи їм у провину, зокрема, «супротив [владі] з використанням образливої і негідної лексики». Шуберт ніколи більше не бачився із Зенном, але поклав на музику дві його поезії «Selige Welt» та «Schwanengesang». Можливо, що цей інцидент призвів до розриву із Майргофером, з яким Шуберт тоді мешкав.\nПеріод музичної зрілості\nКомпозиції 1819 та 1820 відзначені значним прогресом музичної зрілості. У лютому розпочалася праця над ораторією «Лазар» (D. 689), яка залишилася незавершеною, потім з'явилися поміж іншими, менш визначними роботами, 23-ій псалм (D. 706), «Gesang der Geister» (D. 705/714), «Quartettsatz» (до мінор, D. 703) й фантазії «Блукач» (нім. Wanderer-Fantasie) для фортепіано (D. 760). У 1820 були поставлені дві опери Шуберта: «Die Zwillingsbrüder» (D. 647) в Кернтернтортеатрі 14 липня та «Die Zauberharfe» (D. 644) в театрі Ан-дер-Він 21 серпня. Доти майже всі великі композиції Шуберта, окрім мес, виконувалися тільки аматорським оркестром, який виріс із домашніх вечорів-квартетів композитора. Нові постановки познайомили з музикою Шуберта ширшу публіку. Однак, видавці не квапилися з публікаціями. Антон Діабеллі з ваганнями погодився надрукувати деякі твори на умовах комісії. Так були надруковані перші сім опусів Шуберта, всі пісні. Коли комісія закінчився, композитор став отримувати скупу платню - і цим його стосунки з великими видавництвами обмежилися. Ситуація дещо покращилася, коли у березні 1821 Фоґль виконав «Der Erlkönig» на дуже успішному концерті. Того ж місяця Шуберт скомпонував варіацію на тему вальса Антона Діабеллі (D. 718), увійшовши до числа 50 композиторів, які зробили внесок у збірку Союзу музикантів Батьківщини.\nПісля постановки двох опер Шуберт із ще більшим завзяттям, ніж раніше, почав творити для сцени, але ця праця з різних причин майже повністю пішла нанівець. У 1822 йому було відмовлено у постановці опери «Альфонсо та Естрела», почасти через слабке лібрето. Опера «Ф'єррабрас» (D. 796) теж була повернута автору восени 1823, значною мірою через популярність Россіні та італійського оперного стилю й провал опери Карла Вебера «Евріанта». «Конспіратори» (Die Verschworenen, D. 787) заборонив цензор, вочевидь через назву, а «Розамунда» (D. 797) була знята після двох вечорів через низьку якість п'єси. Дві перші з цих робіт написані дуже масштабно й поставити їх було надзвичайно важко («Ф'єррабрас», наприклад, мав понад тисячу нотних сторінок), але «Конспіратори» були яскравою принадною комедією, а в «Розамунді» є чарівні музичні моменти, які належать до найкращих зразків творчості композитора. У 1822 Шуберт познайомився з Вебером і Людвігом ван Бетховеном, але ці знайомства не дали молодому композитору майже нічого. Говорять, що Бетховен кілька разів публічно визнавав талант юнака, але він не міг знати творчості Шуберта в повному об'ємі, оскільки за життя композитора вийшла друком тільки жменька творів.\nВосени 1822 Шуберт розпочав роботу над твором, який понад усі інші твори того періоду продемонстрував зрілість його бачення музики — «Незавершеною симфонією» сі-бемоль мінор. Причина того, що композитор закинув працю, написавши дві частини й окремі музичні фрази третьої, залишається невиясненою. Дивно й те, що він не розповідав про цей твір товаришам, хоча те, чого він досяг, не могло не викликати в нього почуття ентузіазму.\nШедеври останніх років життя\nУ 1823 Шуберт окрім «Ф'єррабраса» написав також свій перший цикл пісень «Прекрасна млинарка» (D. 795) на вірші Вільгельма Мюллера. Разом із пізнішим циклом «Зимова подорож» 1927, також на вірші Мюллера, ця збірка вважається вершиною німецького пісенного жанру Lied. Цього року Шуберт написав ще й пісню «Ти спокій» (Du bist die Ruh, D. 776). 1823 також був роком, коли в композитора з'явилися синдроми сифілісу.\nНавесні 1824 Шуберт написав октет фа мажор (D. 803), а влітку знову виїхав у Желіз. Там він потрапив під чари угорської народної музики і написав «Угорський дивертисмент» (D. 818) для двох фортепіано й струнний квартет ля мінор (D. 804).\nДрузі стверджували, що Шуберт мав сильне почуття до своєї учениці, графині Кароліни Естергазі, але він присвятив їй тільки один твір «Фантазію фа мінор» (D. 940) для двох фортепіано.\nНегаразди попередніх років компенсували успіхи щасливого 1825. Кількість публікацій швидко збільшувалася, злидні дещо відступили, і літо Шуберт провів у Верхній Австрії, де його радо вітали. Саме під час цього туру він написав «Пісні на слова Вальтера Скотта». До цього циклу належить «Ellens dritter Gesang» (D. 839), широко відомий під назвою «Ave Maria». Пісня відкривається привітанням Ave Maria, яке потім повторюється в приспіві. Німецький переклад вірша Скотта із «Ламермурської нареченої», виконаний Адамом Шторком, при виконанні часто заміняють латинським текстом молитви Ave Maria. У 1825 Шуберт написав також сонату для фортепіано ля мінор (Op. 42, D. 845) й розпочав симфонію № 9 до мажор (D. 944), завершену наступного року.\nЗ 1826 по 1828 Шуберт мешкав постійно у Відні, крім короткого візиту в Грац у 1827. У ці роки його життя було бідне на події, і його опис зводиться до переліку написаних творів. У 1826 він завершив симфонію № 9, яку пізніше стали називати «Великою». Цей твір він присвятив Товариству друзів музики, й отримав від нього гонорар на знак подяки. Весною 1828 він дав єдиний у своєму житті публічний концерт, на якому виконував власні твори. Концерт пройшов із успіхом. Струнний квартет ре мінор (D. 810) з варіаціями на тему пісні «Смерть і дівчина» був написаний взимку 1825-1826[джерело?] і вперше виконаний 25 січня 1826. В тому ж році з'явилися струнний квартет № 15 ре мажор (D. 887, Op. 161), «Іскристе рондо» для фортепіано та крипки (D. 895, Op. 70) і соната для фортепіано ре мажор (D. 894, Op. 78), вперше опублікована під назвою «Фантазія в ре». Крім цього були написані три пісні на слова Шекспіра.\nУ 1827 Шуберт написав цикл пісень «Зимова подорож» (Winterreise, D. 911), Фантазію для фортепіано й скрипки (D. 934), експромти для фортепіано й два фортепіанні тріо (D. 898 та D. 929), у 1828 «Пісню Мір'ям» (Mirjams Siegesgesang, D. 942) на слова Франца Грілльпарцера, месу in Es (D. 950), Tantum Ergo (D. 962), струнний квартет (D. 956), три останні сонати й збірку пісень, надрукованих посмертно під назвою «Лебедина пісня» (D. 957). Ця збірка не є справжнім циклом, але пісні, що входять до неї, зберігають єдиність стилю й об'єднані атмосферою глибокої трагедії й похмурої надприродності, не властивої композиторам попереднього століття. Шість із цих пісень написані на слова Генріха Гейне, чия «Книга пісень» вийшла друком восени. Дев'ята симфонія Шуберта датована 1828 роком, але дослідники творчості композитора вважають, що в основному вона була написана в 1825-1826 і тільки дещо перероблена для виконання 1828 року. Для Шуберта таке явище дуже незвичне, оскільки більшість його значних творів не вийшли друком за життя, не кажучи вже про концертне виконання. В останні тижні життя композитор почав працювати над новою симфонією.\nВ 1828 з'явилися тривожні ознаки хвороби; стрімкий темп композиторської діяльності Шуберта можна витлумачити і як симптом недуги, і як причину, що пришвидшила його смерть. В останній рік були написані такі шедеври як Симфонія до мажор, вокальний цикл, посмертно виданий під назвою «Лебедина пісня», струнний квінтет до мажор і три останні фортепіанні сонати. Як і раніше видавці відмовлялися брати великі твори Шуберта або платили мізерно мало; нездоров'я перешкодило йому поїхати за запрошенням з концертом у Пешт.\nПомер Шуберт від тифу 19 листопада 1828.\nШуберт був похований поруч із Бетховеном, який помер роком раніше. 22 січня 1888 прах Шуберта був перепохований на Центральному цвинтарі Відня.\nФранц Ліст з 1830 по 1870 транскрибував і аранжував значну кількість творів Шуберта, особливо пісень. Він говорив, що Шуберт «найпоетичніший із музикантів, які коли-небудь жили на світі». Для Антоніна Дворжака особливо цікавими були симфонії Шуберта, а Гектор Берліоз та Антон Брукнер визнавали вплив «Великої симфонії» на їхню творчість.\nУ 1897 видавці Брайткопф та Гертель випустили критичне видання творів композитора, головним редактором якого був Йоганнес Брамс. Такі композитори 20 століття як Бенджамін Бріттен, Ріхард Штраус та Джордж Крам були або завзятими популяризаторами музики Шуберта або робили алюзії на неї в своїй власній музиці. Бріттен, який був довершеним піаністом, акомпанував виконанню багатьох пісень Шуберта й часто виконував його соло й дуети.\nНайважливіше місце в творчості Шуберта зайняла пісня для голосу і фортепіано (близький до романсу жанр, який називається німецькою мовою Lied). В цьому жанрі Шубертові вдалося досягти втілення глибокого змісту за рахунок тіснішого поєднання слова і музики, зростання значущості та індивідуалізації музичних образів. Вокальна мелодія в піснях Шуберта (що нерідко включає речитативні елементи) переважно містить в собі цілісне музичне узагальнення. Партія фортепіано має важливе виразне, а часто й музично-зображувальне значення. Шуберт розвинув і збагатив колишні типи пісень, створив новий тип пісні наскрізного розвитку з об'єднавчим варійованим мотивом в партії фортепіано, а також перші зрілі зразки пісенного циклу.\nДо пісень Шуберта примикають квартети для чоловічих і жіночих голосів, хори, твори на зразок кантат і ораторій. В духовних творах, з яких особливо значні 2 останні меси (1819 і 1828), Шуберт, подібно до Йоганна Себастьяна Баха, виражав прості людські відчуття. Завершені композитором 3 опери і 6 зінґшпілів за його життя не ставилися і не стали репертуарними, головним чином через погані лібрето. Три драматичних п'єси, до яких Шуберт написав музику, не утрималися на сцені, проте увертюра і танці з музики до п'єси Гемліна фон Шези «Розамунда» (1823) широко виконуються.\nВ інструментальних творах Шуберт часто використовував співучі, закруглені ліричні теми пісенного типу, які розробляв головним чином як ціле, даючи їм різне «освітлення». З 9 завершених симфоній Шуберта остання (до мажор, остаточна редакція — 1828) витримана в героїко-епічних тонах. Поглибленим психологізмом насичена двохчастинна лірико-драматична «Незакінчена симфонія» сі мінор (1822). З концертних увертюр популярність отримали 2 «увертюри в італійському стилі» (1817).\nБагато камерних інструментальних творів Шуберта пов'язано з поширеним тоді в Австрії домашнім музикуванням, зокрема життєрадісний фортепіанний квінтет «Форель» (1819), в передостанній частині якого варіюється тема однойменної пісні. Ряду творів властиві риси оркестральності. Найзначніші — струнний квінтет до мажор (1828) і 3 останні струнні квартети — ля-мінорний (1824), ре-мінорний, що включає варіації на тему пісні Шуберта «Смерть і Дівчина» (1824–1826), і соль-мажорний (1826).\nФортепіанна музика — одна з основних сфер творчості Шуберта. У фортепіанних сонатах Шуберт зазнав впливу Бетховена, проте знайшов власне трактування жанру. Найвизначніші з них — сонати ля мажор (1819), ля мінор (1823), ля мінор, ре мажор, соль мажор (1825), сі-бемоль мажор (1828). У фантазії «Блукач», в якій використана тема однойменної пісні, Шуберт ніби передбачає структуру симфонічних поем Ференца Ліста. «Експромти» (11, 1827-28) і «музичні моменти» (6, 1818-28) — романтичні фортепіанні мініатюри, що передбачили характерні риси фортепіанної музики Фридерика Шопена і Ференца Ліста. Фортепіанні танці Шуберта — вальси, лендлери, німецькі танці, екосези, галопи (понад 400) — важливий крок на шляху до поетизації танцю. Шуберт створив також багато творів для фортепіано в 4 руки, серед яких «Фантазія фа мінор» (1828), «Угорський дивертисмент» (1824), варіації, марші, полонези та ін.\nУ деяких творах Шуберта останніх років («Зимова подорож», пісні на тексти Гейне) поглибилися драматичні, навіть трагічні настрої. Проте і в ці роки їм протистояли твори (включаючи пісні), сповнені енергії, сили, мужності, життєрадісності. За життя Шуберт отримав визнання головним чином як автор пісень; багато його великих інструментальних творів було вперше виконано через десятиліття після смерті («Велика симфонія» до мажор в повному об'ємі вперше прозвучала під керівництвом Фелікса Мендельсона в 1839, «Незакінчена симфонія» в 1865). Проте справжнє визнання інструментальна музика Шуберта отримала лише у 20 столітті.\n«Альфонсо і Естрела» (1821–1822)\nДля солістів хору і оркестру\n№1 ре мажор (1813)\n№2 сі-бемоль мажор (1814-15)\n№3 ре мажор (1815)\n№4 до мінор «Трагічна» (1816)\n№5 сі-бемоль мажор (1816)\n№6 до-мажор (1818)\n№7 мі мажор, незавершена (1821)\n№8 сі мінор «Незакінчена» (1822)\n№9 до мажор «Велика» (1825-28)\nЦикл «Чарівна млинарка» (Die Shöne Müllerin)\nНа слова Гайнтріха Гейне, в тому числі «Двійник»\n6 музичних моментів (1823-28),\nВокальні твори, перекладені українською\nВ перекладі Дмитра Ревуцького\nВ перекладі Юрія Отрошенка\nЕкспромт Ре-бемоль, частина 2 (файл)\nВікіцитати містять висловлювання на тему: Франц Петер Шуберт\n↑ Літера D. означає номер у каталозі творів Шуберта, скомпонованому в 1951 Отто Еріхом Дойчем\n↑ а б Kreissle, pp. 297–332, де Гроув розповідає про візит до Відня.\n↑ Наприклад, Крайссль на стр. 324 описує інтерес до творчості Шуберта в 1860-их, а Гіббс на стр. 250–251 описує розмах святкувань з нагоди сторіччя композитора в 1897-му.\n↑ а б Newbould (1999), pp. 403–404\n↑ Шуберт Ф. Ave Maria / Перекладення М.Степаненка; // Вокальні ансамблі: Репертуар.- метод. посіб. / За ред. О.Чеботарьової. Київ, 1970. — С. 114–121.


У Доманівському районі чоловік випав з трактора, вдарився і помер.\nВ с. Богданівське Доманівського району біля трактора був знайдений труп місцевого жителя Д. 1985 року народження. Про це повідомляє сайт Новости-N.\nТіло чоловіка, нерухомо лежачого біля трактора, виявили випадкові свідки, вони ж викликали швидку допомогу. Бригада «швидкої», яка прибула з Доманівки, констатувала смерть чоловіка.\nНа місце події прибула слідчо-оперативна група Доманівського райвідділу поліції. При огляді тіла було виявлено рана в скроневій ділянці, яка, ймовірно, стала причиною смерті. В ході подальшого розслідування було встановлено, що тракторист випав з трактора МТЗ-80, вдарився скронею і помер.\nПереглядів: 269 2019-04-30 11:43:52\tЗапропонувати новину


Як можна пофарбувати нарощене волосся, яку фарбу використовувати, техніка фарбування - Лайфстайл\nЯк можна пофарбувати нарощене волосся, яку фарбу використовувати, техніка фарбування\nФарбування нарощеного волосся – всі тонкощі і особливості процедури\nФарбувати нарощене волосся можна. Але в цій процедурі є свої тонкощі і особливості, які треба обов’язково враховувати. Далі – детальніше про те, як правильно змінити колір нарощених пасом і не зіпсувати їх зовнішній вигляд і структуру.\nВиди нарощеного волосся\nУ нарощуванні використовують три типи натурального волосся , розглянемо які з них застосовні для фарбування:\nАзіатські (частіше з Китаю, Кореї та суміжних країн). В процесі виготовлення їх очищають від верхнього лускатого покриття, потім відшліфовують, фарбують і поверх обробляють силіконом. На перший погляд, азіатські пасма виглядають привабливо і акуратно, але часто вже після першого миття втрачають товарний вигляд, стає тьмяним, погано розчісується і укладаються, сплутуються. Для фарбування категорично не підходять.\nЄвропейські (поставляються з країн Європи, також Латинської Америки, Індії і т. Д.). Лускатий шар можуть як зберігати, так і видаляти частково або повністю. При виробництві пасма обробляють кислотою, фарбують в потрібний колір і покривають силіконом. Вони якісніше азіатських, але підходять тільки власницям жорстких, об’ємних і товстих природних пасом. У поєднанні з тонкою «рідний» шевелюрою виглядають неприродно. Фарбувати їх допустимо.\nСлов’янські . При обробці їм залишають лускатий шар, тому надовго зберігають естетичний вигляд і легко укладаються. Можуть бути пофарбовані.\nУвага! У нарощуванні можуть застосовуватися штучні пасма, фарбувати їх не можна. Визначити, яке волосся використані легко. Ненатуральний матеріал при терті помітно скрипить, а при підпалюванні видає різкий і неприємний запах палаючого пластику.\nДля фарбування наращених волосся підходять засоби з низьким вмістом окислювача, не вище 3%. Це означає, що доведеться розпрощатися з усіма недорогими і агресивними фарбами мас-маркету. Замість них використовують професійні засоби, бажано без вмісту аміаку і спеціально розраховані на обробку нарощеного волосся.\nВ якості альтернативи стійким фарбам виступають відтінків шампуні, тоніки і бальзами. Вони дозволяють змінити тон незначно і ненадовго, зате шкоди пасмам ніякого не приносять. Також ми приготували для вас огляд найкращих безаміачних фарб для волосся.\nМіняти колір можна тільки в сторону темного або трохи більше світлого. Радикально освітлювати нарощене волосся ні в якому разі не можна.\nТехніка фарбування нарощеного волосся на капсулах\nФарбування виконується тільки на сухі і брудне волосся. Після процедури нарощування повинно пройти не менше 2-3 днів.\nРозчесати волосся і розділити їх на зони.\nПерукарні пензликом нанести фарбувальний склад на прикореневу зону і по всій довжині «рідний» частини шевелюри.\nЧерез 10-15 хвилин фарбувати нарощені пасма, уникаючи попадання фарби на капсули.\nПісля закінчення зазначеного в інструкції до фарби часу вимити голову теплою водою з шампунем. При цьому голову тримають вертикально або трохи закидають назад (як при митті у перукаря), сильно нахиляти її вперед не можна, інакше пасма сплутаються.\nНанести доглядає бальзам на розширену частину шевелюри.\nЗмити бальзам, якщо це необхідно, а пасма акуратно промокнути м’яким рушником, що не скручуючи і не вичавлюючи.\nВисушити голову. Найкраще дати їй підсохнути природним шляхом, але при необхідності можна використовувати фен на самому слабкому режимі, не направляючи його на місця кріплень нарощених локонів.\nВажливо! Тільки коли волосся повністю висохли їх можна акуратно розчесати, починаючи з кінчиків.\nНаслідки при неправильному фарбуванні\nПорушення технології фарбування загрожує наступними проблемами:\nвтрата блиску, тьмяність;\nневідповідність отриманого кольору і бажаного;\nпостійне сплутування пасом, складності при розчісуванні;\nнеможливість зробити нормальну і довговічну укладання;\nвипадання нарощених пасом.\nДо того ж багато салонів і майстри знімають гарантію на нарощування в разі домашнього фарбування. І тоді всі виниклі з шевелюрою проблеми доведеться вирішувати за свій рахунок. Так що при найменших сумнівах, що самостійно не все вдасться зробити правильно, краще звернутися за фарбуванням до фахівця-перукаря.\nХарчування і зволоження після впливу фарбувальних складів необхідно і власного волосся. Але нарощені потребують його особливо сильно , тому рекомендується регулярно застосовувати живильні бальзами та маски, розраховані на таке волосся.\nТакож треба дотримуватися і загальні рекомендації по догляду за нарощеними пасмами:\nЛягати спати тільки з висушеної головою, бажано збираючи локони під сіточку або заплітаючи їх в нетугу косу.\nМити голову спеціальним шампунем, наносячи його дуже дбайливо і без втирати або розмазувати рухів. Не застосовувати для подальшого ополіскування оцет або лимонний сік.\nМокре волосся сушити дуже дбайливо, не скручувати, що не розтирати або віджимати. Оптимальний варіант – м’яко промаківать махровим рушником, лише злегка приминаючи їх.\nДосушувати голову природним чином або на самому слабкому режимі фена, які не направляючи струмінь повітря на місця кріплення нарощених пасом.\nРозчісувати тільки сухе волосся, використовуючи гребінець з рідкісними м’якими і широкими зубцями і без кульок на кінцях.\nВикористовувати для укладання лаки, гелі, муси і інші засоби тільки з нейтральним pH.\nПо можливості відмовитися від купання в морі і походу в лазню, сауну та солярій. Солона вода сильно сушить пасма, а температурний вплив може пошкодити їх кріплення.\nДля фарбування підходять тільки натуральні європейські або слов’янські нарощені пасма. Але і вони вимагають дбайливого ставлення, тому використовувати треба професійні засоби з вмістом окислювача не вище 3%.\nРадикальне знебарвлення пасом неприпустимо, максимум, їх освітлюють на кілька тонів. Для темних відтінків таких обмежень немає – можна спокійно перетворюватися з блондинки в брюнетку.\nДізнайтеся більше про нарощування волосся, завдяки такими статтями:\nСекрет фарбування волосся.\nЧи можна фарбувати нарощене волосся на капсулах?\nВолосся після нарощування виглядають ефектно, вони стають довгими, здоровими, акуратними, підкреслюючи жіночність клієнта. Однак потрібно приділяти увагу догляду за ними, щоб зберегти їх стан надовго. Однак в питанні, чи можна фарбувати нарощене волосся на капсулах, часто косметологи часто розходяться в думках, через що можуть виникнути проблеми зі зміною їх кольору.\nКосметична процедура стандартно проводиться різними методиками і особливостями прикріплення додаткових нарощених пасом, а також з різною їх структурою і якістю. Від цього параметра залежить і можливість зміни кольору шевелюри.\nСтандартно в косметології дівчина вибирає один з трьох варіантів локонів:\nСлов’янські. Наближений до натурального вид нарощених волосків, висока якість якого обумовлюється збереженням лускатого шару, який не обробляється і не нейтралізується. Через це рослинність зберігається в колишньому стані кілька корекцій поспіль, тому зачіски дівчата виглядає акуратно і природно.\nЄвропейські. Середній варіант, який має частково збережений лускатий шар на нарощених волосках. Пасма попередньо обробляються кислотним розчином, а також силіконом, поверх якого наноситься фарбувальний пігмент.\nОднак, через щільність рослинності, вони можуть неприродно виглядати на тонких, слабких натуральних локони.\nАзіатські. Найнижче якість текстури, яка не використовується для щоденного застосування і комфортною шкарпетки. Матеріал шліфується і обробляється кислотним розчином, через що положення лусочок повністю нейтралізується, що візуально робить нарощені пасма штучними. Вони більш жорсткі і сухі, ніж попередні варіанти, а міняти їх потрібно кожну корекцію.\nДля фарбування підходять тільки слов’янські та європейські локони, тому що низька якість рослинності зумовлює незручність використання пігментів і неприродний результат.\nВраховуйте, що для фарбування використовуються тільки натуральне волосся. Якщо косметолог прикріпив штучні локони, наносити і розподіляти фарбувальний пігмент по ним не можна, так як це зіпсує результат і може пошкодити шевелюру дівчата.\nЩоб самостійно пофарбувати локони будинку, потрібно попередньо приділити увагу вибору фарбувального складу. Інакше є ризик отримання неакуратне результату і нерівномірного розподілу коштів по довжині рослинності.\nВраховуйте при покупці препарату, що ступінь його окислення повинна бути менше 3%, щоб забезпечити щадне вплив на нарощені волоски.\nВикористовувати можна і відтінків шампуні, тоніки, які використовувати можна самостійно вдома. Вони безпечні, а використовувати можна будь-який відтінок. Їх єдиний мінус – зберігається ефект недовго, а повністю вимивається після 4-5 миття голови.\nПеред покупкою фарби пам’ятайте, що його відтінок не повинен сильно відрізнятися з колишнім. Можна змінити його на 1 тон, а кардинальні зміни зіпсують ефект методики.\nФарбувати шевелюру відразу після відвідин косметології не можна, щоб не зіпсувати результат прикріплення капсул до кореневої системи. Для цього рекомендується почекати три дні.\nПроводиться робота тільки на сухі і брудне волосся, після їх миття повинно пройти від двох днів. А сама процедура займає близько півтори години:\nАкуратно розчешіть нарощені волоски від кінчиків, поступово піднімаючись до фолікулів.\nНанесіть фарбу на підстави волосків і на всю довжину натуральних волосків.\nЧерез 15 хвилин розподіліть пігмент по штучним Прядка, не потрапляючи на кореневу область.\nЧерез час, вказаний на упаковці фарби, змийте її, використовуючи шампунь. Терти нарощене волосся в цей час не можна, а голову рекомендується тримати у вертикальному або закинути назад положенні, щоб не допустити сплутування волосків між собою.\nРозподіліть бальзам з безпечним складом на локони.\nЧерез 10 хвилин змийте його.\nПромокніть рослинність рушником, що не перекручуючи і не затискаючи її, щоб не пошкодити цілісність.\nСушити феном волоски не рекомендується, для збереження їх цілісності дайте їм час просохнути мимовільно. Тільки після їх повного висихання можна використовувати гребінець від кінчиків, поступово піднімаючись до кореневої системи.\nУкладати волоски відразу не рекомендується, зробіть це на наступний день, щоб не наражати на напіввологу локони роботі нагріваючими приладами. Це підвищить ефективність і безпеку фарбування.\nЧасто косметологи рекомендують робити маніпуляції в салоні, щоб забезпечити грамотне нанесення фарбувального пігменту і високу якість результату.\nЯкщо фарбувати нарощене волосся вдома самостійно, можуть виникнути побічні ефекти:\nЗміна відтінку роботи через добу або кілька днів;\nТьмяність, ламкість нарощеного волосся;\nРясне випадання нарощених пасом;\nПогане збереження укладання;\nСухість волосся, їх сплутування і електризація.\nВраховуйте, що якщо ви самостійно пофарбували волосся, косметологія знімає з себе відповідальність за якість нарощених пасом, тому, при виникненні наслідків, дівчина сама відновлює здоров’я шевелюри.\nЧасто виникають наслідки після проведення маніпуляцій, через невірне використання фарбувального пігменту. Є ризик недостатньої витримки його на волоссі або навпаки – зайвої витримки. Помилки можуть бути і у виборі відтінку, який клієнт виконує на волосках, так як часто він не збігається з вихідними цілями.\nЩоб запобігти побічні ефекти після роботи, попередньо можна порадитися з косметологом за вибором барвника для фарбування і технології проведення процедури.\nЩоб готовий відтінок роботи і якість нарощеного волосся зберігалося в колишньому стані, після проведення домашніх маніпуляцій рекомендується дотримуватися вказівок. При виконанні процедури в салоні, вони прописуються косметологом, однак і після домашнього використання барвника потрібно їх дотримуватися.\nПравила полягають в дбайливому ставленні до нарощені рослинності, яке ґрунтується на запобіганні механічних навантажень на волосся.\nРекомендації прописуються подібні радам після нарощування:\nСпати лягати потрібно тільки з абсолютно сухим волоссям, попередньо заплітаючи їх в легку косичку, щоб запобігати сплутування.\nДля миття використовуйте шампунь з нейтральним показником кислотно-лужного балансу.\nРозчісувати потрібно тільки сухі волоски від кінчиків, поступово піднімаючись до кореневої системи.\nНе рекомендується відвідувати баню, сауну або басейн.\nПри використанні приладів для укладання шевелюри, що не наводите їх на місці кріплення зрізів з природною рослинністю, так як це призводить до їх плавлення і погіршення результату методики.\nПри акуратному відношенні з пофарбованими пасмами, їх стан зберігається в колишньому вигляді. Незважаючи на проведення маніпуляцій будинку, нарощені прядки залишаються акуратними, гладкими, здоровими.\nВраховуйте, що фарбувати можна локони, не сильно змінюючи їх відтінок. Допустимо змінювати їх колірну гамму на 1-2 тони, щоб домогтися позитивного результату.\nНарощені волосся можна фарбувати, і багато дівчат роблять маніпуляції будинку. Однак, щоб отримати позитивний результат, слід приділити увагу вибору барвника і дотримання технології використання фарбувального пігменту. При грамотному виконанні процедури і дотримання догляду після роботи, зачіска жінки буде виглядати природно, акуратно, а нарощування збережеться довше.\nНарощування волосся – одне з вдалих винаходів в індустрії моди і краси. Тепер той, хто мріяв мати шикарну шевелюру, зможе отримати її за дуже короткий термін. Але жінкам цього мало, вони хочуть міняти свою зачіску, завивати локони або надавати їм різні відтінки і кольори. Чи можна це робити з нарощеними пасмами? Про це піде мова нижче.\nФахівці в цій галузі рекомендують при нарощуванні вибирати пасма, точно відповідні за кольором до природних волоссю. У цьому випадку дівчина може не замислюватися про фарбування.\nЯкщо все-таки хочеться змінити колір волосся, то краще за все фарбувати власні пасма окремо від нарощених, так як через різної структури фарба може лягти по-різному.\nВзагалі фарбувати нарощене волосся небажано, так як вони можуть втратити свій блиск і першорядну привабливість. Однак робити це можна, але доведеться неабияк потрудитися, щоб зачіска залишилася привабливою і доглянутою.\nІнша справа, коли тон власного волосся трохи відрізняється від нарощених, в цьому випадку доведеться підкоригувати відтінок. Робити це не варто відразу після проведеної процедури, особливо, якщо виконувалося стрічкове нарощування. Потрібно почекати 2-3 дні. Інакше волосся в стрічках просто почнуть відклеюватися один від одного. Капсульні ж пасма будуть вилазити з капсули.\nЩоб фарбування було по максимуму безпечним, потрібно буде витримати точний час, вказане в інструкції. Потім промити кожну пасмо теплою водою разом з шампунем. При цьому варто знати про те, що після процедури, при митті голови, пасма не варто відкидати вперед. Бальзам також наноситься за певними правилами – потрібно відступити від кріплення приблизно на 1-2 см.\nАле краще звернутися до професіонала і тоді не доведеться враховувати різні нюанси домашнього фарбування, потрібно тільки довіриться майстру. Тим більше, що не завжди колір лягає рівномірно на свої і нарощене волосся, тому є можливість відразу підкоригувати рівномірність відтінку.\nЯку фарбу можна використовувати\nВибираючи засіб для фарбування нарощених пасом, найкраще купувати фарбу з меншим відсотком окислювача, в межах 3%.\nЦіна такого барвника буде на порядок вище, ніж у недорогих і агресивних фарб мас-маркету. Ці кошти належать до професійних, вони не містять аміаку і багато хто з таких фарб призначені саме для нарощеного волосся.\nЯкщо вибирати більш щадний метод фарбування, то можна скористатися тоніком, засобами відтінків шампунями і бальзамами. Шкоди вони не принесуть. А відтінок поміняють, хоча і на час.\nЯкщо фарбувати волосся тоніком, то вони не змінять свою структуру, не стануть сухими і не втратять природний блиск. Однак тон зміниться ненабагато, радикальної зміни кольору даними способом не добитися.\nБарвник змивається з використанням вертикального душа. Таким чином не відбудеться сплутування пасом. Обов’язково після застосовують закріплювач. Щоб колір був якомога довше насиченим, використовують спеціальні засоби із зволожуючим ефектом.\nВарто також пам’ятати, що колір нарощених волосся міняти сильно не можна, допустимо фарбувати їх на тон світліше або темніше. Радикальне ж освітлення може бути згубним для нової зачіски.\nКількість фарби підбирається в залежності від довжини пасом:\nДля середньої довжини і густоти, приблизно до 40 см, знадобиться два стандартних тюбика і окислювач. За стандарт береться 120 мл.\nЯкщо локони довше і світліше, то буде потрібно 3 тюбика.\nЯкщо нарощених пасом багато (більше 120), то бажано взяти 4 тюбика.\nНа темні довге волосся, які спускаються нижче лопаток, береться 3 пачки барвника.\nПри довжині понад 65 см потрібно буде взяти 5 пачок.\nПісля фарбування харчування і зволоження потрібно, перш за все, власного волосся. Але і нарощені потребують особливого догляду. У спеціалізованих магазинах можна придбати бальзами і маски, призначені саме для штучних пасом.\nВажливо пам’ятати про загальні правила по догляду:\nПеред сном, якщо голова була помита, необхідно добре її просушити. Локони найкраще слабо заплести або прибрати під сіточку.\nКупувати потрібно спеціальні шампуні для нарощеного волосся. При цьому використовують їх акуратно, не втираючи грубим чином в голову. Якщо з власними локонами корисно використовувати для ополіскування оцтову або лимонну воду, то нарощені пасмам така процедура лише зашкодить.\nСушити вимите волосся потрібно дбайливо, не скручуючи їх, не розтираючи або викручуючи. Краще користуватися махровим рушником, злегка їх приминаючи.\nСушити найкраще природним чином, або використовувати слабкий режим фена, які не направляючи його на місця кріплення.\nРозчісування застосовувати тільки на висушені волосся, при цьому використовуючи щітку з рідкими зубами без кульок на кінцях.\nЯкщо є необхідність застосовувати лаки, муси і гелі, то потрібно вибирати засоби з нейтральним рН.\nНебажано купатися в морі, відвідувати баню, солярій або сауну. Солона вода сушить пасма, а високі температури можуть пошкодити кріплення.\nЯкщо планується фарбувати нарощені пасма, то краще вибирати для цієї процедури європейське або слов’янське нарощування. Але навіть таке волосся вимагають дбайливого догляду, тому потрібно купувати щадну фарбу з вмістом окислювача не більше 3%.\nЯкщо порушити правила фарбування, то можна очікувати такі наслідки:\nвтрата блиску, волосся стає тьмяним;\nне завжди вдається досягти потрібного кольору;\nпасма починають плутатися, їх стає важко розчісувати;\nукладка погано тримається, або швидко втрачає форму;\nштучні пасма можуть почати випадати;\nалергічні реакції на професійну фарбу.\nДеякі салони відразу попереджають, що в разі домашнього фарбування і порушення структури волосся вони не дають гарантії щодо відновлення зачіски. Навіть якщо це сталося в найближчі дні. В цьому випадку вирішувати проблему доведеться за свій рахунок. Тому, якщо ви не знаєте, як правильно проводити фарбування після нарощування, найкраще звернутися в салон до професійного майстру.\nПеред нарощуванням треба поцікавитися, чи призначені пасма для фарбування, так як деякі волосся проходять попередню обробку, потім їх краще не фарбувати. Інакше такі пасма втратять свій блиск, стануть тьмяними і млявими. Часом такі волосся починає сплутуватися і випадати, в результаті нічого не залишається, як відправитися в салон для заміни випали пасом на нові.\nЗазвичай на професійних фарбах для фарбування є докладна інструкція із застосування. Потрібно неухильно її дотримуватися. І тоді можна домогтися не тільки хорошого фарбування, але і безпечного. Але найкраще звернутися до майстра перукарської справи. Так, доведеться заплатити, але зате будете впевнені, що фарбування зроблять за всіма правилами.\nБарвний лак для волосся: інструкція із застосування, ціна, список кращих кольорових лаків, фото на темних і світлих локони\nПікс боб стрижка: фото на короткі, середні волосся, подовжена жіноча зачіска для круглого особи, вид ззаду, порівняння з каре, кому підходить, як робити укладку


Ліфтинг-дієта | Медичний довідник Virgo\nВи тут: Головна Дієтологія Про дієти Ліфтинг-дієта\nЖінки у всі часи хотіли зберегти свою молодість і привабливість. У гонитві за красою сучасні пані та панянки докладають масу зусиль: займаються фітнесом, йогою, приймають оздоровчі коктейлі, роблять омолоджуючі маски для обличчя і, звичайно, сидять на\nБагато дієти не так вже нешкідливі: у них немає потрібних організму вітамінів і корисних речовин. В результаті шкіра старіє, стає тонкою, з'являються висипання і передчасні зморшки. Але не все так сумно! У медицині з'явився новий напрям - дослідження організму на предмет довгого збереження молодості - антиэйдж. Незабаром після цього з'явилася і ліфтинг-дієта, розроблена американським дієтологом Ніколасом Перріконе.\nВін довго вивчав основні проблеми, які виникають з шкірою, і прийшов до висновку, що японські мудреці були праві: «Ти є те, що ти їси!». З таким твердженням не можна не погодитися. При заняттях спортом і прогулянок на свіжому повітрі, а також омолоджуючих процедур, архіважливе значення мають продукти, які ми вживаємо в їжу і наш раціон. Перріконе розробив особливу систему харчування, яка називається ліфтинг-дієта. З її допомогою можна контролювати свою вагу, а головне, зберегти на довгий час молодість, свіжість, здоровий рум'янець шкіри і бадьорість організму в цілому.\n«Face lift diet», тобто дієта, що підтягує шкіру обличчя, випробували на собі зірки світової величини: Дж.Робертс, Ш.Стоун і інші знаменитості. Передчасне старіння, за словами Перріконе, викликають вільні радикали, атоми яких для того, щоб знайти собі «пару» відщеплюють від інших клітин необхідні електрони. Таким чином вони руйнують зв'язок між клітинами організму. Мало того, що їх дії відбиваються на нашому обличчі у вигляді зморшок і на тілі у вигляді шкірних хвороб, оскільки виникає небезпека ще серйозніше: онкологічні захворювання.\nЩо можна і не можна їсти при дієті Н. Перріконе?\nБоротися з вільними радикалами можуть антиоксиданти, вітаміни. Їх взаємодію з вільними радикалами призводить до утворення нових молекул, які не руйнують зв'язки, що існують між нашими клітинами. Перріконе вважає, що в жирній рибі, особливо в лососеві, знаходяться ті самі речовини, які потрібні нашому організму - вітаміни групи А і В, мікроелементи і жирні кислоти Омега-3. Рибу потрібно вживати щодня, і готувати її бажано на пару або на грилі. Смажити рибу та інші продукти при ліфтинг дієті протипоказано.\nПродукти, які не можна вживати при ліфтинг-дієті:\n• Мариновані продукти\n• Соки фруктів\n• М'ясо (яловичина і качка)\n• Сири твердих сортів\n• Солодкі вироби\n• Виноград, манго, апельсини, кавун, банани\n• Моркву, картоплю і гарбуз\n• Все, що відноситься до поняття «швидка їжа»\nПродукти, які рекомендовані:\n• Всі морепродукти\n• М'ясо індички\n• Нежирний Йогурт\n• Листові овочі (зелені)\n• Всі ягоди (особливий наголос на чорницю)\n• З зернових: овес і ячмінь\n• Вода (негазована)\nОсновні моменти та протипоказання\nПити під час дієти, яка розрахована на 4 тижні (28 днів), необхідно до 1,5 літрів щодня. Приймати їжу треба 5 або 6 разів на добу: з них 3 прийоми основних і 2-3 - перекусу (горішки, ягоди, сухофрукти). Не забувайте про салати, заправлені соком лимона або оливковою олією. Перед тим, як лягти спати съдайте 1 йогурт або випивайте нежирний кефір (200 мл). Доктор\nПерріконе пропонує швидкий варіант дієти - всього на 3 дні. Але очевидний ефект ви отримаєте при повному варіанті. Ліфтинг-дієту краще проводити навесні.\nПротипоказання до її застосування: вагітність, період грудного вигодовування і хронічні захворювання.