Музичні новинки тижня. Сингл від 6ix9ine, дует Post Malone і Tyla Yaweh та міні-альбом Iann Dior. |\nМузичні новинки тижня. Сингл від 6ix9ine, дует Post Malone і Tyla Yaweh та міні-альбом Iann Dior.\nЗ початком літнього сезону музиканти активно створюють та випускають релізи і треки, які довго зберігали у «шухлядах» на власних студіях. Попит аудиторії на нові літні роботи надто великий, тому практично кожен артист намагається задовольнити потреби фанів та створити справжній літний хіт. У нашому матеріалі зібрані найновіші та цікаві музичні релізи тижня, які можуть доповнити ваші плейлисти.\n6IX9INE & NICKI MINAJ – «TROLLZ»\nДата виходу: 12.06.2020\nАмериканський репер Tekashi 6ix9ine останнім часом активно випускає нові треки. Після виходу із в’язниці та перебуваючи на домашньому арешті, судді дозволили артисту записувати нову музику та знімати відеороботи до них. Одразу після виходу на свободу, в травні цього року, репер випустив сингл та кліп під назвою «GOOBA», який переглянули на YouTube більше 330 млн. разів.\nТрек «TROLLZ» записаний разом із Nicks Minaj мав вийти ще 29 травня, проте через протести в США реліз відклали на два тижні. Одразу після публікації треку в мережі з’явився і кліп, який за перші 5 годин після виходу зібрав більше 7 млн. переглядів. «TROLLZ» за своєю подачею є експериментом для Tekashi, адже звичне для нього звучання в стилі гангста-репу поєднується із мелодичним R&B, якому Minaj придає свіжого вайбу.\n(посилання на кліп)\nТакож варто відзначити, що частину грошей від продажу треку та мерчу, присвяченого до його виходу, артисти переведуть до фондів, які надають юридичну допомогу постраждалим від неправомірних дій поліцейських у США. Про це на своїй сторінці в Instagram повідомила Nicki Minaj.\nNLE CHOPPA – «SHOTTA FLOW 5»\nNLE CHOPPA (справжнє ім’я: Брайсон Лашан Потс) є 17-річним американським репером та співаком з Мемфісу, штат Теннессі, США. Професійно розпочав займатися музикою в 15 років, створюючи власні композиції в стилі реп та треп. Світову славу музикант отримав у 2019 році, після виходу пісні «Shotta Flow», яка отримала платинову сертифікацію в США та потрапила в травні того ж року до чарту Billboard Hot 100 на 96, а згодом і на 36 позиції.\n«Shotta Flow 5» виконаний за всіма стандартами трепу: брутальний біт, лірика про шлях репера від злиднів до слави та швидкий стиль подачі матеріалу від артиста. Також саме цей трек наразі виконує промо-функцію для першого студійного альбому артиста, який очікується влітку цього року. Отже, прослуховуючи цей трек, можна зрозуміти, в якому стилі буде лунати майбутній реліз NLE CHOPPA.\n(посилання на трек)\nTYLAYAWEH& POST MALONE – «TOMMY LEE»\nTyla Yaweh наразі є молодим та перспективним музикантом родом зі Сполучених Штатів Америки. Артист заявив про себе в 2019 році після дропу першого студійного альбому під назвою «Heart Full of Rage», на якому відзначилися такі репери як PnB Rock та French Montana. Співпраця репера з Post Malone розпочалася в знаковому для музиканта 2019 році, коли Malone запросив Tyla взяти участь у своєму світовому турі Runaway разом зі Swae Lee. Дружба двох реперів продовжилась у творчості, в результаті чого з’явився трек «Tommy Lee».\nЦя композиція названа на честь легендарного драмера рок-гурту «Mötley Crüe» Томі Лі, який є культовою персоною 80-х років минулого століття для рок-сцени. Сингл виконаний у достатньо мелодичному стилі у поєднанні репу та попу, що є притаманним для Tyla Yaweh та Post Malone. У ліриці пісні йдеться про складне життя у стилі рок-зірки, яке їм дуже подобається, не зважаючи на усі наслідки. Наразі трек доступний в Україні на усіх цифрових музичних платформах.\nPOP SMOKE& ROWDY REBEL – «MAKE IT RANE»\nPop Smoke мав статус перспективної та впливової молодої реп-зірки в США після виходу дебютного альбому «Meet the Woo» у 2019 році. Цей статус артист мав закріпити другим студійним альбомом «Meet the Woo 2», який вийшов на початку цього року. Проте трагічні події обірвали життя 20-річного репера. 19 лютого 2020 року музиканта вбили у власному маєтку в Лос-Анджелесі. За попередньою інформацією від поліції нападники не планували пограбувати дім, а цілеспрямовано вчинили вбивство.\nПісля цього в мережі почали з’являтися треки, які Pop Smoke записав за життя. На початку березня легендарний музикант та продюсер 50 Cent опублікував звернення, в якому повідомив, що особисто спродюсує посмертний альбом «Shoot for the Stars, Aim for the Moon», який побачить світ 3 липня, щоб вшанувати пам’ять молодої зірки. «Make it Rane» по суті є першим сингом із пам’ятного альбому, який покликаний в першу чергу нагадати аудиторії про вихід релізу та дати змогу ознайомитися із його концепцією та звучанням.\nIANNDIOR– «I’M GONE»\nАмериканський виконавець пуерториканського походження Iann Dior (Майкл Ян Олмо) є представником славнозвісної епохи «SoundCloud», адже саме на цій платформі музикант викладав свої треки, і один із них під тайтлом «Emotions» приніс хлопцю популярність. Надалі співпраця із продюсером Nick Mira породила багато чуток, що Олмо є його «комерційним» проєктом, і саме тому він став популярним. Щоб розвіяти плітки та показати власну незалежність у творчості, Iann Dior розпочав працювати із іншими бітмейкерами та музикантами і випускати нові релізи.\n«I’m Gone» являє собою EP із 9 пісень тривалість у 21 хвилину. Звучання треків задовольнить смаки найвибагливішої публіки, адже поєднується звучання «нової школи» хіп-хопу із латинськими мотивами, які переплітаються із поп-музикою та мають літній вайб. Також гостьовими куплетами відзначилися Machine Gun Kelly, Travis Barker і Lil Baby.\n«I’m Gone» є ідеальним релізом для відпочинку та релаксу, який допоможе вам відчути справжнє літо і поринути у світ наповнений розваг та безтурботності.\n(посилання на EP)\nInstagram Nicki Minaj: https://www.instagram.com/nickiminaj/\nInstagram Tyla Yaweh:https://www.instagram.com/tylayaweh/\nInstagram Post Malone: https://www.instagram.com/postmalone/\nInstagram NLE CHOPPA: https://www.instagram.com/nlechoppamusic/\nInstagram Complex Music: https://www.instagram.com/complexmusic/\nInstagramIann Dior: https://www.instagram.com/ianndior/\n8. XXL: https://www.xxlmag.com\nОпубліковано: 15.06.2020 автором: Наталия в рубриці: Новини // Нема коментарів


Список зелених країн від ЄС на 1 липня | The Page\nРада ЄС переглянула та оновила список безпечних країн, для яких відкриють зовнішні кордони Євросоюзу. До цього переліку додали десять країн, однак поки що України серед них немає. Проте деякі країни ЄС все одно відкрилися для українців на певних умовах.\nСписок країн оновлюватиметься кожні два тижні, йдеться в повідомленні Ради Євросоюзу.\nКраїни в «зеленій» зоні:\nКитай — за умови взаємного відкриття кордонів.\nЗа цієї ж умови можуть поступово знімати обмеження і щодо особливих адміністративних районів Китаю — Гонконгу та Макао. Обмеження також скасують щодо Косового та Тайваню.\nУ МОЗ пояснили, чому українські ковід-сертифікати поки що не можна використовувати для поїздок до ЄС\nКритерії, за якими ЄС відкриває кордони\nРішення про відкриття кордонів Рада ЄС ухвалює на основі епідеміологічних показників у країнах, розподіляючи ці країни по зонах:\n«Зелена»: якщо кількість зафіксованих випадків COVID-19 протягом 14 днів менше 50 на 100 тис. населення, а частка позитивних результатів тестів нижче 4%; або якщо за 14 днів зафіксовано до 75 нових випадків захворювання, а частка тестів із позитивними результатами — до 1%.\n«Помаранчева»: якщо за 14 днів у країні зафіксовано менше 50 нових випадків COVID-19, а частка позитивних тестів — від 4%; або якщо кількість нових випадків захворювання за 14 днів становить від 50 до 75, а частка тестів із позитивними результатами — від 1%; або якщо за 14 днів зафіксовано від 75 до 200 нових випадків коронавірусу, а частка позитивних тестів становить до 4%.\n«Червона»: якщо за 14 днів у країні зафіксовано від 75 до 200 нових випадків COVID-19, а частка позитивних тестів становить 4% та більше; або якщо за 14 днів кількість нових випадків коронавірусу становить від 200 до 500.\n«Темно-червона»: якщо кількість нових випадків захворювання за 14 днів становить понад 500.\nБруней Молдова США Китай ЄС Рада ЄС Австралія Сербія Євросоюз Канада Південна Корея Саудівська Аравія Йорданія Катар Нова Зеландія Азербайджан Японія Ізраїль Сінгапур Ліван Чорногорія Вірменія населення Україна\n28 травня 2021 19:46


Фрітілярія Imperialis Lutea купити в інтернет-магазині Matla Flowers\nФрітілярія Imperialis Lutea\nЯскравий рябчик імператорський жовтого кольору додасть сонця та тепла на вашу клумбу. Елегантність та насичений колір рослини зачаровує та привертає увагу, будьте певні, з такими квітами ваш сад буде найпривабливішим.Висаджувати фрітілярію потрібно восени, починаючи з вересня і до середини листопада. У висоту фрітілярія росте ... Читати повністю →\nВисота рослини 100-140 см\nПеріод цвітіння Квітень - Липень\nЯскравий рябчик імператорський жовтого кольору додасть сонця та тепла на вашу клумбу. Елегантність та насичений колір рослини зачаровує та привертає увагу, будьте певні, з такими квітами ваш сад буде найпривабливішим.\nВисаджувати фрітілярію потрібно восени, починаючи з вересня і до середини листопада. У висоту фрітілярія росте від 100 і до 140 см! Тільки уявіть як гарно вона поєднуватиметься з вашими квітами!\nПри висадці необхідно зберігати правильну відстань між рослинами 30-40 см, глибина посадки повинна бути до 15 см. Саджають фрітілярію на сонці. Зацвітає рябчик в період з квітня і цвіте по липень. Купити цибулини фрітілярії ви можете в онлайн режимі. Для цього пропонуємо вам обрати каталог matla flowers та оформити покупку.\nОни хорошо "делятся", изначально мы покупали 2 луковицы оранжевого и 1 желтого (позже), сейчас оранжевых рябчиков больше десятока, желтых в прошлом году было 2.\nРябчики-красавчики. Понравились так.\nПодскажите, луковицы рябчика не надо на зиму выкапывать, как к примеру луковицы гладиолусов?\nДуже цікава квітка,це щось типу лілії?\nНі не зовсім. Ось прочитайте будь ласка цю статтю - Фрітілярія


Трекер для сонячних панелей – купити Україна недорого\nТрекер для сонячних панелей використовується в конструкції сонячних електростанцій набагато розширює географію можливого застосування сонячних панелей.\nТак, наприклад, СЕС північних регіонів України, оснащені трекера, можуть виробляти електроенергію в обсягах, порівнянних з виробленням електроенергії на аналогічних СЕС Кримського півострова.\nСонячний трекер купити в каталозі «Солар Стратегія»\nКомпанія « Солар Стратегія » пропонує своїм клієнтам автоматику стеження за сонцем для сонячних батарей від іменитих брендів з тривалим терміном гарантованої служби. Гарантія на сонячні трекери приближенна до реалій використання сонячних панелей - до 25 років. При цьому дотримується і конструкційну різноманітність.\nЗавдяки двовісний обертанню другий варіант трекерів для сонячних панелей виявляється більш ефективним, адже враховує не тільки кутовий обертання землі, а й широтне зміщення планети (нахил осі) в залежності від пори року. & Nbsp;\nДвовісний сонячний трекер 30 к...\nДвовісний сонячний трекер 20 к...\nДвовісний сонячний трекер 10 к...\nОдновісний сонячний трекер 30 ...\nОдновісний сонячний трекер 20 ...\nОдновісний сонячний трекер 10 ...


Олександр Грін - "Пурпурові вітрила" читати онлайн, критика, біографія письменника » Народна Освіта\nНародна Освіта » Світова література » Олександр Грін - "Пурпурові вітрила" читати онлайн, критика, біографія письменника\nОлександр Грін - "Пурпурові вітрила" читати онлайн, критика, біографія письменника\nЛітературний багаж. Пригадайте, що таке літературна казка і чим вона відрізняється від казки фольклорної. Назвіть свої улюблені літературні казки. Чим вони вам подобаються?\nЄ така країна — Грінландія. Щоправда, шукати її слід не на географічній карті, а в книжках російського письменника Олександра Гриневського, що творив під псевдонімом Олександр Грін. Там ви знайдете і екзотичні пейзажі цієї країни, і дивовижні історії з життя її мешканців — людей з незвичайними іменами й бурхливою уявою, які вміють мріяти.\nЗвісно, Грінландія — країна вигадана, але не казкова. У ній є автомобілі, газети, телефони і безліч інших реалій початку XX ст. Та й самі «грінландці» не надто схожі на казкових персонажів, адже долають ті самі життєві труднощі, захоплюються тими самими ідеями, хворіють на ті самі духовні недуги, що й їхні реальні сучасники. А втім, над цією країною майорить пурпурове вітрило Дива. До речі, назву «Грінландія» вигадав літературний критик К. Зелінський. Вона не лише увиразнює своєрідність художнього світу Гріна, а й дає зрозуміти, що в цей світ усією душею закорінений і сам письменник.\nУ реальному житті Гріна було багато поневірянь і розчарувань, тож залишається загадкою, на чому ґрунтувалися його романтизм і мрійливість. Роздивляючись фотопортрети цього виснаженого чоловіка із сумним, навіть трагічним поглядом, важко повірити, що саме він — автор тріумфально-щасливої повісті «Пурпурові вітрила». І все ж таки своїх героїв-романтиків Грін «списував» із себе — відданого ідеалам юності, упевненого, що людське серце здатне творити дива.\nОлександр Степанович народився 23 серпня 1880 р. в місті Слобод-ському В’ятської губернії. Незабаром його сім’я переїхала до В’ятки. Першим словом, яке хлопчик прочитав у п’ять років, було «море», першою самотужки опанованою книжкою — «Пригоди Гуллівера».\nА згодом просто серед одноманітності обивательського життя, немов за помахом чарівної палички, постав блискучий уявний світ, овіяний поезією далеких мандрівок.\nСашко майже втратив інтерес до реальності. Замість старанно навчатися, він зачитувався пригодницькими романами, а після закінчення реального училища влаштувався матросом на пароплав. Олександр ходив здебільшого в рейси вздовж Чорноморського узбережжя й попервах був захоплений новими враженнями. Однак незабаром він мусив визнати, що трудові будні разюче відрізняються від фантазій про романтичні подорожі: служба обернулася тяжкою працею, насмішками товаришів і знущанням хазяїв. Якось Олександр збунтувався проти безглуздого наказу начальства — і був звільнений.\nМайбутній письменник мандрував країною, хапаючись за перший-ліпший заробіток. Він полював, сплавляв ліс, працював у копальні, служив на торговельній біржі, старцював і зрештою, виснажений боротьбою за виживання, став солдатом. Служба в армії позбавила Олександра необхідності дбати про їжу, одяг і пристановище. Але й тут він надовго не затримався, не вміючи миритися з муштрою і примусом.\nПротест проти соціальної несправедливості та сподівання на зміну суспільного ладу привели Гріна в революційні кола. Спочатку його долучили до нелегальної пропаганди, а потім запропонували взяти участь у терористичному акті. Олександр відмовився, оскільки категорично не сприймав будь-якого насильства. Відтак його інтерес до політичної діяльності поступово зійшов нанівець.\nНа жаль, за співпрацю з революціонерами, що тривала близько року, Олександру Степановичу довелося розплачуватися десятиліттями. Упродовж цього часу він був і в’язнем, і засланим, і навіть утікачем, змушеним жити під чужим ім’ям. Однак саме в той тяжкий період відбулася доленосна подія: Грін став письменником.\nЦе сталося під час перебування Олександра Степановича в севастопольській в’язниці. За рік після звільнення він опублікував кілька оповідань, підписаних псевдонімом О.С.Г, а за два роки по тому видав першу прозову збірку «Шапка-невидимка» (1908). За словами автора, дія творів, що увійшли до збірки, відбувалася в Росії. Однак уже незабаром Грін відкрив свою Грінландію, а водночас — і власний шлях у літературі, і власний спосіб досягнення Мрії.\nУ 1912—1917 рр. твори Гріна набували дедалі більшої популярності серед читачів. Однак Жовтнева революція і громадянська війна зруйнували подальші плани письменника. Його було мобілізовано до Червоної армії. Неважко уявити, що відчував творець чудесної Грінландії у вирі братовбивства й нічим не виправданих людських страждань... А втім, навіть тоді в солдатському мішку письменника лежав фрагмент розпочатого рукопису «Пурпурових вітрил».\nНезважаючи на труднощі, зумовлені пореволюційною розрухою і становленням тоталітарного режиму в СРСР, 1920-ті роки були для письменника щасливими. Саме тоді він написав свої найяскравіші твори, серед яких «Блискучий світ» (1923), «Та, що біжить по хвилях» (1928)\nтощо. Та чи не найбільше припала до душі читачам повість-феєрія1 «Пурпурові вітрила» (1923).\nСюжет «Пурпурових вітрил» розгортається у вигаданому селищі Каперна на мальовничому морському узбережжі, де мешкають герої з дивними іменами. За спогадами, в імені для Гріна «завжди було важливе музичне відчуття. У вигаданому імені, яке звучало незвичайно, завжди приховувався внутрішній образ людини». Є в повісті й чимало інших казкових елементів — від описів природи до фіналу, у якому корабель з вітрилами кольору Мрії стає потужним символом віри в чудо.\nУ тих-таки 1920-х роках письменник зустрів жінку, любов якої відродила його зболену душу. Ніна Миколаївна дбайливо оберігала творче натхнення й внутрішню рівновагу Гріна, бо над усе хотіла зробити життя коханого схожим на його прекрасні казки. Та й сама вона, за спогадами, дуже нагадувала витончених і щирих грінівських героїнь. До речі, повість «Пурпурові вітрила» митець присвятив дружині.\nРазом з коханою Грін оселився в Криму, де царювали море, сонце й солоні вітри, що так вабили його в юності. Однак щастя тривало недовго: за кілька років видавництва відмовилися друкувати Грінові твори як «чужорідні» для радянських читачів. Утім, і це можна було б пережити, аби не тяжка хвороба... Письменник поволі згасав, змучений нестатками, розчарований байдужістю колег і творчим забуттям. Єдиною його втіхою була самовіддана любов дружини.\nДва музеї — у Феодосії та в Старому Криму — і нині дбайливо зберігають пам’ять про Гріна.\nВідвідувачів феодосійського музею зустрічає старовинний вітрильник, що уособлює світ світлої мрії, створений невиправним романтиком. «В улюбленій Гріном Феодосії, у будинку, де він жив, відкрито чудовий музей... Музей вітрильників і шхун, де з кутка виступає ніс корабля, де живуть морські ліхтарі, канати та підзорні труби, переносячи... відвідувачів на карту Грінландії з новими мисами й протоками, з містами Гель-Г’ю, Лісе, Зурбаган», — згадувала сестра відомої російської поетеси Марини Цвєтаєвої Анастасія.\nКабінет Олександра Степановича в музеї відновлено в тому вигляді, який він мав за життя письменника. Інші кімнати стилізовано під каюти вітрильника. Вони мають назви «Каюта мандрів», «Кліперна», «Ростральна», «Каюта капітана», «Корабельна бібліотека».\nЩе один музей Гріна — у Старому Криму — було створено завдяки ентузіазму та неймовірній силі духу його дружини. Маленький білий будиночок у густому затишному саду досі пам’ятає нелегкі й водночас найщасливіші миттєвості життя письменника. У 2005 р. шанувальники творчості митця відродили щорічне свято підняття пурпурових вітрил над Старим Кримом на світанку 23 серпня, у день народження Гріна.\nЗа життя Грін так і не здобув визнання. За років радянської влади митцеві часто закидали, ніби твори його оспівують світ нездійсненних мрій, а персонажі — надто далекі від сучасності. Насправді талановиті грінівські книжки не відставали від своєї доби, а навпаки, підносилися над нею, бо ж повертали істинне значення вічним духовним цінностям, допомагали читачам повірити у Мрію і власні сили.\n1. Розкажіть про дитинство та юність Гріна. Яким був письменник у ті роки, що любив, до чого прагнув?\n2. Чому Грін захопився революційними ідеями? Які наслідки мало це захоплення?\n3. Як склалася доля письменника після Жовтневої революції? Чому за життя творчість Гріна не отримала широкого визнання?\n4. Хто вигадав слово «Грінландія»? Що означає це слово? Розкрийте його зміст з огляду на особливості художнього світу Гріна.\n5. Теми проектів. «О. Грін і Україна»; «Музеї О. Гріна в Криму».\nПеред читанням. Під час читання знайдіть у повісті «Пурпурові вітрила» казкові елементи.\nПовернувшись із плавання, моряк Лонгрен дізнався, що його дружина Мері померла, залишивши на сусідку маленьку доньку Ассоль. Змушений піклуватися про дитину, чоловік покинув морську справу й почав заробляти на життя виготовленням іграшкових кораблів. Земляки не надто любили Лонгрена через відлюдькуватість, а невдовзі ставлення до нього стало ще гіршим. У селищі Каперна заговорили про те, що Лонгрен бачив, як тоне трактирник Меннерс, і не допоміг, вважаючи його винним у смерті своєї дружини. Ненависть до Лонгрена поширилася й на маленьку Ассоль... ^\nГраючись, діти гнали Ассоль, щойно дівчинка наближалася до них, обкидали болотом і дражнили, кидаючи в обличчя, що батько її їв людське м’ясо, а нині фальшує гроші. Наївні її спроби з кимось потоваришувати раз по раз закінчувалися гірким плачем, синцями, саднами й іншими виявами громадської думки; врешті-решт дівчинка вже не ображалася... однак часом запитувала батька:\nНайчастіше Ассоль розважалася, залізаючи вечорами або у свято до батька на коліна, коли старий, відставивши банки з клейстером, інструменти й відклавши незакінчену роботу, сідав, скинувши фартуха, відпочити, із люлькою в зубах, — і, крутячись у дбайливому кільці батьківської руки, чіпала різні частини іграшок, розпитуючи про їхнє призначення. Так починалася своєрідна фантастична лекція про життя й людей — лекція, у якій, з огляду на колишній спосіб життя Лонгрена, випадковості, випадок назагал, — дивовижні, неймовірні й незвичайні події посідали чільне місце. (...)\nУсю домашню роботу Лонгрен робив сам: рубав дрова, носив воду, розпалював грубу, готував, прав, прасував білизну й, окрім усього цього, устигав працювати задля грошей. Коли Ассоль виповнилося вісім років, батько навчив її читати й писати. Тепер іноді він брав дівча із собою в місто, а з часом при нагоді міг послати одну, якщо треба було забрати гроші в крамниці чи занести товар. Це траплялося не часто, хоча Лісе лежав усього за чотири версти від Каперни, але дорога до нього йшла лісом, а в лісі багато чого може налякати дітей, окрім фізичної небезпеки (її, щоправда, важко зустріти так близько біля міста, проте на оці мати таки не завадить). Тим-то лише в гарні дні, уранці, коли хаща обабіч дороги повнилася сонячною зливою, квітами й тишею, так що вразливості Ассоль не загрожували фантоми уяви, Лонгрен відпускав доньку до міста.\nЯкось, посеред такої подорожі до міста, дівчинка присіла край дороги, щоб з’їсти шматок пирога, покладеного в кошик на сніданок. Помалу жуючи, перебирала вона іграшки; дві-три з них мала бачила вперше: їх Лонгрен змайстрував уночі. Одна така новинка являла собою крихітну гоночну яхту; біле суденце розпустило червоні вітрила, зроблені з окрайків шовку, що ним Лонгрен обклеював пароплавні каюти, якими судилося милуватися багатому покупцеві. Тут, певно, зробивши яхту, він не знайшов на вітрила нічого кращого за клапті червоного шовку. В Ассоль аж очі розгорілися. Полум’яна весела барва так яскраво палахкотіла в її руці, ніби вона тримала вогонь. Дорогу перетинав струмок, з перекинутим через нього жердяним містком; струмок праворуч і ліворуч ішов у ліс. «Якщо я спущу її на воду трохи поплавати, — міркувала Ассоль, — вона ж не промокне, а потім я її витру». Зайшовши в ліс за місток, за водою, дівчинка обережно спустила в струмок біля самого берега чарівне судно; за мить у прозорій воді зайнявся червоний відбиток од вітрил: прошивши тканину, полохке світло забарвило в рожеве білі камінці на дні. (...)\nТечія підхопила суденце й стрімко понесла в глиб лісу. Марно намагаючись піймати іграшку, Ассоль бігла вздовж струмка, доки не побачила незнайомця, що витягнув її яхту з води, ^\nЗрештою, перед нею був не хто інший, як Егль, — мандрівник, який ходив пішки, знаний збирач пісень, легенд, переказів і казок. Сиві кучері пасмами випадали з-під його бриля; у сірій блузі, засунутій у сині штани, і високих чоботах він був схожий на мисливця; однак білий комірець, краватка, пояс, де сріблилося повно блях, тростина й сумка з новеньким нікелевим замочком виказували в ньому городянина. Його обличчя, коли можна назвати обличчям ніс, губи й очі, що визирали з буйної променистої бороди й пишних, напрочуд рогачкуватих вусів, здавалося б мляво-прозорим, якби не очі, сірі, як пісок, і блискучі, мов чиста сталь, з поглядом сміливим і сильним.\n— Тепер віддай мені, — боязко озвалося дівча. — Ти вже погрався.\nА як ти її впіймав?\n— Ану ж бо, — правив Егль далі, намагаючись закруглити оригінальне становище (схильність до міфотворчості — наслідок повсякчасної роботи — була сильніша за побоювання кинути в невідомий ґрунт насіння великої мрії), — ану ж, Ассоль, слухай мене уважно. Був я в тому селі — звідки ти, мабуть, ідеш, словом, у Каперні. Я люблю казки й пісні, і просидів я в селі тому цілий день, сподіваючись почути що-небудь ніким не чуте. Але у вас не розповідають казок. У вас не співають пісень. А якщо розповідають і співають, то, знаєш, ці історії про хитрих селян і солдатів, знов і знову вихваляючи шахрайство, ці брудні... коротенькі чотиривірші з жахливим мотивом... Стоп, я заплутався. Почну спочатку.\nПодумавши, він продовжував так:\n— Не знаю, скільки мине років, — тільки в Каперні розцвіте одна казка, і пам’ятатимуть її довго. Ти вже виростеш, Ассоль. Якось уранці ген-ген у морі під сонцем блисне пурпурове вітрило. Сяюча махина пурпурових вітрил білого корабля рушить, розтинаючи хвилі, просто до тебе. Тихо плистиме цей чудесний корабель, без криків і пострілів; на березі збереться повно народу... і ти стоятимеш там. Корабель підійде велично до самого берега під звуки прекрасної музики; чепурний, у килимах, у золоті й квітах, відпливе від нього стрімкий човен. «Навіщо ви приїхали? Кого ви шукаєте?» — спитають люди на березі. Тоді ти побачиш хороброго гарного принца; він стоятиме й простягатиме до тебе руки. «Добридень тобі, Ассоль! — скаже він. — Геть далеко звідси я побачив тебе уві сні й приїхав, щоб відвезти тебе назавжди у своє царство. Там ти житимеш зі мною в рожевій глибокій долині. У тебе буде все, чого запрагне твоя душа; житимемо з тобою ми так дружно й весело, що ти ніколи не знатимеш сліз і суму». Він посадить тебе в човен, привезе на корабель, і ти вирушиш назавжди в блискучу країну, де сходить сонце і де зірки спустяться з неба, щоб привітати тебе з прибуттям.\n— Це все мені? — тихо запитала дівчинка. Її серйозні очі, повеселівши, зайнялися довірою. Небезпечний чарівник, зрозуміло, так би не сказав; вона підійшла ближче. — А що коли він уже приплив... той корабель?\nПовернувшись, Ассоль розповіла батькові про свою пригоду. Старий моряк не хотів засмучувати доньку, тож підтвердив, що чоловік, якого вона зустріла, — чарівник і його пророцтво про прекрасного принца обов'язково здійсниться. Цю розмову випадково підслухав злидар. Він і пустив поголос, ніби Лонгрен задурює голову доньці. Відтоді в Каперні почали насміхатися над мрією Ассоль... ^\n1. Поясніть слова Егля, звернені до Ассоль: «Але у вас не розповідають казок. У вас не співають пісень».\n2 Маленька Ассоль жила у двох світах — реальному та уявному. Схарактеризуйте ці світи. Чи можна, на вашу думку, назвати дитинство героїні щасливим?\n3. Що сталося з Ассоль у лісі? Дайте розгорнуту відповідь.\n4Якою постала дівчинка в очах Егля? Виразно прочитайте опис її зовнішності. Що спонукало чоловіка розповісти маленькій мрійниці історію про корабель з пурпуровими вітрилами? Обґрунтуйте відповідь цитатами.\n5- Чому Ассоль повірила Еглю? Дайте розгорнуту відповідь.\n6. Подискутуймо! Чим, на вашу думку, була обіцянка Егля: простодушною вигадкою, лихим жартом, чарівним дарунком?\nВеличезний будинок, у якому з’явився на світ Грей, був похмурий усередині й вражав своєю величчю зовні. (...)\nБатько й мати Грея були гордовитими бранцями свого становища, багатства й законів... суспільства... Частина їхньої душі, зайнята галереєю предків, не вартує особливої уваги, інша частина — уявне продовження галереї — починалася з маленького Грея, приреченого прожити життя й умерти так, щоб його портрет можна було повісити на стіні і це не вийшло на шкоду родовій честі. А проте трапилася невелика помилка: Артур Грей народився з живою душею, що їй не надто кортіло продовжувати фамільну лінію.\nУ відповіді сина Ліонель Грей, сховавши під вусами усмішку, впізнав себе й вирішив хлопця не карати.\nГрей безперестанку вивчав замок, роблячи приголомшливі відкриття. Так, десь на горищі хлопець відкопав сталевий лицарський мотлох, книги в палітурках із заліза й шкіри, спорохнілий одяг і полчища голубів. У льоху, де зберігалося вино, його допитливий розум відкрив лафіт, мадеру, херес. (...)\nЯкось слуга Польдішок розповів хлопчикові про старе вино, що зберігалося в діжках із написом «Мене вип’є Грей, коли буде в раю». За його словами, дід Артура, якому закортіло скуштувати того вина, раптово помер від серцевого нападу... Відтоді ніхто в замку не наважувався поласувати сумнозвісним напоєм, тож бочки глибоко закопали в землю й присипали попелом з виноградного листя. Однак юного Артура ця оповідка не злякала. ^\nУ кухні Греєві було трохи лячно: йому здавалося, що тут хазяйнують темні сили, влада яких править за головну пружину в житті замку; окрики звучали як команди й заклинання; рухи працівників, завдяки давнім навичкам, набули тієї виразної, скупої точності, яка видається натхненням. Зросту Греєві ще бракувало, щоб зазирнути в найбільшу каструлю, що клекотіла, мов Везувій, однак хлопець відчував до неї особливу повагу; він з трепетом дивився, як її перевертають дві служниці... Якось рідини виплеснулося стільки, що служниця поряд ошпарила руку. Шкіра миттєво почервоніла, за мить навіть нігті пашіли від припливу крові, і Бетсі (так звали служницю), плачучи, натирала олією свої опіки. Сльози невпинно котилися її круглим переляканим обличчям.\nНасупившись, парубійко видерся на табурет, зачерпнув довгою ложкою гарячої рідини (сказати до речі, це був суп з бараниною) і хлюпнув собі на зап’ясток.\nВраження було нівроку, але слабість від сильного болю змусила його похитнутися.\nБлідий, як стіна, Грей підійшов до Бетсі, застромивши обпечену руку в кишеню штанців.\nВін уперто тяг її за спідницю, а тим часом прихильники домашніх засобів навперебій пропонували служниці рятівні рецепти. Проте дівчина, помітно страждаючи, пішла з Греем. Лікар пом’якшив біль, наклавши перев’язку. Лише після того як Бетсі пішла, хлопчик показав свою руку. Цей незначний епізод зробив двадцятилітню Бетсі й десятилітнього Грея справжніми друзями... Одного разу хлопець довідався, що Бетсі не може вийти заміж за конюха Джима, бо вони занадто бідні, щоб завести собі хазяйство. Грей розбив коминковими щипцями свою порцелянову скарбничку й витрусив звідти все... Уставши вранці й дочекавшись, поки безпосажна вийде на кухню, він зайшов до її кімнати й, засунувши подарунок у скриню дівчини, прикрив його короткою запискою: «Бетсі, це твоє. Проводир зграї розбійників Робін Гуд». Переполох, викликаний на кухні цією історією, набув таких розмірів, що Греєві довелося зізнатися у своїй витівці. Він, однак, не забрав грошей назад і не хотів більше говорити про це. (...)\nЙого мати була однією з тих натур, які життя відливає в готовій формі. Вона жила в напівсні забезпеченості, що завбачає будь-яке бажання пересічної душі, тож їй не залишалося нічого робити, як радитися з кравчинями, лікарем і дворецьким. Але жагуча, майже релігійна прихильність до своєї дивної дитини давала, треба думати, єдиний вихід тим її схильностям... які вже не живуть, але печально блукають, залишаючи волю бездіяльною. (...) Вона дозволяла синові геть усе і прощала все: перебування в кухні, відразу до уроків, неслухняність і численні примхи. (...)\nТим-то Грей жив у своєму світі. Хлопчина грався сам-один — здебільшого на замкових задвірках, які за старих часів мали бойове значення. На цих широких пустирищах, із рештками високих ровів, із зарослими мохом кам’яними склепами, було повно бур’яну, кропиви, реп’яха, терну й скромно-барвистих диких квітів. Малий снував тут годинами, досліджуючи кротячі нори, борючись із бур’яном, підстерігаючи метеликів і будуючи з усіляких уламків цегли фортеці, що їх він закидав дрюччям і кругляком.\nТрапилося це в бібліотеці. (...)\nОбернувшись до виходу, Грей уздрів над дверима величезну картину, яка відразу змістом своїм наповнила задушливе заціпеніння бібліотеки. Корабель злітав на гребені морського валу. Струмені піни стікали його схилом. Він був зображений в останню мить зльоту. Корабель плив просто на глядача... Гребінь валу, розпанаханий корабельним кілем, нагадував крила гігантського птаха. Піна злітала в повітря. Вітрила... повні шаленої сили шторму, всією громадою валилися назад, аби, перейшовши вал, розгорнутися, а потім... мчати судно до нових лавин. Розірвані хмари низько тріпотіли над океаном. Тьмяне світло приречено боролося з нічною пітьмою... Але передусім впадала в око в цій картині фігура людини, що стояла спиною до глядача. Вона виражала все становище, навіть характер моменту. Поза людини (чоловік розставив ноги, змахнувши руками) нічого, власне, не говорила про те, що вона робить, але мимоволі відчувалася крайня напруженість уваги, зверненої до чогось на палубі, невидимій глядачеві. Вітер смикав його каптан; біла коса й чорна шпага витягнуто поривалися в повітря; пишнота костюма виказувала в ньому капітана, танцювальне положення тіла — змах валу; без капелюха, чоловік, імовірно, надто зосередився на небезпечній миті й кричав — але що? (...) Не думки, але тіні цих думок виросли в душі Грея, поки він розглядав картину. Раптом здалося йому, що ліворуч підійшов, ставши поруч, невидимий незнайомець; варто було повернути голову, як химерне відчуття зникло б без сліду. Грей знав це. Але він не згасив уяву, а прислухався. Беззвучний голос вигукнув кілька уривчастих фраз, незрозумілих, на кшталт малайської мови; пролунав шум, так, наче каміння довго падало у провалля; луна й похмурий вітер наповнили бібліотеку. Усе це Грей чув усередині себе. Хлопець озирнувся: миттєво постала тиша розсіяла звучну павутину фантазії; зв’язок з бурею зник.\nГрей кілька разів приходив дивитися цю картину. Вона стала для нього тим потрібним словом у бесіді душі з життям, без якого важко зрозуміти себе. У маленькому хлопчику поступово влягалося величезне море. Він зжився з ним, шпортаючись у бібліотеці, вишукуючи й жадібно читаючи ті твори, за золотими дверима яких відкривалося синє сяйво океану. (...)\nУ цьому світі, звісно, над усім здіймалася постать капітана. Він був долею, душею й розумом корабля. Його характер визначав дозвілля й роботу команди. Членів команди капітан добирав сам особисто, тож вона значною мірою відбивала його схильності. Капітан знав звички й сімейні справи кожної людини. В очах підлеглих він володів магічними знаннями, що давали йому змогу впевнено діставатися з того ж таки Лісабона до Шанхая, торуючи путь неозорими просторами. Він одбивав бурю, кидаючи проти неї систему складних зусиль, убиваючи паніку короткими наказами; плавав і зупинявся де хотів; провадив відплиття й завантаження, ремонт і відпочинок; більшу й розумнішу владу в живій справі, сповненій безперервного руху, годі було уявити. (...)\nТаке уявлення про капітана, такий образ і така істинна дійсність його становища посіли... чільне місце в блискучій свідомості Грея. Жодна професія, крім цієї, не могла б так вдало сплавити в одне ціле всі скарби життя, зберігши в цілості найтонший візерунок кожного окремого щастя. Небезпека, ризик, влада природи, світло далекої країни, чудесна невідомість, миготливе кохання, що квітне побаченням і розлукою; захопливе кипіння зустрічей, облич, подій; неймовірне розмаїття життя, тимчасом як високо в небі — то Південний Хрест, то Віз, і всі материки — у зірких очах, хоча твоя каюта наповнена батьківщиною, яка ніколи не покине, з її книжками, картинами, листами й сухими квітами, що оповиті шовковистим кучериком, у замшевій ладанці на міцних грудях. Восени, на п’ятнадцятому році життя, Артур Грей тишком-нишком залишив домівку й увійшов у золоту браму моря. Невдовзі з порту Дубельт рушила до Марселя шхуна «Ансельм» із юнгою з маленькими руками й зовнішністю переодягненої дівчинки. Юнгою цим був Грей, власник шикарного саквояжа, тонких, як рукавичка, лакованих чобітків і батистової білизни, на якій було вигаптовано корону.\nЗа рік, поки «Ансельм» відвідував Францію, Америку й Іспанію, Грей спустив частину свого майна на тістечка, віддаючи цим данину минулому, а іншу частину — розраховану для сьогодення й майбутнє — програв у карти. Він хотів бути «диявольським» моряком... Потроху він втратив усе, крім головного — своєї дивної летючої душі; Грей позбувся слабкості, перетворившись на широкоплечого жилавого чоловіка, блідість замінив на темну засмагу, вишукану безтурботність рухів віддав за впевнену влучність невтомної руки, а в його задумливих очах відбився блиск, як у людини, яка споглядає вогонь. І його мова, втративши нерівномірну, гордовито соромливу плинність, стала короткою й точною, мов удар чайки у струмінь за трепетним риб’ячим сріблом.\nКапітан «Ансельма» мав добру вдачу, проте він був суворим моряком і взяв хлопчика з якоїсь зловтіхи. У відчайдушному бажанні Грея він бачив лише примху й заздалегідь тріумфував, уявляючи, як місяців за два\nГрей, намагаючись не дивитись йому у вічі, скаже: «Капітане Гоп, я зідрав усі лікті, деручись по снастях; у мене болять боки й спина, пальці не розгинаються, голова тріщить, а ноги трусяться. (...) Я хочу до мами». Вислухавши подумки таку заяву, капітан Гоп склав у голові таку-от промову: «Ідіть собі будь-куди, мій жовторотику. Якщо до ваших тендітних крилець пристала смола, можете відмити її вдома одеколоном “Роза-мімоза”». Цей вигаданий Гопом одеколон тішив капітана понад усе й, закінчивши уявну одповідь, він уголос повторював: «Так. Ідіть до “Рози-мімози”».\nТим часом поважний діалог спадав на думку капітанові дедалі рідше, бо Грей ішов до мети зі зціпленими зубами й зблідлим обличчям. Він витримував неспокійний труд з рішучою напругою волі, відчуваючи, що йому стає чимраз легше в міру того, як суворий корабель втискається в його організм, а невміння поступається місцем звичці. (...) Уся праця його правила за якісь тортури, що вимагали пильної уваги, але, хай як важко хлопець дихав, насилу розгинаючи спину, посмішка презирства не полишала його обличчя. Він мовчки зносив глузування, знущання й доконечну лайку, аж поки не став... «своїм», але відтоді на будь-яку образу незмінно відповідав боксерським випадом.\nОдного разу капітан Гоп, побачивши, як його підопічний вправно в’яже на рею вітрило, сказав собі: «Ти переміг, шельмо». Коли Грей зліз на палубу, Гоп викликав його в каюту й, розкривши пошарпану книгу, сказав:\nОдинадцять днів «Секрет» простояв на рейді біля міста Лісса. Занудьгувавши, Грей разом з матросом Летикою вирушили на берег, щоб розважитися рибалкою. їхній човен причалив неподалік від Каперни. Переночувавши біля вогнища, капітан Грей пішов оглядати місцевість. ^\n(...) Капітан вийшов на вільне повітря, де лежав строкатий трав’яний килим, і вгледів тут приспану дівчину.\nВін тихо відхилив рукою гілку й зупинився з відчуттям небезпечної знахідки. Усього за п’ять кроків, скрутившись, підібгавши\nГаліот — вітрильне судно водообсягом 200—300 т.\nодну ніжку й випроставши іншу, лежала головою на затишно підгорнутих руках зморена Ассоль.\nЇї волосся зсунулося в безладі; біля шиї розстебнувся ґудзик, відкривши білу ямку; розхристана спідниця відкривала коліна; вії спали на щоці в тіні випнутої ніжної скроні, напівзатуленої темною прядкою; мізинець правої руки, який був під головою, загинався до потилиці. Грей присів навпочіпки, зазираючи дівчині в обличчя знизу... Можливо, за інших обставин Грей помітив би цю дівчину лише очима, але тут він інакше побачив її. Усе зрушилося, усе всміхнулося в ньому. Певна річ, він не знав ні її, ні імені її, ні тим паче чому вона заснула на березі; він був цим вельми потішений. Грей любив картини без пояснень і підписів. Враження від такої картини незрівнянно яскравіше; її зміст, не скутий словами, стає безмежним, стверджуючи всі здогади й думки.\nТінь листя підкралася ближче до стовбурів, а Грей і далі сидів у тій-таки не надто зручній позі. Усе спало на дівчині; спало темне волосся, спала сукня і збори сукні; навіть трава поблизу її тіла, здавалося, задрімала, перейнявшися співчуттям. Коли враження набуло повноти, Грей увійшов у його теплу підступну хвилю й поплив з нею. Давно вже Летика гукав: «Капітане, де ви?» — але капітан не чув його.\nРазом з Летикою Грей зайшов до трактиру, щоб розпитати місцевих жителів про дівчину, яка припала йому до душі. Трактирник Хін Меннерс відразу збагнув, кого має на увазі капітан... ^\nНесподівано в розмову втрутився вугляр, який сидів у трактирі. ^\n— Він бреше. Його батько теж брехав; брехала й мати. Таке поріддя. Будьте певні, вона так само здорова, як оце ми з вами. Я з нею розмовляв. Вона сиділа на моєму возі вісімдесят чотири рази чи трохи менше. (...) Я кажу, що в неї ясна голова. (...) Вона говорить, як велика, хай балачка її і дивна. Прислухаєшся — наче все те саме, що сказали б і ми з вами, а в неї те саме, проте не зовсім так. От, приміром, якось зайшло діло про її ремесло. «Я тобі ось що скажу, — каже вона і тримається за моє плече, наче муха за дзвіницю, — моя робота не нудна, хіба що раз по раз кортить вигадати щось особливе. Хочу, каже, так умудруватися, щоб у мене на дошці сам плавав човен, гребці гребли б насправжки; тоді вони пристають до берега, припинають човна і як годиться, мов живі, сідають на березі підживитися».\nНапередодні того дня, коли Грей уперше побачив Ассоль, у її житті відбулися зміни. У Ліссі торговці відмовилися приймати принесений дівчиною товар, бо на нього буцімто не було попиту. Дізнавшись, що єдиний заробіток втрачено, Лонгрен пішов до міста, аби влаштуватися матросом на якийсь корабель. Ассоль залишилася вдома сама. Намагаючись відігнати сумні думки, вона взялася перешивати стару спідницю... ^\n(...) Поки вона шиє, придивімося до неї пильніше — зазирнімо всередину. У ній дві дівчини, дві Ассоль, що перемішалися в чудовній, прегарній неправильності. Одна була донькою матроса, ремісника, який майстрував іграшки, друга правила за живий вірш, з усіма дивами його суголось і образів, з таємницею сусідства слів, у всій взаємності їхніх тіней і світла, які падали з одного на інше. Вона знала життя в межах, поставлених її досвідові, та понад загальні явища бачила відбитий зміст іншого штибу. Так, вдивляючись у предмети, ми помічаємо в них щось не лінійне, та враженням — безумовно людське, і — так само, як людське, — різне. Щось на зразок того... бачила вона ще понад видиме. Без цих тихих завоювань усе просто зрозуміле було чуже її душі. Вона вміла й любила читати, але й у книжці читала переважно поміж рядками, як жила. Несвідомо, дякувати своєрідному натхненню, вона робила на кожному кроці величезну кількість ефірно-тонких відкриттів, несказанних та важливих, як чистота й тепло. Іноді — і це тривало не один день — вона навіть перероджувалася; фізичний опір життя провалювався, наче тиша в ударі смичка; й усе, що вона бачила, чим жила, що було довкруги, оберталося мереживом таємниць в образі повсякдення. Не раз, хвилюючись, ішла дівчина вночі на морський берег, де, дочекавшись світанку, цілком серйозно виглядала корабель з Пурпуровими Вітрилами. Ці хвилини вона мала за щастя; нам важко так піти в казку, їй було б не менш тяжко відбігти від її влади й чару.\nЗакінчивши шиття, Ассоль пішла спати. Однак сон її був тривожним. На світанку вона прокинулася і, сповнена дивного передчуття, вибігла босоніж на шлях. ^\nАссоль говорила з тими, кого розуміла й бачила. «Добридень, хворий», — сказала вона бузковому півникові, що його здірявив хробак. «Треба посидіти вдома», — це стосувалося куща, який застряг посеред стежки і його відтак обшарпало вбранням перехожих. Великий жук чіплявся за дзвіночки, згинаючи рослинку і щоразу падаючи, та вперто штовхався лапками. «Скинь гладкого пасажира», — порадила Ассоль. Жук справді не втримався і з хряском шугнув убік. (...)\nВона сіла, підібгавши ноги і руками охопивши коліна. Уважно нахиляючись до моря, вбирала вона обрій великими очима, у яких не лишилося вже нічого дорослого, — очима дитини. Усе, на що вона чекала так довго й палко, діялося там, на краю світу. Ассоль бачила в країні далеких безодень підводний пагорб; з поверхні його стриміли вгору виткі рослини; серед їхнього круглого листя, прошитого біля краю стеблом, сяяли химерні квіти. Верхнє листя блищало на поверхні океану; той, хто нічого не знав, як знала Ассоль, бачив лише тріпотіння й блиск.\nЦе враження потроху слабшало, потім стало спомином й урешті звичайнісінькою втомою. Вона лягла у траву, позіхнула і, блаженно заплющивши очі, заснула...\nЇї збудила муха, що блудила по голій ступні. Неспокійно покрутивши ніжкою, Ассоль прокинулася; сидячи, заколювала вона розпатлані коси, доки Греєва каблучка не нагадала про себе, проте, гадаючи, що це якесь стебельце, що застрягло між пальцями, вона випростала їх. (...)\n— Хто це пожартував?.. — стрімко зойкнула вона. — Хіба я сплю? Може, знайшла та забула? (...)\nНе було пояснень тому, що сталося, проте без слів і думок знаходила вона їх у дивному почутті своєму, і уже близькою стала їй каблучка. Тремтячи всім тілом, зірвала вона її з пальця, тримаючи у жмені, наче воду, роздивилася, — усією душею, усім серцем, усім радінням і ясним забобоном юності, — потім, сховавши за нагрудник, Ассоль тицьнула обличчя в долоні, з-під яких нестримно виривалась усмішка, й, опустивши голову, помалу пішла зворотним шляхом.\n(...) Певний час «Секрет» ішов порожнім морем, без берегів; ополудні відкрився далекий берег. Узявши підзорну трубу, Грей прикипів очима до неї і водночас до Каперни. Якби не низка покрівель, то він розгледів би у вікні одного дому Ассоль, яка сиділа над якоюсь книжкою. Вона читала; сторінкою чимчикував зеленкуватий жучок, зупиняючись і зводячись на передніх лапах з виглядом незалежним і свійським. Уже двічі його без задньої думки здмухували на підвіконня, звідки він з’являвся знову довірливо і невимушено, наче хотів щось сказати. Цього разу йому пощастило дістатися майже до руки дівчини, яка тримала ріжечок сторінки; тут він застиг на слові «дивись», і з сумнівом зупинився, чекаючи на черговий шквал, і справді ледве уникнув халепи, позаяк Ассоль уже вигукнула: «Знову жучок... от дурненькийі» — і хотіла рішуче здмухнути гостя в траву, та раптом випадково перевівши очі від одного даху на інший, виявила на синій морській шпарі вуличного простору білого корабля з пурпуровими вітрилами.\nВона здригнулася, сахнулася, завмерла; потім хутко зірвалася, з карколомно падаючим серцем, спалахнувши нестримними слізьми натхненного зворушення. (...) Не пам’ятаючи, як покинула домівку, Ассоль уже мчала до моря, підхоплена нездоланним вітром події; на першому розі вона зупинилася майже без сил; її ноги підломлювалися, дихання зривалося й гаснуло, свідомість трималася на волосинці. Нетямлячись од страху згубити волю, вона тупнула ногою й опам’яталася. Раз у раз то дах, то паркан ховали від неї червоні вітрила; тоді, побоюючись, чи не зникли вони, мов якесь видиво, вона квапилася минути болісну перепону і, знову вгледівши корабель, зупинялася, щоб з полегкістю звести дух.\nТим часом у Каперні творилася така колотнеча, коїлося таке хвилювання, такий загальний розгардіяш, які не поступляться ефектові славетних землетрусів. Ніколи ще великий корабель не приставав до цього берега; на щоглах були ті самі вітрила, ймення яких звучало мов знущання; тепер вони ясно і неспростовно палахкотіли з невинністю факту, що перекреслював усі закони буття і здорового глузду. Чоловіки, жінки, дітвора — усі навперейми гнали до берега, хто в чому; мешканці перегукувалися з двору в двір, наскакували одне на одного,\nкричали й падали; незабаром біля води утворилася юрба, і в юрбу цю стрімко увігналася Ассоль.\nПоки її не було, ім’я дівчини перелітало серед людей з нервовою й похмурою тривогою, з лютим переляком. Більше говорили чоловіки; здушено, гадючим сичанням схлипували остовпілі жінки, проте варто було котрійсь із них заторохкотіти, як отрута била в голову. Тільки-но з’явилася Ассоль, усі замовкли, усі зі страхом відсахнулися від неї, і вона лишилася сама серед пустки пекучого піску, розгублена, присоромлена, щаслива, з обличчям не менш червонястим, аніж її диво, безпорадно сягнувши рукою за високим кораблем.\nВід нього поплив човен, у якому було повно смаглявих веслярів; поміж ними стояв той, кого, як їй здалося тепер, вона знала, неясно пам’ятала з дитинства. Він дивився на неї з усмішкою, яка гріла і квапила. А проте тисячі останніх кумедних страхів охопили Ассоль; до смерті боячись усього — помилки, непорозумінь, таємничої та шкідливої завади, — вона забігла по пояс у тепле коливання хвиль, гукаючи: «Я тут, я тут! Ось я!» (...)\n1. Розкажіть про дитячі роки Грея. Як склалися його стосунки з батьками й слугами?\n2. Як в Артура зародилася мрія про морські мандрівки? Які труднощі подолав герой на шляху до здійснення свого заповітного бажання?\n3. Розкажіть, як Грей уперше побачив Ассоль. Чим вразила його дівчина?\n4. Про що довідався Грей у таверні? Чому він не повірив негативним відгукам про Ассоль?\n5. Схарактеризуйте Ассоль. Що свідчить про поетичність і душевну красу дівчини?\n6 Як Ассоль сприйняла появу корабля з пурпуровими вітрилами? А як поставилися до цієї дивовижі мешканці Каперни? Завдяки чому здійснилася мрія дівчини?\n7. Подискутуймо! Як ви розумієте висловлювання Грея про те, що чудеса треба творити власними руками? Чи згодні ви з цією думкою? Чи вірите ви в те, що чудо може стати реальністю? Обґрунтуйте свою позицію.\n8. Філологічний майстер-клас. Чому О. Грін дав повісті «Пурпурові вітрила» підзаголовок «феєрія»? Поясніть причини читацької популярності цього твору.\n9. Творча лабораторія. Напишіть твір на тему «Диво здійснення мрії в повісті О. Гріна “Пурпурові вітрила”».\nАвтор: asia2016 от 18-02-2017, 20:59, Переглядів: 12212\nЕлеонор Портер - Полліанна читати скорочено онлайн\nОскар Уайльд - Хлопчик-Зірка читати онлайн\nДавні збірки народних казок - Третя подорож Синдбада (скорочено) читати онл ...


Яким обіцяє бути рік Щура | Відкритий\nЯким обіцяє бути рік Щура\n27.12.2019 13:42 · Наталія Гейман\nЩо українцям принесе наступний рік Металевого Щура? Чи можна одружуватись цього року і коли починати думати про дітей? Говорили у пресцентрі каналу “Відкритий” зі спеціалісткою з китайської метафізики Софією Пепеніною.\nНайближчі місяці мають бути найкращими для кожного українця. Вірять вони в гороскоп або ні. Проте спеціалісти з китайської метафізики дають оптимістичний прогноз для України.\n“Рік білого Металевого Щура має врівноважити конфлікти на сході країни. Звісно, багато залежить від людей, які приймають важливі рішення, але є всі шанси зменшити напруження в зоні бойових дій,” – говорить Софія Пепеніна.\nВажким політично буде травень. Це час, коли українці будуть відповідати за свої вчинки, як політичні так і особисті. А от період з 7 – го червня по 7-ме липня, це період, в який вступає в силу щур, обіцяє бути найскладнішим в році. У цей період буде багато затемнень та можливі катаклізми.\n“Радимо брати відпустку і тікати з насидженого міста на відпочинок. Якщо ж у вас виникають конфлікти вдома, то краще ходити на роботу і запастися заспокійливими”, – застерігає астрологиня.\nТакож 2020 – й рік сприятливий для створення родини та зачаття дітей. Якраз починати думати про нащадків радять в серпні. А от стосунки, які зародяться на роботі, будуть вдалими та довгостроковими.\nВ цілому рік має бути спокійним та продуктивним для кожного знаку зодіаку. Проте не варто забувати, що над власним щастям потрібно працювати!


Золотий браслет Фігаро (Картьє) 38107 купити в Києві за низькою ціною з доставкою в Киеві - Золотой Стандарт - ювелирный интернет магазин\nОписание Золотий браслет Фігаро (Картьє) 38107\nЩо може бути кращим за браслет, який ідеально вам підходить? Тільки уявіть - червоне золото 585 проби, що досконало утворило ланцюжок саме для вас. Це він, ваш неперевершений ювелірний виріб, який буде радувати вас кожного дня. Плетіння Картьє дозволило зробити цей браслет тонким, легким і вишуканим. Защібка карабін є непомітною, витонченою, але надійною і міцною водночас.Строгий, але тим не менш шикарний, цей браслет буде відображенням вашої краси та винятковості. Поєднання видовжених та округлих кілець створило особливий шарм, якого буде достатньо навіть якщо ви вдягнете тільки цю прикрасу.


Фотогалерея: Шарапова vs Бондаренко - битва красунь - Korrespondent.net\nФотогалерея: Шарапова vs Бондаренко - битва красунь\n22 травня 2009, 10:26\nБондаренко засмучує Марію Шарапову\nУ четвер, 21 травня, у Варшаві відбулася чергова зустріч першої ракетки і першої красуні українського тенісу Альони Бондаренко й екс-першої ракетки світу та однієї з найкрасивіших спортсменок планети - росіянки Марії Шарапової. Перемогу в двох сетах святкувала українка.\nУ новій галереї на uaSport.net дивіться фоторепортаж з Варшави, де цими днями проходить великий турнір серії WTA. Прикрасою четверга стало протистояння двох визнаних красунь світового тенісу - українки Альони Бондаренко і росіянки Марії Шарапової.\nФОТО: Битва тенісних красунь\nМатч між Марією Шараповою й Альоною Бондаренко, на кону якого стояв вихід до півфіналу турніру Warsaw Open-2009, завершився перемогою українки у двох сетах - 6:2, 6:2. Ця перша перемога українки над грізною росіянкою. Рахунок у їх особистому протистоянні - 2:1 на користь Шарапової.\nТаким чином, Альона Бондаренко перешкодила Шараповій тріумфально повернутися до тенісу після 10-місячної перерви, пов'язаної з важкою травмою плеча.


Sony Xperia P2 – міжнародна версія Sony Xperia Z4 з акумулятором на 4240 мА·год. Новини. GECID.com\nSony Xperia P2 – міжнародна версія Sony Xperia Z4 з акумулятором на 4240 мА·год\nНедавно компанія Sony анонсувала новий флагманський смартфон Xperia Z4. Але головним розчаруванням поціновувачів цієї компанії стало те, що дана модель доступна тільки для японського ринку. Через велику кількість відгуків компанія вирішила створити й міжнародну версію гаджета, яка, можливо, вийде до кінця травня.\nТак, у Мережі сплили можливі характеристики моделі під назвою Sony Xperia P2. Як і японський флагман, новинка буде оснащена 5,2-дюймовим IPS-екраном з роздільною здатністю 1920 х 1080 точок. Основою послужить 8-ядерний 64-бітний процесор Qualcomm Snapdragon 810 з тактовою частотою 1,9 ГГц. Обсяг оперативної та вбудованої пам'яті складе 3 і 32 ГБ відповідно. Про наявність слоту microSD не ідеться.\nФронтальний камерний модуль матиме роздільну здатність 5,1 Мп. Що стосується основної камери, вона матиме іншу роздільну здатність, ніж у попередній моделі, а саме – 12,1 мегапікселів з 1/2.3-дюймовою матрицею Exmor RS. Ще однією важливою відмінністю стане акумулятор, ємність якого складе 4240 мА*год. Товщина корпусу буде також чималою – 8,9-10,9мм.\nСпецифікація смартфона Sony Xperia P2:\n5,2” IPS (1920 х 1080)\nQualcomm Snapdragon 810 (8 x 1,9 ГГц; 64-бітний)\n12 Мп (1/2.3-дюймова матриця Exmor RS)\nТеги: bluetooth 4.0 exmor gps ips microsd qualcomm snapdragon sony wi-fi


Системи огорожі секційного типу - системи огорож, з зварної оцинкованої сітки, зварні секціями з поздовжніми ребрами жорсткості. Доступна ціна, купити, доставити, встановити. Київ — zsk.kiev.ua\nОгорожа з сітки висотою 1.0м <br /><h7>Секція ЕКО</h7>\nСекція ЕКО\tSTE-01\n313,50 грн за одиницю при купівлі принаймні 20\tЗСК InStock NEW Вага: 3.9 kg\nДіаметр: 0.93 m\nкріплення в комплекті Ні Так ( + 168,90 грн )\nкріплення в комплекті Ні Так ( + 305,70 грн )\nВисота виробу 0,93м\nДіаметр горизонтального дроту 3мм\nДіаметр вертикального дроту 3мм\nСистема огорожі секційного типу - ЕКО\nДля виготовлення панелей ЕКО використовуємо оцинкований (60-70 г/м2) дріт діаметром 3 мм (або 3/4 мм під замовлення) з осередком 50х200мм. По вертикалі секції розташовані V-подібні ребра жорсткості, а верхній край закінчується 25мм штирями. Панелі представлені в висоті 0,93м, шириною 2,5 м.\nДля виготовлення системи огорожі ЕКО використовується менше металу і спрощена фурнітура, що дозволяє зменшити її собівартість і зробити систему більш доступною для широкого кола споживачів. ЗСК секція огорожі ЕКО Секційна огорожа сітка з полімерним покриттям\nПосилання на виробника: uk/product/20-10_02\nРейтинг: ( 13 )\n313,50 грн за одиницю при купівлі принаймні 20\nВага: 3.9 kg\nПанелі зварені з оцинкованого (60-70 г / м2) прута діаметром 3 мм або 3/4 мм з осередком 50х200мм. По вертикалі секції розташовані V-подібні ребра жорсткості, а верхній край закінчується 25мм штирями. Панелі представлені в висоті 0,93м, шириною 2,5 м.\nСистема може комплектуватися профільними стовпами 60х40мм, з фасадної сторони яких є різьбові втулки для кріплення "Класик";\nВсі елементи виготовлені на заводі України, орієнтованому на експорт, покриті сертифікованим полімером відповідно до євростандартів 10147.\nПопулярні кольори RAL:\nСвітло сірий 7040\nТемно сірий 7024\nЧервоний синій і інші.\nДіаметр: 0.82 m\nВисота виробу 0,82м\nТоргівельна марка ZSK-ECO (Рубеж)\nUAH 299,10 грн за одиницю при купівлі принаймні 24\nH-1.0м, L-3 м\nUAH 6 545,45 грн за одиницю\nUAH 393,00 грн за одиницю при купівлі принаймні 20\nUAH 142,50 грн за одиницю\nСітка зварна 25х12х0.6мм (б / п)\nUAH 405,00 грн за одиницю при купівлі принаймні 10\nUAH 28 337,10 грн за одиницю\nUAH 759,00 грн за одиницю


Чому пологи на Марсі складніші, ніж на Землі - Обрій\n/фото ronan mcmeel\nДослідники Університету інформаційних технологій та менеджменту в Польщі пропонують нову розвідку, пов’язану з ризиками народження дітей на Марсі. Проблема відтворення людства жорстко цікавить усіх майбутніх колонізаторів – але ми почекаємо, доки за межами Землі опиниться хоча б доросла людина.\nНавіть на Землі процес виношування та пологів часто перетворюється на перевірку витривалості й можливостей організму. На Марсі ж це абсолютно неможливо, хіба що ми захочемо переформатувати нашу ДНК. Що ж заважатиме нам успішно розмножуватись на Червоній планеті?\nОскільки атмосфера Марса дуже тонка, космічне випромінювання загрожує всім людям на його поверхні, а отже і їх дітям. Вчені відзначають, що це може спричинити проблеми з розвитком плоду. Поселенці також зазнають підвищеного впливу космічного випромінювання ще під час подорожі на Марс, що може вплинути на їх здатність до пологів. Дослідники вказують, що випромінювання небезпечне для дорослих, особливо для їх репродуктивних клітин, ембріонів та плодів, та вже вважається головною небезпекою для космонавтів.\nІнша проблема – вплив мікрогравітації, як під час подорожі, так і на самій Червоній планеті. Ми вже знаємо, що вона може спричинити втрату кісткової маси та впливати на рівень рідини в очах та спинному мозку космонавтів, що призводить до втрати зору. Не кажучи вже про те, як ускладнюється сам статевий акт у подібних умовах, а також потрапляння сперматозоїда до яйцеклітини (так, земна сила тяжіння дуже сприяє цьому процесу!).\nВнаслідок викривлення процесу витягування рідин з організму, космічні люди мали б бути пухкими та атрофічними, адже серцю також важко працювати у таких умовах. Зрештою, дитина навіть не зможе заплакати, адже сльози просто не падатимуть.\nДодайте до ряду потенційні проблеми, пов’язані з космічними подорожами – імуносупресію, зміну нервової системи, втрату слуху – і тіло людини навряд чи буде демонструвати найкращий стан для репродукції на Марсі.\nОтже, що мають зробити двоє романтичних колоністів, щоб створити свою космічну сім’ю? Вони можуть налаштувати свою ДНК так, щоб бути “людиною” трохи менше, ніж вони є.\nУ своїй роботі дослідники відзначають можливість використання CRISPR для подолання цих перешкод до відтворення. Це призведе до видозміни Homo Sapiens, створення нового типу людини. Це відкриває цілком новий набір етичних проблем, з якими світ буде змушений боротися.\nПередусім, дослідники відзначають необхідність вивчення впливу зменшеної сили тяжіння на виробництво чоловічих та жіночих репродуктивних клітин, їх злиття та процесу вагітності. Можливо, доведеться розглянути спробу відтворення людини на Місяці або на космічній станції замість самої Червоної Планети.\nНаразі відтворення залишається лише одним із багатьох питань, з якими нам доведеться мати справу, перш ніж колонізація Марса стане реальним проектом. Хоча поки що варто просто вирішити питання про те, щоб людина для початку змогла туди потрапити.


Проект "Розвиток дитини" (http://childdevelop.com.ua/) пропонує батькам безкоштовну українську абетку для навчання дітей навичок дрібної моторики та написання букв української абетки.\nЗавантаження творчих завдань для дітей безкоштовне і доступне для користувачів сайту після швидкої реєстрації. Перейти до перегляду української абетки для дітей >>> http://childdevelop.com.ua/worksheets/57/.\nПроект "Розвиток дитини" створено командою сайту Освіта.ua у 2015 році. На сайті планується розміщення інформаційних матеріалів та статей для батьків, а також великої кількості творчих завдань з читання, письма, математики, логіки тощо для дітей різного віку.


Конференція - Інститут Великого Князівства Литовського\n600 років Городельської унії. 27-28 вересня 2013 р. у Замості відбудеться\nМіжнародна конференція “Унія в Городельську на тлі польсько-литовських\nвідносин від Крево до Взаємних заручин Обох народів”. Почесний патронат\nконференції надає Броніслав Комаровський, Президент РП.\nТовариство нащадків Великого сейму; Музей у Замості; Музей історії\nПольщі; Студіум Європи Всходньої Варшавського університету; Інститут\nВеликого князівства Литовського; Польське геральдичне товариство.


За запитом: #ID-картка\nНапередодні та у день виборів на Вінниччині працюватимуть усі підрозділи міграційної служби: видаватимуть готові ID-картки\nДля участі в голосуванні на дострокових парламентських виборах 21 липня громадянам України не потрібно подавати ніяких додаткових документів, окрім ID-картки або паспорта-книжечки, адже обидві форми паспорта є рівнозначними та самодостатніми. Про це вінничанам нагадують в Управлінні Державної міграційної служби у Вінницькій області.\nВінничани можуть обміняти паспорт-книжечку на ID-картку, чи поспішають вони це робити? (ВІДЕО)\nЗ першого листопада усі охочі можуть замінити традиційну книжечку-паспорт на ID-картку – біометричний документ, що засвідчує особу людини. У ID-картки є перевага: її фактично не можливо підробити. Звісно, вона має таку ж юридичну силу, як і паперовий паспорт.


Змії їхнього городу: українці відкривають для себе диво-овоч лагенарію - - Україна Молода\nГоловна > Суспільство > Змії їхнього городу: українці відкривають для себе диво-овоч лагенарію\nКатерина Єщенко та її донька Марина стверджують, що ось такі диво-плоди здивували найперше членів їхнього сімейства. (Фото автора.)\nДиво-кабачки виростили на своєму городі Юрій та Катерина Єщенки з села Великий Кобелячок Новосанжарського району. Зізнаються: коли вперше побачили чудернацькі овочі, то просто очам своїм не повірили.\n— Мій чоловік Юрій напровесні вибирав насіння різних культур для нашого городу й накупив багато диковинок, зокрема й два сорти лагенарії: «Кобру» та «Змієвидну», — розповідає вчителька місцевої школи Катерина Єщенко. — Ми думали, що це якийсь різновид кабачків (зараз же їх багато), бо вона й цвіте так само — тільки квітки не жовті, а білі. Чекали-чекали того цвіту і врешті вирішили, що наша лагенарія не зав’яжеться. Проте вона все ж зав’язалася, тільки, схоже, пізніше. Виявив чудернацькі овочі чоловік. Коли приніс їх із городу, всі члени нашого сімейства були, звичайно ж, дуже здивовані. Донька Марина як тільки не фотографувалася з ними... А тоді спробували приготувати. Оці, змієвидні, що виростають майже до метра в довжину, дуже смачні, якщо їх смажити, порізавши кружальцями. А лагенарію сорту «Кобра», вибравши серединку, спробували запекти. Теж нічого на смак, от тільки шкірка дещо твердіша, ніж у кабачка. Хоч, можливо, поки ми носилися з диво-овочем по двору, показували сусідам, просто односельцям, які навідувалися в нашу садибу, він дещо застарів. Звичайно, в усіх, хто споглядає нашу лагенарію, вона викликає щире подивування.\n— Знаєте, «прикольним» є те, що, коли тушкуєш кабачки на всю сім’ю, то береш штук п’ять або шість, а тієї ж ламінарії змієвидної й однієї забагато, — посміхаючись, додає Марина.\n«Змії мого городу» — так написала про чудернацькі овочі, що виросли на городі батьків, на своїй сторінці у «Фейсбуці» Марина Єщенко, молодий талановитий прозаїк-абсурдист (уже встигла видати три книжки), кандидат філологічних наук (жартома називає себе кандидатом абсурдних наук), про творчість якої позитивно відгукуються авторитетні критики й письменники. Про себе Марина говорить так: «За місцем проживання та роботи — киянка, за душею й характером — полтавка». Нині вона дещо затрималася в рідному селі, бо проходить тут реабілітацію після інсульту. Багато їздить на велосипеді, набирається сил від самої природи. Цікавлюся в молодої леді, де вона пише свої твори.\n— У студентські роки, коли в мене виникала потреба щось написати, я йшла до бібліотеки, бо в гуртожитку щось та заважало. Тож так складалося, що завжди писала у книгозбірні, — пригадує Марина Єщенко. — І потім була здивована, коли влаштувалася до бібліотеки на роботу. Так і продовжила там писати — на другій зміні читачів мало, тож я відкриваю ноутбук і поринаю у світ своїх героїв. Зараз нічого нового не пишу, лише перебираю файли зі своїми незакінченими творами й намагаюся зрозуміти, що потрібно дописати, а що так і лишити недописаним.\n— А чому ви захопилися літературою абсурду? — допитуюся.\n— Коли шукала тему для кандидатської дисертації, мій керівник порадила мені спершу обрати жанр. Щоб не перечитувати довгих романів, обрала найкоротший із жанрів — новелу. А у книжці з історії літератури випадково натрапила на театр абсурду. Ось так і виникла думка написати кандидатську про новелістику абсурду. А як він прийшов у мою творчість? Це сталося якось само собою, — усе це молода письменниця розповідає мені, коли прямуємо стежкою вздовж городу: мені хочеться побачити, як росте лагенарія. Її листя і справді важко відрізнити від листя звичного для нас кабачка. Але сам плід, звісно ж, сплутати з ним просто неможливо! Як свідчить всюдисущий інтернет, рослина належить до родини гарбузових, а в природі росте у тропіках. Проте, схоже, їй підходять і наші широти. Тим паче що, як стверджує подружжя Єщенків, ніяких особливих умов для диковинної рослини вони не створювали, навіть не поливали.\nА все-таки добре, що ми з Мариною Єщенко заглянули до городу її батьків! Бо, окрім лагенарії, мала приємність побачити там гарбузи-велетні, яких досі ніде не зустрічала.\n— Це, знову ж таки Юрій купив насіння гарбуза сорту «Паризький червоний», якого досі ми не садили, — пояснює Катерина Антонівна. — І от бачите, чим закінчився експеримент: гарбузи вимахали діаметром, мабуть, із півметра. Тож, може, не варто зациклюватися на звичних для нас сортах, а бути відкритим для нового? Принаймні це цікаво.


«РОДЗИНКА» ЧЕРНІВЕЦЬКОГО МОЛОДІЖНОГО КРЕДИТУВАННЯ\nЛисюк І.В., Серебрянська Д.М.\n„Кожен має право на житло”, - про це сказано у статті 47 Конституції України. У цій же статті зазначено: „Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату, відповідно до закону”.\nУтім, ситуація із забезпеченням житлом у нашій державі залишається складною. Проблема відсутності власної оселі сьогодні є, мабуть, найактуальнішою серед молоді. Судіть самі: за всеукраїнськими показниками тільки 33% молодих сімей живуть в окремих квартирах (для всіх родин цей показник складає 56,3%), 11% мешкає у комунальних квартирах, 14 – наймають квартиру, 10 – живуть у гуртожитках, 1 – у непристосованих приміщеннях .\nМетою даної роботи є розкриття основних умов молодіжного кредитування в Україні та визначення особливостей пільгового кредиту у Чернівецькій області. Дане дослідження допоможе кожному зважити переваги та приховані недоліки такого кредитування та, можливо, уникнути багатьох проблем у майбутньому.\nАналіз попередніх досліджень даного питання показує, що дана проблема є досить актуальною. Роботи Акуней А., Березенко С., Брикимової М., Ростоцької Ю., Сулими С. та іншими свідчать про те, що молодіжне кредитування потребує детального вивчення та вдосконалення у напрямку спрощення процедури отримання та підвищення прозорості даного процесу.\nДля вирішення проблеми із забезпеченням житлом молоді було впроваджено програму пільгового кредитування молодіжного будівництва. У 1998 році засновано Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву. Cьогодні в Україні діють 27 регіональних відділень Фонду, тобто у кожній області держави, де працюють 320 штатних працівників.\nКредити на молодіжне будівництво є дійсно пільговими. По-перше: кредит надається на 30 років. По-друге: банківська кредитна ставка сьогодні складає понад 20%, а Фонд надає кредит під 3%. По третє, велике значення має кількість дітей в родині: якщо в сім’ї народжується одна дитина – відсотки за користування кредитом не сплачуються, якщо дві – сім’я сплачує тільки 75 відсотків вартості житла, якщо три – тільки половину вартості .\nПроте, окрім переваг пільгового кредитування з часом проявляються і недоліки, що є надзвичайно вагомими.\nДеякі з банків до ставок за молодіжним кредитуванням додають щомісячну комісію за надання грошей. У банку «Надра» вона становить 0,5% на залишок кредиту, в «ПриватБанку» – 0,36-0,51%, в «Укргазбанку» – 0,2%, у банку «Фінанси та Кредит» – 0,38% суми виданого кредиту. Шляхом множення і додавання в банку «Надра» при ставці за молодіжним кредитом 12% виходить ще кілька відсотків зверху.\nДуже цікавий підхід до молодих позичальників у банку «Фінанси та Кредит». Ви переконані, що берете кредит за мінімальною ставкою 3% з урахуванням компенсації. Але за весь час погашення вам нараховують комісію, яка перевищує розмір компенсації.\nКомісію здебільшого стягують банки, які надають молодіжні кредити за низькими відсотками (12-13%). А ті банки, що видають під 14,5-15,5%, такі як «Укрсоцбанк» чи «Форум», комісіями не навантажують. Винятком є лише «Кредит Банк», який надає позику під 12% річних з щомісячною комісією лише 25-60 гривень, щоправда, максимум на 10 років. \nКрім цього, пам'ятайте, що угоду на пільговий кредит з вами можуть розірвати. Це трапиться, якщо ви відмовитесь від погашення кредиту на будь-якому етапі дії кредитного договору у випадку виявлення недостовірності документів позичальника. Тобто, якщо протягом виплати кредиту у вас зміниться місце роботи, чи якісь інші обставини, які не передбачені в угоді, ніхто не гарантує, що договір залишиться в силі.\nОсобливості молодіжного кредитування багато в чому залежать від регіонального аспекту. Так, у Києві спеціальні фінансові установи впроваджують своєрідні програми, спрямовані на стимулювання молодіжного кредитування та полегшення його умов для зменшення кредитного тягаря на плечах молодих людей. У Хмельницькій області ведеться клопітка робота щодо налагодження зв’язків з кредитними спілками в частині надання коштів громадянам для здійснення першого внеску. А от у Чернівецькій області соціальна спрямованість молодіжного кредитування страждає від «дбайливих рук» чиновників. Контрольно-ревізійним управлінням встановлено отримання п’ятьма позичальниками регіонального управління квартир значно меншої площі, ніж зазначено в кредитних та інвестиційних договорах, внаслідок чого переплачено кредитні та приватні кошти одному із забудовників.\nПід час перевірки встановлено, що регіональне управління «Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву», яким керує Д. Шульга, приймало недостовірні довідки про склад сім’ї, майновий стан і необхідність покращення житлових умов тощо. У результаті бюджетні кошти отримали молоді сім’ї, які не мали на те підстав. У документах перевірки КРУ переважають прізвища дітей відомих в області людей. Наразі найпершими у черзі на отримання пільгового кредиту перебувають семеро громадян, які не надали жодних даних про необхідність покращення своїх житлових умов і не мають права на пільгове кредитування .\nОбласною радою було утворено комісію для перевірки діяльності згаданої структури та підрядних будівельних організацій, проте її не допустили до роботи.\nТим часом пільгові молодіжні кредити продовжують бути у Чернівцях можливістю для отримання житла молодими сім’ями, які жодного права на це не мають. Проте мають батьків, наближених до керівництва структури і влади, часто небідних людей. А ті, хто має право на допомогу держави – а це одинокі матері та молоді незаможні родини, – зазвичай залишаються за бортом .\nЗалишається сподіватися на те, що ситуація, що склалася на ринку молодіжного кредитування буде покращуватися. Зокрема неодноразово розглядався варіант створення підприємств, які могли б будувати та продавати квартири для молодих сімей за цінами, близькими до собівартості. Про це влітку в Фонді навіть йшлося. Але справа, очевидно, клопітка, конкуренція між будівельними організаціями велика, і нового гравця на ринок нерухомості пускати не поспішають.\nСьогодні пільгове молодіжне кредитування ще не стало доступним для пересічних молодих людей. Впевненість у стабільному високому доході на наступних 30 років є малоймовірним, а от виникнення проблем при порушенні умов кредитного договору є об’єктивною реальністю. Можна лише порадити бажаючим отримати такий кредит набратися терпіння та переглянути своє рішення, адже в умовах українського законодавства та корупційності влади, можна надзвичайно легко потрапити в «капкан» пільгового кредиту, а звільнитись від нього лише через 30 років. Виграш у цьому випадку отримає лише вище зазначений Фонд та комерційні банки, а не особи що потребують соціального захисту та підтримки.\n1. Акуней А. Кредити молодості нашої //Український діловий тижневик «Контракти». - №11. - 14.03.2005.\n2. Березенко С. Кінцева мета наших зусиль - довести молодіжний кредит до європейських стандартів // Хрещатик. Київська муніципальна газета. - 14.05.2008.\n3. Брикимова М. Чиї надії виправдає молодіжний кредит // День. - №187. - 16.10.2004.\n4. Ростоцька Ю. «Підводні рифи» на шляху до перспективи отримати молодіжний кредит на житло // Інформаційне агентство «Контекст-Хмельницький». - 11.01.2009.\n5. Сулима С. Хочеш отримати молодіжний кредит - знайди впливового родича // Голос України. - 24.10.2008.\nВаканісії і робота в Стрию\nВаканісії і робота в Стрию найновіша база оголошень.


В Україні створено чат-бот «Знайди рідних» — SUNDRIES\nСереда, 6 Липня, 2022 03:30\nВ Україні створено чат-бот «Знайди рідних»\nОновлено Кві 8, 2022 13:00 65 0\nГромадська організація «Міжнародна асоціація кібербезпеки» спільно з «Центром Методик та Координації Криптографічного розвитку», міжнародним жіночим рухом «За сімейні цінності» та за підтримки Уповноваженого Президента України з волонтерської діяльності створила чат-бот для пошуку зниклих рідних – «Знайди рідних».\nЧат-бот «Знайди рідних» у Telegram дозволяє знайти тих, з ким втрачено зв’язок, не дивлячись на країну їхнього нинішнього перебування. Персональні дані учасників надійно захищені. Інформацію про місцеперебування чат-бот надає лише зареєстрованим у ньому громадянам після підтвердження згоди розшукуваного.\nІнструкція з користування чат-ботом «Знайди рідних» у відео нижче.\nЗа даними ООН, через повномасштабне воєнне вторгнення росії в Україну в пошуках притулку в сусідні країни виїхало понад 3,8 млн українців. Ще 13 млн людей вважаються внутрішніми переселенцями.\nВійна повністю обвалила український авторинок


← Красива постава — це так важливо?\nМастодинон в таблетках — підійде не всім, тому що містить молочний цукор →\nПро те, як приймати мастодинон, написано в інструкції. Але крім інструкції існує і безліч розробок з лікування різних гормональних порушень мастодиноном. Тому лікарі не завжди дотримуються інструкції при призначенні цього препарату.\nОсновні принципи застосування мастодинона\nМастодинон випускається у вигляді таблеток і крапель німецької фармацевтичної компаніемй Біонорика. Як рослинний і нетоксичний препарат без виражених побічних ефектів і протипоказань, мастодинон діє повільно. Всі гормональні зміни повільно змінюють стан тканин жіночих статевих органів та молочних залоз. Тому головною умовою ефективності мастодинона є його тривале застосування. Призначають його зазвичай на термін від трьох місяців до півроку і більше, застосовуючи протягом усього менструального циклу, включаючи і час менструальної кровотечі. Мастодинон можна поєднувати з іншими методами лікування і лікарськими препаратами.\nВажлива регулярність застосування мастодинона. У цьому допомагає те, що його приймають двічі на день і у жінки є можливість вибрати ту лікарську форму, яка їй більше підходить (таблетки або краплі). Таблетки запивають невеликою кількістю води, а краплі приймають, розводячи їх водою. Флакон із краплями перед вживанням обов’язково збовтують.\nЯк приймати мастодинон при мастопатіях\nМастодинон допоможе тільки при початковій стадії захворювання — дифузної (поширеною) фіброзно-кістозної мастопатії. У цьому випадку нормалізація гормонального фону і зворотні процеси в молочній залозі будуть добре видні вже через три місяці. А помітити поліпшення жінка може ще раніше — через півтора місяці.\nТому при мастопатіях мастодинон зазвичай призначають по таблетці або по 30 крапель двічі на день протягом трьох місяців. Якщо стан жінки покращився, але циклічні болю і набухання молочних залоз її все ще турбують, то з інтервалом в один-два місяці курс лікування мастодиноном призначається повторно. Таких курсів може бути декілька, до тих пір, поки у жінки не настане стійке поліпшення. Безумовно, все лікування повинно проводитися тільки під наглядом лікаря — це дуже важливо, так як мастопатія вважається передракових захворюванням і потрібно вчасно помітити ознаки пухлини, що розвивається.\nПри лікуванні мастодиноном жінка повинна знати, що якщо після його відміни симптоми захворювання з’являються знову, то повторний курс лікування може призначати тільки лікар.\nЯк приймати мастодинон при порушеннях менструального циклу у підлітків\nПри порушеннях менструального циклу важливо почати лікування якомога раніше, як тільки у дівчинки встановиться менструальний цикл. Так, є дослідження по застосуванню мастодинона у дівчаток-підлітків від 13 до 18 років. Застосовується він при різних проблемах: при міжменструальних кровотечах, тривалих і рясних менструальних кровотечах, при повній відсутності менструації або при мізерних менструаціях, а також при передменструальному синдромі.\nПідліткам з порушеннями менструального циклу мастодинон призначається безперервно протягом трьох місяців. Одночасно рекомендується призначати вітамінотерапію (вітамін Е протягом усього циклу, аскорбінова кислота — в першій фазі циклу, фолієва кислота — в другій фазі циклу) і фізіопроцедури у вигляді ендоназального (в порожнині носа) гальванізації з вітаміном В1 та хлористим кальцієм. На ніч призначаються заспокійливі засоби.\nПісля проведеного курсу лікування більш ніж у половини дівчаток проблеми зникають. Якщо таке лікування не допомагає і менструальний цикл не відновлюється, то їм надалі призначається корекційна гормональне лікування.\nЯк приймати мастодинон при порушеннях менструального циклу і безплідності\nПорушення другий (прогестероновою) фази менструального циклу часто призводять до безпліддя. При цьому зовсім не обов’язково починати лікування з гормонів. Досить часто регулярний прийом мастодинона допомагає впоратися з проблемою.\nУ таких випадках мастодинон призначається на більш тривалий термін від трьох місяців до півроку, а іноді й на рік. Курс може носити як переривчастий (по три місяці поспіль з перервами в один-два місяці), так і безперервний характер. При такому курсі лікування приблизно у половини жінок відновлюється менструальний цикл і настає вагітність. Тим же, у кого менструальний цикл не нормалізувався, призначають гормональну терапію.\nЕфективність, нешкідливість і хороша переносимість мастодинона дозволяють призначати його при лікуванні різних гінекологічних захворювань. Але основне застосування цей препарат знайшов при лікуванні дифузних мастопатій і порушень менструального циклу, пов’язаних з недостатньою секрецією прогестерону.\nГіпогалактії: проблеми зі вигодовуванням


Бізнес Світ >> Поради >> Чому виникає ефект дежавю\nДежавю хоча б раз у житті бувало у кожного, навіть у тих, хто чує це слово вперше. Несподівано виникає впевненість, що «це» вже було: я вже бував тут, чув ті ж звуки, відчував запахи, я знаю, що буде далі. Стан дежавю триває кілька секунд або хвилин, але невловимого відчуття часу запам’ятовується надовго. Моменти пізнання невідомого трапляються в самих повсякденних ситуаціях, без стресів або яскравих вражень.\nМожна просто йти по вулиці, побачити падаючий лист і зрозуміти, що цей момент вже знайомий. Іноді здається, що в наступну секунду станеться щось значне, але нічого не відбувається і чарівність розвіюється. Залишається спогад про передчутті дива, наближення до яснобачення, на якийсь час зберігається ілюзія, що не вистачило частки секунди, щоб проникнути крізь тонку стіну, що розділяє дві реальності.\nНазва цього феномену походить від французького déjà-vu , що перекладається як «вже бачене». Перші описи дежавю простежуються мало не з моменту виникнення писемності. Античні філософи були впевнені, що це спогади з минулого життя або безперервне повторення одного і того ж моменту. Розсудлива Аристотель шукав раціональне пояснення дежавю, вперше зв’язавши його прояви з божевіллям. Теорія Аристотеля не знайшла прихильників – занадто багато за ознакою дежавю опинилися у лавах психічно неповноцінних. Проте психіатри визнають, що у людей із спадковою схильністю з порушеннями сприйняття (епілепсія, шизофренія), дежавю проявляється частіше.\nДежавю буває однаково часто у чоловіків і жінок, 90% людей знайомі з ефектом впізнавання незнайомого. Деякі стверджують, що регулярно відчувають дежавю в стані стресу, втоми чи роздратування. Діти дошкільного віку вкрай рідко переживають цей стан, так як вона проявляється при досить розвиненому свідомості.\nЩо ж це таке – дежавю?\nТак як відчувають ефект дежавю практично все, доводити його існування немає сенсу. Думок про природу цього феномену багато. Можливо, це спогади з минулих життів або момент прориву в майбутнє? Дослідники самих різних областей повертаються до цієї теми, намагаючись розгадати загадкове явище багато десятиліть. Першими до вирішення непростого питання підійшли психологи. В кінці дев’ятнадцятого століття Еміль Буарак першим ввів термін “дежавю”. Сучасники французького психолога не звернули особливої уваги на відкриття Буарака, і дежавю ще довго залишалося поза зоною наукових інтересів. Можливо, така байдужість пояснювалося неможливістю точно визначити момент виникнення стану, так і для наукового дослідження не було умов. Мало вивчені явища неминуче обростають містичним ореолом. Зараз, коли вчені знають про механізм феномена трохи більше, ніж сто років тому, дежавю продовжує породжувати фантастичні гіпотези.\nДеякі дослідники пов’язують дежавю з теорією реінкарнації. Ми дізнаємося про те, що насправді вже бачили або чули, але у своїх минулих втіленнях. Версія може здатися неймовірною, але багато серйозні уми розглядають цей варіант можливий. Першим серйозно заговорив про реинкарнационной версії швейцарський психолог Карл Густав Юнг. Видимість науковості вчений надав своєму твердженням, назвавши реінкарнацію генетичною пам’яттю. Одного разу Юнг пережив яскравий спалах дежавю: він вперше побачив картину XVIII ст., на якій був зображений лікар. Пряжки на взуття доктора Юнг впізнав одразу, неначе черевики колись належали йому самому. У теорії Юнга чимало прихильників, наприклад, Тіна Тернер, Мадонна, Шон Коннері впевнені, що пам’ятають деякі зі своїх втілень.\nВселенська нескінченність і нелінійність часу\nНаступна гіпотеза близька до попередньої – Всесвіт циклічно перероджується і ми разом з нею щоразу знову і знову проживаємо вже колишні події. Деякі фрагменти історії змінюються, а інші залишаються незмінними. Минуле, сьогодення і майбутнє існують одночасно. Дежавю – знак того, що якісь події в попередніх циклах відкинули нас назад, і тепер нам дається можливість «переекзаменування».\nФізики теж намагаються відкрити завісу таємниці. Є гіпотеза, за якою час не лінійно, а багатошарово, і реально настільки ж, як простір. Якщо ми в якийсь момент дивимося телевізор у себе вдома, це зовсім не означає, що перестає існувати Тихий океан, Париж або Марс. Реально ми не можемо бачити їх одночасно, але це нічого не значить. Щось подібне відбувається з часом. Ми проживаємо дійсність, і одночасно можемо брати участь у подіях минулого і майбутнього. Дежавю виникає при збої четвертого виміру – часу. Інформація, не призначена для нас, випадково зчитується, і це змушує відчувати несподівані спогади.\nПсихоаналіз та ігри пам’яті\nМатеріалісти шукають логічні пояснення. Наприклад, Зигмунд Фрейд вважав, що дежавю пов’язано з забутими снами. Якщо взяти до уваги, що зміст наших снів зазвичай пов’язане з повсякденним життям, пояснення можна прийняти до розгляду. Під час сну наш мозок опрацьовує варіанти майбутнього, яке нас турбує. Одне сновидіння – один варіант. Ми постійно дивимося сни, але запам’ятовуємо їх украй рідко, частіше в пам’яті залишаються яскраві моменти і майже ніколи – деталі. Пам’ять зберігає все, що ми не можемо довільно «витягнути» на поверхню свідомості. Ось ці спалахи спогадів ми і називаємо дежавю.\nЦю теорію приймають багато дослідників, так як вона здається найбільш реалістичною. Але збої в пам’яті можуть пояснюватися не тільки забутими снами. Короткочасна пам’ять зберігає інформацію від секунди до декількох хвилин, при цьому обсяг обмежений 7-9 елементами. У короткочасну пам’ять потрапляє все, що привертає нашу увагу, але спогади ці неміцні. Інформація, яку ми постійно користуємося, відкладається в довгостроковій пам’яті.\nНаприклад, ми приїхали на екскурсію в Рим. Роботи для короткочасної пам’яті з надлишком: емоції, яскраві елементи, краси різного калібру. Що-то з вражень залишиться в довготривалій пам’яті: фрески, храми, шум натовпу, спека, піднесений настрій, італійка в квітчастій сукні і т. п. Через кілька років ми вперше потрапляємо в Барселону і переживаємо спалах дежавю – ми вже знаємо це місто. Але це не так, просто якийсь елемент повторив римські враження: душно, шумно і мимо пройшла жінка в сукні яскравого забарвлення. Мозок складає пазли у вже бачену картину, і вас осяває впізнавання.\nНе так давно був фундаментально досліджено гіпокамп – ділянка мозку, який раніше вважали відповідальним за сприйняття запахів. Виявилося, що гіпокамп бере участь в просторовій орієнтації, формуванні емоцій і закріплення вражень. Наш мозок щомиті сприймає нову інформацію і порівнює її з існуючою в довготривалій пам’яті. Збій при порівнянні даних з короткочасної пам’яті з файлами» довгострокової пам’яті може бути причиною дежавю.\nДля збереження події з довготривалої пам’яті інформація записується на матеріальному носії – білку всередині нейронів, так званому арці. Арк змушує правильно працювати нашу пам’ять, але якщо білка недостатньо, мозок все повільніше сприймає інформацію, іноді можливі помилки, коли нове здається знайомим.\nМедики припускають, що дежавю може бути викликане травмою мозку. Ліва півкуля відповідає за сприйняття теперішнього і майбутнього, а праве – зберігає інформацію про минуле. При порушенні функцій однієї з півкуль може спотворитися картина минулого або відчуття справжнього. Збої відбуваються не тільки при фізичних травмах, іноді досить сильного стресу, щоб сталася плутанина в пам’яті.\nВчені виділяють два періоди, коли феномен дежавю проявляється частіше, ніж в інший час. Підлітки (15-19 років) та люди середнього віку (30-35 років) частіше відчувають перегони пам’яті.\nПереважна кількість дослідників відносяться до дежавю як до реакції на стреси і не бачать в ньому ніякої загрози. І тільки психіатри схильні бачити в цьому явищі передвістя проблем з психікою. Феномен довго не досліджувався фундаментально, так як існувало стійке переконання, що дежавю неможливо викликати в лабораторних умовах. Але в 1955 р. нейрохірург Уайлдер Пенфілд (Канада) випадково здійснив відкриття. Пенфілд вивчав епілепсію, і в процесі роботи з пацієнтами вчений викликав дежавю штучно. Лікар стимулював мозок пацієнтів електричними розрядами невисокої напруги, і хворі розповідали про пережиті дежавю. Саме з цих результатів психіатри зробили висновок про патологичности явища.\nНе хочеться вірити, але…\nОтже, з точки зору психіатрів дежавю – симптом. Нам хотілося б пояснити прориви в часі ясновидінням або інтуїцією, але психіатри невблаганні – багаторазові прояви дежавю є психічною патологією. Фахівців від психіатрії турбує той факт, що феномен супроводжується втратою зв’язку з дійсністю, правда, всього на кілька секунд. Заспокоює те, що лікарі душі визнаються в недостатній обізнаності про даному явищі.\nТак що ж таке дежавю?\nПояснення дежавю, що влаштовує всіх, поки немає. Знаходяться люди, які вважають його вигадкою і результатом безпам’ятності. Розповідають таку історію: якийсь американець описав яскравий спалах дежавю під час відвідування форту Ларамі. Чоловік клявся, що ніколи не бував у цих місцях раніше. Відчуття дежавю було таким настирливим, що чоловік знав про розташування приміщень і дверей форту, не увійшовши всередину. До кінця екскурсії американець практично переконався в несподіваному ясновидіння, але йому не судилося зробити кар’єру провидця. Загадка розкрилася при відвідуванні сувенірної лавки, де наш герой побачив прочитаний ним колись книгу про події в форте. Саме з цього джерела були почерпнуті описи інтер’єрів та інших подробиць. Іноді ми просто забуваємо про засвоєної інформації.\nДослідники дежавю не прийшли до спільної думки про природу явища, але всі єдині в одному – це привід замислитися. Якщо ви не переживаєте стрес і не відчуваєте перенапруження, просто знайте, що з вами сталося те ж, що буває з 90% жителів Землі.\nПсихоаналітики і парапсихологи рекомендують зануритися в аналіз і подумати про вірність обраного шляху. Філософи впевнені, що моменти дежавю – найкращий час для творчості. Головні відкриття про природу загадкового явища нас ще чекають – за справу взялися представники всіх областей науки і дослідження в розпалі.


Дочка Блохіна написала і заспівала гімн Євро-2012 - 0352.ua\nДочка Блохіна написала і заспівала гімн Євро-2012\n19:37, 13 листопада 2011 р.\nСпівачкаІринаБлохіна, дочкаголовноготренеразбірної України зфутболуОлегаБлохіна, написалагімн «Євро2012»,повідомляєінформаційнийцентр «Україна 2012».\nІрина Блохінанаписалапіснюспільноз українськимкомпозиторомВолодимиромКлімашенко,пише "NBnews". Україномовнаверсіягімнуназивається«З'єднаємоВесьСвіт»,англомовна- «Our Time To Shine».\nНаголошується,що обидва варіантиотрималипозитивнівідгукимузичнихкритиків,атакож російськогопродюсераікомпозитораІгоряКрутого. ОстанньомунастількисподобаласямузичнароботаІриниБлохіноюта ВолодимираКлімашенко,що він узявартистів підсвоютворчуопіку ібудепідтримуватикомпозицію «З'єднаємоВесьСвіт»,щоб самевонасталаофіційнимгімном«Євро2012».\nЗазначимо,що кількамісяцівтому ІгорКрутойсказав,що самеИринаБлохінаповиннастати головноювиконавицеюЧемпіонатуЄвропи зфутболу2012 року.


Зважені та щасливі 7 сезон: хто покинув шоу в 15 випуску, дивитися онлайн відео від 07.12.2017, Обозреватель\n"Зважені та щасливі 7": хто покинув шоу в 15 випуску\nВчора, 7 грудня, на каналі СТБ відбувся 15 випуск шоу "Зважені та щасливі 7".\nНа цьому тижні ведуча проекту Аніта Луценко повідомила новину про те, що в кінці сезону пари відіграють весілля. Але, щоб отримати необхідні атрибути для церемонії, учасникам довелося активно попрацювати. Як виявилося, гроші на весільну сукню учасникам довелося заробляти в важкому поєдинку.\nПершим конкурсом тижні стало порятунок "Титаніка". Пари повинні були переплисти озеро на човнах, користуючись лише одним веслом і ковшиком. Але ковшик був призначений не для веслування, а для порятунку човна, в якому було чотири отвори.\nНа іншому березі учасників чекали скрині з грошима. Учасники, які добралися до них першими і другими, забрали половину грошей у своїх суперників. А ось остання пара отримала лише антибонус на зважуванні.\nАле все не так просто, Аніта придумала одну цікаву умову: за кожен шматок з'їденого учасниками калорійного торта, вони могли зробити один отвір на човні обраних ними конкурентів. Хто ж з учасників ризикнув результатами на зважуванні заради можливості нашкодити суперникам? Дивіться у відео.\nПершими до фінішу прийшли Блакитні і Помаранчеві, причому одночасно. Незважаючи на те, що в човні Наташі і Олексія завдяки суперникам з'явилося три додаткових отвори, саме вони відібрали половину грошей в однієї з тих пар, хто програв.\nРуслана та Ігор прийшли останніми і заробили антібонус + 1 кілограм на зважуванні.\nПісля випробування дівчата і чоловіки в кожній парі розподілили між собою зароблені гроші. Дівчата взяли більшу частину, збираючись витратити гроші на весільну сукню. Але не все так просто ...\nМаксим нарешті вирішив зробити Аліні пропозицію, але рано кричати "Гірко!", Адже попереду Битва слабких.\nЦього разу найгірший результат на зважуванні показала пара Синіх: Руслана та Ігор в четвертий раз вдягли чорні футболки і приєдналися до Червоних на Битві слабких.\nМіж Синіми і Червоними зав'язалася запекла боротьба, за підсумками якої переможцями виявилися Руслана і Ігор.\nВідповідно, проект залишила пара Марти і Андрія.\nДивитися он-лайн "Зважені та щасливі 7", 15 випуск, частина 1\nДивитися он-лайн "Зважені та щасливі 7", 15 випуск, частина 2\nДивитися он-лайн "Зважені та щасливі 7", 15 випуск, частина 3\nДивитися он-лайн "Зважені та щасливі 7", 15 випуск, частина 4\nРаніше "Обозреватель" повідомляв, як мафіозі заправляли на шоу "Зважені и щасливі-7" в 14 випуску.


Дизайн інтер'єру спальні | Kindly house\nльше, ніж всі інші кімнати відображає концептуальні уподобання членів сім’ї, узагальнює образ самої пари в єдине ціле. Спальня досить інтимне місце в будь-якій квартирі, за винятком, мабуть, ванни.\nДизайн-проект будь-якої спальні повинен починатися з планування і розподілу тематичних зон, якщо такі є.Дизайн інтер’єру спальні, як правило, вважається самостійним проектом, що не вимагає комбінації з тематичними зонами.\nВдалим буде відведення спальні єдиної функції без зайвого сусідства, але таке неможливо при наявності в сім’ї новонародженого малюка або при малій квадратуру загальної житлової площі. У такому разі, основна функціональна навантаження падає на предмети інтер’єру та меблі. Меблів повинно бути мало, вона не повинна захаращувати, але виконувати величезний функціонал.\nТакі зараз не проблема відшукати на сучасному меблевому ринку.Ліжко — центральна і головна деталь всій спальні. Багато дизайнери вибирають оформлення кімнати саме після того, як буде обрана сама ліжко. Це дуже зручно, так як потім не потрібно поміщати в готову стилістику невідповідне ложі.\nВідмінним варіантом стане придбання ліжка круглої форми. Особливо актуально це для великих спалень або підлоги з подіумних виступом. Текстиль та постільна білизна повинні контрастувати між собою, не обов’язково всі застосовувати лише в білому кольорі. До речі, основна помилка багатьох молодих людей при оформленні спальні в стилі хай-тек — це перетворення кімнати в лікарняну палату підвищеної комфортності.\nВажливо звертати увагу на дрібниці і не пускатися з пастельними відтінками у всі тяжкі.В оформленні спальні часто використовується улюблений стиль кантрі або сільський стиль. Дуже актуально виглядає прованс (французька село), вінтаж і, звичайно ж, незрівнянна класика. Існує безліч дизайн-проектів для спалень з будь квадратурою, тому підібрати певний варіант кімнаті не складе праці.\nПланування спалень різна, тому, вибираючи готовий інтер’єр, потрібно бути готовим до архітектурних невідповідностей. У меблів краще використовувати натуральні матеріали, уникаючи пластику та металу. Холодна атмосфера неприродності в спальні власникам абсолютно ні до чого. Особливу роль варто відвести елементів декору та домашнього текстилю.\nФіранки на вікнах можна вибирати важкі, але струмує текстурою. Це дозволить вберегтися від сонячного світла і не створить відчуття театральності портерів.


Презентація платформи ”PenALL”. Ранок на Тисі (15. 12. 17) – Телеканал «Тиса-1»\nГоловна сторінка > Ранок на Тисі > Презентація платформи ”PenALL”. Ранок на Тисі (15. 12. 17)\nПрезентація платформи ”PenALL”. Ранок на Тисі (15. 12. 17)\nНова платформа для людей які мають цікаві думки та вміють трансформувати їх у захоплюючі тексти, назва цієї платформи «PenAll», а розповіли нам про неї у ранковій студії її засновники Максим Романюк та Святослав Костюк.\nПетро Валько про чай. Ранок на Тисі (15.12.17)


Єгипетський суд доручив звільнити екс-президента Мубарака\nКолишній президент Єгипту Госні Мубарак\nСуд у Єгипті доручив звільнити з в’язниці колишнього президента країни Госні Мубарака. Його було позбавлено волі понад два роки тому після народного повстання, у результаті якого його усунуто з посади.\nАдвокат Мубарака Фарід ель-Діб заявив інформаційному агентству Ройтерс, що колишній правитель країни може бути звільнений уже в четвер.\nМубарака, якому 85 років, судили за звинуваченнями у тому, що він не зміг покласти край убивствам демонстрантів під час масових заворушень. Однак суд виніс рішення, що вже немає будь-яких юридичних основ для продовження утримання його під вартою.\nУ понеділок єгипетський суд скасував звинувачення проти Мубарака, що він та його син, мовляв, вкрали громадські гроші з президентських палаців.\nУ середу єгипетські органи влади арештували представника Мусульманського братства і палкого проповідника, пов’язаного з братством. Тимчасовий уряд Єгипту продовжує тиск на прихильників усунутого президента Мухамеда Мурсі.\nПрем’єр Єгипту: припинення американської допомоги було б «поганою ознакою»\nЄгипет: на Синайському півострові вбито 24 поліцейських


Українська Вікіпедія випередила корейську - Література. Сучасна українська література. Всеохопний літературний портал\nУ червні 2013 в українській Вікіпедії було відвідано 83,7 мільйона сторінок. Це у 2,5 рази більше, ніж у червні 2012, передає УНН з посиланням на прес-службу громадської організації “Вікімедіа Україна”.\nУкраїнська Вікіпедія за відвідуваністю вперше зайняла 17-е місце в світі, випередивши Вікіпедію корейською мовою. Це також забезпечило збереження четвертий місяць поспіль першого місця в світі за швидкістю зростання популярності серед найбільших Вікіпедій.\nНа думку виконавчого директора громадської організації “Вікімедіа Україна” Юрія Пероганича, ці цифри стали можливими насамперед через зростання інтенсивності наповнення цієї скарбниці знань українською мовою. Останнім часом в українську Вікіпедію якась зміна чи доповнення вносяться кожні 10 секунд, а з території України Вікіпедію українською мовою редагують удвічі частіше, ніж російську версію Вікіпедії.\nВ минулому місяці сталася ще кілька подій в українській Вікіпедії:\nдодана можливість користуватися візуальним редактором,число статей досягнуло 450 000,нагороджені переможці фотоконкурсу найкрасивіших краєвидів України за версією “Вікімедіа Україна”.