Український Цицерон - UAHistory\nГоловна » Регістрація » Видатні люди » Український Цицерон\nЙого гасло «Ruthenorum me esse et libenter profiteor» – «Я русин [українець], і охоче це проголошую. Моя Вітчизна Русь, що простягається над рікою Тиром, яку називають Дністром, біля підніжжя Карпатських гір…». Оріховський усвідомлюючи себе українцем, казав — «Gente Ruthenus, natione Polonus», твори часто підписував подвійним прізвищем — Оріховський-Роксолан (Orichovius Roxolanus), або Оріховський-Рутенець (Русин), латиною Rutenum.\n11 листопада 1513 р. народився український філософ Станіслав Оріховський. Це сталося у родовому маєтку Оріховці, на той час Перемишльської єпархії Руського воєводства, в сім’ї окатоличеного українського шляхтича Станіслава Оріховського (герб Окша – «Сокира»). Мати — шляхтянка Ядвіга Баранецька (герб «Сурма»), дочка православного священика. У родині була дюжина дітей: 6 хлопчиків і 6 дівчат, Станіслав – найстарший. Початкове навчання грецькою та латиною здобув у школі нижчого ступеня в Перемишлі, де отримав «початки письма та всіляких наук, відповідних хлоп’ячим літам», відзначаючись «швидким розумом і доброю пам’яттю». У 13 років Оріховський – студент Краківського університету, потім Віденського. Згодом Станіслав відбув до Італії, де слухав лекції в Падуанському (1532) та Болонському (1540) університетах, вдосконалював освіту в Римі та Венеції. У Віттенберзі він познайомився з основоположником протестантизму Мартіном Лютером і настільки припав німцю до душі за гострий розум юнак, що той поселив Станіслава у себе. Дружив Оріховський із художниками Альбрехтом Дюрером, Ульріхом фон Гутеном, Лукасом Кранахом старшим та іншими.\nДе б не з’являвся Оріховський, він привертав увагу широкою ерудованістю, тим, що дозволяв собі мати власні погляди й енергійно відстоювати їх.\nУ 1541 р., після п’ятнадцятирічного перебування за кордоном, Оріховський повернувся на батьківщину, оселився у родовому маєтку. Під тиском батька, супроти власної волі прийняв сан священика, але задекларував своє право на шлюб: «як священик піду слідом за родом своєї матері і колись теж одружуся». Мав успішну кар’єру, чому сприяв веселий і дотепний характер. У 1547 р. Оріховський був присутнім на соборі і виголосив промову під назвою «Про закон целібату» (De legе coelibatus contra Syricium in Concilio habita). С. Оріховський декларувався, як вірний підданий папи римського, але дозволяв собі ущипливі коментарі чи просто образи сучасних єпископів Риму: про Леона VIII він говорив, що «жив як лев, а помер як бидло»; Павла IV називав римським отруйним вовком і антихристом». Зрештою, Оріховський не побоявся написати\nІ жив таки! 35-літнім Станіслав закохався у дочку купця Страша – Софію (Зофію Страшувну) . Освідчився, у Судовій Вишні 10 квітня 1550 р. відбулися заручини, але єпископ Валент влаштував таке пекло родинам молодих, що батько мусив Софію віддати за іншого.\n9-го або 19 лютого 1551 року у протестантському храмі Льсціна\n38-річний Станіслав прилюдно зрікся усіх прав священика та взяв шлюб із 16-річною Магдаленою, єдиною дочкою шляхтича Яна Хелмського. Про цей день масляної він писав: «найщасливіший день життя». І 15 років щастя були як один день. У родині з’явилося п’ятеро дітей: Анджей, Станіслав, Реміґіус, Софія, Анна.\n8 квітня 1551 року судом біскупів шлюб був визнаний недійсним, Станіслав Оріховський був проклятий як «єретик», покараний вигнанням, конфіскацією майна. Під час зачитування вироку в Перемиській катедрі разом із озброєними шляхтичами увійшов до храму, де з амвону промовляв на свій захист. Потім подав скаргу до міського суду, написав також до Папи Юлія ІІІ. Обстоюючи своє право на шлюб, Станіслав написав до папи Юлія III (1551): «Ти мене засудиш, але король не приведе до виконання вирок, тому що це забороняють закони. Шляхта стала за мене на петриківському сеймі, вона й нині мене захистить. Не думай, що ти маєш справу з італійцем, твоїм підданим: я – русин». Ця ситуація набула широкого розголосу. Але на бік Оріховського стала вся українська та польська шляхта, яка не хотіла посилення влади церковників. Зрештою, наказ облишити Оріховського у спокої віддав король Сигізмунд Август, який також зазнав проблем із одруженням – першу дружину Катерину Габсбург він відіслав до батька у Відень; його другу дружину Барбару Радзивілл не прийняли ані королева-мати, ані двір.\nП’ятнадцять років щастя були відносними: померло четверо дітей, померла 31-річна дружина; лишився єдиний син Андрій. Таке горе підкосило 55-річного Станіслава Оріховського і того ж року український Цицерон помер.\nЛис 12, 2015 Ганна Черкаська\nВибачте за відвертість!\nImage6 years ago 1 Comment Видатні люди3,204


Колишнього віце-прем'єра Криму Євгена Кабанова підозрюють в розкраданні понад 57 млн рублів ⋆ Инсайдер\nЧетвер, 21, Жов. 2021 р.\nКолишнього віце-прем'єра Криму Євгена Кабанова підозрюють в розкраданні понад 57 млн рублів\nКолишній віце-прем'єр Криму Євген Кабанов підозрюють у викраденні понад 57 млн рублів. Про це повідомив представник слідства на судовому засіданні.\nТаке ж звинувачення висунуто колишньому міністру будівництва регіону Михайлу Храмову.\n«Встановлено, що Кабанов, Храмов і Журавльов, діючи в складі групи осіб за попередньою змовою, вчинили розкрадання бюджетних коштів в розмірі 57 млн 558 тисяч рублів», – сказав представник слідства.\nРаніше сьогодні стало відомо, що колишній віце-прем'єр Криму Євген Кабанов, який напередодні пішов у відставку, затриманий. Також слідчі дії проводяться щодо Храмова. Кабанов покинув свій пост 23 вересня, а Храмов – 22 вересня.\nНа робочих місцях екс-віце-прем'єра і колишнього міністра в уряді пройшли слідчі дії, йшла виїмка документів, проведено обшук. Подання про звільнення Кабанова з посади вніс в Держрада республіки глава Криму Сергій Аксьонов.\nЄвген Кабанов займав пост віце-прем'єра з листопада 2018 року, на цій посаді він курирував будівельний комплекс і реалізацію Федеральної цільової програми соціально-економічного розвитку Криму. Влітку 2021 року Кабанов був висунутий кандидатом в депутати Держдуми по Євпаторії від «Єдиної Росії». Однак пізніше він зняв свою кандидатуру, пояснивши це наміром «успішно довести до кінця реалізацію заходів ФЦП в Криму».\nНа кордоні Польщі та Білорусії знайдений мертвим мігрант з Іраку. Це п'ята подібна смерть за тиждень\nЦВК визнала думські вибори такими, що відбулися, віддавши «Єдиної Росії» 324 мандати з 450


Задумалися над тим, як посилити пневматику МР-512 своїми руками в домашніх умовах? Дане питання нерідко задають собі любителі пневматики, однак мало хто з них знає, що для проведення подібного заходу зовсім не обов’язково володіти якимись серйозними знаннями. Досить дотримуватися певної інструкції, а також дотримуватися рекомендацій щодо догляду, щоб пружинний механізм служив вірою і правдою протягом декількох років.\nЩоб посилити пневматичну гвинтівку, рекомендується заздалегідь все як слід підготувати. Наприклад, необхідно обзавестися якісними інструментами для тонкої роботи, які дозволять провести деякі зміни в ствольної каналі воздушки. Настійно не рекомендуємо використовувати різні “альтернативні” варіанти. В іншому випадку ви ризикуєте зіпсувати зброю. Ось лише основні інструменти, які знадобляться для посилення:\nякісне полотно для ножівки по металу (найкраще нове);\nелектрична дриль з маленькими свердлами з вуглецевої сталі;\nнабір надфілів – напилків, необхідних для обробки стовбура.\nПерш ніж приступити до процесу посилення, обов’язково переконайтеся, що у вас є на руках всі необхідні інструменти. В іншому випадку вам доведеться постійно відволікатися від роботи, шукаючи відсутні елементи. Також заздалегідь подбайте про місце, в якому буде проводитися модифікація. Воно повинно бути чистим, сухим і закритим від сильного вітру. Ідеальним варіантом стане верстак, на якому можна зафіксувати зброю.\nПроведіть розконсервацію зброї\nПеред тим як посилити пневматику своїми руками, необхідно провести розконсервацію зброї. Подібна процедура має на увазі видалення заводський мастила, яку можна знайти у великій кількості на тільки що придбаної гвинтівки. Справедливості заради варто відзначити, що розконсервування повинна проводитися і для колишньої у вживанні воздушки. Перш ніж пиляти стовбур – обов’язково переконайтеся, що в ньому не залишилося масла.\nДля видалення мастила найкраще використовувати шомпол і ганчірку, змочену в розчиннику або спеціальному складі, придбати який можна в збройовому магазині (досить дорогий, але найкращий варіант). Однак стежте за інтенсивністю своїх рухів. Неакуратні дії можуть подряпати стовбурний канал, після чого зброя буде стріляти неточно. Саме тому вкрай не рекомендується користуватися розкладними шомполами.\nВиди гвинтівок для посилення\nВирішили встановити посилену пружину на пневматику? Тоді вам слід розуміти, що не всі види пневматики легко піддаються посиленню. Тому перш ніж проводити модифікацію, обов’язково ознайомтеся з даною інформацією:\nгвинтівки з газовим механізмом – як правило, не піддаються посиленню;\nгвинтівки з пружинним механізмом – можуть легко піддаватися модифікації.\nХоча подібні заяви актуальні лише в тому випадку, якщо посилення увазі заміну ударно-пружинного механізму. Якщо ви вирішили використовувати обтяжені патрони, то це вже зовсім інша історія.\nСпосіб № 1: обрізка стовбура\nВи коли-небудь чули про обрізах мисливських рушниць, які виготовляли наші батьки і діди? Подібну маніпуляцію можна провести і з пневматичної гвинтівкою. Багато любителів зброї скажуть, що такі дії призводять до зменшення прицільної дальності – це дійсно так. Зате потужність гвинтівки збільшується в кілька разів. Однак проводити обрізку необхідно з особливою обережністю, використовуючи ножівку по металу, а не болгарку з диском.\nДаною спосіб не можна назвати найдосконалішим, адже мало хто з власників воздушки захоче псувати щойно придбаний пристрій. Однак якщо у вас в гаражі завалявся старенький МР-512 або ІЖ, то ви можете посилити його для того, щоб збільшити пробивну силу на середніх і коротких дистанціях. Адже чим менше відстань куля долає в стовбурі, тим більшу енергію вона має на вильоті з каналу.\nСпосіб № 2: заміна пружини\nЩоб посилити пневматичну гвинтівку, досить буде провести її неповне розбирання і замінити головний елемент, що впливає на швидкість кулі – пружину. Однак перш ніж проводити модифікацію, обов’язково переконайтеся в тому, що у вас є в наявності деталь, яка перевершує оригінальний екземпляр за характеристиками. Російські виробники часто ставлять в гвинтівки слабкі пружини, а ось в іноземних зразках ударний механізм варто дуже сильний.\nПерш ніж придбати в магазині пружину, найкраще вийміть з гвинтівки старий зразок і рушайте з ним в збройову лавку, адже деталь може просто не підійти по довжині, діаметру і іншим параметрам. Для посилення слід підібрати варіант з більш якісного сплаву і з меншим відстанню між витками. Однак якщо ви перестараєтеся, то поршень може просто не витримати навантаження і розлетиться на частини.\nСпосіб № 3: обтяжені кулі\nЩоб підсилити пневматику, деякі зброярі рекомендують використовувати обтяжені кулі. Подібні боєприпаси збільшують не тільки дальність польоту, але і пробивну здатність зброї. Для МР-512 підійдуть кулі з плоскою поверхнею. Їх вага приблизно на 15% більше, ніж у стандартних “ялинок”, тому і пробивна здатність також буде вище. Але не забувайте про те, що вартість таких патронів залишає бажати кращого.\nТакож звертаємо увагу читачів на те, що подібний боєприпас не підходить для полювання, оскільки не пробиває плоть дичини, а лише залишає на ній синці. Плоскі кулі нерідко використовуються для пристрілки оптичних прицілів, оскільки вони допомагають з максимальною точністю визначити ділянку попадання балістичного снаряда. Хоча якщо метою стрілка є стрілянина по банкам або пляшках, то особливої різниці в наконечнику боєприпасів немає.\nСпосіб № 4: якісна мастило\nНі для кого не секрет, що балістичний снаряд втрачає частину своєї енергії ще під час руху по ствольної каналу. Щоб мінімізувати втрати подібного роду, настійно рекомендується використовувати якісну мастило для зброї. Чим краще буде масло, тим легше куля буде долати силу тертя всередині стовбура. Тому пробивна здатність буде також зростати. Справедливості заради варто відзначити, що змащувати пневматику слід постійно.\nОтже, для якісного догляду найкраще віддати перевагу звичайному машинному маслу, яке заливається в двигун. Однак ні в якому разі не використовуйте відпрацювання, адже її склад може повністю зіпсувати стовбур воздушки. Як альтернативний варіант підійде спеціальна силіконова змазка для пневматики, придбати яку можна практично в кожному магазині зброї в великому асортименті.\nСпосіб № 5: заміна кріплень\nВи коли-небудь відчували при пострілі з пневматичної гвинтівки вихід повітря? Як правило, легкий подих може відчути права щока або шия стрілка. Виною всьому погане кріплення казенника до корпусу. Через недостатньо довгого болта частина повітря відправляється не в стовбурний канал, щоб виштовхнути кулю з більшою швидкістю, а просто вилітає назовні через отвори, наявні в корпусі.\nТому для посилення воздушки досить буде відкрутити старі болти казенника, після чого за допомогою дрилі виконати новий отвір (трохи глибше). Потім необхідно використовувати надфіль, щоб вирізати нові канавки для кріплень. Готове отвір повинен перевищувати старе приблизно на 2 міліметри в глибину. Акуратно закручуйте новий болт, використовуючи спеціальні гумові шайби для ущільнення.\nСподіваємося, тепер ви краще розумієте, як посилити пневматику і які існують для цього способи. Якщо ви підійдете до цієї процедури з великою відповідальністю і будете використовувати рекомендації, описані в нашій статті, то у вас неодмінно вийде провести модифікацію. Посилена воздушки МР-512 дозволяє вести більш якісну тренувальну стрільбу, а також полювати на дрібну дичину.\nЯк посилити пневматику: види рушниць, техніка виконання, інструменти і покрокова інструкція Ссылка на основную публикацию


Село має стати локомотивом, який витягне з прірви нашу економіку, – Іван Кириленко | Батьківщина Львівщини\nЛистопад 14, 2016 |\nПроцес децентралізації, запропонований урядом, спрямований фактично на знищення українського села.\nПро це заявив народний депутат від «Батьківщини», перший заступник Голови партії Іван Кириленко у Лубнах.\nПід час свого візиту на Полтавщину Іван Кириленко відвідав Лубни, зустрівся з партактивом краю і обговорив питання децентралізації та майбутніх виборів до об’єднаних територіальних громад регіону.\n«Нинішня децентралізація – це ще гірше, ніж колишнє примусове об’єднання в колгоспи. Головна мета тих, хто пропагує цей процес, – економія. Але як економити? Закрити школу, амбулаторію, дитячий садок? Так, грошей витрачатиметься менше. Але ж хто і коли врахує те, як нещадно така децентралізація пройде по душах селян?» – обурився депутат.\nЗа його словами, українське село потребує термінової допомоги. Найвищий рівень безробіття, найнижчий рівень соціального захисту, пияцтво і знанепад, – ось такі ознаки сучасного села, зауважив Іван Кириленко.\n«Село має стати локомотивом, який виведе економіку держави з прірви. Тому символ України – просту білу сільську хату – треба капітально відремонтувати, щоб вона виколисала і виростила ще не одне покоління українців!» – наголосив він.\nПарламентар нагадав також про те, що на Всеукраїнському селянському вічі «Батьківщина» презентувала масштабну програму розвитку села. У стратегії передбачається створення з боку держави умов для розвитку аграрної галузі України, яка може наздогнати такі країни-лідери у цій сфері, як США, Канаду, Норвегію та Данію.\n«Віче ухвалило резолюцію — наш план дій на найближчий період. Крім того, 10 тисяч селян, наших однопартійців сказали: ми маємо взяти участь у виборах до місцевих територіальних громад і перемагати. Аби не дати остаточно знищити село й розграбувати землю», – пояснив Кириленко.\nПолітик заявив, що на Полтавщині напередодні виборчої кампанії команда «Батьківщини» має високий рейтинг, під знамена партії зібрані найкращі, тому перемога на виборах є цілком реальною.\nПопередня статтяВибори до громад покажуть реальні настрої українців, – Михайло Цимбалюк\nНаступна стаття«Батьківщина» наполягає на негайному розгляді тарифних законопроектів, – Юлія Тимошенко\nМихайло Цимбалюк про недоліки впровадження накопичувальної пенсійної системи


Ручний блендер Braun MQ 100. Купити в фірмовому магазині Braun Україна.\nРучний блендер Braun MQ 100\nРучний блендер серії MultiQuick 1. Максимальна потужність моторного блоку: 450 Вт. Кількість швидкостей: 1. Колір: білий/зелений.\nпластикова блендерна ніжка з гострими ножами з нержавіючої сталі, виконана за технологією PowerBell і SplashControl;\nОгляд Читайте огляд про Braun MQ 100\nІнструкція Скачати інструкцію для Braun MQ 100\nBraun MQ 100 Tribute – це сучасний ручний блендер. Його корпус виконаний з пластика білого кольору, на якому виділяється зелена кнопка. Цей легкий прилад дуже зручно тримати в руці. Всього одна кнопка і можна починати змішувати. У комплекті з приладом є мірний градуйований стакан, об’єм його становить 0,6 літра. Потужність в 450 Вт робить процес подрібнення по-максимуму ефективним. Занурювальні частини легко від'єднується від мотора, їх можна мити в посудомийній машині. Купити Braun MQ 100 Tribute – спростити процеси змішування і подрібнення.\nДана технологія полягає в трьох основних факторах. Перший – гострі леза, які виготовлені з нержавіючої сталі. Вони розташовані під оптимальним кутом для досягнення найкращого результату. Другий фактор – унікальна форма насадки, яка зроблена у формі дзвону. Завдяки цьому суміш, яка готується, не розбризкується. Третій фактор – 6 країв насадки дозволяють швидко переробити більші інгредієнти. Завдяки наявності на вашій кухні MQ100 Multiquick 1 приготування пюре, крем-супів стане легким і швидким процесом. З огляду на функціональні дані, ціна Braun MQ 100 Tribute вас не засмутить.\nБлендером довольна! Беспроигрышное решение за такие смешные деньги. Мощности хватает с головой, быстро готовит пюре и кремсупы.


У Тернополі навчатимуть як представляти інтереси громади | NTER.NET.UA - Территория новостей\n28 вересня о 10.00 год. у місті Тернополі за адресою: вул. Сагайдачного, 10, 2-й поверх (приміщення Народного Руху України) відбудеться семінар на тему «Стратегія лобіювання та представництва інтересів громади».\nОрганізаторами семінару виступили Житомирський обласний центр молодіжних ініціатив та Тернопільська обласна молодіжна громадська організація «Спілка Молодіжного Самоврядування» за підтримки Фонду сприяння демократії Посольства США в Україні.\nНа семінарі обговорюватимуться питання проведення успішних кампаній громадського представництва та можливостей, які відкриває адвокасі-кампанія для розбудови громадянського суспільства. Окрім того, увага зосереджуватиметься на питанні волонтерства як важливого ресурсу соціальної роботи у громаді.\nСемінар проходить в рамках кампанії «Центр активізації волонтерського руху малих міст «Ініціатива». Суттю кампанії є налагодження конструктивного діалогу з молоддю стосовно залучення її до волонтерського руху; розробка стратегій для вирішення важливих соціально- економічних проблем у малих містах України за сприяння та допомоги волонтерів.\nЖитомирський обласний центр молодіжних ініціатив та Тернопільська обласна молодіжна громадська організація «Спілка Молодіжного Самоврядування» запрошують активних та ініціативних громадян малих міст Тернопільської області до участі в семінарі.\nЗа детальнішою інформацією щодо проведення семінару звертайтесь - Ігор Процик(координатор кампанії в Тернопільській області) [email protected],(063)454 666 1


Інсульт симптоми: у пацієнтів за 10 років до хвороби знайшли особливі зміни в організмі\nУ пацієнтів з інсультом за 10 років до хвороби помічали особливі зміни в організмі\nУ Нідерландах вчені повідомили, що пацієнти з інсультом демонстрували явні психічні ознаки хворобливого стану, що насувається, за 10 років до того, як трапилася біда.\nДослідники вивчили дані 14 712 осіб, за якими спостерігали 28 років. Кожен доброволець пройшов серію психологічних, фізичних тестів і судово-медичне інтерв'ю, передає Daily Mail.\nТести містили в собі перевірку пам'яті, швидкість мови, час реакції. Також перевіряли здатність справлятися з домашніми справами, готувати, прибирати і вести особисті фінанси.\nДослідження показало, що у людей спостерігалося більш швидке зниження розумових здібностей і зниження здатності виконувати повсякденні завдання, такі як обчислення та приготування їжі.\nВчені пояснили, що виявлення цих ранніх сигналів може дозволити пацієнтам знизити ризик інсульту, ведучи більш здоровий спосіб життя або пробуючи нові ліки.\nЗазначається, що 1662 учасники спостереження пережили перший свій інсульт, середній вік спостережуваних був 80 років. Результати тестів у цих людей стали гіршими за багато років до інсульту – в деяких випадках за 10 років. А за рік-два різко знизилася здатність справлятися з побутовими справами.\nЗгідно з дослідженням, найбільше до інсульту схильні пацієнти жіночої статі, а також люди з низьким рівнем освіти. Крім того, важливу роль відіграє ген APOE – вважається, що він також відповідальний за розвиток хвороби Альцгеймера.\nЯк повідомляв OBOZREVATEL, вчені з Кембриджського університету встановили зв'язок між коронавірусом та інсультом – гострим порушенням мозкового кровообігу.


Андієвська Емма | МСУМК\nМСУМК > ОНТОЛОГІЯ УКРАЇНСЬКОГО ХУДОЖНИКА > Андієвська Емма\nЕмма Андієвська 1931 Народилася в м. Сталіно (тепер Донецьк). Від 1943 року перебуває за межами України. Американська громадянка. Член ПЕН-клубу, Спілки професійних митців Німеччини, Національної спілки письменників України. Лауреат Міжнародної літературної премії «Тріумф» (2003 р.) та премії «Тетяни та Омеляна Антоновичів» (2018 р.). Емма Андієвська отримала...\nЗоя Навроцька: Мистецтво культової художниці\nМистецтво Емми Андієвської – культової української художниці – із вимірів космічних! Її доробок важко означити конкретикою цифр, навіть із численними нулями: прозові твори глибинно філософського змісту, вишукана поезія, в обсязі якої – перлиною із перлин є унікальні сонети, малярство – нестримна повноводна ріка, що, увірвавшись у європейську...\nЛеся Корсак: Космос Емми Андієвської\nЯ вкотре переконуюсь, що випадковостей не буває!.. Мені у житті дуже таланить на геніальних людей. До них безумовно належить Емма Андієвська! За іронією долі, Мисткиню було номіновано на Шевченківську премію разом із моїм свекром Іваном Корсаком (письменником, поетом, журналістом, філософом…). На превеликий сум, вже кілька років, як перестало битись його...


Ковчег на горах Араратських\nonua.org » 100 великих » Ковчег на горах Араратських\nГора Арарат, на вершині якого повинен знаходитися Ноїв ковчег, згадується в релігійних переказах Вавилонського царства і Шумерської держави, в яких замість Ноя наводилося ім'я Ут-Напиштим. В ісламських легендах також увічнений Ний (по-арабськи Нух) і його величезний ковчег-корабель, проте знову-таки без хоча б приблизного вказівки місця його стоянки в горах, яке тут називається Аль-Джуд (вершини), під ними маються на увазі і Арарат, і дві інші гори на території Близького Сходу. Біблія представляє нам приблизні відомості про місце знаходження ковчега: «...ковчег зупинився на Араратських горах». Мандрівники, століттями здійснювали вояжі з караванами в Центральну Азію або назад, неодноразово проїжджали біля Арарату і потім розповідали, що бачили ковчег поблизу вершини гори, або ж таємниче натякали на свої наміри відшукати цей корабель-ковчег. Вони навіть стверджували, що з уламків ковчега виготовлялися амулети для захисту від хвороб, нещасть, отрут і нерозділене кохання.\nПочинаючи приблизно з 1800 року групи горновосходителей з квадрантами, высотомерами, а пізніше і з фотокамерами забиралися на Арарат. Справжні залишки величезного Ноєвого ковчега ці експедиції не знайшли, але знайшли величезні кораблеподобные сліди - в льодовиках і біля самої вершини гори помітили вкриті льодом масивні стовпчасті освіти, схожі на обтесані руками людини дерев'яні балки. При цьому все більше утверджувалася думка, що ковчег поступово сповз по схилу гори і розвалився на численні уламки, які тепер, ймовірно, вмерзли в один з льодовиків, що покривають Арарат.\nЛегенди про надзвичайно великому дерев'яному кораблі, що пережили за тисячоліття цілі цивілізації, багатьом не здаються абсолютно правдоподібними. Адже деревина, залізо, мідь, цеглу та інші будівельні матеріали, за винятком величезних скельних брил, з плином часу руйнуються, і як в такому випадку може зберегтися дерев'яний корабель на вершині? На це питання можна відповісти, мабуть, тільки так: тому що цей корабель був заморожений в льоду льодовика. На вершині Арарату в льодовику між двома піками гори досить холодно, щоб зберігся корабель, споруджений з товстих колод, які, як згадується в повідомленнях, що прийшли з глибини тисячоліть, «просмолены були ретельно зовні і всередині». У донесеннях горновосходителей і пілотів літаків про своїх візуальних спостереженнях за кораблеподобным об'єктом, який вони помітили на Арараті, завжди йдеться про частинах корабля, покритих суцільним панциром з льоду, або про сліди в межах льодовика, що нагадують обриси корабля, відповідні розмірам ковчега, наведеним у Біблії: «триста ліктів завдовжки, п'ятдесят ліктів завширшки і тридцять ліктів заввишки».\nТаким чином, можна стверджувати, що збереження ковчега в основному залежить від кліматичних умов. Приблизно кожні двадцять років в Араратском гірському масиві мали місце виключно теплі періоди. Крім того, щороку в серпні і на початку вересня буває дуже жарко, і саме в ці періоди з'являються повідомлення про виявлення на горі слідів великого корабля. Отже, коли корабель покритий льодом, він не може зазнавати вивітрюванню і гниття, як цілий ряд відомих ученим примірників вимерлих тварин: сибірських мамонтів чи шаблезубих тигрів і інших ссавців плейстоценової епохи, знайдених на Алясці і в північній Канаді. При витяганні з льодового полону вони були в повній цілості, навіть у шлунках ще перебувала неперетравлена їжа.\nОскільки певні ділянки поверхні Арарату протягом цілого року покриті снігом і льодом, шукачі залишків великого корабля не могли їх помітити. Якщо цей корабель на горі увесь час покритий снігом і льодом, потрібні широкі спеціальні дослідження. Але провести їх дуже складно, бо гірська вершина таїть в собі, на думку мешканців навколишніх селищ, небезпека для горновосходителей, яка полягає в тому, що надприродні сили охороняють Арарат від спроб людей розшукати Ноїв ковчег. Ця «захист» проявляється в різних стихійних лихах: лавини, неочікуваних камнепадах, найсильніших урагани в безпосередній близькості від вершини. Несподівані тумани позбавляють альпіністів можливості орієнтуватися, так що серед снігових та льодових полів і глибоких ущелин вони нерідко знаходять свої могили в зледенілих, покритих снігом бездонних тріщинах. У передгір'ях мешкає багато отруйних змій, часто зустрічаються вовчі зграї, дуже небезпечні дикі собаки, ведмеді, обживающие великі і маленькі печери, в яких альпіністи часто намагаються влаштувати привал, і, крім того, час від часу знову з'являються курдські розбійницькі банди. Крім цього, за рішенням турецьких властей підступи до гори довгий час охоронялися загонами жандармерії.\nБагато історичні свідчення про те, що на Арараті помітили щось схоже на корабель, належали тим, хто відвідував сусідні поселення і міста і звідти милувався Араратом. Інші спостереження належать тим, хто, подорожуючи з караванами в Персію, проїжджали по Анатолийскому плоскогір'ю. Незважаючи на те що багато свідчення відносяться до стародавніх часів та Середньовіччя, в деяких з них були присутні деталі, які значно пізніше помічали й сучасні дослідники. Бероес, вавилонський літописець, 275 році до н.е. писав: «...корабель, який у Вірменії опустився на грунт», і, крім того, згадував: «...смолу з корабля соскабливали і виготовляли з неї амулети». Точно таку ж інформацію дає юдейський літописець Йосип Флавій, який писав свої праці ще в першому столітті після завоювання Іудеї римлянами. Він представив докладний розповідь про Ноя і всесвітній потоп і, зокрема, писав: «Одну частину корабля можна виявити ще й сьогодні у Вірменії... там люди набирають смолу для виготовлення амулетів».\nЙосип Флавій у своїй «Історії іудейської війни» робить таке цікаве зауваження: «Вірмени називають це місце «причалом», де ковчег залишився лежати навіки, і показують збереглися до сьогоднішніх днів його частини».\nМикола з Дамаска, який писав у I столітті після Різдва Христового «Хроніки світу», називав гору Борис: «...у Вірменії є висока гора, звана Баріс, на якій знаходили порятунок багато втікачі від всесвітнього потопу. Там же на вершині цієї гори зупинився один чоловік, що приплив у ковчезі, уламки якого збереглися там на довгий час». Борис було іншою назвою гори Арарат, яка у Вірменії називалася ще Масіс.\nОдин з найбільш знаменитих мандрівників минулого Марко Поло в останній третині XV століття проїжджав біля Арарату по дорозі в Китай. В його книзі «Подорожі венеціанця Марко Поло» є приголомшливе повідомлення про ковчег: «...Ви повинні знати, що в цій країні Вірменії на вершині високої гори спочиває Ноїв ковчег, покритий вічними снігами, і ніхто не може туди, на вершину, забратися, тим більше, що сніг ніколи не тане, а нові снігопади доповнюють товщину снігового покриву. Однак нижні шари його тануть і утворюються струмки і річки, стікаючи в долину, грунтовно зволожують навколишню місцевість, на якій виростає огрядний трав'яний покрив, що привертає влітку з усієї округи численні стада травоїдних великих і дрібних тварин».\nЦе опис гори Арарат до цього дня залишається актуальним, за винятком твердження, що ніхто на гору вилізти не може. Найцікавіше його спостереження полягає в тому, що сніг і лід тануть грунту і вода витікає з-під льодовикового льоду. Особливо важливо відзначити, що сучасні дослідники виявляли в льодовикових тріщинах оброблені людськими руками дерев'яні балки і стійки.\nНімецький мандрівник Адам Олеарій на початку XVI століття побував біля Арарату і в своїй книзі «Подорож до Московії та Персії» писав: «Вірмени і персы вважають, що на згаданій горі все ще знаходяться уламки ковчега, які з плином часу стали твердими і міцними, як камінь».\nЗауваження Олеарієм про скам'яніння деревини відноситься до балок, які були знайдені вище межі лісової зони і знаходяться зараз в монастирі Ечміадзін; вони також схожі на окремі частини ковчега, які в наш час знаходили французький альпініст і дослідник Фернан Наварра і інші мандрівники.\nФранцисканський чернець Одерих, який про свої подорожі доповідав папі в Авіньйоні в 1316 році, бачив гору Арарат і писав з цього приводу: «Люди, що живуть там, розповідали нам, що ніхто не підіймався на гору, так як це, ймовірно, не могло сподобатися Всевишнього...» Легенда про те, що Бог не дозволяє людям забиратися на Арарат, жива і понині. Це табу було порушено лише в 1829 році французом Ж.Ф. Парро, який зробив перше сходження на вершину гори. Льодовик на північно-західних схилах гори названий в його честь. Через півстоліття почалося, по суті, змагання за право першим знайти залишки корабля Ноя. У 1856 році «три безбожника-іноземця» найняли у Вірменії двох провідників і вирушили в дорогу з метою «спростувати існування біблійного ковчега». Лише через десятки років перед смертю один з провідників зізнався, що «на свій подив, вони виявили ковчег». Спочатку вони спробували його знищити, але у них нічого не вийшло, тому що він був надто великим. Тоді вони заприсяглися, що нікому не розкажуть про свою знахідку, і те ж саме змусили зробити своїх супроводжуючих...\nУ 1876 році лорд Брайс на висоті 13 тисяч футів (4,3 кілометра) виявив і взяв зразок від шматки обробленого колоди довжиною 4 фути (1,3 метра). У 1892 році архідиякон Нурі разом з п'ятьма супроводжуючими спостерігав «велике дерев'яне судно» поблизу вершини. Правда, його свідоцтво залишилося непідтвердженими.\nВ 1916 році під час Першої світової війни російський пілот Ст. Росковіцкій повідомив в донесенні, що спостерігав на схилах Арарату з аероплана «лежить велике судно». Споряджена російським урядом, незважаючи на війну, експедиція приступила до пошуків. Згодом безпосередні учасники стверджували, що мета була ними досягнута, детально сфотографована і обстежена. По всій видимості, це була перша і остання офіційна експедиція до ковчега. Але, на жаль, її результати були втрачені в Петрограді в 1917 році, а територія Великого Арарату була окупована турецькими військами...\nВлітку 1949 року до ковчега вирушили відразу дві групи дослідників. Перша, у складі чотирьох осіб на чолі з пенсіонером з Північної Кароліни доктором Смітом, спостерігала на вершині лише одне дивне «бачення». Зате друга, що складалася з французів, повідомила, що «бачили Ноїв ковчег... але не на горі Арарат», а на сусідній вершині Джу-бель-Джуді. Там же два турецьких журналіста згодом нібито бачили судно розміром 500 х 80 х 50 футів (165 х 25 х 15 метрів) з кістками морських тварин. Але через три роки експедиція Рікера не виявила нічого подібного.\nУ 1955 році Фернанові Наваррі вдалося відшукати серед льоду стародавній корабель, з-під льоду він витягнув Г-подібний брус і кілька дощок обшивки. Через 14 років він повторив свою спробу з допомогою американської організації «Серч» і привіз ще кілька дощок. У США радіовуглецевий метод показав вік дерева в 1400 років, в Бордо і Мадриді результат був іншим - 5000 років!\nСлідом за Наварро на Арарат відправився Джон Лібі з Сан-Франциско, незадовго до цього бачив точне розташування ковчега уві сні, і... нічого не знайшов. Сімдесятирічний «Бідолаха Лібі», як охрестили його журналісти, зробив за три роки сім безуспішних сходжень, під час одного з яких йому ледь вдалося врятуватися від ведмедя, швыряющего камені!\nОдним з останніх здійснив п'ять сходжень Тому Кротсер. Повернувшись зі своїм трофеєм-дошкою, він вигукнув перед представниками преси: «Так там цього дерева 70 тисяч тонн, клянусь своєю головою!» І знову радіовуглецевий аналіз показав вік дощок в 4000-5000 років...\nПаралельно з «сухопутних» експедиціями, свідоцтва про ковчег надходять від льотчиків. В 1943 році два американських пілота під час польоту над Араратом намагалися з висоти в кілька тисяч метрів розгледіти щось схоже на обриси великого корабля. Пізніше вони, літаючи по цьому ж маршруту, взяли з собою фотографа, який зробив знімок, потім потрапив у газету американських ВПС «Старс енд страйпс».\nВлітку 1953 року американський нафтовик Джордж Джефферсон Грін, пролітаючи на вертольоті в тому ж районі, з висоти 30 метрів зробив шість досить чітких фотографій великого корабля, наполовину пішов у гірські породи і сповзає з гірського уступу льоду. Гріну згодом не вдалося спорядити експедицію до цього місця, а коли через дев'ять років він помер, зникли всі оригінали його знімків...\nПізньої весни або навіть улітку 1960 року американські пілоти 428 ї ескадрильї тактичної авіації, розквартированої біля Адана в Туреччині і знаходилася під егідою НАТО, помітили якусь кораблеподобное споруда на західному відрозі Арарату. Про це польоті американець капітан Швингхаммер писав у 1981 році: «Величезна вантажна віз або прямокутна човен у заповненій водою щілині високо вгорі, на горі, була добре помітна». Причому він стверджував, що об'єкт повільно сповзав по схилу вниз і повинен був застрягти серед гірських уступів та кам'яних брил.\nУ 1974 році американською організацією «Earth Research Technikal Satellite» (EA) була проведена фотозйомка з висоти 4600 метрів гірських відрогів Арарату. На фотографіях, отриманих з багатократним збільшенням, був ясно представлений цей незвичайний об'єкт, що лежить в одній з расселин гори, «дуже схожий за своєю формою і розмірами на ковчег». Крім того, цей район був сфотографований з висоти 7500 і 8000 метрів, і отримані знімки льодовикових утворень цілком відповідали побаченого раніше пілотами, які говорили про помічену ними ковчезі або іншому незвичайному об'єкті. Однак ні один об'єкт, фіксується з такої висоти, навіть при сильному збільшенні неможливо цілком впевнено ідентифікувати з ковчегом, адже він більш ніж наполовину схований під снігом або перебуває в тіні скельних виступів.\nУ 1985 році Т. Макнеллис, американський підприємець, який живе в Німеччині, подорожував по північно-західних та північно-східних передгір'ях Арарату і багато спілкувався з тамтешніми жителями, найчастіше старими турецькими офіцерами, які отримали в свій час військова освіта в Німеччині, і молодими турками, подрабатывающими в Німеччині в останні роки. Багато з них твердо переконані, що ковчег легко можна знайти: «Ідіть ліворуч вздовж краю Аорской прірви вгору по схилу, потім знову поверніть ліворуч і через деякий час по цьому шляху дійдете до ковчега». Йому пояснили, що з нижніх уступів ковчег не видно, оскільки корабель, тисячі років сползавший з вершини гори, зараз спокійно лежить під щільним крижаним покривом величезного глетчера.\nОтже, свідоцтв про існування ковчега багато. Але для того щоб вони стали достовірними, необхідно знайти сам ковчег. Може бути, зараз, у зв'язку із загальним потеплінням міжнародного клімату, експедиції на Арарат відновляться? А поки залишається тільки сподіватися, що законсервований в льодах стародавній корабель не розсиплеться в очікуванні дослідників...\nВи читаєте новину Ковчег на горах Араратских якщо Вам сподобалася стаття Ковчег на горах Араратских, прокоментируйте її.


≡ Історія політичних і правових вчень (Шпаргалки) ≡ Вчення Ж. Ж. Руссо про народний суверенітет\nСуверенітет трактується мислителем як «здійснення загальної волі», необмеженої влади, що направляється загальною волею. За умовами суспільного договору вона належить народу. Ідеї народного суверенітету разом з ідеями рівності і свободи (рівних прав і обов?язків) виступають у Руссо як основні принципи республіканського ладу, центральні пункти його політичної програми.\nНародний суверенітет має дві ознаки: він невідчужуваний і неподільний. Як відчуження суверенітету від народу на користь тих чи інших осіб чи органів, так і його розподіл між різними частинами народу (станами) за логікою Руссо означали б заперечення суверенітету як загальної волі всього народу. Народ як суверен, як носій і виразник загальної волі, «може бути представлений тільки самим собою». «Передаватися, — підкреслює він, — може влада, але ніяк не воля». Таким чином, по суті тут заперечується як представницька форма влади, так і принцип поділу верховної влади держави на різні влади.\nСуверенітет народу проявляється у здійсненні ним законодавчої влади. Лише там, де законодавствує народ є дійсна свобода.\nКонцепція індивідуальної свободи Константа\nЖ. Ж. Руссо про походження громадянського суспільства і держави


АГРОКРЕДИТУВАННЯ Архіви — AgroNews\nДекілька років поспіль МТБ БАНК поліпшує умови фінансування агробізнесу. З цією метою фахівцями банку розроблено партнерські програми, за допомогою яких агровиробники можуть придбати все необхідне ...\nМТБ БАНК давно й успішно кредитує агровиробників, використовуючи для цього різні способи – від поповнення оборотних коштів до вигідного придбання сільгоспобладнання, засобів захисту рослин, насіння, ...\nЗ метою підтримки агровиробників України, компанія Торговий Дім «Насіння» в період агросезону 2020 року впроваджує програму доступного кредитування сільгоспвиробників «Надійне партнерство». Повідомляє прес-служба компанії, пише agronews.ua. ...\nБез застави і додаткових витрат: «UKRAVIT Fіnance» оновлює умови агрокредитування\nКомпанія «UKRAVIT» оновлює умови програми «UKRAVIT Fіnance». Відтепер забезпечити своє виробництво високоякісними ЗЗР і мікродобривами можна на ще вигідніших і лояльніших умовах. За новими умовами, ...


Святе Вчення, ст. 86\nВідповідь. На Ваше запитання я дав відповідь у "Мага Вірі" (48-ий День. Сім Законів Правильного Життя). А тут пару слів. Є світла добра мета: як її здійснити? Успіх людини залежить від її вдачі, від ставлення до себе і оточення. Є люди говоруни. Вони мають добру мету і багато про неї говорять. Але не приступають до її здійснення. На перешкоді: страх, лінивство, невіра в себе і злі навики: алкоголь, об'їдання, нерозумне захоплення жіночим світом.\nЄ люди, які маючи мету, прагнуть її негайно здійснити. Роблять поспішно і з думкою — якось буде. І постає зневіра: здійснене діло нікудишнє. Що ж робити? Треба все переглянути, детально обдумати і повторно зробити діло. Перемагаючи перешкоди, вони себе вдосконалюють, збагачують вірою в успішне завершення — мета досягнута їх звеличує і радує. А інші, злякавшись перших невдач, кидають все, і шукають щось легше.\nЄ люди обдаровані розумом, здібностями, будуючою вдачею, і головне — силою волі. Вони свою мету уявляють до найменших дрібниць: бачать наперед труднощі і вірять, що їх в поті чола переможуть. І йдучи до мети, проявляють послідовність, наполегливість, і їхня праця завжди натхненна. Вони залюблені в те, що роблять. І це їх робить щасливими. Прагнення до постійного покращення своїх здібностей притаманне усім великим людям, великим Народам.\nЗапитання. Учителю наш, я три тижні був у Румунії. У Бухаресті освічений Румин мене запитав: "Чи ви, Українці, такі слов'яни як і ваші сусіди Москвини? Скажіть, хто такі Карамзін, Тємірязєв, Аракчеєв, Чаадаєв, і якою мовою говорили їхні бабусі?" Я не знав, що Руминові сказати. У Києві звертався до двох наших письменників, і вони не знали, яку дати відповідь. Може Ви дасте, хоч коротке, пояснення?\nВідповідь. І я бував у Бухаресті, Варшаві, Белграді. Є там люди, які краще знають історію Московитії, ніж освічені люди в Києві. Вони жили вільніше. Та я звернуся до найавторитетніших московських історичних джерел.\nНаприклад, принц Н.Трубецкой у книзі "Наслєдіє Чингіс Хана" виданій в 1925 році в Берліні пише: "Москва — спадкоємиця Орди". Карамзін (т.5, стор.235) пише: "Москва зобов'язана своєю величчю Ханам". М. Н. Покровський у книзі "Русская історія в самом сжатом очеркє" (т.1, кн.1, стор.114-9, 180) пише: "Орда створює, в кінці-кінців, Московське самодержавство".\nІсторію Монгольської імперії, заснованої Чингіс Ханом Темуджіном, я знаю. І це помогло мені добре пізнати історію Московитії, і про це йде мова і в "Мага Вірі". Так є: був Кара-мурза, а став Карамзін. Був Тімір-мурза, а став Тємірязєв. Був Бібек, а став Бібіков, був мурза Арака, а став Аракчеєв. Чингіс хан Темуджін мав сина — хана Чаадая, а вже його внук чи правнук став — Пьотр Чаадаєв.\nІ потомки хана Батия, як люди розумні, хитрі, войовничі стали архитекторами Московитії, і найславніші з них — Годунов, Басманов, Бутурлін. І їхні монгольські слова такі, як кандали, кінжал, башка, чердак, чувал, таможня, ямщик, шамать, лапша, тєтрадь, карандаш, дєньгі, бумага та багато інших слів, збагатили мову Московитії. І її


Підвищення тарифів на електроенергію скасували через винятки. Національна комісія регулювання... - весь Кіровоград - головний інформаційний ресурс регіону\nПідвищення тарифів на електроенергію скасували через винятки. Національна комісія регулювання електроенергетики скасовує свою постанову про підвищення ціни на електроенергію для населення за умови споживання більше ніж 400 квт/год на місяць.\nПро це заявив голова НКРЕ Валерій Кальченко на брифінгу у Кабінеті Міністрів, повідомляє прес-служба уряду.\nТаке рішення було ухвалено на основі вивчення та аналізу численних звернень від громадян, зазначив Кальченко.\n"Ми сподівалися, що ті, хто споживає електричної енергії більше ніж 400 квт/год – це достатньо заможні люди, які не рахують ту кількість електричної енергії, яку вони використали. Але на жаль, всі винятки, які ми хотіли передбачити – вони не були передбачені», - сказав він.


Baby-bbw профіль | Gazporn\n30, Лев, Colombia, Medellin\nВостаннє заходив(ла): 28.07.21 19:33:27\nНатиснувши кнопку, ви зможете підняти Baby-bbw на перше місце головної сторінки на 60 секунд. Протягом цього часу чат-рум моделі стане набагато більш помітним та надзвичайно популярним! Повідомлення про вашу дію з’явиться у чаті, і його зможе побачити модель та інші користувачі чату. Baby-bbw обов’язково оцінить цей жест та буде невимовно вдячною вам!\nОсобиста інформація Baby-bbw\nГрафік роботи Baby-bbw


сміх | Новини здоров'я, лікування та здорового харчування та очищення\n09:00, 15.01.2020 · Новини\nВона страждає від рідкісного розладу, через який позбавляється контролю над власним тілом, коли сміється. Хвороба викликає різкі м'язові паралічі.\n00:20, 4.12.2019 · Наука\nФраза "вмираю від сміху" характеризує щось неймовірно смішне і приємне. Насправді, люди дійсно можуть померти під час сміху, і прикладів тому безліч.\n20:30, 10.09.2018 · Жіноче здоров'я\nГлава МОЗ Уляна Супрун повідомила про користь сміху для здоров'я, який можна порівняти навіть з користю збалансованої дієти та фізичної активності.\n10:00, 3.02.2018 · Лікування\nСміхотерапія - найкращі ліки\nДеякі науковці вважають, що сміх може лікувати хвороби. "Країна здоров'я" розповість, чому сміятись корисно.\n11:00, 17.11.2017 · Новини\nЧи може сміх замінити фітнес?\nНе хочеш займатися фітнесом? Доведеться навчитися сміятися з будь-якого приводу. Про сміхотерапію читайте у "Країні здоров'я"\n10:00, 17.05.2017 · Лікування\nСміх лікує дуже страшну хворобу\nБагато років учені проводили цікаві дослідження з вивчення впливу сміху на здоров'я і здивували висновками. Детальніше у "Країні Здоров'я"\n23:00, 3.12.2014 · Психологія\nСова, яка регоче, підірвала інтернет (ВІДЕО)\nУ вас поганий настрій, на роботі набрид шеф а вдома вас не розуміють? "Країна Здоров'я" підніме ваш настрій!\n01:00, 17.06.2014 · Секс та кохання\nГумор під час сексу: як правильно сприйняти\nЯкщо ваш партнер сміється під час сексу, це ще зовсім не означає, що над вами кепкують. Детальніше про те, як варто сприймати сміх під час сексу розповість спеціаліст у відео.\n21:00, 1.04.2014 · Наука\nВчені знайшли найсмішнішу хворобу у світі\nНайсмішніша хвороба у світі називається Witzelsucht, це захворювання спонукає людину постійно сміятись та жартувати. Детальніше про це захворювання дізнавалась "Країна здоров'я".\n23:00, 17.03.2014 · Психологія\nСміх і характер: взаємозв'язок (ВІДЕО)\nВиявляється сміх та характер тісно взаємопов'язані. Виявляється сміх це ціла наука, сміх тісно пов'язаний зі здоров'ям людини. Детальніше про сміх та характери розкажу психолог у відео.\n22:30, 19.01.2014 · Новини\nСміх позбавить болю?\nТе, що сміх продовжує життя це загальновідомий факт. Проте нещодавно були виявлені й інші цілющі властивості сміху. Вчені виявили, що сміх допоможе позбутись болю.\n00:48, 23.12.2012 · Психологія\nСміх вгамовує біль\nБезконтрольний сміх вивільняє ендорфіни, які не тільки викликають почуття ейфорії, але і притуплюють біль, вважають співробітники Університету Оксфорда. Даний ефект виробляється, коли повітря під час сміху виходить з легенів.\nанемія 31, цукор 175, успіх 122, какао 34, Трамп 4, кордони 2, приготування 130, харчування 5068, світ 3, лак 17, параноя 2, в'язання 1, схуднення 2352, терапія 30, помідори 34, шизофренія 17, плоди 7, європейський 1, стосунки 2259, пожежі 2, йогурт 53, заспокійливі 4, сальмонела 3, генетика 90, полуниця 38, Насті Каменських 1, шпинат 18, щастя 164, смородина 13, симптоми 1066, обличчя 1328, Метаболічний синдром 2, засмага 60, звички 320, вага 206, вегетаріанство 36, м'ясо 90, шия 64, комарі 31, Монголія 1\nSQL запитів: 19 | Генерація сторінки: 0.14 сек | 5.288 Mb


Привела додому мужика і він не йде - Фотокнига приколів\nдодому Різне Це цікаво Привела додому мужика і він не йде\nЄ у мене одна дуже миловидна, можна сказати навіть красива і сексуальна подруга — незрівнянна розлучена, божий одуванчик з невихованим і вічно орущем дитиною підліткового віку. Знаєте ж ви цей складний дитячий вік вічно незадоволеного життям дитини? «Мама, хочу айфон ікс! Мама купи Ньюбеланс! Мама, дай грошей на Бургер Кінг!»\nПанночка розлучилася з чоловіком і той їй залишив нерухомість в центрі Москви, яку шляхом фінансових угод розлучена перетворила на величезну квартиру на околиці міста, щоб проживати зі своїм сином в районі гопників і алкашів у повній нудьги і самотності.\nІ тут одного разу гуляща подруга підбила її піти з собою на фітнес, щоб знайти там нового чоловіка їй і собі. У баб середнього віку є такий катастрофічно інфантильний бзік — шукати чоловіків у фітнес клубах, де тусуються патологічні альфонси і пройдисвіти всіх мастей, де пристойному забезпеченому і розумному чоловікові апріорі робити нічого.\nУ перші дні фитнесдрочева з моєю подругою познайомився керуючий спортивного клубу — дуже мутний спортивний персонаж, який тут же замутив з разведенкой складні відносини під назвою спільне проживання.\nЧерез пару місяців їх спілкування, він оселився в її квартирі. Заїхав одного разу на спортивний секс і залишився. Нікого до панночки не підпускає близько, на фітнес заборонив їй ходити. Повністю містить панночку і дитини фінансово, дає на витрати великі суми. Дівчина замкнулася і перетворилася в домашню бабу, яка готує їжу і обслуговує мужика, проживає в її квартирі.\nНайдивовижніше, що ось вже другий місяць вона не може зрозуміти свій статус — хто вона йому, коханка, секс-рабиня чи цивільна дружина?\nІ не менш дивовижний факт, що цього чоловіка вона не знає взагалі — ані його прізвища, ні звідки він взявся, ні його батьків і прописки, минулою і теперішньою його життя. Вона знає про нього лише, що він — один із співвласників фітнес клубу і дохід його — 1,5 млн рублів в місяць. Всі ж інші питання про собі він тактовно відводить убік як несуттєві.\nЗа кілька місяців їх спільного проживання вона стала спостерігати в ньому бандитські та кримінальні нахили, і навіть побоюється його. Було вже пару моментів в їх житті, коли вона ставала свідком жорстокого поводження з сторонніми людьми.\nПанночка дуже інфантильна і дурненька, і не може ні прогнати цього мужика зі своєї квартири і життя (адже він дає їй мільйон в місяць на життя і витрати), ні розібратися у своєму статусі щодо цього мужика (хто він їй — чоловік чи коханець?), ні пояснити йому, що не любить і боїться його (вона не знає — хто він?).\nДавайте допоможемо дівчині розібратися у, здавалося б, простий психологічної ситуації — як їй бути зі своїм новим другом? Послати його і поставити крапку або залишити все як є і жити в невіданні?\nрозлучена з причепом\nпопередня статтяПрототипи повсякденних речей (40 картинок)\nнаступна статтяМама поганого не порадить\nКелихи для вина у стилі смертних гріхів (7 фото)


Хеджування | Блог\nГоловна / Блог / Основи беттінгу / Терміни та сленг / Хеджування\nОпублікований: 9.08.2021 Оновлений: 9.08.2021\nХеджування – це система ставок, яка заснована на перекритті протилежних результатів. Є різновидом вилок, але використовується переважно в лайві.\nНайпростіший приклад хеджування в ставках – це розмістити парі на фаворита протистояння, після чого в live «підловити» високий коефіцієнт на аутсайдера. Завдання беттора – поставити такі суми грошей, щоб отримати профіт незалежно від результату події.\nБувають і більш хитромудрі схеми, які також відносяться до хеджування. Припустимо, гравець поставив на перемогу Дель Потро на US Open. Аргентинець дістався до фіналу, але в заключній зустрічі його суперником стане Новак Джокович. Очевидно, в цій парі Дель Потро все також буде вважатися андердог.\nОднак якщо зробити велику ставку на перемогу Джоковича, можна заробити на двох випадках одночасно. Якщо бути точним, один з них все одно зайде, а прибуток виграшної ставки зможе покрити витрати на два парі і дасть непоганий профіт:\nПрипустимо, коефіцієнт на перемогу Дель Потро на ЮС Опен дорівнює 12,0. Гравець поставив 100 $.\nСтавка на виграш Джоковича у фіналі оцінюється в 1,23.\nЯкщо зайде ставка №1, беттор отримає 1100 доларів чистими, але з великою часткою ймовірності гравця чекає невдача, адже Дель Потро – явний аутсайдер в фіналі. Якщо поставити 500 $ на Джоковича, беттор може виграти 615 доларів, з яких 15 – чистий профіт. Якщо збільшити суму парі на Новака хоча б до 700 $, гравець може розраховувати на більш високі доходи без ризику.


-" Непрофільні види : Що таке «булінг» та чому про нього потрібно говорити? "- УФК - Львівське училище фізичної культури\nНепрофільні види : Що таке «булінг» та чому про нього потрібно говорити?\nСаме під таким гаслом у Львівському училищі фізичної культури 13 березня 2019 р. була проведена практична бесіда із учнями 10-Г класу (кл. керівник Стасишин У. І.) та 8-Б класу (кл. керівник Кондратюк А. В.). На зустріч було запрошено інспектора відділу зв’язків з громадськістю управління патрульної поліції м. Львова Мельник О. та начальником сектору ювенальної пробації м. Львова Бавшину Х.\nДана проблема на даний час є актуальною у громадянському суспільстві, адже у 2019 р. було внесено зміни до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу. В ході обговорення піднімались важливі питання, зокрема:\n- Які є види булінгу?\n- Хто такий булер і як його розпізнати в колективі?\n- Яка міра покарання передбачена згідно чинного законодавства?\n- Як запобігти булінгу в освітньому процесі?\nВ ході обговорення вихованцям училища було продемонстровано мотиваційне відео.\nУчні уважно слухали, а лектори з власного досвіду розповідали про випадки цькування в навчальному процесі та як їх уникнути.\nНа завершальному етапі п. Христина подарувала учням цікаві практичні щоденники та посібники з основ толерантності та лідерства.\nФотосупровід заходу можна подивитися за посиланням: http://ufk.lviv.ua/ua-photogallery-buling.html .


Тіна Кароль з'явилася на шоу "Голос" в домашньому вбранні (фото)\nКароль без макіяжу спантеличила втомленим виглядом на репетиції: "Ночей не досипає"\nТіна з'явилася на репетиції шоу в домашньому вигляді\nВідома співачка Тіна Кароль з'явилася перед камерами в незвичному домашньому відео\nАртистка вирішила показати в розділі Сторі в Instagram, як проходять репетиції з учасниками шоу "Голос" у дистанційному режимі, повідомляє Politeka.\nЯк відомо, після оголошення про карантин через епідемію коронавіруса, зірка змушено скасувала кілька концертів, призупинила безліч робіт і, будучи одним із членів журі пісенного шоу, змушена спілкуватися з учасниками у дистанційному режимі через відеозв'язок.\nДо цього, з'явившись на шоу відомого телеканалу, зірка розповіла у рамках інтерв'ю телеведучим про те, як вплинуло на її роботу оголошення карантину. За словами зірки, зупинення роботи за коронавіруса істотно змінила ритм життя, адже навіть репетиції на пісенному шоу проходять по відеозв'язку.\n"Контакт з людьми значно обмежився. Ми живемо у новій реальності, ніколи з цим не стикалися раніше і сьогодні потрібно прийняти цей виклик, знайти в собі сили, спокій і рівновагу", – наголосила Тіна в ефірі.\nПричому артистка заявила, що її син повернувся додому в Україну, призупинивши навчання в Лондоні.\n«Під час карантину нам є чим зайнятися, він добре знає англійську, французьку, трохи мене подучит, а я його підтягну в музиці», – також зазначила зірка.\nПісля зірка також нагадала про свою пісні, що стала саундтреком до серіалу "Доктор Віра".


Генетика - наука про закономірності спадковості і мінливості організмів - Біологія. 11 клас. Балан\nПід час вивчення цієї теми ви дізнаєтеся про основні закономірності спадковості; методи, які застосовують під час генетичних досліджень; про зчеплене успадкування та хромосомну теорію спадковості; характер взаємодії алельних і неалельних генів; особливості позаядерної спадковості. Ви також навчитеся розв’язувати типові задачі з генетики.\nАби краще засвоїти матеріал цього параграфа, слід пригадати: що таке спадковість і мінливість, хромосоми, ген, геном, каріотип? Які є групи крові в людини? Яка будова плазматичної мембрани? Які функції можуть виконувати рецепторні молекули в складі клітинних мембран?\nЧому діти схожі на своїх батьків? Чому різні особини одного виду більш-менш схожі між собою, а різних видів - здебільшого ні? Тому що всі організми мають універсальну властивість спадковість, тобто здатність передавати свої ознаки та особливості індивідуального розвитку нащадкам. Завдяки спадковості забезпечується генетичний зв’язок між різними поколіннями організмів.\nДва загальнобіологічні явища - спадковість і мінливість - є предметом досліджень науки генетики (від грец. генезис - походження). Датою її народження вважають 1900 рік, коли три вчені - голландець Г. де Фріз, німець К. Корренс та австрієць Е. Чермак - під час досліджень з гібридизації рослин незалежно один від одного заново відкрили закони спадковості, встановлені раніше чеським дослідником Грегором Менделем. Результати своїх дослідів він виклав у праці «Досліди над рослинними гібридами» (1865 р.). Назву «генетика» новій науці запропонував 1906 року англійський учений Уільям Бетсон.\nЛюдський організм складається з мільярдів нестатевих клітин, у всіх них набори генів повністю ідентичні. Кожна нестатева клітина (окрім деяких; назвіть їх) містить ядро зі звичайно диплоїдним набором хромосом. У складі кожної пари хромосом одна успадкована від матері й одна - від батька. Кожна хромосома після інтерфази складається з двох хроматид, кожна з яких містить одну молекулу ДНК, у якій закодована інформація про будову білків та молекул РНК (мал. 4.1).\nДілянка молекули нуклеїнової кислоти, яка визначає розвиток спадкової ознаки організмів, називається геном (від грец. генос - рід, походження).\nТермін «геп» у 1909 році запропонував датський учений Вільгельм Людвіг Йогансен (1857-1927). Гени, що кодують первинну структуру молекули поліпептиду, білка, РНК певного типу, називають структурними. Гени іншого типу - регуляторні - взаємодіють з біологічно активними речовинами та впливають на активність структурних генів.\nГени кодують певні ознаки, такі як форма плодів, ріст організмів, колір очей тощо. Але плоди, наприклад помідорів, бувають кулястими чи овальними, колір волосся людини - світлим і темним, рослини - високими і низькими. Це свідчить про те, що певні гени можуть перебувати в різних станах.\nМал. 4.1. Ген - елементарна одиниця спадковості\nРізні алелі певного гена визначають різні варіанти тих чи інших ознак. Окремі варіанти певної ознаки називають фенами (від грец. фаіно - являю, виявляю). Приклади окремих фенів - жовте чи зелене забарвлення насіння гороху посівного, блакитний чи карий колір очей людини тощо. Існує й самостійна наука фенетика, яка досліджує появу та закономірності розподілу фенів у популяціях організмів різних видів.\nСлід зауважити, що ознаки бувають кількісними та якісними. Приклади кількісних ознак: кількість пальців на руках чи ногах, кількість зубів у тварин певного виду тощо. Прикладами якісних ознак є колір очей, колір волосся, забарвлення віночка квітки чи оплодня, форма плоду.\nСукупність послідовностей ДНК гаплоїдного набору хромосом організмів певного виду, називають геномом. А сукупність генетичної інформації, закодованої в генах окремої клітини або цілого організму, — генотипом (від грец. генос і типос - відбиток).\nОтже, геном є характеристикою виду в цілому, а генотип - окремої особини (залежно від її хромосомного набору - гаплоїдного, диплоїдного чи поліплоїдного).\nУнаслідок взаємодії генотипу з факторами навколишнього середовища формується фенотип, тобто сукупність усіх ознак і властивостей організму. На малюнку 4.2 зображено два варіанти фенотипу денного метелика рябокрилки мінливої. Якщо дорослий метелик виходить з лялечки, яка розвивалася за низьких температур (весняна форма), основне тло його крил має цегляне забарвлення (1). Якщо ж розвиток лялечки відбувався за підвищеної температури (літня форма) - тло крил метелика темне (2).\nУпродовж життя особини її генотип залишається незмінним, його зміни можуть відбуватися лише внаслідок мутацій. Натомість фенотип організмів змінюється протягом індивідуального розвитку особини. Отже, генотип визначає різноманіття фенотипів, яке, у свою чергу, залежить від різноманітності умов, у яких мешкають організми.\nМал. 4.2. Весняна (1) та літня (2) форми метелика рябокрилки мінливої\nМутації окремого гена приводять до появи нових його алелів, яких може бути багато - до кількох десятків і більше1. При цьому одні алелі певного гена можуть пригнічувати прояв інших. Так, у диплоїдного організму (тобто коли кожна хромосома має собі гомологічну) може бути або два однакових алелі певного гена, або різні. Частіше проявляється варіант ознаки, який визначається лише одним з двох різних алелів, а інший варіант - наче зникає.\nАлель, який завжди проявляється в присутності іншого у вигляді варіанта ознаки, що ним визначається, називають домінантним (від лат. домінантіс - панівний), а той, який не проявляється, - рецесивним (від лат. рецессус - відступ, видалення).\nЯвище пригнічення прояву одного алеля іншим називають домінуванням.\nНаприклад, у помідорів алель, який визначає червоне забарвлення плодів, домінує над алелем жовтого забарвлення; у людини алель, який визначає карий колір очей, домінує над алелем блакитного. Домінантні алелі позначають великими літерами латинського алфавіту (А, В, С, D тощо), а відповідні їм рецесивні - малими (а, b, с, d тощо).\nЧим більше існує алелів певного гена, тим більше в популяціях трапляється різних варіантів певної ознаки. Наприклад, у кролів існує декілька алелів, які визначають забарвлення шерсті (мал. 4.3). Алель дикого забарвлення (С) домінує над усіма іншими. У свою чергу, алелі, які визначають шиншилове (cch) та гімалайське (ch) забарвлення, переважають над алелем альбінізму (с).\nУ диплоїдному організмі може бути лише два алелі одного гена - домінантний (А) і рецесивний (а). Варіантів поєднання цих двох алелів у гомологічних хромосомах може бути три: АА, Аа та аа. Як ви помітили, у першому та третьому варіантах у генотипі особин присутні два однакових алелі - це генотипи АА та аа. Таких особин називають гомозиготними (або гомозиготами).\nМал. 4.3. Різні типи забарвлення кролів: 1 - дикий; 2 - альбінос; 3 - гімалайський; 4 - шиншиловий\n1 У конюшини є ген самостерильності (визначає нездатність до самозапилення), алелів якого нараховують близько 200.\nГомозигота (від грец. гомос - однаковий та зиготос - сполучений разом) - це клітина чи особина з диплоїдним або поліплоїдним набором хромосом, гомологічні хромосоми якої несуть ідентичні алелі певного гена.\nУ нашому випадку - це два домінантні алелі А або ж два рецесивні алелі а. Особин, у генотипі яких є два різних алелі - один домінантний (А), інший - рецесивний (а), називають гетерозиготними (або гетерозиготами).\nГетерозигота (від грец. гетерос - інший) - це клітина або особина з диплоїдним або поліплоїдним набором хромосом, гомологічні хромосоми якої несуть різні алелі певного гена.\nТрапляються випадки, коли у формуванні певного варіанта ознаки беруть участь обидва алельні гени. Прикладом може слугувати успадкування груп крові в людини (табл. 4.1).\nЯк ви пригадуєте, у складі мембран еритроцитів можуть бути рецепторні білкові молекули, які позначають латинськими літерами А і В. У плазмі крові присутні антитіла, які позначають грецькими літерами α і β. Якщо зустрічаються молекули А і α або В і β, між ними відбувається реакція, що нагадує реакцію антиген-антитіло. Алелі, які прийнято позначати IA та ІB, зумовлюють появу рецепторних молекул одного або іншого типу в мембрані еритроцитів, алель і0 є неактивною формою відповідного гена. Алелі ІA та ІB повністю домінують над алелем і0, тому в людей з генотипом ІАі0 або ІBі0 проявляються тільки домінантні алелі і відповідно формуються друга (А) або третя (В) групи крові. Але алелі Iа та ІB не домінують один над одним. Тому в людини, у генотипі якої зустрічаються алелі Iа та IB, формується четверта група крові (АВ), а в мембранах еритроцитів утворюються рецепторні молекули обох типів (мал. 4.4).\nУчасть обох алельних генів у визначенні певного стану ознаки гетерозиготної особини називають кодомінантністю (від лат. ко- - разом і домінантіс).\nВ іншому випадку, коли жоден з алелів не домінує над іншим, спостерігають проміжний характер успадкування. Наприклад, унаслідок схрещування гомозиготних рослин нічної красуні, одна з яких мала червоне забарвлення віночка квітки, інша - біле, гібриди першого покоління матимуть рожеві квітки (мал. 4.5).\nМал. 4.4. Різні варіанти рецепторів у мембранах еритроцитів людини\nМал. 4.5. Проміжний характер успадкування: 1, 2 - гомозиготні батьківські форми; 3 - гібрид першого покоління\nВипадки проміжного характеру успадкування відомі й у тварин. Наприклад, у курей андалузької породи особини, гомозиготні за геном забарвлення оперення, мають або чорне, або біле забарвлення, а гетерозиготні нащадки, отримані від схрещування гомозиготних батьків, - сіре.\nЄ алелі, які, проявляючись у фенотипі, призводять до загибелі організму на певній стадії його розвитку, їх називають летальними (від лат. леталіс - смертельний). Наприклад, платинове забарвлення хутра лисиць є наслідком мутації відповідного гена. Це забарвлення визначає домінантний алель (Р), оскільки при схрещуванні платинових лисиць між собою серед їхніх нащадків є особини як з платиновим, так і зі сріблястим забарвленням шерсті. Спроби вивести лисиць, гомозиготних за домінантним алелем платинового забарвлення шерсті, виявилися марними. З’ясувалося, що зародки з генотипом (РР) гинуть на ранніх етапах розвитку (мал. 4.6). Найчастіше летальні алелі рецесивні, тому можуть проявлятися в фенотипі зазвичай лише в гомозиготному стані.\nМал. 4.6. Успадкування платинового забарвлення хутра в лисиць\nІснують і сублетальні алелі (від лат. суб - під), які певною мірою знижують життєздатність організмів, але не призводять до 100 %-ї смертності (смертність становить 10-50 %).\nСукупність генів особин певної популяції або виду називають генофондом (від грец. генос - рід, походження та лат. фундус - основа).\nЧим різноманітніший генофонд популяції, тим більше в неї шансів вижити за певних змін умов середовища життя. Адже особини з однаковим генотипом зазвичай подібно реагують на зміни в довкіллі. Якщо такі зміни виявилися для них несприятливими, чисельність популяції може значно скоротитись, а сама популяція через деякий час - зникнути. За різноманітного генофонду зміни в середовищі проживання можуть виявитися несприятливими для особин з одними варіантами генотипу і нейтральними чи сприятливими для тих, що мають інші варіанти генотипу. Відповідно чим різноманітніший генофонд популяції окремих екосистем, тим вони стійкіші. Це саме стосується й усієї біосфери як єдиної глобальної екосистеми нашої планети: чим її генофонд різноманітніший, тим вона стійкіша.\nЗбереження різноманітності генофонду нашої планети — один з пріоритетних напрямів природоохоронної діяльності.\nНові терміни та поняття. Спадковість, мінливість, алельні гени, домінантний стан ознаки, рецесивний стан ознаки, гомозигота, гетерозигота, генотип, фенотип, генофонд.\nЗапитання для повторення: 1. Що таке спадковість та мінливість? 2. Поясніть сутність поняття «ознака» та її варіанти. 3. Наведіть приклади кількісних та якісних ознак. 4. Які гени називають алельними? Чим вони характеризуються? 5. Як алельні гени можуть взаємодіяти між собою? 6. Які організми називають гомозиготами та гетерозиготами? 7. Що спільного та відмінного в поняттях «генотип» і «геном»?\nПроблемні завдання. 1. Виявлено загальнобіологічну закономірність, згідно з якою гетерозиготи більш життєздатні порівняно з гомозиготами. Поміркуйте, чому. 2. Яким чином стабільність біосфери як єдиної глобальної екосистеми нашої планети залежить від різноманітності її генофонду? Відповідь обґрунтуйте.\nТворче завдання. Двоє однояйцевих близнюків - чоловіків узяли шлюб з однояйцевими близнюками - жінками. Чи будуть діти від кожного шлюбу так само схожі між собою, як ідентичні близнюки? Відповідь поясніть.


ОЛІВЕР Донецьк – контакти сайт адреса телефон – ЄДРПОУ 30792884\n83004, м. Донецьк, вул. Батищева, 26\nОлейник Юрій Андрійович\nПро компанію «ОЛІВЕР, ПП» мало інформації для просування на UA-REGION і в пошуковій системі Google! Якщо це ваша компанія — рекомендуємо додати інформацію про ваші товари чи послуги, а також контактні дані: телефони, електронну пошту, офіційний сайт, графік роботи і т.д. А для просування на наших сайтах рекомендуємо обрати один з чотирьох варіантів інтернет-реклами.\nЯкий код ЄДРПОУ у підприємства «ОЛІВЕР, ПП»?\nЗа даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України юридичній особі «ОЛІВЕР, ПП» присвоєно код 30792884.\nХто є керівником підприємства «ОЛІВЕР, ПП»?\nКерівником підприємства «ОЛІВЕР, ПП» є Олейник Юрій Андрійович, згідно з даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.\nЯка юридична адреса у підприємства «ОЛІВЕР, ПП»?\nЗа даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України юридична адреса підприємства «ОЛІВЕР, ПП» — м. Донецьк, вул. Батищева, 26.\nЯкий стан підприємства «ОЛІВЕР, ПП»?\nНапишіть свій коментар — відгук про роботу компанії «ОЛІВЕР, ПП»


Автобусні квитки до Žygmantiškės\nЗа вікном 21 століття, більше немає потреби гаяти час у чергах автовокзалів та автостанціях. Купити квиток на автобус до Žygmantiškės можна онлайн лише за декілька кліків. Сайт Tickets.ua має зручну систему пошуку, яка дозволяє знайти необхідні рейси, переглянути розклад маршруток та придбати автобусні квитки. Щоб ознайомитися зі всіма доступними пропозиціями, достатньо зазначити дату відправлення, кількість пасажирів та місце призначення. Оплата квитка здійснюється за допомогою банківських карт Visa/MasterCard.\nМаршрутка у Žygmantiškės\nЩоб замовити недорогі автобусні квитки в Žygmantiškės, варто переглянути розклад автобусів. Чим швидше ви почнете пошук, тим більшим буде вибір пропозицій від перевізників. Це можливість обрати та придбати найдешевші автобусні квитки з запропонованих. Для вашої зручності на сайті Tickets.ua система автоматично проставляє позначки «краща ціна» та «найшвидший». Щоб якомога краще спланувати поїздку, звертайте увагу на час і пункти відправлення та прибуття.\nЯк купити автобусні квитки у Žygmantiškės онлайн?\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 2805955450


Останні новини статистика коронавірус - Вільне радіо\nВільне Радіо » статистика коронавірус » Сторінка 2\nНовини: статистика коронавірус\nДонецька область наразі в “помаранчевій” зоні епідемічної небезпеки, а Слов’янський район — у “червоній”. Завантаженість ліжок у лікарнях та кількість нових хворих не дають підстав для послаблення карантину.\nЧерговий рекорд захворюваності на COVID-19 за добу фіксують в Україні. А на підконтрольній території Донецької області інформацію поки дають без деталей. Крім того, стало відомо, скільки військових зі складу ООС захворіли на коронавірусну інфекцію. Детальніше про ситуацію з пандемією COVID-19 в Україні читайте в матеріалі.\nПонад 9,5 тисяч українців минулої доби дізналися, що у них COVID-19. Кілька сотень з них — мешканці підконтрольної частини Донецької області. Лікарні країни поступово заповнюються і не підготовані до постійного збільшення кількості хворих такими темпами.\nВже другий день поспіль на підконтрольній частині Донеччини підтверджують COVID-19 у 12 померлих. А в загальноукраїнській статистиці кількість одужавших складає третину від кількості нових підтверджених хворих.\nВ підконтрольних районах Донецької області підтвердили коронавірус в організмі у ще 549 людей. Це як наче одночасно захворіли всі в селі Кліщіївка, що в Бахмутському районі. Крім того, з’явилася інформація про 12 померлих, в яких був діагноз COVID-19.\nТретій день поспіль в Україні фіксують рекордний приріст хворих на COVID-19. На Донеччині ж загальна кількість пацієнтів з вірусом перетнула межу у 8 тисяч. Крім того, тут зареєстрували ще 3 смерті від ускладнень хвороби. Однак мешканця Бахмутської громади, який помер напередодні, у статистиці все ще немає.\nУкраїна перетнула позначку в 7 тисяч хворих з коронавірусом за добу. Майже щодня українські медики реєструють рекордну кількість інфікованих. На підконтрольній частині Донеччини упродовж середи додалося ще 268 хворих з вірусом. Крім того, від ускладнень захворювання помер мешканець Бахмутської громади, але в області є інформація про померлого з іншого міста.\nЗа вівторок в Україні вчергове зафіксували рекордний приріст хворих з коронавірусом: заразилися понад 6700 людей. Зокрема, в підконтрольних районах області виявили ще 240 пацієнтів, з яких 14 – діти. Від ускладнень захворювання померли двоє мешканців регіону. На тимчасово окупованій частині Донеччини, за неофіційними даними бойовиків, померли одразу 18 людей.\nЗа минулий день на підконтрольній українському уряду частині Донеччини зареєстрували ще 126 хворих з коронавірусом. Загальна кількість пацієнтів у регіоні перевищує 7 тисяч. За весь час поширення хвороби померли понад 80 людей. Ще 2 смерті людей з вірусом зафіксували напередодні в обласному департаменті охорони здоров’я. Однак лише в Бахмутській громаді підтверджують 3 померлих з COVID-19.\nОстанні новини за темою "статистика коронавірус"\nЗа день на підконтрольній Донеччині стало на 34 хворих з COVID-19 більше


За три тижні: Україна може перемогти пандемію від коронавируса. Ляшко озвучив умову - MediaBum\nГоловна сторінка » За три тижні: Україна може перемогти пандемію від коронавируса. Ляшко озвучив умову\nПандемія інфекції коронавируса, яка викликана інфекцією COVID-19, на території нашої країни може бути завершена протягом усього трьох тижнів. Це станеться, якщо всі будуть носити захисні маски.\nЗ такою заявою в інтерв’ю Яніні Соколової виступив Віктор Ляшко, головний санітарний лікар.\nТак, згідно зі словами Ляшка, щоб вийти з пандемії, необхідно завжди носити захисні маски. Цитата з заяви Ляшко:\n«Існує дослідження CDC. Тобто Центру по контролю і профілактиці захворювання в Сполучених Штатах Америки. Згідно з їхніми даними, якщо всі люди на протязі трьох тижнів носили б захисні маски, не знімаючи їх, то інфекція коронавируса була б подолана».\nКрім того, Віктор Ляшко звернувся до наших співвітчизників із закликом уникати скупчення людей, а також мити руки з милом, обробляти їх антисептичним розчином і, звичайно ж, вакцинуватися.\nНаскільки відомо, раніше Віктор Ляшко заявляв, що до кінця 2021 року уряд має намір вакцинувати від інфекції коронавируса 70 відсотків дорослого населення України. Це близько 24 мільйонів чоловік.


Детектор брехні: Олешки, точність тесту 99% – Послуги поліграфолога\nДетектор брехні (Поліграф) - Олешки\nДетектор брехні - Олешки. Який поліграф краще?\nДетектор брехні (Поліграф) у Олешках\nВиявлення зрад в місті Олешки;\nПеревірка домашнього персоналу у Олешках;\nРозслідування крадіжок і розкрадань за допомогою поліграфа в місті Олешки;\nСкринінг - Перевірка на детекторі брехні при підборі нового персоналу у Олешках. Створює бар'єр для неблагонадійних кандидатів, які можуть завдати шкоди компанії;\nТестування звільнюваного персоналу в місті Олешки - виявлення справжніх мотивів звільнення працівника з компанії, наприклад, створення аналогічної компанії або перехід до конкурентів;\nІнші питання, які цікавлять замовника у Олешках.\nЦіна поліграф - перевірки в місті Олешки\nЦіна психофізіологічного дослідження на Детекторі брехні у Олешках формується на основі наступних чинників:\nТакож ціна на послуги в місті Олешки залежить від виду тестування. Існує опитування, а є судова експертиза або експертне дослідження із застосуванням поліграфа. Ціна для суду в кілька разів вище звичайного опитування.\nОзнайомити респондента з тематиками питань, які будуть йому задані в ході психофізіологічного дослідження із застосуванням детектора брехні в місті Олешки;\nЗаписатися до поліграфологові у Олешках\n... Далі http://ukr.detektor-lji.com/genichesk


Сучасний дизайн спальні: яким має бути оформлення?\n20-11-2019, 13:04 Інтер'єр 0 коментарів\nДизайн спальні повинен створювати гармонійну обстановку, сприяти відпочинку та комфорту. Обирати дизайн потрібно не лише орієнтуючись на поради дизайнера, а й на власний стиль життя, власні уподобання. Здоровий сон – передумова хорошого самопочуття та гарного настрою, тому підходити до оформлення інтер’єру варто з усією серйозністю. Якщо ви шукаєте стильні та надійні меблі для інтер’єру, тоді рекомендуємо звернути увагу на магазин Інтеріо, де пропонують широкий вибір італійських спалень, сучасних килимів, елітних м’яких меблів. У магазині представлені меблі для всього дому – від вітальні до робочого кабінету. Також є сантехніка для ванної кімнати. Тому якщо ви створюєте новий дизайн своєї квартири або дому, рекомендуємо саме цей магазин, адже тут є все, що вам знадобиться.\nОформлення спальні: основні табу\n1. Перш за все, намагайтеся уникати занадто яскравих та їдких кольорів. Краще не використовувати червоний, яскраво-рожевий, фіолетовий та інші яскраві кольори у якості основи. Краще додати в інтер’єр яскравих аксесуарів: з часом їх можна буде замінити, і тоді інтер’єр буде виглядати зовсім по-іншому.\n2. Краще не встановлювати у цій кімнаті телевізор та комп’ютер. Не забувайте, що це місце для відпочинку та релаксації. Тому подивитись телевізор краще у вітальні, а попрацювати за комп’ютером – у робочому кабінеті.\n3. Намагайтеся використовувати мінімальну кількість штучних матеріалів. Екологічна фарба для стін, дерев’яний паркет, італійські спальні із натуральних матеріалів, бавовняна або лляна постільна білизна, шерстяні ковдри – найкращий варіант для здорового відпочинку.\n4. Не купуйте дешевих меблів із неякісних матеріалів. Якщо бачите, що якість меблів – сумнівна, знайдіть іншого виробника та замовте якісне ліжко, диван або крісло. Ви завжди можете знайти зручні та якісні меблі в магазині Інтеріо. До того ж, в цьому Інтернет-магазині можна підібрати меблі для кухні на замовлення, освітлення для всього дому.\n5. Незручне ліжко – справжня проблема, яка не дасть спокійно заснути. А від якості нашого сну залежить і те, яким буде наш наступний день. Тому варто підбирати не лише якісне ліжко, але й ортопедичний матрац для нього.\nЯкі кольори дизайнери рекомендують використовувати для оформлення?\nДо актуальних кольорів для оформлення спальні у 2020 році належать:\nнео мінт – пастельний відтінок зеленого, який ідеально підійде для спальні. Він чудово поєднується з білим кольором, а також з графітовим та сірим кольорами;\nвідтінок чорної смородини варто доповнювати сріблястим, білим або сірим кольором, разом вони будуть дивитись стильно та гармонійно;\nвідтінок дині – ще один актуальний колір. Фактично, це відтінок білдо-жовтого кольору, який дуже стильно поєднується з білим або чорним кольорами\nПродумуйте планування заздалегідь\nЩоб інтер’єр виглядав більш оригінально, ви можете подумати про зонування вашого простору за рахунок:\nвстановлення скляної перегородки.\nЯкщо ж спальня невелика, тоді не варто розбивати її на зони. Краще підібрати якісну італійську спальню в Інтернет-магазині Інтеріо, замовити гарні вінілові шпалери, обравши їх з тим відтінком, про який ми тільки що згадували. І не забувайте, що ваш комфорт повинен бути на першому місці.\nФіолетовий колір в інтер'єрі квартири


дробарки для подрібнення скла\nКупити молоткові дробарки для скла, продаж ...\nКомпанія Біоекопром пропонує дробарки для скла. Продаж молоткових дробарок для подрібнення скла в Україні. Надійні і недорогі молоткові дробарки для\nЛЕКЦІЯ ТЕХНОЛОГІЧНЕ ОБЛАДНАННЯ ПРОЦЕСІВ ...\n2018-3-2 Для подрібнення картоплі, макухи, солоду та ін. використовують ударні (молоткові) дробарки (рис. 3). Їх конструкція аналогічна однобарабанній дробар-\nДробарки ударної дії мають просту конструкцію, надійні в роботі, зручні в експлуатації, видають якісний продукт подрібнення за формою зерен. Енергоємність подрібнення в ударних ...\n2021-3-13 Підбір дробарки першої та другої стадії подрібнення. Класифікація конусних дробарок. Визначення обертової частоти конуса. Опис конструкції конусної дробарки, визначення її продуктивності.\nПодрібнювач гілок купити в Україні, ціна дробарки ...\nПотужний подрібнювач гілок для виробництва тріски Переробка твердих і м’яких відходів деревини в однорідний, розсипчастий матеріал, придатний для подальшого\n2016-4-28 Валкові дробарки застосовують переважно для вторинного дроблення нерудних будівельних матеріалів середньої і високої міцності, а також для попереднього подрібнення глин в цегляному виробництві.\n2021-8-25 Дроблення і подрібнення на збагачувальних фабриках використовують для роз'єднання тісно переплетених і зрослих між собою зерен різних мінералів, що містяться в корисній копалині.\n2018-8-28 Подрібнення зерна і компонентів комбікормів. В усьому світі корми для тварин прийнято подрібнювати. Очевидно, людина це робить із прадавніх часів, як тільки вона почала для себе молоти ...\nДробарка для подрібнення відходів пінопласту ...\nЦіна дробарки для подрібнення відходів пінопластів: 10 000 грн. * * — у комплекті з вентилятором — 11 500 грн. Технічні характеристики продуктивність: 5 м² у годину; споживана потужність: 2,2 кВт;\nПро такі дробарки можна сказати, що вони досить поширені для подрібнення круглої деревини в технологічну тріску. Особливо гарні вони для переробки круглої деревини середніх діаметрів.\nДробарки ціна: купити Деревообробне обладнання ...\nМолоткова дробарка. Ціна 270 000 ГРН. Львов. Деревообробне обладнання. Молоткова дробарка б\_у, в чудовому стані, робоча, двигун - 90 кВт, є 2 штуки, в комплекті йде змінна сітка , вічко 2 м. 4 тижня тому.\nЗазвичай щічні дробарки застосовують для подрібнення крупних шматків руди (i=3-8). Витрата електроенергії на подрібнення 1 т залізняку в цих установках може вагатися від 0,3 до 1,3 кВт•г.\n2021-8-26 Електрична дробарка для фруктів FR-300 з виробничою продуктивністю 200-300 кг плодів на годину. Під час виробництва сидру дробилки для фруктів використовують для подрібнення яблук, груш або інших фруктів на дрібні ...\nМолоткові дробарки серії DHM призначені для подрібнення рихлих, крихких та волокнистих матеріалів, фракцією до 50 мм, таких як біопаливо, відходи деревообробки (тріска, стружка, кора),\nОбладнання для подрібнення сировини в Бучі ...\nОбладнання для подрібнення сировини. Продаж, пошук, постачальники та магазини, ціни в ... Універсальні дробарки для малих виробництв Промислове прибиральне і очисне обладнання ...\n2021-3-13 Проектування молоткової дробарки для подрібнення комбікормів Характеристика вихідної сировини і опис стадій технологічного процесу подрібнення комбікормів.\n2021-8-20 Дроблення і подрібнення на збагачувальних фабриках використовують для роз'єднання тісно переплетених і зрослих між собою зерен різних мінералів, що містяться в корисній копалині.\nПодрібнювачі гілок купити від виробника — «Arpal» в ...\nДробарки для гілок перетворюють сировину в шматки середньою довжиною 10 см. Така продукція є ідеальним паливом для твердопаливних і піролізних котлів, камінів, печей та\nТехнологічний розрахунок вовчка для подрібнення ...\n2011-3-27 устаткування для подрібнення твердої сировини (м'ясокісткового, кісткового, блокового мороженого м'яса, спецій) - силові подрібнювачі, дробарки, вовчки-дробарки, агрегати і подрібнювачі для подрібнення блокового ...\n<< Previous:пуццолан дробильная установка доломита\n>> Next:измельчитель древесины в красноярске


Перший гірший: уривок із книги «Чому так багато некомпетентних чоловіків стають лідерами?» | Platfor.ma\nПерший гірший: уривок із книги «Чому так багато некомпетентних чоловіків стають лідерами?»\nТомас Чаморро-Премузік, автор роботи «Чому так багато некомпетентних чоловіків стають лідерами (і як це змінити)?», розповідає, як роками досліджував, чому пихаті й самовдоволені особи стають лідерами, та як усе можна виправити. Публікуємо уривок із книги видавництва Vivat.\nЯкщо ви спробуєте погуглити фразу «мій шеф», то побачите приблизно такі варіанти автодоповнення: «агресивний», «скажений», «грубий», «некомпетентний» і «лінивий». Соціальні опитування демонструють подібну ситуацію. Наприклад, за даними Інституту Ґеллапа, який займається дослідженням громадської думки і регулярно проводить опитування працівників різноманітних компаній у всьому світі, 75 % людей, які звільнилися з роботи, зробили це через невдоволення своїм безпосереднім керівником. Отож, виявляється, проблеми з керівництвом — основна причина звільнення за власним бажанням у всьому світі. Крім того, обираючи між надбавкою до заробітної плати та зміною керівника, 65 % американців відповіли, що радше змінили б начальника. Але, навіть готові пожертвувати грошима в цій ситуації, вони рідко замислюються про те, що наступний керівник може виявитися ще гіршим.\nА як тоді прокоментувати той очевидний факт, що більшість керівників, компетентних і некомпетентних, — чоловіки? Жінки становлять приблизно 50 % дорослого населення планети. У навчальних закладах багатьох розвинених країн жінок навіть більше, ніж чоловіків, а їхня успішність часто вища. Зважаючи на це, можна було б очікувати однакового представництва обох статей у керівних колах. Та все ж реальність геть інша. У більшості країн світу поняття лідерства настільки маскулінізоване, що люди не можуть назвати жодної відомої жінки на керівній посаді в галузі технологій. Наприклад, під час одного з недавніх опитувань близько 92 % респондентів не змогли згадати жодного імені, а чверть із тих восьми відсотків, що залишились, назвали Siri та Alexa. Коли я розповів одній зі своїх клієнток, що пишу книжку про жінок і лідерство, то почув дещо цинічну відповідь: «Тобто ви пишете дві книжки?». Її реакція підтверджує той факт, що люди не схильні пов’язувати роль жінки та роль лідера, і цей стереотип має відчутні реальні наслідки.\nНавіть компанії з переліку S&P 500 (які, до речі, значно активніше борються з гендерною дискримінацією серед своїх працівників, ніж дрібні приватні підприємства) ще далекі від збалансованого співвідношення чоловіків та жінок серед лідерів. Дані за 2017 рік яскраво демонструють: що вища і впливовіша посада, то менше жінок її обіймають: 44 % персоналу; 36 % менеджерів нижчої та середньої ланки; 25 % старших лідерів та молодших виконавчих керівників; 20 % членів рад; 6 % головних виконавчих директорів. Отож, ми знаємо, що хороших лідерів дуже мало і що більшість лідерів — чоловіки. У цій книжці ми спробуємо з’ясувати, чи ці два факти пов’язані між собою. Інакше кажучи, чи збільшиться кількість компетентних лідерів, якщо в керівних колах буде більше жінок.\nУперше я спробував торкнутися цієї теми 2013 року в Harvard Business Review, у короткому есеї, назва якого пояснює суть проблеми: «Чому так багато некомпетентних чоловіків стають лідерами?». У ньому я висловив таку думку: на керівних посадах мало жінок не тому, що їм бракує здібностей або мотивації, а радше через те, що ми не вміємо виявляти некомпетентність чоловіків. До відповідальних посад чоловіків найчастіше приводять особисті якості, які суспільство хибно трактує як лідерські здібності й ознаки таланту. Можна сказати, що саме вади характеру відкривають чоловікам шлях до успіху, бо інші сприймають їх як вияви лідерського потенціалу. У цій книжці ми доведемо, що такі риси характеру, як самовпевненість та егоцентризм, повинні викликати в нас тривогу, а не захват.\nНасправді, стикаючись із такими чоловіками, ми зазвичай кажемо щось таке: «Ох, яка харизма! З нього вийде чудовий керівник». Це призводить до того, що в бізнесі й політиці важливі рішення лежать на плечах некомпетентних лідерів. Таких людей ніколи не бракує, і, поки стандарти лідерства залишаються обурливо низькими, це відбирає в компетентних жінок та чоловіків будь-які шанси на успіх. Та моя стаття здобуває дедалі більше читачів: щороку їй вдається прошмигнути в перелік найпопулярніших статей на сайті Harvard Business Review, і я отримую про неї більше відгуків та запитань, ніж про ті дев’ять книжок і триста статей, які опублікував за всі роки своєї кар’єри разом узяті. На жаль, її популярність свідчить лише про те, що від некомпетентного лідерства страждає величезна кількість людей.\nЯкщо ви колись працювали в офісі, то, найімовірніше, на власні очі бачили безмежно самовдоволених керівників, яким, однак, бракує відповідних здібностей, та вони самі цього не усвідомлюють. Такі керівники неодмінно мають рацію, не витрачають часу на чемність і завжди в захваті від самих себе. Вони найбільші шанувальники самих себе. Все зовсім навпаки. Оскільки переважна більшість таких керівників — чоловіки, зазвичай жінкам, які прагнуть розвинути в собі лідерські якості, радять імітувати маскулінну поведінку. Їх вчать «вірити в себе», «не перейматись думкою інших» і — це мені подобається найбільше — «бути собою», нібито можна бути кимось ще. (Мабуть, ви багато разів чули жартівливу версію цієї поради: «Будь собою, всі інші ролі вже зайняті»).\nВажливим показником соціоекономічного прогресу є збільшення кількості жінок-керівників у світових компаніях. Переважна більшість західних корпорацій нині спрямовує значні зусилля на досягнення рівності (зокрема гендерної) серед своїх працівників. Однак усі ці програми ґрунтуються насамперед на спробах навчити жінок наслідувати чоловіків і переконати їх у тому, що вони заслуговують на вищу посаду, бо можуть робити все те, що роблять чоловіки. Але чи логічним буде такий підхід, якщо ми візьмемо до уваги вади, притаманні лідерам, і поширений серед них брак професіоналізму? Адже такі керівники лише шкодять своїм організаціям. Отож, ми повинні змінити своє ставлення до лідерства. Варто сприймати його не як омріяні кар’єрні лаври, а як корисний ресурс для організації: правильний лідер повинен забезпечувати працівникам комфортні умови, мотивувати їх та підвищувати їхню продуктивність.\nПросто відкрити жінкам шлях до лідерства замало — потрібно зосередити зусилля насамперед на підвищенні вимог до потенційних керівників. Немає жодних сумнівів у тому, що в більшості людей досвід взаємин між керівником та підлеглим не надто приємний. Буденні робочі реалії не надихають і не стимулюють, а лякають і виснажують, а спокійна та довірлива атмосфера на роботі — це рідкість. І хоча загал захоплюється людьми, які впевнено досягають кар’єрних висот, їхні підлеглі часто не розділяють загального захвату.\nСтатистичні дані підтверджують змальовану вище ситуацію. Опитування 2011 року, в якому взяли участь понад чотирнадцять тисяч фахівців у галузі управління персоналом та інших менеджерів, показало, що респонденти задоволені лише 26 % своїх керівників і вважають перспективними лише 18 % потенційних лідерів. Так само й виконавчі керівники не довіряють своїм майбутнім наступникам. Ще одне недавнє опитування мало на меті дослідити ставлення директорських рад до системи управління кадрами в їхніх організаціях — апарату, який створений для пошуку, заохочення та підтримки потенційних лідерів. Виявилося, що тільки менше ніж 20 % рад задоволені механізмом обирання лідерів у своїх організаціях. І хоча в цій книжці ми зосередимось на проблемах лідерства в колективі й не торкатимемось політики, ситуація в уряді та органах місцевого самоврядування не краща. Приблизно 60 % людей у всьому світі вважають, що їхня країна рухається в хибному напрямку через некомпетентність політиків.\nПоза сумнівом, на шляху до лідерства жінка повинна здолати безліч перепон і навчитись протистояти гендерній дискримінації. Утім, вивчаючи проблеми лідерів та лідерства, я переконався, що існує значно більша проблема — відсутність бар’єрів на кар’єрному шляху некомпетентного чоловіка. Пізніше ми докладніше поговоримо про те, що люди схильні асоціювати лідерський потенціал із тими моделями поведінки (самовпевненістю, наприклад), які насправді характеризують поганого керівника і значно поширеніші серед чоловіків, ніж серед жінок. Наслідок цього — нездорова система, яка винагороджує чоловіків за некомпетентність і карає жінок за професіоналізм.\nМи повинні замінити наші хибні критерії визначення лідерського потенціалу більш розумними та ефективними. Лідерство має бути не особистою винагородою, а засобом для підвищення продуктивності підлеглих. Коли ми навчимось обирати кращих лідерів, ситуація покращиться не лише для жінок, а й для всіх працівників та організацій загалом.\nРайон Буенос-Айреса, що має назву Вілья Фред, може похвалитися найбільшою у світі кількістю психоаналітиків на душу населення. Навіть бари й кафе там мають тематичні назви: наприклад, ви можете піти відпочити в «Едіпів комплекс» або в «Несвідоме». Більшість жителів цього району — психотерапевти, або клієнти психотерапевтів, або ж і лікарі, і пацієнти водночас. Власне, психоаналітикам дозволено проводити сеанси лише за однієї умови: якщо вони самі відвідують психотерапевта. Ця вимога створює таку собі екосистему, в якій завжди будуть психоаналітики та їхні клієнти. Її можна порівняти з оберненою (і нездоровою) пірамідальною схемою в бізнесі.\nКожен психотерапевт є клієнтом іншого психотерапевта, тож пропозиція і попит постійно залишаються високими. Саме в цьому районі я виріс. Навіть наш пес ходив до психоаналітика, хоча я розумів — а можливо, й він теж, — що собачий психоаналітик насправді вирішує наші проблеми. Отож, коли настав час подумати про майбутню професію, вибір здався мені очевидним: я повинен стати психологом.\nЖиття в Аргентині також прищепило мені цікавість до питань лідерства, особливо до його проблемного боку. Ще сто років тому Аргентина асоціювалася з майбутнім. Вона була не лише країною можливостей, а й однією з найбагатших країн у світі, де ВВП на душу населення був вищий, ніж у Франції та Німеччині. Але ті часи давно минули, і тепер Аргентина — одна з небагатьох країн світу зі стійкою тенденцією до економічного регресу. Чому так сталося? Кілька поганих лідерів, які один за одним були при владі, зробили свою справу. Тож мене непокоїло досить очевидне питання: як можуть розумні й освічені люди, які керують державою, робити так багато помилок упродовж стількох років, не беручи з невдач жодного уроку? Як можуть раціональні люди, щиро зацікавлені в розвитку країни, постійно потрапляти в лабети харизматичних шарлатанів, які обіцяють неможливе, дбаючи водночас лише про власне благополуччя? І хоча такий сумний стан справ у країні зрештою змусив мене покинути Аргентину, я пообіцяв собі зробити все, що зможу, щоб зрозуміти патологічну систему лідерства і спробувати виправити її.\nПоганий керівник у бізнесі безпосередньо впливає на своїх підлеглих — знижує їхню продуктивність, позбавляє їх ентузіазму, натхнення і бажання працювати. Глобальні опитування демонструють дуже сумну картину: 70 % працівників не зацікавлені у власній роботі й лише 4 % можуть позитивно висловитися про своїх керівників. Очевидно, хороші лідери — не норма, а виняток.\nБрак продуктивності — не єдиний наслідок втрати зацікавлення роботою. Такі працівники нерідко звільняються. А це призводить до значних витрат для організації, пов’язаних як із самим звільненням, так і з необхідністю знайти і навчити нового працівника, а також із падінням корпоративного духу. Це коштуватиме компанії від 10 % до 30 % річної платні всіх її працівників. Фінансові втрати будуть навіть більшими, якщо мова йде про зміну одного з лідерів, адже послуги компанії з підбору персоналу вищої ланки коштують приблизно 30 % від річної заробітної плати майбутнього керівника. Та навіть звільнення працівника — це не найгірший сценарій для організації. Якщо такий робітник вирішує залишитись, його діяльність може бути контрпродуктивною. Наприклад, він може виявляти агресію до своїх колег, порушувати правила і здійснювати фінансові махінації.\nЖінки як один з варіантів вирішення проблеми безвідповідального лідерства\nТрохи згодом я наведу достовірні статистичні дані, які доводять, що жінки-лідери демонструють вищий професіоналізм, ніж чоловіки. А тепер хочу звернути вашу увагу на висновки Еліс Іґлі, професорки Північно-Західного університету, яка проаналізувала сорок п’ять досліджень, присвячених проблемам лідерства і статі.\nРазом зі своїми колегами вона виявила, що жінки впроваджують більше позитивних змін у своїх колективах, ніж чоловіки, здебільшого завдяки тому, що застосовують ефективніші лідерські стратегії. Наприклад, жінки-лідери більш ефективно втілюють ідеї своїх підлеглих в життя, краще заохочують і наставляють їх, вони більш гнучкі та креативні у вирішенні проблем, відвертіші та об’єктивніші у звітах, тому колектив поважає їх більше. А от чоловіки- лідери рідше дослухаються до своїх підлеглих і нечасто винагороджують їх за досягнення. Вони рідше спрямовують зусилля на розвиток потенціалу працівників і частіше зосереджені на власному кар’єрному просуванні.\nПопри існуючі невеликі гендерні відмінності Еліс Іґлі доходить такого висновку: «Особливості лідерського стилю, притаманного жінкам, підвищують ефективність керівництва, тимчасом як особливості лідерського стилю, притаманного чоловікам, або ніяк не впливають на ефективність керівництва, або впливають негативно». Тож дрібні, але важливі відмінності між тими методами керівництва, яким віддають перевагу чоловіки-лідери, і тими, які використовують жінки-лідери, ведуть до одного результату. Аспекти, в яких жінки-лідери відрізняються від чоловіків, допомагають їм досягнути кращого результату. А ті аспекти, в яких чоловіки-лідери відрізняються від жінок, роблять їх менш ефективними керівниками.\nЗвичайно, результати цього дослідження можуть бути пов’язані з явищем, яке науковці називають зміщенням вибірки. Жінки повинні бути більш кваліфікованими, ніж чоловіки, щоб досягнути керівної посади, тому дослідження демонструють, що жінки-лідери більш ефективні та компетентні, ніж чоловіки. Однак це свідчить лише про те, що жінкам значно складніше стати лідерами, ніж чоловікам, і для цього вони повинні демонструвати вищий професіоналізм. Такі дослідження (у цій книжці ми розглянемо ще багато з них) часто використовують як доказ завищених вимог до жінок, які прагнуть стати лідерами. Але я хотів би обернути цей аргумент іншим боком: вимоги до чоловіків-лідерів значно занижені. Щоб мати кращих керівників, ми повинні не знизити стандарти для жінок- лідерів, а підвищити їх для чоловіків.\nНаприклад, науковці виявили, що в жінок менше шансів отримати запрошення на професійну співбесіду, ніж у чоловіків з такою ж кваліфікацією. Це легко підтвердити простим експериментом. Так, у Скідморі дослідник відправляв компаніям ідентичні резюме вигаданих Дженніфер та Джона. Джона сприймали як значно перспективнішого кандидата, а запропонована йому річна заробітна плата приблизно на чотири тисячі доларів перевищувала зарплату, запропоновану Дженніфер, хоча їхні резюме були однаковими.\nТаке упереджене ставлення призводить до того, що жінкам потрібно значно більше часу, ніж чоловікам, щоб досягнути певного кар’єрного щабля. Наприклад, серед головних виконавчих директорів компаній, які потрапили в перелік Fortune 1000, було лише 6 % жінок, а щоб досягнути цієї посади, їм знадобилося на 30 % більше часу, ніж чоловікам. Цей факт пояснює також і те, що жінки, які керували згаданими компаніями, були в середньому на чотири роки старшими за чоловіків. Дехто міг би запитати: «Якщо жінки і справді такі чудові керівники, то чому їх так мало на керівних посадах?». Це питання не має сенсу, бо відповідь на нього парадоксальна: жінки кращі керівники, ніж чоловіки, саме тому, що їм дуже складно добитися такої посади.\nУ цій книжці я спробую довести, що не лише гендерні упередження стоять на шляху жінок до лідерства і дозволяють некомпетентним чоловікам забирати собі всі лаври. Проблема в тому, що наші уявлення про лідерство не мають нічого спільного з реальністю. Ми не усвідомлюємо гігантської різниці між рисами характеру, які потрібно мати, щоб бути обраним лідером, і особистими якостями та здібностями, завдяки яким людина здатна вести за собою інших.\nкниги книгосховище соціум уривок\n30 Вересня 10:19