Ірена Миколів з Бережан створила серію картин по книжці «Щоденник нелегального солдата» Олени Білозерської - ПОГЛЯД\n15:47 | 28.09.2021\nІрена Миколів з Бережан створила серію картин по книжці «Щоденник нелегального солдата» Олени Білозерської\n13:00 | 10.03.2021 10:47 | 10.03.2021 Redaktor 0 Views\nКнига «Щоденник нелегального солдата» — це документальна історія формування і діяльності ДУК «Правий сектор» та Української добровольчої армії у період 2014-2017 рр., написана і відзнята Оленою Білозерською, [екс-]журналісткою і безпосередньою учасницею, описаних у книжці, подій. Колективним героєм книги є розвідувальний підрозділ, відомий як “група Вольфа”, у складі якого снайпер Олена Білозерська пройшла війну від її початку до 2017 року (згодом стала офіцером морської піхоти Збройних сил України). Книга — фіналіст Національної премії ім. Т.Г. Шевченка 2021 р. у номінації “Публіцистика і журналістика”.\nЗа матеріалами «Щоденника нелегального солдата» художниця Ірена Миколів упродовж 2020-2021 рр. створила десяток картин-ілюстрацій. Більшість з них (всього планується близько двадцяти), разом з її відгуком на книжку Олени Білозерської, представлено у цій публікації (уривки з книжки виділено курсивом).\nЄ досвіди, які можна усвідомити тільки якщо проживаєш їх сам. Я не військова, тому не буду лицемірити наче від перегляду інтерв’ю чи прочитання книги, я все знаю про українських воїнів. Але мені завжди хотілось зрозуміти їх, тому що здатність стоїчно боротись за те що любиш — це риса переможців. Саме тому я вже так давно хотіла придбати «Щоденник нелегального солдата» Олени Білозерської.\nСкажу одразу: твір дуже об’ємний, проковтнути його за раз практично неможливо. Але мене — людину, яка нічого не розуміє ні в описах боїв, ні у військовій термінології, затягнуло дуже швидко. І навіть не від почуття солідарності з українськими авторами (особливо авторами-ветеранами), а від якості матеріалу.\nЗ історій та подій описаних в книзі можна хоч зараз сісти і намалювати десяток ілюстрацій, або ж цілий графічний роман. Вона — подарунок для творців серіалів, бо фільмові дві години хронометражу для подібної історії — то є безжально мало.\nВиявилось, що я знаю дуже багато імен, знайома з деякими персонажами завдяки інтерв’ю у мас-медіа. Наприклад, коли читала розмову з Вольфом, то подумала ще: «Оце в чоловіка архітектура мислення! Було б більше таких — то у нас, напевно, й Крим не відібрали б».\nЯна Зінкевич і “Госпітальєри” — окрема тема. Вона була першою військовою, яка сподобалась мені саме як людина, за свій підхід до роботи і холодну, безкомпромісну впертість у питаннях боротьби за цінності. Обидва ці пункти самі по собі настільки мене вразили, що я дотепер не додумалась шукати інформацію про її бойові виходи та обставини ДТП.\nА тут, у щоденнику, є розповіді про Яну із 2014.\nВостаннє я такий захват переживала, коли мені розповіли, що Вазарі (автор книги життєписів митців доби Відродження і маньєризму) був особисто знайомий із Мікеланджело та написав біографію художника ще за його життя.\n“Виїжджаємо на наших рідних, звичних уже, дуже тряских машинках, виставивши у вікна стволи. Їду в санітарному пікапчику, з Яною Зінкевич. В полі зустрічаємося з танкістами з 93-ої, командири й розвідники радяться, розклавши карти. Спека, соняшникові поля, жахливий пил, їдемо через поле довгою колоною автомобілів, ніхто не знає дороги, намотуємо чи то три, чи то чотири кола, щоразу повертаючись туди, звідки виїхали. Пару разів то одна, то інша машина глохнуть, блокуючи інші, їх виштовхують спільними зусиллями. Яна, якій все це набридло, вилазить з пікапчика, зриває соняшник, щипле його, напівлежачи на сидінні, закинувши ноги на дверцята машини (їздимо з опущеним склом, за півгодини таких поїздок усі чорні, як шахтарі). Потім їдемо далі, і раптом — БУХ! Янин водій «завтикав», і наш санітарний пікапчик влетів у броньовик, що їхав попереду. Пікапчик вщент розбитий, Яну вдавило у переднє скло, мене злегка вмазало вилицею об спинку переднього сидіння. Вискакую з машини, намагаюся витягти Яну, але її затиснуло. Прибігають хлопці, допомагають Яні вилізти. У неї добряче розбита голова, але вона повністю зібрана, миттєво наповнює чимось шприц і біжить до постраждалих. Тільки зараз помічаю, що є постраждалі: всі хлопці, які сиділи в кузові нашого пікапа, травмовані. У Фашиста зламані обидві ноги. Яна коле хлопцям знеболювальне, я витираю серветками кров з обличчя в Яни та в них”.\nЛюдей-відкриттів — море: Валерія Бурлакова, комбат Червень, Дмитро Ярош… Десятки медійних (і не дуже) особистостей, які зійшлись у моїй свідомості і неначе зіграли величезну виставу.\nГерої дуже контроверсійні, часами дивакуваті. Але якщо пробачити їм певні недоліки — з’являється шанс познайомитися з персонажами ще не написаних романів. Я б, чесне слово, почитала книгу про Каталонця.\n“11-12 квітня [2015 року] на базі в Новогродівці святкуємо Великдень. Катаємося на зенітній установці, як на каруселі. «Шеф! На Дубровку, два счетчика!», — верещимо ми. Каталонець розкручує зенітку, потім застрибує сам, карусель крутиться, з Каталошиної ноги злітає тапок, ми крутимося й регочемо…”\nЧервоною ниткою «Щоденника» є тема фотографії на передовій. Для мене думки авторки на цю тему стали точкою розуміння, яку я так хотіла знайти. Інколи «добре робити свою роботу» означає фотографувати розвалені будівлі, поранених, лізти з камерою, куди не слід, та думати наперед, як всі ці світлини чудово розкажуть майбутнім поколінням, що відбувалось на Сході. А ще дбати про пам’ять, яка залишиться родинам загиблих, і про волонтерську допомогу, яку збирати простіше, якщо є світлина чи відео.\n“Частину присланих волонтерами харчів, а особливо солодощі, ми роздаємо місцевим дітям з неблагополучних сімей. Дітлахи починають приходити за цукерками регулярно. Від самого початку на вітання «Слава Україні!» без паузи відповідають «Героям слава!». Окрім солодощів та інших продуктів, ми роздаємо їм синьо-жовті та червоно-чорні стрічки, сплетені їхніми ровесниками з центральної і західної України. Беруть охоче, чіпляють на груди, надягають браслетики на зап’ястки. Я впевнена, що вдома вони повикидають усі «неїстівні» подарунки — самі або на вимогу батьків. Але ні — носять, причому не тільки приходячи до нас. Тиждень-другий — і значна частина дітей в*тної Новогродівки бігає з патріотичною символікою. Вона стає модною, її дарують друзям і навіть вимінюють на щось”.\nМені здається, у будь-якого профі в голові дуже добре розділені поняття «я» і «робота». Все просто: якщо лікар надто перейматиметься, що робить боляче — він не врятує пацієнта. Якщо художник зосередиться виключно на естетизмі — картини втратять глибину. Якщо журналіст показуватиме лише «прийнятну» і «дозволену» правду, його репортаж, у кращому випадку, буде однобоким, у гіршому — шкідливим.\nМалюючи чергову ілюстрацію, за спогадами зі «Щоденника», прожила надзвичайну емоцію. Світлини, які залишились з того дійства, до роботи не надавались, тому вигадувати картинку довелось «з нуля». Звісно, шукати якусь ялинку в інтернеті, коли у тебе стоїть перед носом справжня — це себе не поважати. Тому я всілась вивчати схему росту дерева і сотню відтінків голок.\nТільки після намалювання гранати до мене дійшла парадоксальність ситуації: я, в теплому ліжечку під світлом новорічних гірлянд, п’ю чайок і зображаю, як добровольці прикрашають МОЮ ялинку. Не маленьке штучне деревце десь на передовій у 2014, а ту ж саму, яка стоїть посеред вітальні мого дому у Бережанах.\nА тоді мені стало ясно, що ідея ілюстрації є не помилкою, а наскрізною істиною сьогодення. Ми маємо можливість святкувати, накривати столи і без страху виходити надвір, тому що захисники на Сході щодня обороняють це право. Тож навіть ті, з ким ми не знайомі, незримо присутні в нашому домі. Наше щастя — їхня заслуга і щоденна перемога.\n“Ввечері хлопці ставлять в їдальні ялинку, обвішують її гранатами, гранати переважують, ялинка падає. Її зі сміхом ставлять на місце. Раптом черговий на посту (на вулиці холодно, ми чергуємо всередині, на будівлі встановлені камери, ми спостерігаємо за «прибудинковою територією» через монітор) бачить легковик, що круто в’їжджає на територію готелю. Голий по пояс Швед (в Абверхаусі жарко) хапає автомата і разом з іще одним бійцем біжить перевіряти машину, я з «Еріком» за ними. Швед на напівзігнутих швидко і вправно перебігає відкритий освітлений простір і за секунду опиняється біля легковика, що зупинився. Я, не ризикнувши повторити цей трюк, займаю позицію під стінкою в тіні будівлі, звідки все добре видно — прикривати, якщо раптом що. Бачу, що Швед нормально спілкується з тими, що приїхали (це медики, вони не вороги, вони звичайні роздовбаї), і тут оглушливий вибух. Швед вже біля мене, ми лежимо на снігу, обоє у повній впевненості, що в Абверхаус прилетіла міна. «Гаразд, — кажу я, — пішли туди, ти все одно голий багато не навоюєш». Повертаємося під стінкою, з усіма пересторогами в Абверхаус — а це…”\nЯ ще перечитаю «Щоденник нелегального солдата» кілька разів, але навіть зараз очевидно — книга надзвичайна. І матеріалу море, аби взятися та малювати.\nАвтор тексту і картин — Ірена Миколів.\n(Уривки з книжки Олени Білозерської виділені курсивом.)\n← У Ланівцях визначили переможців турніру з міні-футболу пам’яті Юрія Коваля\nДо уваги! Збирати березовий сік у парках і скверах громади заборонено →\n-1 thoughts on “Ірена Миколів з Бережан створила серію картин по книжці «Щоденник нелегального солдата» Олени Білозерської”\n22:26 | 10.03.2021 о 22:26\n03:31 | 11.03.2021 о 03:31\n10:09 | 15.03.2021 о 10:09\n18:58 | 17.03.2021 о 18:58


Стало відомо, скільки українських громадян перебувають у російських в'язницях - Патріот Донбасу\nРосійська агресія , Суспільство , Крим\nУ в’язницях окупованого Криму та Росії знаходиться 121 громадянин України, 86 з них — кримські татари. Також на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей в ув'язненні за проукраїнську позицію перебуває 300 людей.\nПро це повідомила Уповноважена Верховної Ради з прав людини Людмила Денісова під час виступу на Київському Безпековому Форумі.\n«Нам треба враховувати ситуацію, що по тюрмах, по в'язницях у РФ та в окупованому Криму (знаходяться — ред.) 121 громадянин України, з них 2 жінки, одна — дуже літня. Зокрема, 86 кримських татар, яких просто за те, що вони інакше думають (посадили до — ред.) в'язниць, і всіх інших українців — теж», — уточнила омбудсмен.\nЗа словами Денісової, 106 українців перебуває у в’язницях Російської Федерації. Решта — в окупованому Криму. Значна частина з цих людей раніше була засуджена на великі терміни відбування покарання, а саме 14, 16, 20 років тощо.\nЗа інформацією, деякі політв'язні вже відбули своє покарання, Зокрема, йдеться про так званих «диверсантів». Крім того, практично всі активісти «Кримської солідарності» наразі знаходяться у катівнях.\nДенісова додала, що ще гірша ситуація зараз в ОРДЛО, де в ув'язненні за проукраїнську позицію перебуває 300 людей. Однак, отримати до них доступ українській владі набагато важче через дії окупаційних адмінистрацій.\nУповноважена з прав людини підкреслила, що бранців Кремля важко захистити. Це можна зробити лише, якщо щодня говорити про них. Своєю чергою, Росія вважає політв'язнів громадянами РФ та перешкоджає доступу Консула до них.\nПід час свого виступу Денісова наголосила, що Україна пам'ятає про кожного незаконно ув'язненого на тимчасово окупованих територіях та кожного з них поверне додому.


У Мінську знову обмежили мобільний інтернет\nнеділя, 24 січня 2021, 08:56\nУ Мінську почалися «традиційні» під час недільних маршів протесту перебої з мобільним інтернетом. Оператор А1 визнав, що це знову «наказ влади».\nЯк передає Укрінформ, про це повідомляється у Твіттері оператора.\n«Відповідно до розпорядження уповноважених державних органів 4 жовтня в Мінську знижена пропускна здатність мобільного інтернету. Виконання цієї вимоги веде до погіршення якості сервісу передачі даних або тимчасової недоступності послуги», - говориться в повідомленні.\nЯк повідомлялося раніше, в Мінську почалися перші затримання учасників «Маршу за звільнення політв'язнів», на проспекті Переможців і в районі вулиці Немига. Центр Мінська перекритий силовиками. Значне зосередження екіпірованих бійців різних спецпідрозділів спостерігається на Майдані Незалежності, по периметру Палацу Республіки, у Міської стіни, навколо стели «Мінськ - місто герой» і на підступах до Палацу Незалежності.\nЧитайте також: Білорусь позбавила акредитації всі іноземні ЗМІ\nБілорусь Інтернет Протест Акція\nЗМІ: На протести в РФ вийшли не менш як 110 тисяч осіб, затримали майже 3,3 тисячі


Подоження координаційної ради\nУ процесі обговорення, Юрій Олександрович попросив окреслити ряд проблем, які потребують швидкого вирішення. Однією з основних залишається спортивний зал. Одна із стін та стеля перебувають в аварійному стані. Звичайно, ремонт вимагатиме величезних коштів. Але без належного спортзалу неможливе повноцінне виховання учнів. Як з'ясувалося, стіни псуються не тільки у спортивному залі, а й в інших класах та кабінетах. Причина того – протікання даху\nНаступним кроком, сподівається директор, стане будівництво ще одного санвузла. Адже згідно санітарних вимог, на таку кількість учнів, які зараз навчаються, потрібна щонайменше ще одна вбиральня. Відповідне приміщення є. Незважаючи на ряд проблем і нагальних потреб, учні здобувають необхідні знання, досягають успіхів. Завдяки професійному педагогічному колективу, вихованці можуть розвиватися в різних напрямках, відвідувати факультативи, займатися творчою діяльністю. І вчителі, і дирекція роблять для цього все можливе.\nРІЧНИЦЯ ПРИЙНЯТТЯ ДЕКЛАРАЦІЇ ПРО ДЕРЖАВНИЙ СУВЕРЕНІТЕТ УКРАЇНИ.\nВідкриття тематичної виставки до Дня визволення Іваничівського району від фашистської окупації «Пам’ять вічна – пам’ять жива (історичний музей)\nРІЧНИЦЯ ВІД ДНЯ НАРОДЖЕННЯ РОМАНА ШУХЕВИЧА (1907 - 1950) – ВІЙСЬКОВОГО ТА ПОЛІТИЧНОГО ДІЯЧА, ОДНОГО З КЕРІВНИКІВ ОУН-УПА\nЗасідання організаційного комітету з підготовки та проведення Європейських Днів Добросусідства та Дня Незалежності України\nЗасідання сесії Іваничівської районної ради\nЗаходи з нагоди відзначення 74-річниці визволення Іваничівського району від фашистської окупації\nДЕНЬ ВИЗВОЛЕННЯ ТЕРИТОРІЇ ІВАНИЧІВСЬКОГО РАЙОНУ ВІД ФАШИСТСЬКИХ ЗАГАРБНИКІВ (1944)\nПроведення традиційного турніру з шахів з нагоди пам’яті Василя Паїсовича Бика


Болять очі від роботи за комп'ютером - консултації лікаря - Автор статьи - whp. Библиотека Украинской Литературы\nБолять очі від роботи за комп'ютером - консултації лікаря - whp\nЯкщо при роботі за комп'ютером втомлюються очі - зверніть увагу на монітор.\nУ багатьох сім'ях комп'ютер став центром повсякденного життя. Все частіше саме діти проводять більшість вільного часу за комп'ютером. Саме тому дуже важливо вибрати максимально безпечний для здоров'я монітор. Сьогодні вибір монітора не представляє великих зусиль і витрат часу, але головне - з'ясувати для себе, яким саме вимогам повинен відповідати безпечний монітор.\nОднією з основних негативних сторін моніторів вважають позамежний рівень шкідливого випромінювання, джерелом якого вони нібито є. Сьогодні сучасні моделі небезпечні не більш, ніж інша техніка (за винятком тих моніторів, якими оснащені відеофони і подібна специфічна техніка). Якщо звичайно, монітори відповідають екологічним стандартам, що обмежують потужність створюваних ними електростатичних, електричних і магнітних полів.\nв світі розроблена безліч стандартів, найжорсткіші - стандарти ТСО, розроблені в Швеції з урахуванням останніх технологічних досягнень і рекомендацій провідних наукових інститутів, ООН і ЮНЕСКО. Сьогодні більшість стандартів пред'являють жорсткі вимоги до техніки, і тому з нею комфортніше і безпечніше працювати.\nВітчизняні санітарно-гігієнічні норми ще суворіші, ніж в Європі. Укрспоживнагляд видає гігієнічний висновок на кожну партію моніторів. Документи на техніку, представлені продавцем і виробником, проходять ретельну експертизу, монітори ще раз тестуються. Якщо купуватимете монітор, поцікавтеся, чи є у продавця такий документ. Особливо звернете свою увагу на те, що марка, серія, назва заводу-виготівника і, головне, місце виготовлення, вказані в ув'язненні, повинні співпадати із заявленими в паспорті монітора.\nВважається, що рідкокристалічні монітори безпечніші, ніж з електронно-променевою трубкою, тому що через технологічні особливості в них не потрібно створювати високу напругу. Тому і потужність випромінювання істотно нижча, і статична електрика не накопичується - якщо вибрати енергозбережні моделі. Насправді різниця у випромінюванні між НИМИ незначна - просто рідкокристалічний монітор коректніше відображає картинку.\nПри роботі за комп'ютером часто втомлюються очі, про що стверджують майже всі врачи. Щоб очі не втомлювалися при роботові за комп'ютером, картинка повинна бути чіткою, яскравою і контрастною, екран не повинен тремтіти, дрібні деталі зображення або документа повинні легко прочитуватися.\nПри покупці монітора звернете особливу увагу на наступні параметри:\nРозмір екрану. Є з 9-дюймовою діагоналлю, а є і з 46 дюймів. Головне - це максимальний дозвіл (тобто кількість крапок-пікселів по вертикалі і горизонталі), чим воно більше, тим чітко картинка. Умови нормальної роботи - мінімум 15 дюймів для ЖК-моніторів і 17 -для ЕЛТ. Для роботи в офісі фахівці рекомендують вибирати модель з діагоналлю не менше 17 дюймів, для будинку -17-19, для роботи з графікою - 20 дюймів і вище.\nВсе популярніші стають широкоформатні монітори (співвідношення горизонталі до вертикалі 16:9 проти звичайних 4:3) - на них зручно працювати з декількома документами відразу і дивитися фільми. Квазі-варіант - мультиэкранные монітори - декілька моніторів, об'єднаних в один.\nМаксимальна частота розгортки, або оновлення (актуально для ЕЛТ-МОНІТОРОВ) вимірюється в герцах і визначає, скільки разів в секунду зображення "перемальовувалося". По сучасних нормах цей показник не повинен бути нижче 85 Гц. Чим рідше оновлюється зображення, тим більше "мерехтить" екран і тим сильніше втомлюються очі при роботі за комп'ютером. У ЖК-моніторах зображення не мерехтить зовсім - і це їх величезна перевага.\nКонтрастність. Відношення максимальної яскравості (при показі білого поля) до мінімальної (при показі чорного поля). Контрастність особливо важлива при оцінці якості рідкокристалічних моніторів, вона не повинна бути нижче 250:1. 600:1 - дуже добре, 1000 і вище - чудово.\nЯскравість, або інтенсивність свічення екрану. Чим вона вища, тим комфортніше працювати за комп'ютером в умовах яскравого світла - на сонячній стороні або при штучному освітленні. Норма для ЖК - 250-300 кд/м2, у ЕЛТ цей показник істотно нижчий - від 80 до 100 кд/м2.\nЗбільшує яскравість і контрастність спеціальне глянсове покриття, тільки воно блікуєт і брудниться - сліди пороши і пальців на нім дуже помітні. Його антипод - покриття антивідблиску, яке розсіює падаюче світло, не даючи йому відбиватися від екрану, але, правда, зменшує чіткість картинки. Вибір монітора залежить від умов, в яких ви збираєтеся працювати.\nСучасні ЖК ергономічнєє за ЕЛТ. Але у ЖК, звичайно, теж є свої недоліки - їх слід враховувати при виборі. Наприклад "биті" пікселі, - із-за технологічних особливостей 3-5 крапок на екрані можуть спочатку не працювати, і це здорово дратує.\nЩе одна особливість ЖК - тривалий час відгуку: піксель при подачі сигналу не відразу починає світитися або темніти, саме тому в динамічних сценах у об'єктів можуть з'явитися легкі тіні. При покупці монітора врахуйте, що чим менше цей показник, тим вище якість зображення. Можливий на сьогодні мінімум - 2 мс.\nНе менш важливий звернути увагу на кут огляду: якщо на ЕПТ-моніторі картинка добре видно з будь-якої крапки, то у ЖК монітора, якщо подивитися збоку, зображення немов засвічується - чим більше кут огляду, тим краще. У сучасних моделей цей показник досягає 178 градусів.\nЩе одна важлива річ, на яку чомусь нечасто звертають увагу, - регульована підставка. Під час роботи за комп'ютером ми так пильно вдивляємося в екран, що рідше мигаємо. Тому верхній край монітора повинен бути на рівні очей - ви дивитиметеся на екран зверху вниз, очі будуть прикриті століттями і, отже, не пересохнуть.\nПри установці монітора звернете увагу на декілька корисних рад:\n* Монітор повинен бути заземлений, інакше випромінювання зростає у декілька разів і не вписується в безпечні рамки навіть у сертифікованих моделей.\n* Стежите, щоб дроти не згорталися петлями - це додаткові джерела випромінювання.\n* Краще година просидіти перед монітором без відриву, чим бігати туди-сюди.\n* Чим далі від вас коштує монітор, тим краще. У ідеалі відстань повинна бути не менше метра.\n* Не створюйте "колірний шум" це але непомітно стомлюють очі.\n* ЕЛТ- моніторам протипоказане тісне сусідство: між ними повинні бути 1,6-2 м відступу.\nБезкоштовну консультацію в лікаря можна отримати на сайті http://www.askdr.ru\nСтраница сгенерирована за 0.025801 сек.


«Бог інколи виглядає нечутливим до наших прохань…» | CREDO\n«Бог інколи виглядає нечутливим до наших прохань…»\n21 Серпня 2017, 11:25 3156\nЯкщо інколи Бог виглядає нечутливим до наших прохань про допомогу, то робить це для того, аби виставити нашу віру на випробування та зміцнити її.\nТак казав Папа Франциск у роздумах перед недільною молитвою «Ангел Господній» 20 серпня 2017 р. Як завжди, він замислився над недільним Євангелієм; воно описувало зустріч Ісуса з жінкою-ханаанянкою, яка просила Його про зцілення своєї доньки.\n«Сцена розігрується, коли Ісус іде до міст Тира і Сидона, на північний захід від Галілеї. Саме там жінка благає Ісуса зцілити її доньку, яку “тяжко мучить біс». У першу мить Господь, здається, не чує цього крику болю. Втручаються Його учні, які заступаються за неї. Позірна байдужість Ісуса не знеохочує матір, яка наполягає у своєму благанні. Зворушлива любов до доньки спонукає її закликати: змилуйся надо мною, Сину Давидів! А витривала віра у Христа робить так, що вона не знеохочується навіть перед лицем Його початкової відмови. Жінка падає перед Ним і просить: «Господи, допоможи мені». Зрештою, перед лицем такої наполегливості, Ісус сповнюється подиву, майже захоплений зненацька вірою поганки. Тому погоджується з нею, кажучи: «О жінко, велика твоя віра; нехай тобі станеться, як того хочеш». Тієї ж миті її донька була зцілена», — зазначив Святіший Отець.\nДжерело внутрішньої сили цієї жінки, яка дозволяє їй долати всі перешкоди, зауважив Франциск, треба шукати у материнському упованні, що Ісус може вислухати її прохання. «Можемо казати, що то любов подвигнула віру, а віра, зі свого боку, стає нагородою любові». Папа визнав, що недільне Євангеліє привело йому на думку дуже багато жінок, які прославилися своєю мужністю і завдяки цьому звершили великі речі.\n«Ісус вказує нам цю смиренну жінку як приклад стійкої віри. Її наполягання у благаннях, щоб Господь втрутився, надихає нас ніколи не знеохочуватися, не впадати в розпач, коли ми стикаємося з тяжким життєвим досвідом. Господь ніколи не відвертається від наших потреб, а якщо інколи видається нам нечутливим до наших прохань про допомогу, то це для того, аби випробувати і зміцнити нашу віру. Ми повинні не припиняти волання, так як ця жінка: Господи, допоможи мені! З тією самою витривалістю й відвагою. Такої відваги и потребуємо в молитві», — казав Святіший Отець.\nЦе Євангеліє вказує на потребу постійного зростання у вірі та упованні на Ісуса. «Він може нам допомогти відшукати шлях, коли ми втрачаємо напрям нашого паломництва, коли дорога вже не виглядає простою, а тяжкою і складною; коли тяжко бути вірним своїм зобов’язанням», — зазначив Франциск.\n«Важливо, аби ми щодня живили свою віру уважним слуханням Слова Божого, участю в таїнствах, особистою молитвою, яка є воланням до Нього, та через конкретні вчинки милосердя щодо ближнього. Ввірмося Святому Духові, щоб допоміг нам вистояти у вірі. Дух вливає відвагу в серця вірних; нашому життю і християнському свідченню Він дає міць переконувати; заохочує нас долати недовіру щодо Бога та байдужість щодо братів. Нехай Пресвята Діва Марія зробить так, щоб ми щоразу більше усвідомлювали, що потребуємо Господа і Його Духа; нехай Вона випросить нам сильну, відважну і люблячу віру, що здатна ставати відважним благанням, скерованим до Бога», — сказав Святіший Отець.\nПроказавши молитву «Ангел «Господній» з тисячами прочан, зібраними на площі св. Петра у Ватикані, Папа висловив співчуття та засудив «нелюдське насильство» з приводу смертельних терористичних нападів, які нещодавно викликали численні жертви в Буркіна-Фасо, Іспанії та Фінляндії.\n«Помолімось за всіх загиблих, за поранених та їхніх рідних і благаймо Господа, Бога милосердя й миру, визволити світ від цього нелюдського насильства», — закликав Святіший Отець.\nПереклад CREDO за матеріалами: Radio Watykańskie, Радіо Ватикану\nАнгел Господній з Папою віра насильство


Відео — Новини світу: Європейське космічне агентство готується відправити космічний корабель на Венеру — Сторінка відео\nНовини світу: Європейське космічне агентство готується відправити космічний корабель на Венеру\n11 червня 09:44\nМісія на Венеру. Європейське космічне агентство готується відправити космічний корабель на шосту за величиною планету сонячної системи. Учені хочуть з`ясувати, чому на Землі життя зародилося, а от на Венері – ні. Й чому планети так по різному еволюціонували, хоча майже однакові за параметрами та складом. Кажуть, вивчатимуть усе від внутрішнього ядра Венери й до верхніх шарів її атмосфери.\nНовини світу: ЄКА готується відправити космічний корабель на Венеру\nАукціонний дім "Крісті" виставляє на продаж пляшку французького вина з космічної станції\n6 травня 19:13\nДо України з візитом приїхав директор Європейського регіонального бюро ВООЗ\n14 грудня 2020 17:21\nХакери викрали дані про вакцину проти COVID-19 з агентства ЄС\nЯк змінилася якість українських доріг — розмова з фахівцем Олександром Кубраковим\n9 грудня 2020 09:39\n7 грудня 2020 20:53\nВчені з'ясували, що на Венері може існувати життя\n15 вересня 2020 08:13\nНаціональна аерокосмічна агенція відряджає на Марс експедицію\n29 липня 2020 19:12\nЄвропейське агентство з авіабезпеки вперше видало дозвіл на польоти для електричного літака\nНовини світу: моторошна аварія в Румунії – двоє українців у тяжкому стані перебувають у шпиталі\nНовини світу: коли Україна стане членом НАТО і що для цього потрібно\nНовини з фронту: на Донбасі двоє військових підірвалися на невідомому вибуховому пристрої


Мій квиток в інтернет, частина 1. Як 1979 рублів 85 копійок перетворилися на мільйони! - Flexx\nДодому Особисте Мій квиток в інтернет, частина 1. Як 1979 рублів 85 копійок перетворилися...\nМій квиток в інтернет, частина 1. Як 1979 рублів 85 копійок перетворилися на мільйони!\nПривіт, друзі. Ну як, я вас заінтригував заголовком? Щоб нікого не розчарувати, пропоную відразу розставити всі крапки над і. По-перше, у заголовку я сказав правду і про мільйони нікого не обманюю, а по-друге, мова в статті піде не про те, як інвестувати 1979 рублів кудись і отримати ці самі мільйони, бо піст носить інший інформаційний характер. Я хочу трохи розповісти про те, як же я прийшов в цю область – створення і просування сайтів.\nЗ чого все почалося і до чого це призвело – мені здається, я можу поділитися інформацією, яка буде вам корисна. Пропоную пережити це ще раз разом зі мною…\nUPD Друзі, емоційний пост у всіх відносинах — в ньому буде багато фотографій (не кращої якості, але своєї принади вони від цього не втрачають) і дивних історій. Байки та оповідання – все життя тих років, коли робилися сайти. Любов і зрада – а як без цього? Своє життя в інституті я саме так і пам’ятаю, вона розбивається на відрізки часу між створенням одного сайту і початком створення іншого, а не за курсами, як у всіх нормальних людей. Так що, якщо ви готові, то сьогодні ви дізнаєтеся про мене те, чого не знає ніхто!\nБуде здаватися, що деякі абзаци ніяк не пов’язані один з одним, а думка переривається – але це тільки на перший погляд. Насправді, все логічно і послідовно, просто закінчується одна історія, починається інша або навіть всередині однієї врізається паралельна історія.\nВчора, перериваючи третій за рахунком знімний гвинт, у пошуках історичної для мене фотографії, на якій зображений я з ноутбуком і моїм першим сайтом, я натрапив на фотографії з університету. Це були фотографії листів з результатами іспитів і підсумковим балом на дверях університету. Іркутський Державний Університет, фізичний факультет. Я набрав 6 балів з 10 – я вчинив, адже це був як раз прохідний бал!\nДо чого це я? Чомусь я думав, що свій винтерлайф я створив на першому курсі, але ні, виявилося, що на другому. І через це у мене в голові не зросталися деякі факти. А тепер все стало на свої місця… Але про все по порядку!\nПриготуйтеся до тривалого прочитання цього посту, а якщо вам ніколи, то краще читання відкласти. Я не захотів щось тут скорочувати, урізати цікаві моменти. Буду розповідати як є, як думка моя тече. Фотографій з тих часів для мене історичні і багато значать – а вас прошу не сміятися над ними, окей? Коротше, прошу перейнятися моєю історією, буде цікаво!\nОтже, влітку 2004 року я вступив на фізфак ЯРМОМ, а батьки стримали свою обіцянку подарувати мені на надходження мій перший мобільний телефон. Це був тільки що вийшов Siemens M65 – пам’ятаєте такий? Так, це був пік успішності мобільного підрозділу компанії Siemens, кращі і найбільш вдалі телефони і море шанувальників… Ладно, не про це мова, а про те, що я від народження був аматором «колупатися» в залізяках з метою що-небудь поліпшити. Всі комп’ютери у нас вдома ніколи не були куплені повністю в зборі, але всі деталі купувалися окремо і збиралися мною. Щось модифицировалось, наприклад, самостійно зробити радіатор з підручних засобів і замінити систему охолодження на відеокарті і все таке. Коротше, мій «семенович» M65 не довго прожив у своєму заводському стані.\nЯ вирішив знайти однодумців, людей які допоможуть мені «колупати» телефон, і тих, кому я допоможу. Тоді я потрапив на сайт allsiemens.com, а точніше на його форум forum.allsiemens.com – це зараз там порожнеча і остання стаття на сайті датована 2007 роком, а раніше там була скажена відвідуваність. Колупався-колупався, поламав усі прошивки, замінив там все, що можна було замінити, написав різні керівництва по всьому цьому хакерства, але незабаром, через кілька місяців, мені набрид мій M65 і захотілося чогось кращого. Мені вдалося продати мій M65 колишньому однокласнику, а натомість я купив легендарний Siemens SX1 – перший і єдиний смартфон від Сіменса. Ось тоді я зміг повністю розкритися на форумі оллсименса, я став таким собі євангелістом SX1 – основні FAQ ‘ і і керівництва в розділі написані мною, я неформально стежив за розділом і розвивав його в міру своїх сил. Ось гляньте, я заради цікавості зайшов зараз на форум і побачив, що мої (мій логін Victim) теми там так і висять у важливих, як і 8 років тому 🙂\nОсь і фото знаменитого Siemens SX1. У мене їх було аж цілих три телефону, з кожним з них пов’язані різні історії, але їх ми опустимо. У мене була навіть зошит із зображенням SX1. Як бачите, я любив длубатися і в «залозі»:\nЗ мене вийшов супер-корисний юзер, просто знахідка для адмінів! Саме це одного разу я й сам зрозумів, – якого дідька я приношу стільки користі комусь, хтось на цьому заробляє, а я працюю в поті чола, витрачаю свій час, щоб допомогти незрозуміло кому і не зрозуміло для чого. Для рейтингу – всі ми колись хворіли юнацьким максималізмом, хотіли стати найкращими – і я старався за рейтинг на форумі, за дурні циферки! Треба віддати мені належне – я таки зміг стати найкращим у загальному заліку форуму 🙂\nТаким чином, на початку 2005 мене осяяла здорова миль, що нічого трудитися на благо інших, треба робити щось своє! Я вирішив створити свій форум – спочатку це були безкоштовні платформи, де вже майже готовий форум можна зробити за 30 хвилин. Напевно, щось типу нинішнього юкоза. Аудиторію зібрати мені було не складно – я на оллсименсе встиг познайомитися з багатьма людьми, а тому на мою пропозицію піти і створити свій проект відгукнулися майже всі. Так ми тулилися на безкоштовних форумах…\nЯ думаю, всі з нас в дитинстві були любителями пограти в комп’ютерні ігри. І мій дядько теж любитель – він купував журнали про ігри з самого їх зародження як сутності. Наприклад, є такий журнал «Країна Ігор» (GameLand) – цей журнал у нас був з 1996 року, з перших номерів. Згодом СІ став сумовитим, і десь на початку двотисячних ми перейшли на новий журнал – Ігроманія! Але мова не про це, а про те, що чисто випадково в №7 Ігроманії за липень 2004 року я натрапив на статтю під назвою «Двигун мережевого прогресу. Як зробити сайт на движку PHP Nuke».\nУ деяких інтерв’ю зі мною на запитання «А з чого ти починав, як ти навчився цього ремесла?» я відповідав, що ніхто мене не вчив і я все пізнав сам. Так ось дещо в цій історії треба уточнити — саме статті з журналу я дізнався, що таке Denwer і що таке движок сайту. Першим движком в моєму житті був PHP-Nuke – саме його я вперше встановив на Денвер і перший локальний сайт був на Нюке. До речі, ось ці самі історичні публікації з журналу, я спеціально для вас їх знайшов: «Двигун мережевого прогресу. Як зробити сайт на движку PHP Nuke» — Частина 1 – Частина 2 – Частина 3. Так, в ті часи інформації про те, як створити сайт безкоштовно майже не було. Ось коли треба було заводити свій блог про сайтобудуванні 🙂\nПродовжуємо розповідь – після того як я навчився робити сайти на движках, було вирішено, що тулитися на безкоштовних форум-платформах якось не айс. В ті часи знайти безкоштовний хостинг було не проблема, але проблема в іншому – ні один не підтримував php+mysql… Та ні, я вас обманюю – був той самий єдиний хостинг з підтримкою php – jino-net.ru! 50 мб місця + 1 mysql база + убоге, але все ж панель управління. Я сваял новенький сайт на домені третього рівня – справжній повноцінний сайт з новинами, форумом і невеликим файловим архівом.\nСайтик працював і, напевно, процвітав. Але хотілося більшого, як завжди. Одного разу, у пошуках конкурентів в тематиці я натрапив на парочку дуже зубожілих форумів, вже мертвих. Вирішив зв’язатися з адмінами і зробити пропозицію, від якої вони б не змогли відмовитися. І ось один з адмінів відгукнувся. Мою пропозицію було наступне – я пропоную свої знання і вміння по створенню порталу, плюс моя команда, а від партнера мені потрібна матеріальна допомога, тобто реєстрація домену і покупка хостингу. Погодьтеся, від такого не можна було відмовитися!\nОпускаючи деякі неважливі подробиці, 6 липня 2005 року народився вже зовсім повноцінний сайт – http://smsp.ru – Super Mobile Smart Portal — сайт про смартфонах. Адже я досі цікавився «колупаниями» в прошивках телефонів, я досі ходив з Сіменсом SX1 і для мене тематика була актуальною і цікавою. Як і передбачалося, я створив сайт і запустив його. Тоді я освоював нову CMS – Slaed, на ній же досі цей сайт і тримається… загалом, довго чи коротко, але сайт розвивався, форум наповнювався обговореннями і новими учасниками, сайт жив. Я якось примудрявся робити так, щоб сайт був в топі пошукових систем по запитах, типу: ігри для смартфонів, софт для смартфонів і т. д. При цьому я не знав такого слова як SEO. Але вже тоді були каталоги сайтів, і ми з хлопцями з команди вручну додавали туди сайт, це працювало. Відвідуваність була на рівні кількох тисяч на добу, більш точно я вже не пам’ятаю.\nСайт живий і зараз, але я вже давно ніякого стосунку до нього не маю. Ну як сказати, живий домен, хостинг проплачений, а от життя на сайті давно вже припинилася…\nЯк і всі нормальні студенти – ми бухали =) В пошуках фотографій, натрапив на цікаву підбірку – я її назвав «Анталогия baik’ера». Погодьтеся, досить дивно спостерігати одне і те ж подія в одному і тому ж місці три рази протягом року. Та ні, нічого дивного, дивіться самі:\nЙшов час, я набирався досвіду і знань. Але більш важливим на той момент було дещо інше – мої інтереси поступово змінювалися – смартфони-телефони, це, звичайно, круто, але мене, як любителя бігових лиж та великого шанувальника біатлону, одного разу ця тема захлеснула по-особливому. Моє нове захоплення – зимові види спорту.\nНа цьому місці поста і моєї діяльності інтернет можна поставити межу, що визначає завершення одного рівня мого розвитку і початок нового – Level UP, йопта 🙂\nЗрозуміло, без передісторії я вас не залишу. Моя мама – спортсмен з життя, таких ще називають «електровіник». Сьогодні мамі 55 років, а вона кожні вихідні взимку бігає на лижах, а вдома кожен день на велотренажері проїжджає 5-10 км. Не могла ж вона і мене в спокої залишити – тому, що я вмів плавати вже тоді, коли ще не вмів ходити, і звичайно, я з дитинства вмів кататися на лижах. І катався я, поки не сталося одного разу суворе падіння, коли я переламав лижі та трохи сам не поламався. Таке часто буває – у мене з’явилася боязнь лиж і гірок, смішно, але факт 🙂 І от ні під яким приводом мама не могла мене витягнути взимку на вулицю. Не знаю, скільки років так тривало.\nА тут зима 2004 року, початок 2005 – зимова сесія в інституті, розпал підготовки до іспитів і ніякого свята. Напевно, кожному з нас знайоме такий стан, коли ти готовий робити що завгодно, будь-яку брудну роботу – драїти підлоги, прибирати в квартирі, мити посуд – лише б не готуватися до іспитів! Знайоме? Так-так, ось і я був у такому ж стані, воно подолало всі мої страхи і фобії – я погодився з мамою піти кататися на лижах. Ви не повірите, але я в той раз, спускаючись з чергової гірки, я впав і поламав лижі! Але я не злякався, а навпаки я раптом несподівано закохався в лижі. Я побіг додому, взяв нові лижі і продовжив «покатушки». Всі! Мене захопило з головою, я бігав на лижах майже кожен день, випросив у батьків нові пластикові лижі…\nТак, я не помилився в датах, попередній абзац вирваний з хронології, описані події були ще до створення smsp. В ту зиму спорт мене захопив повністю, я крім того, щоб піти в будь-який вільний час на лижню і не думав ні про що.\nОсь вам, мабуть, парочка фотографій, та й як же без мами.\nЗимовий сезон скінчився, я растроенный чекав наступну зиму. Але мені ще треба тільки створити сайт smsp.ru – але ж ви про це читали. А зараз хронологія відновлюється – минув рівно рік, і ось знову інститут та іспити…\nНа носі сесія, але мої думки не про неї – я під виглядом підготовки до іспиту сиджу за компом і ваяю новий сайт на локалці! Про – про зимових видах спорту. Навіщо – щоб знайти однодумців. У мене навіть не виникло думки про те, щоб піти поспілкуватися на якийсь існуючий форум. Так, все знову затівалося заради форуму і спілкування.\nІ ось 14 січня 2006 року з’являється на світ сайт http://www.winterlife.ru – мій перший проект, який я зробив і стартонув в поодинці, самостійно. Так, а ось тут перервемося трохи…\nДавайте згадаємо заголовок цього посту – 1979 рублів 85 копійок – саме на таку суму мені виставили рахунок на перший рік обслуговування в хостера goldhost.ru, а за оплату відразу на рік вперед мені дали домен у подарунок. Дуже шкода, що я так і не зміг знайти чек з каси Ощадбанку, що підтверджує мою оплату даного рахунку, я б виклав у пост його фотографію. Так-так, цей рахунок мені довелося оплачувати готівкою через касу, зараз це звучить трохи дивно, але не тоді…\nДля прискорення я відправив скан чека на підтвердження оплати, і мені тут же активували мій акаунт і вже зареєстрували домен. Я став закачувати файли готового сайту з локалки на сервер – тоді ще був діал-ап зі швидкістю 40 кбіт/сек. – файли закачувалися пару годин. У часи!\n1979 рублів 85 копійок – це перший і єдиний раз, коли я вводив гроші в інтернет. З цих грошей все і почалося, рівно стільки коштував мій квиток в те життя, що в мене є зараз! Мій квиток в інтернет!\nСаме сайт www.winterlife.ru і все що з ним пов’язане я називаю своїм першим етапом розвитку. Все, що було до цього, нехай буде нульовим етапом, підготовкою, так сказати.\nТой самий історичний знімок, який я згадував в самому початку посту. Фотографія зроблена 25 січня 2006 року, тобто через 10 днів після релізу сайту, а значить на ній зображений той самий перший варіант сайту!\nСтворювався сайт спочатку на знайомій мені Slaed CMS, головне, що форум був в комплекті – адже заради спілкування все і затівалося. З спілкуванням з самого початку проблем не було, я запросив на форум своїх одногрупників, а так само запросив народ з smsp.ru так що деякий постійно ядро аудиторії було. Ініціювати спілкування було не складно. Що стосується інформації на сайті, то все було трохи складніше або навпаки простіше, зараз самі зрозумієте чому.\nУ 2006 було взагалі просто спілкуватися з пошукачами – копіпаст індексувався і ранжировался на ура. Що гріха таїти, я не особливо вникав у те, що копіпаст погано, але я робив добру справу – я збирав всю корисну тематичну інформацію по мережі, структурував, оформляв і розміщував у себе на сайті. Так що більша частина розділу навчання складається з копіпаста, який відмінно себе відчуває, і більш того, сторінки знаходяться в топі по відповідним запитам з моменту їх появи на сайті, і по сей день. Напевно, тексти з мого сайту вже давно вважаються першоджерелом 🙂\nІ, звичайно, в 2006 рулили каталоги! Дуже рулили. Настільки, що після прогону по базі з 600 білих каталогів сайт отримував тіц 500 за кілька тижнів. Так і тіц тоді перераховувався раз на тиждень або дві. Так що в ті часи у винтерлайфа був тіц 750 – це максимум, який мені вдалося наздогнати, при тому, що це було лише побічним дією від прогону по каталогах, який був необхідний в першу чергу для просування по запитам. Ну так для просування достатньо було посилань з каталогів. Але ось одна складність – реєструвати доводилося все вручну. У вересні я купив собі AllSubmitter, який не пропонував ніякої автоматизації, крім кривого автозаповнення форм, хоча і це вже немало в порівнянні з ручним заповненням у браузері.\nМені вдалося досягти з винтерлайфом неймовірних висот за сьогоднішніми мірками – я вивів сайт в топ по таким запитам як: бігові лижі, сноуборд, гірські лижі, хокей, керлінг, фігурне катання і т. п. У мене навіть вийшло ненадовго вирватися в топ Яндекса за запитом «новини спорту» — сайт тоді розірвало від відвідуваності 🙂 Хто сеошник, той знає, що зараз по цим запитам вийти в топ майже не реально, видача по цим запитам практично статична. Але якщо все ж говорити про спроби та бюджетах, то це сотні тисяч рублів на місяць.\nНе все це було досягнуто тільки каталогами, зрозуміло. Тоді на серч процвітала ручна торгівля посиланнями з головних і внутрішніх сторінок. Ціни теж були більш ніж приємним, я продавав посилання з внутрішніх сторінок вінтера за ціною від 2$ до 8$ за штуку. За такими ж цінами я і купував посилання. Такі посилання рулили просто ну дуже сильно, а з морд так взагалі бомба – пара посилань і ти в топі! Я дотримувався своєї фінансової схеми – половина прибутку на просування сайту, що залишилася половина відкладалася в гаманці на різні інші потрібні, наприклад, купівля софту. До речі, ціни на посилання не дуже-то сильно залежали від тіцу, він по-іншому цінувався – тодішні 1000 тіц це як сьогоднішні 100, приблизно так.\nЩе один цікавий факт – приблизно через кілька тижнів після запуску сайту його включили в Яндекс.Каталог. Уявіть собі – так, я після запуску сайту майже відразу подав заявку на безкоштовне додавання в ЯК і ось!\nА ще тоді не було навіть Sape – вона з’явилася пізніше, на жаль, але я не пам’ятаю, коли точно, прогавив момент. Але в 2007 я вже з нею точно працював – посилання зі своїх сайтів продавав і на них же купував! Але про це пізніше…\nНе було тоді і проблем з додаванням в РМЯ – одна спроба, один успіх. Тоді не можна було працювати безпосередньо з Яндесом (не знаю, як з цим зараз), треба було вибирати ЦОП, я вибрав mixmarket.biz. Я працюю з цього ЦОПом і зараз і можу сміливо рекомендувати!\nХочу додати сюди врізку про те, що десь у квітні 2006 року я влаштувався на роботу, ні ким іншим як сеошником, так-так! Все вийшло спонтанно, я з друзями ходив на воллейболл, і одного разу я заїкнувся, що займаюся сайтами, створюю і просуваю і у мене є успіхи. Сталося так, що один з друзів зі своїм одногрупником організували невелику фірму «Медиасенс» та займаються розробкою сайтів та інтерфейсів. Виявилося, що просування було б приємним підмогою при продажу послуг по розробці сайтів. Звичайно, я не міг відмовитися від такої пропозиції – я погодився, займатися улюбленою справою і мати якийсь дохід, це прекрасно.\nІ ось я знову випадково знайшов історичне фото – одне з тієї роботи:\nБезпосередньо в офісі я пропрацював, напевно, близько року, може більше, може менше, не пам’ятаю, пам’ятаю тільки, що потім я працював віддалено з дому.\nМинав час, сайт розвивався. Разом з цим несподівано закінчилася зима, закінчилися і мої лижі. Але студентам треба чимось займатися, і ось вже на другому курсі ми багато прогулювали. А ще студентам потрібні гроші – щоб бухати, зрозуміло. Мій одногрупник влаштувався працювати адміном в місцевий інтернет-центр при факультеті. Звичайно ж, більшість лобурів типу нас ходили туди явно не по навчальній частині, а щоб пограти. Добре, коли твій одногрупник – адмін, тому ми ходили в нетцентр безкоштовно.\nТут намічається черговий мій LevelUp, тому ставимо межу і починаємо нову історію.\nЯ от вже не пам’ятаю точно, але, по-моєму, в нетцентр ми ходили ще навіть на першому курсі, тобто до появи winterlife, тому що я чітко пам’ятаю, що займався ще сайтом smsp. Ми з одногрупниками примудрялися, сидячи за сусідніми столами, спілкуватися один з одним на форумі. І адже було весело! Так само пам’ятаю, що я встигав проганяти сайт по каталогах, ну да ладно…\nОтже, навесні 2006 року замість відвідування пар ми ходили в місцевий інтернет-центр. Спочатку ми шпилили в Unreal Tournament, але потім мені набридло. Одного разу я звернув увагу, що чуваки зі старших курсів грають у якусь штуку, схожу на WarCraft3, але при цьому не Варкрафт. Довго придивлявся, потім дізнався, що це типу надбудова над вариком – незвичайна карта для мережевої гри Dota Allstars. Багато разів просився з ними пограти, але брали мене дуже рідко, мовляв, я нуб і грати не вмію, коротше днище. Прикро, але що поробиш, козли, блін. Купив ліцензійний диск з Варкрафтом, встановив на компі будинку, виявилося, що в карту можна грати і з ботами. Тренувався вдома з ботами, вивчав героїв, їх особливості і т. д. насправді, маса нюансів, хто грав, той знає.\nПриходив до нетцентр, просився грати, але мене все одно не хотіли брати, типу у нас тут своя тусовка, а ти давай до побачення. З моїх одногрупників ніхто в Доту не грав і мені доводилося якось з цим жити. Зате можна було грати по мережі, але через інтернет, ніж, власне я і став займатися вечорами, коли приходив додому. А вдома досі був діал-ап з жахливою швидкістю і шаленим пінгом (затримка), виражалося це приблизно в наступному – ти робиш якусь дію, а відбувається воно через секунду або дві. А в таких іграх навіть долі секунди вирішують. І ось в таких диких умовах я прокачувався, я почав розуміти і передбачати дії ворогів, діяв наперед.\nВиявилося, що дворові друзі теж підсіли на Доту, ми шпилили разом, було про що поговорити, що обговорити. Одного разу Я запропонував зробити сайт – мовляв, є у мене вже досвід, я зможу зробити класний сайт-форум, будемо спілкуватися і там. Всі підтримали, обіцяли мені посильно допомагати, але як потім виявилося, це були лише слова, а тому я допомагав сам собі…\n11 липня 2006 року народжується сайт http://www.dotalife.ru – портал про Dota Allstars. Спочатку там так само стояла Slaed CMS з вбудованим форумом. Досі пам’ятаю версію движка – Slaed free 1.6. Але все було заради форуму, а тому, для чого використовувалося все інше, я вже не пам’ятаю.\nХлопці, не повірите, але на стародавньому гвинті з старого ноутбука я знайшов… Скріншоти предрелизной версії сайту! Вони датовані 10 липня 2006 року, тобто за день, до викочування сайту:\nТрохи не порвало — «руліть доту пацани будемо крути» © зі скріншота.\nТільки не плюйте в монітор, будь ласка. Зарелизил я все в більш пристойному вигляді, з гарним фоном, як мінімум. Судячи з скріншотам, я як раз верстав меню в шапці і футері і бічні блоки.\nЗагалом, сайт якось розвивався, форум процвітав. Я вже бувала, тому в жовтні мій сайт красувався на перших рядках пошуку. Наздогнати і перегнати конкурентів – раз плюнути! Приблизно ось як-то так і просувалися сайти. Це зараз треба створити стратегію, продумати тактику, довго готуватися, унікальний контент, тематичні посилання і т. д. А раніше копіпаст і якісний прогін по каталогах, і ось ти вже король!\nЯкщо говорити про результати, то стабільно на сайті трималася відвідуваність близько 3000-4000 відвідувачів. А в день виходу нової версії карти і ще кілька днів можна було похвалитися 20к-25к відвідувачами.\nОсь хто-то з вас скаржиться, що зараз движки діряві, та ви просто не знаєте, що було тоді. За відчуттями, розробники спершу писали дірки і баги, а потім думали, що, напевно, це якось повинно працювати і додавали трохи працездатності. Приблизно так, тому що недовго я був щасливим зі Slaed CMS – із завидною періодичністю (раз-два в тиждень) мій доталайф почали ламати. Одного разу стало все настільки погано, що довелося все кинути і видалити повністю. Я прийняв рішення залишити тільки форум. Форум вирішив будувати з нуля на движку IPB, тоді тільки з’явилася лінійка ipb 2.x – крутий движок був, ще не перевантажений всяким лайном як зараз.\nОсь так минав час, я займався вже відразу трьома сайтами: smsp, winterlife, dotalife. Правда незабаром smsp довелося кинути за браком часу, але він мені і нецікавий став давно. Сайти розвивалися і поліпшувалися, гроші зароблялися.\nТим часом мої нерви не витримали грати в Доту з лагами і гальмами, я купив дорогий ADSL-модем і провів швидкісний інтернет. Ціни були теж грабіжницькими в Іркутську – 2р. за скачаный мегабайт, зате швидкість була цілих декілька мегабіт!!! Продовжив грати і прокачуватися в інтернеті, іноді вдавалося пограти в инетцентре, коли брали в команду. Але я став грати набагато краще, на рівні всіх інших, так що брали мене вже трохи частіше. Я перестав бути днищем 🙂\nВже не знаю коли, але, мабуть, вже в 2007 році я досить прокачався, щоб грати в доту дуже добре. Настільки добре, що я нагнув всіх в нетцентре! Чуваки образилися, як дівчата, їй богу, і перестали зі мною грати і брати в команду, все як і раніше… Тільки тоді вони були дуже гарні, а тепер, навпаки, я їх злив на дно =)\nНу ось, я домігся своєї мети, я всіх переміг! Dota мені стала нецікава, тоді і мій інтерес до сайту став згасати. Я його не покинув, але вже і часу на нього багато не витрачав.\nТа й житейські справи були цікавіші ніж цілодобове сидіння за компом і створення сайтів. Тим більше на дворі майже літо, травень, теплота і сонечко! Друзі, п’янки, тусовки, дівчата, кохання-зітхання і все таке…\nВсе йшло просто чудово і чудово, поки одного разу не сталося зрада… Подвійну зраду! Нічого більш жахливого у своєму житті я ще не переживав. Це змінило моє життя повністю…\n***тут, мабуть, повинні бути якісь кадри, музика, ну, як у фільмах – інтрига і всі справи***\nДрузі, коли я починав писати цей пост, я не міг припустити, що він буде настільки великим, стільки фактів і спогадів спливло в процесі написання. І я вирішив розділити мою розповідь на дві частини, і ось першу ви як раз тільки що дочитали до кінця.\nА що було далі, що такого жахливого (а може і не жахливого зовсім?) сталося у моєму житті, ви дізнаєтеся дуже скоро – у другій частині. Так що десь тут повинна бути межа, і незабаром за нею мій вебмастерский LevelUp, про який я з минулого ще поки і не підозрюю!\nСпасибі вам, друзі, що ви дочитали до цього моменту, я сподіваюся, що вам було цікаво і ще цікавіше буде чекати і читати продовження. Я прошу вас розповісти про свої враження, що ви про все це думаєте? Що можете сказати про виклад, наскільки нудно чи не нудно? Що можна скоротити, а про що написати докладніше?\nІ ще одне прохання – якщо ви блогер, мені було б цікаво прочитати про ваш «квиток в інтернет», з чого ви починали. Якщо вирішите написати пост, не забудьте в коментарях залишити посилання на нього. А якщо у вас немає блогу, але ви хотіли б поділитися своїми історіями – я буду дуже радий, якщо ви напишіть це в коментарях.\nНу все, до зустрічі у другій частині 😉\nUPD 1.04.2013 — ось і продовження, друга частина, яка про таке найгірше, яке на краще 😉\nпопередня статтяНова робота… Новий будинок… Нове життя? Частина друга — Краснодар\nнаступна статтяЕксперимент з нарощування тіц мордами в Sape\nПрацюючи на дядька, я працюю на себе! Або чому я вибираю роботу за наймом\nМодуль SiteMap — HTML карта сайту для DLE Datalife Engine\nПривіт, друзі. Я майже весь свій час приділяю внутрішньої оптимізації сайту і цільових сторінок. Так як більшість моїх сайтів побудовані на CMS DLE, то й доводиться багато працювати з цим движком.\nОгляд Canon EOS 6D і порівняння з 5D mark III і...\nМодуль CatFace — SEO оптимізація категорій для DLE Datalife Engine


Перший День Народження та як не розгубитися в передсвятковій метушні | FUNFAN\nДякуємо 131301 нашим Клієнтам\nПерший День Народження та як не розгубитися в передсвятковій метушні\nДля кожних батьків, день народження дитини є особливим приводом. Вони можуть захотіти організувати веселу, захоплюючу подію на день народження, яка б принесла велику посмішку на обличчях дітей та створила тривалі спогади.\nВаша малеча не пам'ятатиме цієї події, але ви можете переконатися, що це свято, про яке варто розповісти.\nПерший день народження є величезною подією, і кожна велика подія заслуговує великого свята! Коли ви починаєте планувати своє свято, перше, що ви хочете вирішити, - це ваша святкова тема. Вибираючи тему, є декілька речей, які слід розглянути. Яку їжу ви хочете? Чи буде вечірка на відкритому повітрі або в приміщенні? Які кольори ви хочете в своїх прикрасах?\nСвяткові ідеї. Існує чимало святкових ідей на день народження і вам потрібно вибрати ту, яка підходить для вашого маленького чудового дня, щоб зробити його незабутнім.\nПікнік Тедді ведмедів – це завжди весело для маленьких дітей, і ви зможете придбати своїй дитині особливого ведмедика, щоб згадувати цей день.\nВиберіть колір свята та зробіть свої запрошення, прикраси (і навіть їжу) в цьому кольорі. Кольорові теми - це насправді яскравий та оригінальний спосіб зробити ваше свято атмосферним та цілісним.\nОберіть популярний дитячий персонаж і придбайте святкові аксесуари, які відповідають обраним вами героям. В спеціалізованому святковому магазині можна придбати всілякі аксесуари, включаючи повітряні кульки, запрошення, скатертини, банери, тарілки, чашки.\nЗахоплюючим та незвичайним святом можна зробити, провівши його в тематиці Святкового Пончика. Для гостей спроектуйте різноманітні аромати з пончиками, а в круглих запрошеннях покладіть зображення приготованих посипаних пончиків. На святі можна використати кульки пончиків, різноманітні підвіски та відповідну сервіровку столу.\nЗолотий перший день народження стане не менш чарівним. Золоті та срібні кульки, десерти з блискучою посипкою, святковий одяг іменинника відповідних кольорів. Врешті-решт - чарівний золотий святковий торт з блискучими золотими свічками.\nСвято в стилі Єдинорога буде магічним навіть для дорослих гостей. Магічні кольорові десерти, кульки з єдинорогами, веселка на всю стіну, квіти в декорі та відповідний святковий посуд.\nВеличезна кількість святкових ідей фактично може поставивши вас у сум'яття. Тому, виділіть трошки часу, щоб зрозуміти і вирішити, як ви та ваші близькі хотіли б відзначити одне з найважливіших днів вашого життя.\nЗ вашим святом все заплановано, не забудьте знайти перше запрошення на день народження, яке буде настільки ж вражаючим, як і ваша вечірка.\nВибір декорацій. Якщо ви вже обрали тему вашого торжества, то вибір декорацій буде легким. Просто пам'ятайте, що деякі прикраси можуть бути небезпечними для маленьких дітей, тому переконайтеся, що вони зберігаються в недоступних місцях. Зосередження уваги на великих, твердих декораціях, таких як плакати та банери, зменшить будь-яку небезпеку, пов'язану з прикрасами.\nЧас сну вашої малечі. Це може здатися очевидним, але найзручніший час для спілкування дорослих не завжди найкращий час для дітей. Якщо ви запрошуєте гостей з немовлятами або малюками, неможливо планувати різні графіки сну. Але, як правило, на початку дня краще для більшості дітей. Розгляньте пізній сніданок або післяобідній час замість святкування увечері.\nФотографуйтеся на початку свята. Після того, як все налаштовано, і прикраси розвішано, перш ніж почнеться хаос, зробіть фотографію на пам'ять з іменинником, фото самого вигляду свята, декорацій, гостей.\nВибір їжі. Незалежно від того, наскільки будуть творчими ваші ідеї про їжу, спробуйте зробити її простою. Віддайте перевагу їжі, з якою ваші діти зможуть грати і їсти одночасно. Не забувайте, що однорічні діти їдять лише бажану їжу і можуть мати лише кілька зубів. Діти не будуть багато їсти, тому подбайте про свою їжу, щоб виглядала привабливо, яскраво і різноманітно.\nДитина приносить батькам незбагненну радість. Ваш пучок щастя буде рости швидше, ніж ви коли-небудь могли собі уявити. Отже, призупиніть час, щоб плекати кожну мить, яку ви проводите з ними. Перші ідеї про день народження, про які йшлося вище, - це лише кілька з багатьох інших, які ви можете спробувати. Тут важливо весело провести час і зробити чудові спогади.


Як замінити втулку на велосипеді - обзоры, отзывы и тесты на veloturist.org.ua\nЯк замінити втулку на велосипеді\nВелосипед не вимагає особливих витрат на ремонт і обслуговування, тому є одним з найекономічніших транспортних засобів. Проте, щоб він служив вірою і правдою довгі роки, належну увагу йому приділяти все ж необхідно. Особливо це стосується тих деталей, які витримують великі навантаження, наприклад, втулок.\nУ цій статті я розповім про те, як замінити втулку на велосипеді.\nПерш за все необхідно зняти колесо, після чого витягуємо з нього ексцентрик. Після цього, скориставшись розвідними ключами, слід зняти бічну контргайку, яка знаходиться праворуч. З лівого і правого боків знаходяться обмежувальні конуси, один з яких також необхідно зняти, щоб витягти втулку.\nВтулки бувають з насипними підшипниками або підшипниками в корпусі. При відкручування конуса необхідно стежити за тим, щоб підшипники не загубилися. Для цього їх слід попередньо витягти викруткою або іншим інструментом, або акуратно витрусити.\nПравий конус затискаємо викруткою для того, щоб його зафіксувати.\nПісля цього можна легко викрутити вісь пальцями з дальнього конуса, здійснюючи рухи проти годинникової стрілки.\nПри цьому важливо не втратити кульки, які знаходяться там, в спеціальній чашці.\nДалі беремо нову втулку і акуратно знімаємо гайку з того боку, де стоїть додаткова шайба.\nЦя шайба розрахована на відстань, яке стане недоступною під зіркою, розташованою праворуч. Далі необхідно вкласти всі кульки підшипника на місце, після чого вставити нову втулку, з якої була попередньо знята гайка з лівого боку.\nПотім накручуємо конус, який йде в комплекті з втулкою.\nУ тому випадку, якщо модель велосипеда його не передбачає, то даний елемент можна зняти і використовувати тільки гайку. Якщо не вдається його закрутити в достатній мірі, то можна використовувати викрутку для того, щоб зафіксувати правий конус і закрутити вже з лівого боку.\nПри цьому втулка обов’язково повинна прокручуватися, але не повинно бути люфту.\nПотім одягаємо подовжувальну шайбу, а зверху на неї накручуємо обмежувальну гайку.\n• Читайте также: Як вибрати велосипедну вилку для MTB\nКоли все готово, слід повернути на місце ексцентрик. Його необхідно вставити в колесо таким чином, щоб лапка була з протилежної від зірки сторони. На вісь, яка виступила з боку зірки, одягається пружина і закручується. Далі колесо встановлюємо назад на велосипед.\nЗаміна втулки виконана!\nЩо таке амортизаційні вилки, для чого вони потрібні, які види велосипедних ...\nОгляд велосипедних рам\nЩоб їзда на велосипеді приносила справжнє задоволення, необхідно дуже відпо...\nСправжній велосипедист готовий в будь-яку погоду відправитися в подорож. Йо...\nДля списку висококласних і легких педалей, який ви знайдете нижче, ми відіб...


Шановні учасники бойових дій на території інших держав, воїни – інтернаціоналісти Каховщини!\nДата публикації 12 лютого 2016 .\nЩорічно, 15 лютого український народ віддає глибоку шану усім без винятку солдатам і офіцерам, рядовим і генералам, робітникам та службовцям, які з честю та гідністю виконували свій військовий обов‘язок у горах Афганістану, пустелях Іраку, при врегулюванні конфлікту в Югославії, Чехії, на Кубі та в інших «гарячих» точках світу. Куди б не закидала вас доля, ви завжди чесно й сумлінно виконували військову присягу. За хоробрість, високий професіоналізм, надійність і благородство ви заслужили щиру подяку багатьох народів та примножили авторитет України як країни-миротворця. І сьогодні в непростій ситуації, що склалася в країні, ми опираємося на вашу мудрість та виваженість. Схиляємо голови перед світлою пам’яттю загиблих.\nА всім, хто пройшов через горнила жорстоких воєн, від усього серця бажаємо міцного здоров’я, сімейного затишку та благополуччя, миру і віри в майбутнє України.\nДата публикації 09 лютого 2016 .\n09 лютого голова Каховської районної ради Тетяна Тертична разом з депутатом обласної ради Сергієм Дроздиком, депутатом районної ради Олексієм Приходько та головою ради ветеранів району Станіславом Соколовським у Василівській сільській раді вручили відзнаки Президента України, пам’ятні медалі «70 років визволення України від фашистських загарбників» ветеранам II Світової війни, а саме:\n- Горбалю Івану Павловичу – с.Василівка;\n- Савчуку Миколі Васильовичу – с.Василівка;\n- Дмитренку Олексію Потаповичу – с.Софіївка.\nОкрім чисельних побажань «міцного здоров’я та довгих років життя» від гостей ветерани, також отримали цінні подарунки.


Ренс Риггз всі книги, твори, розповіді, романи всі книги купити в інтернет-магазині Yakaboo.ua\nРенсом Ріггз – книги і біографія\nПовне ім'я: Ренсом Ріггз\nОдразу після публікації книга «Дім дивних дітей» стала світовим бестселером, а її автор отримав всесвітню популярність, яка збільшувалася із виходом кожного нового тому. Сьогодні купити книги Ренсома Ріггза про дивних дітей прагне кожен шанувальник сучасного фентезі. Однак не всі знають, що творча спадщина американського письменника набагато ширша. До списку творів Ренсома Ріггза, окрім трьох томів популярної серії у жанрі фантастики, входять статті, есе, кіносценарії, документальні та графічні роботи, засновані на старих фотознімках.\nПисьменник народився на старовинній фермі у штаті Меріленд і у дитинстві мріяв продовжити справу батька. Але все змінилося після переїзду сім’ї до Флориди. Хлопчик захопився фотографією і кінематографом, закінчив факультет кіномистецтв, пробував писати сценарії до короткометражних фільмів, але не досяг успіху на цьому терені. Знайти життєве покликання майбутньому автору бестселерів допомогло дитяче захоплення старовинними фотознімками дивного змісту, які той масово скуповував на блошиних ринках. Ці загадкові фото стали відправною точкою його майбутніх книг.\nНапрямки творчості Ренсома Ріггза\nОснову творчої спадщини американця складають три фантастичні і навіть фантасмагорійні романи Ренсома Ріггза про «дивних дітей»: «Дім дивних дітей», «Місто порожніх» і «Бібліотека душ». Саме вони принесли письменникові всесвітню славу. На сторінках цих книг ожили старі фотографії, доповнені містичними історіями про дітей з надздібностямі, їхніх хранительках і наставницах, а також про страшні тіні й порожнечі, що пожирають дитячі душі. Напрочуд вдалою знахідкою автора, що одностайно відзначають усі читачі, стала ідея зробити фотознімки повноправними елементами сюжету. Ці фото не просто ілюструють книги, а привносять у них особливу атмосферу і задають містичний настрій, необхідний для правильного сприйняття тексту.\nМенш відомі оповідання Ренсома Ріггза про Шерлока Холмса, видані у 2009 році під назвою «Шерлок Холмс. Методи розслідування і таємниці видатного детектива». Ці есе — справжній подарунок для тих, хто захоплюється історіями про знаменитого англійського сищика та цікавиться особливостями його роботи. Письменник показує Шерлока з несподіваного для читача боку: як талановитого актора і маніпулятора.\nА останньою книгою Ренсома Ріггза на сьогоднішній день стала збірка «Історії дивних» (попередня назва), опублікована у 2016 році англійською мовою. Новели, які увійшли до неї, доповнюють «Дім дивних дітей» і зацікавлять усіх шанувальників цієї серії. Офіційний переклад збірки українською мовою з’явиться найближчим часом.\nКупити старі і нові книги Ренсома Ріггза в Україні з доставкою до будь-якого регіону країни можна у книжковому інтернет-магазині Yakaboo.\nКод товару 914980\nКод товару 918801\nКод товару 914421\nКод товару 964322\nКод товару 1329998\nКод товару 1292989\nКод товару 10000123\nКод товару 10225763\nКод товару 1111677\nКод товару 934659\nКод товару 1276953\nThe Conference of the Birds (Miss Peregrine's Peculiar Children 5)\nКод товару 1276968\nКод товару 1111675\nКод товару 645446\nКод товару 735054\nКод товару 746273\nКод товару 746268\nКод товару 734818\nКод товару 746266\nКод товару 754412\nКод товару 863334\nКод товару 309009\nКод товару 1201376\nКод товару 878983\nКод товару 934283\nКод товару 863315\nКод товару 905581\nКод товару 1095366\nВидавництво: Headline Publishing Group, Yen Press\nКод товару 1111676


Home / Україна / Росія в ООН звинуватила США, Євросоюз і Україну в порушенні прав людини і підтримки неонацизму\nРосія в ООН звинуватила США, Євросоюз і Україну в порушенні прав людини і підтримки неонацизму\nСША, країни ЄС і Україна порушують права людини, Раді ООН з прав людини давно пора звернути на це увагу. Про це заявив на сесії РПЛ представник російської делегації Євген Устинов.\nВін зазначив, що «США викрадають людей по всьому світу» і намагаються змусити інші держави жити за американськими законами, а також «в світових масштабах» порушують право людини на приватне життя». Устинов нагадав про в’язниці Гуантанамо, «цій ганьбі» для США, які «пафосно говорять» про свою «месіанської ролі у правах людини».\nУстинов звернув увагу на проблему ксенофобії, яка в ЄС досягла «загрозливих масштабів».\n«Продовжується експлуатація, в тому числі сексуальна, мігрантів», – заявив він, додавши, що в кримінал втягують дітей і підлітків.\nСеред країн, в яких спостерігається високий рівень сексуального насильства та проблеми притягнення винних до відповідальності в цій сфері», Устинов назвав Швеції, Данії та Великобританії.\nКрім того, він нагадав про балтійських країнах, де «на тлі навмисно раздуваемой владою русофобії робляться неправомірні кроки по скороченню російськомовного інформаційно-освітнього простору».\nУстинов підкреслив, що в Прибалтиці і Польщі чиниться тиск на ЗМІ і блогерів, з ідеологічних причин піддаються переслідуванню активісти-правозахисники.\nПредставник Росії вказав і на те, що «правозахисна ситуація на Україні» стрімко погіршується, Київ «душить свободу слова», при цьому підтримуючи неонацизм і ксенофобію. Устинов зазначив, що на Україні «тероризують і фізично знищують опозицію та правозахисників». За його словами, в країні діють «драконівські обмеження на користування інтернетом».\nХарактеризуючи ситуацію в Донбасі, Устинов заявив, що українське керівництво «веде війну проти своїх же співгромадян».\nНа думку Москви, РПЛ ООН давно повинен був виправити «перекіс у своїй роботі» і зайнятися зазначеними проблемами. Поки ж РПЛ сфокусував критику «на країнах, що розвиваються», – сказав Устінов.


Децентралізацію треба приймати без “особливого статусу” Донбасу – Парубій | NEWS24\nДецентралізацію треба приймати без “особливого статусу” Донбасу – Парубій\nЧервень 27, 2016inna\t“Особливий статус” Донбасу неприйнятний. Закон про децентралізацію можна прийняти без цієї норми. Про це заявив голова Верховної Ради Андрій Парубій. Повідомляє прес-служби парламенту.\n“На жаль, цей пункт став причиною не тільки конфліктів, але і суспільної дискусії. Вінзалежить від виконання Путіним мінських домовленостей, не дозволяє прийняти цю важливу і ключову реформу”, – сказав Парубій.\nНа його думку, цей пункт не може бути зараз прийнятий, оскільки бойовики продовжують збільшувати військову активність в зоні АТО. Але між першим і другим читанням “не може бути вилучений жоден пункт, не може бути змінена жодна точка, жодна кома”.\nУ зв’язку з цим Парубій вважає, що необхідно вилучити питання про “особливий статус” з тексту законопроекту і виділити його в окремий проект змін до Конституції, “і тоді знову необхідне рішення Конституційного суду, і розгляд в першому і другому читаннях”.\nРаніше повідомлялося, що міністр внутрішніх справ Арсен Аваков запропонував виключити з проекту змін до Конституції щодо децентралізації пункт про “особливий статус” Донбасу.\nПерепалка Тимошенко – Парубий на согласовательном совете.\nPosted UnderПолітикаTaggedДецентралізація Донбас Парубий\nПоїзд американських гірок на шаленій швидкості зійшов із рейок: опубліковані фотоАгресивна компанія жорстоко побила АТОшника\tОстанні записи\tПодробиці вбивства 17-річної студентки в Одесі


Великдень: через музику до душі - Чернівці, Чернівецька область - новини в газеті Версії\nТам, де закінчуються слова, починається музика…\nВеликодня програма зі справжніх перлин класичної духовної музики – ораторії «Сім слів Спасителя на хресті» Й. Гайдна та арії з кантати «Страсті за Матвієм» Й.С.Баха – уперше прозвучала в Чернівцях у виконанні Академічного камерного оркестру Чернівецької обласної філармонії під керівництвом Павла Чеботова та солісток – заслуженої артистки України Людмили Шапко (скрипка) та Світлани Дейбук (сопрано).\nСкрипаль, диригент, художній керівник камерного оркестру народний артист України Павло Чеботов розмірковує про відсутність «продавців музики» в Чернівецькій філармонії, невідому «Мелодію» Володимира Івасюка, яка стала би чудовим саундтреком до подій на Майдані, та унікальну мову музики.\nВона, по-перше, спеціально підготовлена до Великодня. І цим уже особлива. По-друге, це неперевершена музика на біблійні теми у супроводі текстів з Євангелія. З нею слухач немовби потрапляє в ті події, що відбулися майже дві тисячі років тому. Ми хочемо, щоби люди відчули ці моменти ще глибше, адже музика, як відомо, спілкується з людськими почуттями напряму.\nПро духовну музику\nПоняття «духовна музика» може мати кілька значень. Адже це музика, пов’язана з культом, музика, що виконується під час релігійної служби. Сюди можна віднести твори Баха, Генделя, Гайдна. Але найперше – це музика, що звертається напряму до людської душі.\nПро музику, що «б’є в десятку»\nЯ ніколи для себе не розділяю музику на класичну чи романтичну, сучасну чи авангардну. Є музика хороша і та, яку нецікаво слухати. Коли вибираю репертуар для оркестру, керуюся саме цим. Ми хочемо грати лише те, що «б’є в десятку». Те, що зачепить публіку і змусить повернутися до концертного залу.\nПро розмаїття стилів\nОркестр гарно грає тоді, коли виконує музику різних стилів. Кожний композитор – це окремий стиль. Не епоха головне, а власне персона. Здавалося б, і Стравінський, і Прокоф’єв жили в один період, але це зовсім різна музика.\nНаш репертуар дуже різоманітний. Приміром, цього сезону ми виконували твори композиторів ХХ століття – Стравінського, Прокоф’єва, Шостаковича, Бріттена. Я буквально купався в цій музиці. І дуже задоволений тим, що наприкінці травня виступимо в Луцьку на фестивалі, присвяченому творчості Стравінського. Там ми виконаємо його музику до балету «Аполлон Мусагет».\nПеред цим ми «сиділи» на романтизмі – Чайковський, Гріг, Россіні. Ще раніше – на старовинних стилях: Моцарт, Бах, Гендель. І всі ці речі – досі в репертуарі оркестру. Ми працюємо не так, щоби просто відіграти програму і забути, а щоби після репетиції в будь-якого моменту могли відновити твір.\nЩодо планів, то хочу спробувати авангард. Приміром, Веберна чи Шонберга.\nЧернівецька публіка – одна з найкращих в Україні. Біда ж у тому, що у нас, з одного боку, є чудова публіка і, сподіваюся, непоганий оркестр, але між ними немає посередника. Тобто структури, яка зв’язала б їх – в одному місці, в один час, щоби ми зі слухачами отримали взаємне задоволення. І цю функцію мала би виконувати філармонія.\nОсь погляньте, Чернівецька філармонія – одна із найбільших в Україні. Більша, ніж Київська. У нас є і симфонічний оркестр, і камерний оркестр, і камерний хор, але публіка чомусь не йде. Бо немає менеджера, який займався би організацією концертів. Керівництво філармонії має бути продавцями, «культуртрейдерами», а не чиновниками. Може, це прозвучить надто пафосно, але філармонія повинна виховувати духовне культурне суспільство!\nПро «важку» музику\nПригадую один анекдот. Раніше на радіо була така програма «Концерт по заявках». І ось на радіо телефонує, скажімо, товариш Сидоров. Просить поставити Полонез Огіньського. «Будь ласка», – відповідає ведучий. За якийсь час Сидоров знову телефонує. Просить поставити Симфонію Чайковського. «Немає питань», – відповідає ведучий. За якийсь час Сидоров просить поставити Симфонію Шостаковича. Ведучий виконує прохання слухача. Нарешті, той замовляє «Просвітлену ніч» Шонберга. І тут ведучий не витримує і каже: «Слухайте, товаришу Сидоров, візьміть себе в руки і послухайте Полонез Огіньського!». Тобто товариш Сидоров «виріс» настільки, що «переріс» ведучого програми. Я це веду до того, що класична музика може бути важкою для сприйняття лише для людини непідготовленої, яка її мало слухає, не відвідує концерти. Є категорія людей, які відвідують концерти класичної музики постійно. Це одна й та ж публіка, яка прийде за будь-якої погоди. І такі «фанати» є й у нашому місті.\nПро невідомий твір Івасюка\nКор.: – Який музичний твір ви би обрали «саундтреком» до трагічних подій на Майдані?\nП.Ч.:– Нещодавно в Чернівцях відбувся концерт, присвячений пам’яті Небесної сотні. І там ми виконали «Мелодію» Володимира Івасюка. Це наша знахідка. За радянських часів цей твір музиканти відмовлялися виконувати. Ноти мені передав батько Володимира Івасюка, Михайло Григорович, після смерті сина. Ми з дружиною (заслуженою артисткою України Людмилою Шапко – ред.) переклали цей твір на дві скрипки з фортепіано. Відтоді «Мелодія» постійно в нашому репертуарі. Більш пронизливої, надривної і, підкреслимо, української музики не можу назвати. Є більш відомий твір – «Мелодія» Скорика – та його грають усі. А от «Мелодія» Івасюка – це наше, буковинське, те, чого ні в кого немає. У мене кілька разів просили ноти, але я відмовляюся їх давати. Не тому, що я жадібний. Просто це наше, це той твір, який є свого роду одкровенням. Володимир Івасюк відомий загалу як автор популярних естрадних пісень. Але, з’ясовується, що він ще й дуже серйозний композитор. На жаль, склалося так, що він прожив небагато, але встиг у студентські роки написати цей твір. Незважаючи на те, що він датований 70-ми роками, «Мелодія» не втрачає своєї актуальності й нині. І, відповідаючи на ваше питання,– це саме та музика, що найбільш співзвучна нинішнім подіям.\nПро «високу планку»\nНаш оркестр – один із найстаріших в Україні. Він створений Юрієм Гіною ще 1975 року, і 1978-го посів перше місце на Республіканському конкурсі камерних ансамблів у Києві. Щоправда, тоді на всю Україну камерних оркестрів було лише три: Херсонський, Рівненський та Чернівецький. От відтоді він і існує. Ним керували різні люди, з першого складу нікого серед живих немає. Коли я повернувся з Туреччини – це десь у 2008 році – оркестр перейшов до мене.\nЄ речі, які об’єднують музикантів оркестру: вони всі – фанати своєї справи. І тут не мають значення ні вік, ні характер, суттєве лише те, що ми граємо одну музику. Коли я став диригентом оркестру, тут був зовсім інший стиль роботи. Попередній керівник філармонії якось викликав мене до себе і сказав: «Є чудова пропозиція: за місяць поїхати на фестиваль до Києва на дуже хороших умовах. Ось репертуар, який оркестр має виконувати». Я подивився на список. «Серенада» Дворжака – оркестр її не грає. Струнна симфонія Чайковського – в репертуарі оркестру її немає. Я відповідаю: «Це дуже складні твори, за місяць ми з ними не впораємося, навіть, якщо будемо репетирувати щодня». Зате тепер у нашому репертуарі є і Дворжак, і Чайковський, і Стравінський… Я взяв курс на те, що оркестр має накопичити гідний репертуар. І ми постійно підіймаємо цю планку. Будь-який оркестр грає тим краще, чим більше він устиг зіграти. Ніхто не народжується геніальним музикантом. Це той шлях, який слід пройти.\nШість років я прожив у Туреччині, де викладав у консерваторії й працював у оркестрі Стамбульського оперного театру. Ми з дружиною багато де поїздили. Бували в Ізраїлі, Німеччині, Франції, Польщі, Румунії, Швеції. Але певної миті я відчув, що далі так не можу: хочу назад, в Україну – і дружина мене підтримала. Може, ми якісь ненормальні, але в такій проблематичній обстановці нам комфортніше жити, ніж в іншій країні без проблем і в комфорті. Мені подобається в Україні. І це при тому, що за походженням я росіянин. Тут моя друга Батьківщина. Тут я прожив 30 років. І не збираюся нікуди їхати, незважаючи на те, що за кордоном музиканти можуть заробити більше. Хочеш концерти? – На тобі. Хочеш оркестр? – Тримай. Хочеш грошей? – Та, будь ласка. Але, тим не менш, недобре мені там. Тут у мене свій оркестр. Тут я живу. Тут я вдома.\nПро унікальність музичного мистецтва\nЧесно кажучи, неодноразово стикався з дивним явищем. Коли я слухав «Серенаду» Дворжака, не хотів брати її до репертуару оркестру – не чіпляло. Але, коли я сам буквально «вліз» у партитуру, коли «перемолов» цю річ у собі, пережив її, тоді виявив, що це надзвичайна музика. Не завжди треба судити про твір з того, як його виконують. У чому зміст мистецтва? В тому, що кожний виконавець – унікальний. Хтось скаже: чого я піду слухати Концерт Мендельсона, коли я вже чув його сто разів у різних виконаннях. Дивак: цей музикант виконає його інакше. Бо Концерт Мендельсона – це лише форма. Головне – як виконавець зрозумів цей твір і як відкрив його публіці. А кожний зробить це по-своєму. От спитайте з десяток людей після концерту, про що вони слухали музику, – і отримаєте десять різних відповідей! І це правильно. Кожний знаходить в музиці щось своє.\n…Можна читати проповіді, можна читати книги, але це аж ніяк не замінить музичного мистецтва. Це специфічна мова. Та годі балачок. Говорити про музику – це вкрай невдячна справа. Музику треба слухати. Там, де закінчуються слова, починається музика.\nКонцертний сезон у Чернівецькій філармонії розпочато…


Про компанію | ТO-НAP | Науково-Виробниче Підприємство\nТОВ НВП “ТО-НАР” була створена в Миколаєві в грудні 1991 року і спеціалізується по поставкам продукції на суду, суднобудівні підприємства, а також по інших галузях народного господарства.\nНаше підприємство є дійсним членом міжнародної асоціації суднових постачальників (ISSA).\nМи постійно вивчаємо і аналізуємо динаміку на ринку – З цього НПП «ТО-НАР» володіє тією, необхідною інформацією, яка допомагає підприємствам споживачам планувати ефективне використання ресурсів при мінімальних витратах на придбання комплектуючих. Добре налагоджений механізм поставок продукції нашим клієнтам дозволив нам завоювати репутацію надійного партнера!\nПротягом 25 років компанія успішно працює на ринках України, СНД і далекого зарубіжжя з постачання:\n-канатів сталевих і нержавіючих;\n-канатів швартових (рослинних (прядив’яні, Сизальские і манільські) і синтетичних поліамід і поліпропілен);\n-ланцюгів (якірних, вантажних і тягових);\n-судових такелажних пристроїв (талрепи, скоби, коуши, вантажозахоплювальні пристрої).\nНПП «ТО-НАР» співпрацює з провідними підприємствами (ВАТ «Силур», «Белорецкий металургійний комбінат», ВАТ «Стальканат», Бердянським заводом ПТО) і реалізує їх продукцію в Україні та СНД. Постійно вивчаючи і аналізуючи динаміку на ринку – НПП «ТО-НАР» володіє тією, необхідною інформацією, яка допомагає підприємствам споживачам планувати ефективне використання НТБ і ресурсів при мінімальних витратах на придбання комплектуючих. Добре налагоджений механізм поставок продукції нашим клієнтам дозволив НПП «ТО-НАР» завоювати репутацію надійного партнера.\nНа власній виробничій базі виготовляємо згідно ТУ У 25.-9-13851544-001 діє до: 2017 і відповідно до вимог РЕГІСТРА:\n-Виріб з канатів (лопарі і багатовіткових стропи) для спускових пристроїв рятувальних та чергових шлюпок, рятувальних плотів та буксирних пристроїв;\n-Виріб для швартових і буксирних пристроїв.\nТОВ НВП «ТО-НАР» здійснює дефектацию, ремонт та огляд засобів кріплення вантажів на судах. Огляд вантажопідіймальних виробів і механізмів проводиться відповідно до правил РМРС.\nПродукція ТОВ НВП «ТО-НАР» сертифікована РМРС, центрами Держтехнагляду і має паспорта відповідності.\nСистема якості на підприємстві підтверджується сертифікатом ДСТУ ISO 9001 діє до: 2015 за № 14-574-18\nСЕРТИФІКАТ: РМРС № 17.80025.180\nСЕРТИФІКАТ УКРАЇНСЬКОГО РЕГІСТРА: СВП 12-3-16-14\nСпільна робота підприємства з замовником будується не за традиційною формулою постачальник-клієнт, а на основі партнерських відносин, де обидві сторони в різному ступені зацікавлені в успіху.\nСвоє майбутнє розвиток підприємство бачить в тісному, чесному, діловому і паритетний співпраці з підприємствами-споживачами, розширенні географії ділових зв’язків, пошуку прогресивних і взаємовигідних форм ведення бізнесу.


Компанія Clinique була заснована в 1968 році редактором глянцевого журналу і відомим дерматологом. Вони вважали, що гарну шкіру можна створити, і під таким гаслом стали розробляти власні косметичні продукти. Цей бренд став першим у світі, який пропагував обов’язкова наявність у косметиці сонцезахисного фактора.\nКосметика Clinique неймовірно популярна і улюблена багатьма жінок по всьому світу. Через роки вона стала однією з найбільш популярних торгових марок, яка випускає престижну продукцію. На сьогоднішній день асортимент компанії розширився, що дозволяє дівчатам і жінкам підбирати для себе найкращі уходовые і декоративні продукти.\nВиробник розробляє унікальні косметичні засоби, які допомагають представницям жіночої статі зберігати і підкреслювати свою молодість і красу. Декоративна косметика Clinique відмінно справляється з потребами дівчат в створенні гарного макіяжу на кожен день. Всі косметичні і парфумерні товари компанії перевіряються найвідомішими дерматологи всього світу.\nЗа довгі роки існування дана косметична компанія постійно поповнює свій асортимент якісними та ефективними засобами. Косметика «Клінік» є однією з провідних серед всіх світових торгових марок, все завдяки визнання мільйонів жінок і дерматологів.\nБренд представляє дівчатам і жінкам відмінні уходовые кошти за шкірою обличчя і тіла, які вирішують різні проблеми зі шкірою. Декоративна косметика дозволяє з легкістю зробити неймовірний макіяж навіть дівчатам, які тільки починають користуватися косметикою.\nВиробник створив безліч косметичних лінійок по догляду за собою. В асортименті косметики Clinique представлені:\nMoisture Surge — лінійка для глибокого зволоження шкіри. Найкращий продукт — інтенсивно зволожуючий крем для обличчя.\nPep-Start — лінійка коштів Clinique для багатофункціонального експрес-догляду. Вона спрямована на вирішення безлічі проблем зі шкірою. Кращий продукт, за відгуками про Clinique, матовий зволожуючий крем Pep-Start.\nAnti-Blemish Solutions — догляд за проблемною шкірою, яка схильна до появи недоліків. Гель для вмивання з даної лінійки задовольняє всі потреби покупців і користується великим попитом.\nЛінійка розроблена кращими дерматологами світу для догляду за шкірою вікової. Продукти, які входять в лінійку, відмінно справляються з усіма завданнями і розгладжують зморшки різної глибини.\nСироватка Smart Clinique — кращий продукт, на думку багатьох покупців. Виробник заявляє, що компоненти в складі даного продукту здатні розпізнавати проблемні ділянки і впливати на них. Сироватка допомагає позбутися таких проблем, як пігментні плями, вікові та мімічні зморшки, недостатнє зволоження і втрата тонусу шкіри.\nВідгуки про Clinique показують, що жінки, які пробували цей продукт, помітили, що шкіра перетворюється після декількох застосувань, а дія сироватки має накопичувальний ефект. Після тривалого використання шкіра стає більш пружною і разглаженной. Покупці відзначають і зручний флакон продукту, який дозволяє отримувати сироватку за допомогою дозатора, що робить використання гігієнічним.\nТекстура сироватки дозволяє їй легко і швидко розподілятися по шкірі, не залишаючи ніяких слідів. Після вбирання продукту можна відразу приступати до нанесення декоративної косметики. Жінки стверджують, що вона відмінно підходить як база під тональний крем надає шкірі сяйво, яке покращує зовнішній вигляд покриву.\nЗволожуючий крем Clinique має досить легку текстуру, яка швидко всмоктується в шкіру, і його можна використовувати в будь-який час доби. Він підходить для сухої та дуже сухої шкіри, а також для комбінованої, яка схильна до сухості. Крем можна наносити перед використанням тонального крему або перед сном, але більш товстим шаром для досягнення максимального зволоження.\nВідгуки про Clinique говорять про те, що крем має абсолютно знежирену формулу, яка не жирнит шкіру обличчя і не викликає появу жирного блиску. Він не залишає відчуття липкості або плівки на обличчі. Після тривалого використання покупниці відзначають, що колір обличчя стає більш рівним, лущення зникають і шкіра виглядає більш сяючою.\nБудь-який тип шкіри потребує хорошому зволоженні і дерматологи бренду Clinique розробили крем, який буде одночасно зволожувати і матувати. Виробник обіцяє гарне зволоження, матування, можливість використовувати як базу під макіяж і помітний ефект розгладження.\nCream Clinique має приємну текстуру, яка швидко всмоктується і згладжує наявні лущення. Він добре матує Т-зону, але не повністю, а залишає легкий ефект сяйва. Перед використанням тонального крему слід наносити невелику кількість крему, тому що він сприяє хорошому розподілу самих щільних тональних основ.\nУ відгуках про Clinique жінки відзначають, що крем містить у своєму складі величезна кількість корисних компонентів, які прекрасно доглядають за шкірою. Після використання вона стає зволоженою, згладжуються лущення, звужуються пори, створюється ефект «фотошопу» на обличчі.\nДаний засіб входить в рейтинг Clinique як найкращий зволожуючий крем для жирної та комбінованої шкіри. Він чудово поєднує в собі компоненти, які допомагають покрову бути зволоженим і залишатися матовим довгий час.\nПроблемна шкіра схильна до постійного подразнення і появи недоліків, особливо в тих випадках, коли догляд підібраний неправильно. Розроблений дерматологами косметичної компанії Clinique гель для вмивання, спрямований на комплексний догляд з урахуванням потреб проблемної шкіри.\nПо текстурі він досить рідкий і швидко утворює достатню кількість піни для очищення шкіри. Засіб сприяє локальному підсушування недосконалостей без висушення всієї шкіри обличчя. Після вмивання гель не утворює ефекту стягнення, а шкіра не стає роздратованою. Він відмінно видаляє повсякденний макіяж, але виробник рекомендує використовувати міцелярно воду.\nЛінійка Clinique для проблемної шкіри розроблена таким чином, що її можна використовувати дівчатам навіть з самої чутливої і схильної до подразнень шкіри. Гель досить економічно витрачається, а при щоденному використанні його вистачає на 6-7 місяців.\nРідке мило для умивання компанії Clinique представлено у 3-ступеневій системі, яка розроблена спеціально з урахуванням потреб чоловічої шкіри. Мило для умивання спрямоване на ефективне очищення без відчуттів сухості і дискомфорту. Цей продукт лінійки Clinique For Men підходить як для сухого, так і для жирного проблемного покриву.\nДля вмивання необхідно невелику кількість для утворення великої маси очисній піни. Виробник заявляє, що засіб не тільки очищає шкіру, але і підготовляє її до процесу гоління шляхом пом’якшення шкіри та хутра. Чоловіки всього світу ставлять високу оцінку даному продукту, віддають перевагу саме йому при виборі доглядає косметики.\nВідгуки про Clinique показують, що декоративна косметика світового бренду користується особливим попитом серед покупців та візажистів. Ні одна дівчина і жінка всього світу не обходяться без макіяжу в повсякденному житті. Косметика розроблена кращими дерматологами з світовими іменами для того, щоб щоденне використання було максимально безпечним і комфортним.\nДекоративна косметика постійно контактує зі шкірою, тому важливо, щоб вона не забивала пори, не провокувала запалень і недосконалостей. Серед величезного асортименту продукції, відгуки про Clinique дозволяють виділити кращі. Ось невеликий рейтинг:\nТекстура крему рідка, легко розподіляється будь-яким зручним способом і дозволяє контролювати ступінь покриття на шкірі. Він не створює ефекту маски на обличчі і абсолютно не помітний оточуючим. Велика кількість корисних компонентів в тональному кремі Clinique дозволяє шкірі бути зволоженою протягом усього дня, а після нанесення згладжуються лущення.\nСвітловідбиваючі частинки в його складі створюють неймовірно красивий ефект сяйва на шкірі, приховують сліди втоми і почервоніння. З ним шкіра виглядає здоровою і доглянутою. Він абсолютно не жирнит, а протягом всього дня не виникає необхідності нанести пудру. Відгуки про Clinique доводять, що це один з найкращих тональних засобів серед усього асортименту косметичної компанії.\nВелике досягнення виробника — склад, в якому знаходиться величезна кількість корисних компонентів. Вони не тільки зволожують і зміцнюють вії, а також дозволяють продукту легко розподілятися по всій довжині. Відгуки про Clinique показують, що хороший об’єм та розділення вій допомагає придбати щіточка. Вона зроблена з безлічі щільно посаджених натуральних ворсинок, які легко розподіляють туш і прочісують вії.\nНевеликий недолік у цієї туші — відсутність вологостійкості, але це не зменшує любов покупців до неї. Її часто можна зустріти в косметичці візажистів зі світовим ім’ям, тому що вона виконує всі заявлені виробником обіцянки.\nВиробники косметики «Клінік» випустили розсипчасту пудру в комплекті з щіточкою. Таку новинку відразу оцінили покупці і вона стала неймовірно популярною.\nПудра необхідна для закріплення макіяжу, вона створює додатковий ефект «красивою» шкіри, а також підходить будь-якого типу. Продукт розгладжує зморшки і приховує пори. Відгуки про Clinique говорять про те, що у неї легка, майже невагома текстура, яка не відчувається на обличчі протягом всього дня. Пудра відмінно матує шкіру, запобігає надмірне виділення шкірного жиру і продовжує стійкість тонального крему.\nКисть знаходиться в спеціальній тубі, яка запобігає забрудненню ворсинок і дозволяє носити її з собою в сумочці. У неї щільно набиті ворсинки середньої жорсткості, які відмінно справляються з нанесенням пудри тонким шаром. При додаванні продукту на тональну основу, вона відмінно закріплює тон і приховує недоліки на обличчі. Можна наносити пудру від Clinique як самостійний продукт, але видимого результату вона не дасть, тільки трохи виправить тон і додасть шкірі матовість.\nПомада приваблює не тільки гучними обіцянками виробника, але і красивим дизайном упаковки. Повз такого флакона не пройде жодна дівчина. У неї однорідна кремова текстура легко лягає на губи і добре розподіляється по ним. Велика кількість пігменту у складі роблять колір дуже яскравим і красивим, а помада повністю перекриває природний відтінок губ.\nДівчата у відгуках про Clinique стверджують, що після нанесення помади на губах згладжуються всі наявні лущення і нерівності. Вона досить стійка, але зникає після чашки кави або прийняття їжі. При щоденному використанні помада не сушить губи і не доставляє відчуттів дискомфорту. Видалити можна за допомогою серветки або будь-якого засобу для зняття макіяжу. Величезна палітра відтінків дозволяє дівчатам легко підібрати необхідний колір.\nПомада кремова по текстурі і прекрасно наноситься на губи. Вона добре перекриває природний відтінок і повністю лягає на поверхню без залисин. До складу входить масло Ши, яке зволожує губи протягом всього дня і згладжує наявні на них лущення. Помада не розтікається в складки і не викликає дискомфорту, вона практично не відчувається на губах.\nВідгуки про Clinique стверджують, що помада не вимагає використання контурного олівця і додаткової бази на губи. Відтінки, які представлені в упаковці, що не відрізняються на губах, що і приваблює більшість покупців. Засіб досить стійке і не зникне після випитої чашки кави. Видалити залишки помади Clinique з губ можна за допомогою мицеллярной води або засобу для зняття макіяжу.\nКосметична компанія Clinique випускає велику кількість подарункових наборів, які включають в себе кілька косметичних і корисних продуктів. При купівлі подарункових наборів Clinique ціна виходить набагато нижче, ніж купувати косметику окремо.\nВ асортименті є безліч наборів як декоративної, так і уходових косметики. Вони дозволяють покупцям заощадити і спробувати більшу кількість продуктів. Виробник створив набори для жінок і чоловіків, які відмінно підходять в якості подарунка коханій обранцеві/обраниці з турботою про його/її красі.\nНайпопулярнішим набором Clinique є Discovery Box для сухої і жирної шкіри, в який входить: рідке мило для обличчя, відлущуючий і зволожуючий лосьйон, інтенсивно зволожуючий гель, помада для губ, туш для вій і засіб для зняття стійкого макіяжу. Вартість такого набору виходить у кілька разів нижче, ніж при покупці кожного вхідного в нього продукту. В асортимент косметики входить такий же набір, тільки з засобами для жирної та комбінованої шкіри.\nВ подарункових наборах Clinique можна знайти як повнорозмірні версії продуктів, так і мініатюри. Таким чином, вони дозволяють протестувати кілька засобів одночасно і зрозуміти, чи підходять ці товари конкретному типу шкіри чи ні.\nУ весняно-літній період відмінним варіантом придбання подарункового набору даного бренду стане «Вихідні за містом». Це кошти, які допомагають шкірі залишатися здоровою і красивою, захищають її від шкідливого сонячного впливу. Відгуки про Clinique показують, що цей набір чудово заміняє величезну кількість косметики, яку дівчата беруть з собою в подорожі. Набір включає в себе: тижневу систему догляду за шкірою обличчя з вітаміном с, яка зволожує шкіру, насичує її корисними компонентами і захищає від сонячних променів; туш High Impact і дорожню косметичку.\nНабір для чоловіків Clinique Happy створений для того, щоб дівчата при виборі подарунка своїй коханій людині придбали дійсно відповідні кошти. Аромат, який знаходиться в наборі, підкреслює мужність кожного молодого чоловіка і його впевненість у собі. Парфум сподобається чоловікам абсолютно всіх вікових рамок і соціальних статусів.\nУ набір входять: аромат Clinique Happy For Men об’ємом 100 мл, гель для миття волосся і тіла з ароматом цього парфуму і бальзам після гоління, який відмінно доглядає за шкірою і попереджає появу роздратування.\nКосметична компанія Clinique завоювала величезну популярність і визнання всіх жінок і чоловіків по всьому світу. Продукцію, яку випускає цей бренд, вибирають не тільки звичайні покупці, але і косметологи, а також візажисти з світовими іменами. Якість косметики Clinique досить висока і задовольняє всім потребам сучасних покупців. Вона не викликає алергічних реакцій, підходить практично всім.\nКомпоненти, що входять до складу коштів, довго і ретельно вибираються кращими дерматологами з урахуванням потреб шкіри різних типів. Косметику можна легко придбати в безлічі мережевих магазинів, а також на офіційному сайті компанії. Покупці відзначають, що вартість продуктів повністю відповідає їх якості, а цікаві подарункові набори дозволяють зекономити кошти. У всіх з’являється унікальна можливість протестувати більшу кількість косметичних засобів за оптимальною вартістю.


Розташування: за 74 км від аеропорту Інсбрук, за 150 м від центру Майрхофена, за 300 м від підйомників Ahornbahn і Penkenbahn. Зупинка ski-bus за 50 м від готелю.\nТипи номерів: стандарт, апартамент.\nУ номері: супутникове ТБ, душ, сейф, телефон, Інтернет, балкон (не у всіх номерах).\nУ готелі: тераса, парковка, ресторан, кімната для зберігання лиж. Дозволяється розміщення з домашніми тваринами.\nРозваги та спорт: масаж, сауна.\nПідйомник: за 300 м від готелю.\nвід 925 EUR\nЦіна від: 925 EUR\nПеріод заїздів: 01.12.2016 — 31.03.2017\nГоловна особливість курорту, це можливість поєднувати катання з оздоровленням в термальних джерелах.\n«Солодка парочка» Заальбах-Хинтерглемм затишно розташувалася в високогірній долині Глеммталь.\nЗьольден - відомий центр альпінізму, гірськолижного спорту та якісного "Апрескі".\nТут вдень можна кататися на відмінних лижних трасах, ввечері спуститися на санках з кілометрової висоти, а вночі піти на дискотеку прямо в лижних черевиках.\nВідпустка в Цель-ам-Зе-Капрун - природа, міський стиль і культурний відпочинок.\nЦе місце найвідоміших гірськолижних регіонів Альп, де траси частково знаходяться на висоті більше 3 тис. метрів.


Комп'ютер Vinga CS206B 0000 (A36E5Q51U0VN) :: Vinga - Покликана часом!\nКомп'ютер Vinga CS206B 0000 (A36E5Q51U0VN)\nVinga CS206B 0000 (A36E5Q51U0VN) — ігровий ПК для початківців геймерів.\nAMD Athlon, 200GE, 2 ядра, 3.2, AMD A320, GPU - дискретна, вбудована, Radeon Vega 3, GeForce GTX 1050Ti, 4 ГБ, 8 ГБ, HDD - 1 TB, SSD - 120 GB, Інтерфейси - Audio, 1 x DVI, 1 x PS/2, 1 x DVI-D, 1 x DisplayPort, 2 x HDMI, 4 x USB 3.1, 1 x USB 3.0, 4 x USB 2.0, 1 x VGA, 1 x RJ45, немає, PSU - 500 Вт\nVinga CS206B 0000 (A36E5Q51U0VN) — ігровий ПК для початківців геймерів. Модель зібрана у фірмовому корпусі CS206B, який сконструйований спеціально для складання ігрових системних блоків. У ньому є 7 слотів розширення, а також 7 внутрішніх відсіків середнього і малого розміру. У нижній частині розташована ділянка для монтажу блоку живлення. Бічна панель прозора, тому крізь неї можна побачити встановлені модулі. Корпус підтримує системи рідкого охолодження. Для додаткової вентиляції в ньому передбачені ділянки під установку 2 фронтальних кулерів з довжиною лоспатей 120 мм і 1 заднього діаметром до 9 см.\nМодель CS206B 0000\nМодель корпусу Vinga CS206B\nГлибина, мм 408