Тазар - Инструкция, Применение, Дозировка, Показания, Противопоказания, Аналоги, Состав, Побочные действия, Производитель, Отзывы\nВиробник: Люпін Лімітед на заводі Астрал Фармасьютікал Індастріз.\nінтраабдомінальні інфекції, включаючи ускладнені форми гострого апендициту: з поширеним розлитим перитонітом; з апендикулярним інфільтратом, пов’язаним з абсцедуванням.\nКліренс креатиніну (мл/хв) Рекомендована доза препарату Тазар\n20-80 4,5 г кожні 8 годин\nдітям з масою тіла до 40 кг та нормальною функцією нирок рекомендована доза становить 112,5 мг препарату Тазар (100 мг піперациліну/12,5 мг тазобактаму)/кг маси тіла кожні 8 годин, не перевищуючи 4,5 г (4 г піперациліну/0,5 г тазобактаму) кожні 8 годин (3 рази на добу);\nдітям з масою тіла понад 40 кг та нормальною функцією нирок доза відповідає дорослій.\nКліренс креатиніну (мл/хв) Рекомендована доза піперациліну/тазобактаму Кратність введення Максимальна добова доза\n≥ 40 Підбір дози не вимагається\n20-39 90 мг (80 мг піперациліну/ 10 мг тазобактаму)/кг маси тіла Кожні 8 годин Сумарна доза – не більше 12 г/1,5 г на добу\n< 20 90 мг (80 мг піперациліну/ 10 мг тазобактаму)/кг маси тіла Кожні 12 годин Сумарна доза – не більше 8 г/1 г на добу\nРекомендована доза для дітей, які перебувають на гемодіалізі, з масою тіла менше 50 кг – 45 мг (40 мг піперациліну/5 мг тазобактаму)/кг маси тіла на добу, вводити кожні 8 годин.\nДоза та кратність введення препарату повинні бути відповідно скореговані.\nДля хворих з печінковою недостатністю не потрібно індивідуального підбору дози препарату Тазар.\nДля внутрішньовенного струминного введення вміст флакона, що містить 4,5 г препарату, розводять у 20 мл одного з розчинів (застосовують стерильну голку та шприц, неруйнівний метод). Для приготування розчину для внутрішньовенного введення як розчинник використовують 0,9 % розчин натрію хлориду, 5 % розчин глюкози, стерильну воду для ін’єкцій. Струшують до повного розчинення. Речовина розчиняється повністю, не залишаючи ніякого нерозподіленого залишку, отримуємо прозорий безбарвний або ледь жовтуватого кольору розчин. Дозу слід вводити протягом 3-5 хвилин.\nДля внутрішньовенного краплинного введення вміст флакона, що містить 4,5 г препарату, розводять у 20 мл 0,9 % розчину натрію хлориду, далі одержаний розчин можна розвести до бажаного об’єму (наприклад від 50 до 500 мл) одним із сумісних розчинників для внутрішньовенного введення.\nДозування/флакон (піперацилін/ тазобактам) Необхідний об’єм розчинника Тазар, необхідний об’єм розчинника 0,9 % натрію хлориду для внутрішньовенного введення протягом 30 хв Тазар, отримана концентрація\nСтрушують до повного розчинення. Речовина розчиняється повністю, не залишаючи ніякого нерозподіленого залишку, отримуємо прозорий безбарвний або ледь жовтуватого кольору розчин. Дозу слід вводити протягом 30 хвилин.\nУ більшості випадків побічні дії при застосуванні препарату Тазар (діарея, блювання, нудота, висипання) не були тяжкими і переносилися пацієнтами, не потребуючи відміни.\nПобічні ефекти класифікуються за такою частотою: дуже часто (³ 1/10); часто (³ 1/100, < 1/10); нечасто (³ 1/1000, < 1 /100); рідко (³ 1/10 000, < 1/1000); дуже рідко (< 1/10 000).\nІнфекції та інвазії: нечасто – грибкова суперінфекція (Candidal superinfection).\nЗ боку системи крові: дуже часто – агранулоцитоз, позитивна пряма реакція Кумбса, панцитопенія, збільшення часткового тромбопластинового часу, збільшення протромбінового часу, тромбоцитоз; нечасто – лейкопенія, нейтропенія, тромбоцитопенія; рідко – анемія, кровотечі (включаючи пурпуру, носові кровотечі, збільшення часу кровотечі), еозинофілія, гемолітична анемія.\nЗ боку імунної системи: нечасто – реакції гіперчутливості; рідко – анафілактичні/анафілактоїдні реакції (включаючи анафілактичний шок).\nМетаболічні порушення: дуже рідко – гіпоальбумінемія, зниження рівня глюкози сироватки крові, гіпопротеїнемія, гіпокаліємія.\nЗ боку нервової системи: нечасто – головний біль, безсоння; рідко – запаморочення, слабкість; дуже рідко – галюцинації.\nЗ боку серцево-судинної системи: нечасто – артеріальна гіпотензія, флебіт, тромбофлебіт, відчуття жару; рідко – тахікардія, аритмія.\nЗ боку травного тракту: часто – діарея, нудота, блювання; нечасто – запори, диспепсія, жовтяниця, стоматит; рідко – біль у животі, псевдомембранозний коліт, сухість у роті.\nЗ боку гепатобіліарної системи: нечасто – збільшення рівня гаммаглутамілтрансферази сироватки крові, підвищені показники АСТ або АЛТ і /або позитивна серологічна реакція при гепатиті В або С зумовлювали більший ризик розвитку печінкових побічних явищ в обох групах, підвищення білірубіну, лужної фосфатази.\nЗ боку шкіри: часто – висипання; нечасто – свербіж, кропив’янка; рідко – бульозний дерматит, поліморфна еритема, екзема; дуже рідко – синдром Стівенса-Джонсона, токсичний епідермальний некроліз.\nЗ боку кістково-м’язової системи: рідко – артралгія, м’язова слабкість.\nЗ боку сечовидільної системи: нечасто – підвищення креатиніну сироватки крові; рідко – інтерстиціальний нефрит, ниркова недостатність; дуже рідко – підвищення рівня азоту сечовини крові.\nЗагальні порушення: нечасто – жар, реакції у місці введення; рідко – судоми, озноб, риніт.\nВведення препарату Тазар може призвести до псевдопозитивної реакції на глюкозу в сечі при використанні реакції із солями міді, що характерно і для інших пеніцилінів. Рекомендується використовувати методи визначення глюкози, основані на ферментативному окисненні глюкози.\nБільшість небажаних симптомів, які спостерігаються при передозуванні (включаючи нудоту, блювання та діарею), мали місце і при введенні звичайних доз. У хворих може виникати підвищена нейром’язова збудливість або судоми при введенні доз, які перевищують рекомендовані (особливо при наявності ниркової недостатності).\nПри одночасному введенні піперациліну та векуронію піперацилін сприяв пролонгуванню блокади векуронієм нейром’язової передачі. Вірогідно, через їх подібний механізм дії блокада нейром’язової передачі, спричинена будь-яким деполяризуючим міорелаксантом, може пролонговуватися у присутності піперациліну. При одночасному призначенні з гепарином, пероральними антикоагулянтами та іншими засобами, які впливають на систему згортання крові, у тому числі на функцію тромбоцитів, слід частіше проводити дослідження системи згортання крові у динаміці. Піперацилін може затримувати виведення метотрексату, отже, для попередження токсичного ефекту, необхідно слідкувати за рівнем метотрексату в сироватці крові у хворих.\nЯк і при застосуванні інших пеніцилінових антибіотиків, одночасне введення пробенециду та препарату Тазар подовжує період напіввиведення та зменшує нирковий кліренс як піперациліну, так і тазобактаму; однак максимальні концентрації обох препаратів у плазмі крові не змінюються.\nНе виявлено фармакокінетичної взаємодії між препаратом Тазар і ванкоміцином. Піперацилін, у тому числі і при сумісному застосуванні з тазобактамом, не виявляв значущого впливу на фармакокінетику тобраміцину як у пацієнтів зі збереженою функцією нирок, так і у пацієнтів з легким і помірним ступенем порушення функції нирок. Фармакокінетика піперациліну, тазобактаму і метаболітів також значною мірою не змінювалася при призначенні тобраміцину.\nПри змішуванні розчинів препарату Тазар і аміноглікозидів можлива їх інактивація, тому ці препарати рекомендується вводити окремо. У ситуаціях, коли переважає сумісне застосування, розчини препарату Тазар і аміноглікозидів необхідно готувати окремо. Для введення потрібно використовувати лише V-подібний катетер. При дотриманні всіх вищезазначених умов Тазар можна вводити за допомогою V-подібного катетера лише з указаними в таблиці 4 аміноглікозидами:\nАміноглікозид Доза (мг/мл) Необхідний об’єм розчину (мл) Концентрація розчину при внутрішньовенному введені (мг/мл) Сумісний розчин\nАмікацин* 250 143-33 1,75-7,5 0,9 % розчин натрію хлориду або 5 % розчин декстрози\nГентаміцин* 40 57-12 0,7-3,32 0,9 % розчин натрію хлориду або 5 % розчин декстрози\nДоза аміноглікозиду залежить від маси тіла, характеру інфекції (тяжка або така, що загрожує життю) і функції нирок (кліренс креатиніну).\nчас від часу вести перевірку стану розчину – прозорість, кольоровість, наявність сторонніх часток, видимих неозброєним оком.\nФармацевтична сумісність з іншими лікарськими засобами: Тазар не слід змішувати в одному шприці або крапельниці з іншими лікарськими препаратами, окрім гентаміцину, амікацину і вказаних вище розчинників, оскільки немає даних про сумісність.\nТазар не слід змішувати в одному шприці або крапельниці з іншими лікарськими засобами, крім гентаміцину, амікацину і вказаних вище розчинників, оскільки немає даних про сумісність. При застосуванні препарату Тазар сумісно з іншими антибіотиками препарати слід вводити окремо. З урахуванням хімічної нестабільності препарат Тазар не слід застосовувати сумісно з розчинами, що містять натрію гідрокарбонат. Тазар не слід добавляти у препарати крові або гідролізат альбуміну.\nПіперацилін – напівсинтетичний пеніцилін широкого спектра дії, активний проти грампозитивних та грамнегативних аеробних та анаеробних бактерій, пригнічує активність бактерій шляхом інгібування формування клітинної перетинки та синтезу клітинної стінки. Тазобактам, сульфонове похідне триазолілметилпеніциланової кислоти, є інгібітором багатьох бета-лактамаз, включаючи плазмідні та хромосомні ферменти, які часто спричиняють стійкість до пеніцилінів та цефалоспоринів, включаючи цефалоспорини третього покоління. Тазобактам має лише невелику антибактеріальну активність. Присутність тазобактаму у комбінованому препараті Тазар посилює та розширює антимікробний спектр піперациліну, включаючи бактерії, які продукують бета-лактамази, що зазвичай нечутливі до нього та до інших бета-лактамних антибіотиків. Таким чином, Тазар поєднує у собі властивості антибіотика широкого спектра дії та інгібітору бета-лактамаз. Тазар активний щодо: чутливих (аеробних грампозитивних бактерій) – Brevibacterium spp., Соrynebacterium xerosis, Corynebacterium spp., Enterococcus durans, Enterococcus faecalis, Enterococcus spp., Gemella haemolysans, Gemella morbillorum, Lactococcus lactis cremoris, Listeria monocytogenes, Propionibacterium granulosum, Propionibacterium spp., Staphylococcus aureus, метицилін-чутливі, Staphylococcus epidermidis, Staphylococcus haemolyticus, Staphylococcus hominis, Staphylococcus saprophyticus, Staphylococcus sciuri, Staphylococcus xylosus, Staphylococcus spp. (коагулаза-негативний), Streptococcus agalactiae, Streptococcus anginosus, Streptococcus бета-негемолітичні групи А. Streptococcus бета-гемолітичні групи D, Streptococcus constellatus, Streptococcus gordonii, Streptococcus intermedius, Streptococcus milleri, Streptococcus milleri-group, Streptococcus mitis, Streptococcus morbillorum, Streptococcus oralis, Streptococcus pneumoniae, Streptococcus pyogenes, Streptococcus sanguis, Streptococcus viridans, Streptococcus viridans group, Streptococcus spp.; чутливих (аеробних грамнегативних бактерій) – Acinetobacter anitratus, Acinetobacter lwoffii, Aeromonas sobria, Alcaligenens spp., Branhamella catarrhalis, Burkholderia cepacia, Citrobacter diversus, Citrobacter farmeri, Citrobacter freundii, Citrobacter koseri, Citrobacter spp., Eikenella corrodens, Enterobacter agglomerans, Enterobacter cloacae, Enterobacter spp., Escherichia coli, Escherichia hermannii, Escherichia vulneris, Haemophilus influenzae, Haemophilus parainfluenzae, Haemophilus spp., Klebsiella ornithinolytica, Klebsiella oxytoca, Klebsiella pneumoniae, Klebsiella spp., Morganella morganii, Pasteurella multocida, Proteus, indole positive, Proteus mirabilis, Proteus vulgaris, Proteus spp., Providencia stuartii, Providencia species, Pseudomonas aeruginosa, Pseudomonas fluorescens, Pseudomonas putida, Pseudomonas spp., Salmonella arizonae, Salmonella species, Serratia liquefaciens, Serratia marcescens, Serratia odorifera, Serratia spp., Shigella boydii, Shigella dysenteriae, Shigella flexneri, Shigella sonnei; чутливих (анаеробних грампозитивних бактерій) – Bifidobacterium spp., Clostridium bifermentans, Clostridium butyricum, Clostridium cadaveris, Clostridium clostridiforme, Clostridium difficile, Clostridium hastiforme, Clostridium limosum, Clostridium perfringens, Clostridium ramosum, Clostridium tertium, Clostridium spp., Eubacterium aerofaciens, Eubacterium lentum, Eubacterium spp., Peptococcus asaccharolyticus, Peptococcus spp., Peptostreptococcus anaerobius, Peptostreptococcus magnus, Peptostreptococcus micros, Peptostreptococcus prevotii, Peptostreptococcus species; чутливих (анаеробних грамнегативних бактерій) – Bacteroides caccae, Bacteroides capillosus, Bacteroides distasonis, Bacteroides fragilis, Bacteroides fragilis group, Bacteroides ovatus, Bacteroides putredinis, Bacteroides stercoris, Bacteroides thetaiotaomicron, Bacteroides uniformis, Bacteroides ureolyticus, Bacteroides vulgatus, Bacteroides spp., Fusobacterium necrophorum, Fusobacterium nucleatum, Fusobacterium varium, Fusobacterium spp., Porphyromonas asaccharolytica, Porphyromonas gingivalis, Porphyromonas species, Prevotella bivia, Prevotella disiens, Prevotella intermedia, Prevotella melaninogenica, Prevotella oralis, Prevotella spp.; з проміжною чутливістю (аеробні грампозитивні бактерії) – Enterococcus avium, Enterococcus faecium, Propionibacterium acnes; з проміжною чутливістю (аеробні грамнегативні бактерії) – Acinetobacter baumannii, Acinetobacter calcoaceticus, Acinetobacter spp., Enterobacter aerogenes, Pseudomonas stutzeri, Stenotrophomonas maltophilia; стійкі (аеробні грампозитивні бактерії) – Corynebacterium jeikeium, Staphylococcus коагулаза-негативний (метицилінрезистентний); стійкі (аеробні грамнегативні бактерії) – Legionella spp., Stenotrophomonas maltophilia. Нижче наведені мінімальні інгібуючі концентрації (MIC)\nДані відсутні, якщо під час лікування препаратом спостерігається запаморочення, судоми, слід утриматися від керування транспортними засобами або роботи з іншими механізмами.\nПеред початком лікування препаратом Тазар необхідно детально дізнатися про наявність в анамнезі хворого реакцій гіперчутливості до пеніцилінів та цефалоспоринів, а також до інших алергенів.\nПід час призначення препарату Тазар можливий псевдопозитивний результат проби на глюкозу в сечі при використанні методу, заснованого на відновленні іонів міді. Тому рекомендується проводити пробу, засновану на ферментативному окисненні глюкози.\nВміст натрію у флаконі препарату Тазар по 4,5 г становить 217 мг (9,44 мЕкв), що може підвищувати загальний вміст надходження натрію в організм хворого. У хворих з низьким депо калію або у тих, хто одночасно приймає препарати, здатні зменшити рівень калію, може розвинутися гіпокаліємія; у таких хворих слід періодично проводити дослідження електролітів крові.\nПри тяжких інфекціях можна розпочати емпіричну терапію препаратом Тазар до того, як будуть відомі результати посіву на чутливість до антибіотиків.\nНемає адекватних досліджень щодо застосування піперациліну і тазобактаму у період вагітності. У період вагітності Тазар можна застосовувати тільки тоді, коли очікувана користь для матері перевищує потенційний ризик для плода.\nТазар у незначних концентраціях проникає у грудне молоко, тому застосовувати препарат у період годування груддю можна тільки тоді, коли очікувана користь для матері перевищує потенційний ризик для дитини, або слід припинити годування груддю на період застосування препарату.\nПриготовлений розчин зберігати протягом 24 години при температурі 25 °С або 48 годин при температурі 2-8 °С.


Творчість Горація – одна з вершин римської літератури (Твори з літератури)\nHome ⇒ 🎨Твори з літератури ⇒ Творчість Горація – одна з вершин римської літератури\nУ переліку найвидатніших поетів золотої доби римської літератури, у перших його рядках, фігурує ім’я Квінта Горація Флакка; автора багатьох гімнів, сатир, еподів, послань і звісно ж, од, на долю яких випала найбільша слава. Ознайомившись із цими творами, не виникає сумнівів, що вони належать перу гідного спадкоємця таких геніїв давньогрецької поезії, як Алкей, Сапфо, Анакреонт. До речі, свої вірші Горацій писав строфами, винахідниками яких були саме ці еллінські митці\nКохання, задачі поезії, буття людини, природа, сільське життя – це\nголовні теми творів великого римського поета, який писав свої вірші з особливим мелодизмом, ліризмом, наділяв їх ніжною благозвучністю й м’якістю. Особливо варто відзначити оду “До Мельпомени”, присвячену музі драми й трагедії, музі театру. Із глибокою пошаною та любов’ю склав поет цей вірш, який став своєрідною рисою, проведеною Горацієм на певному етапі своєї творчості. В оді римський митець дякує музі Мельпомені, якій, за його ж словами, завдячує своїм визнанням і повагою до себе. Їй же адресовано жартівливий, повний тепла докір: “на кого в час народження впаде твій погляд дружній, тому не буде милим ані кулачний бій, ані кінські змагання” – жодна з традиційних чоловічих розваг не буде так цікавити й збурювати, як дивовижна краса природи й бажання увіковічнити її у своїх віршах.\nІншою з найвідоміших у Горація є ода “До Маілія Торквата”, яка проносить у нашій уяві картини змін зими весною, останню – спекотним літом. Зелень трав і буйність вітру, шум річок, танці німф – на такому тлі слова поета про час, який викрадає наші блаженні дні, не здаються гіркими. Легкий, мов тінь дима, смуток і туга охоплюють читача, але поряд із цим ми бачимо в описах пор року й річного циклу алюзію на наше життя, що так само прекрасно, як і природа навколо нас. Роки людського буття увібрали в себе льодянисту красу снігу, буйність весни й пристрасть літа, мудрість і золото осені, із щедрими дарами якої нестрашно знов зустріти зиму, під сніговою ковдрою якої до нас прийде відпочинок. Але не варто також і забувати про те, що життя не вічне.\nНаявність цієї думки в нашій свідомості допоможе нам не лише достойно зустріти свій кінець, але повно й максимально насичено проживати свої дні.\nКритики й літературознавці часто розходяться в поглядах на ті чи інші речі, але на тому, що творчість Горація, дивовижного майстра вірша, творця поезії розуму, блискучої та гармонічної, – одна з вершин римської літератури, зійшлися всі.\nТвори Овідія та Горація – шедеври світової поезії Антична поезія визначила шлях розвитку всієї світової літератури. Значної популярності дещо пізніше набула також римська література. Велична Римська імперія, унікальна культура, особливі традиції та ментальність римлян відобразились у творах Овідія та Горація. Горацій відомий нам не тільки як поет, а і як політичний діяч, доля якого складалась непросто. Свій творчий шлях він починає з сатир, пізніше переходячи до од та послань. У віршах Горація багато творчості і наслідування грецьких поетів. […]...


Купити Страж 3 мл. Аптека садiвника | Ціна і інструкції до фунгіциду\nСтраж 3 мл. Аптека садiвника - фунгіцид\nОпис товару - Страж 3 мл. Аптека садiвника - фунгіцид\nФунгіцид Страж - Аптека садівника\nзахисне і викорінювати дію;\nефективно діє при низьких температурах (5-10 ° С).\nДіюча речовина: ципродиніл, 500 г / л\nКультура Норма витрати препарату Спектр дії Спосіб, час обробки Строк очікування, днів\nЯблуня, персик 3 мл на 5 л води на 1 сотку Борошниста роса, парша, курчавость листя, клястероспоріоз, Моніліоз Обприскування в період вегетації (профілактично і при перших ознаках хвороби) 30\nВиноград Мілдью, оїдіум, сірої гнилі 20\nЧерешня, вишня, слива, абрикос, груша 3-4,5 мл 5 л води на 1 сотку Моніліоз, парша, клястероспоріоз, курчавость листя, коккомикоз, борошниста роса, плодова гниль Обприскування в період вегетації (профілактично і при перших ознаках хвороби) 30\nСуниця 9,0 мл на 5 л води на 1 сотку (до цвітіння і після збору врожаю); 4,5 мл на 5 л води на 1 сотку (після цвітіння) Сіра гниль, біла і бура плямистість, борошниста роса 7\nЗастосування: Перед проведенням обприскування необхідно розрахункову кількість препарату (див. Табл.) Розчинити в чистій воді і ретельно перемішати. Робочий розчин використовувати в день його приготування, так як при тривалому зберіганні губляться властивості препарату, що призводить до зниження ефективності дії проти хвороб. Обробку проводити при сприятливих погодних умовах (відсутність поривчастого вітру, температура повітря не вище 25 С), зазвичай це ранкові (до 10-11) і вечірні (18-22) години. Під час обприскування необхідно забезпечити рівномірне покриття розчином листя і стебел рослин без стікання з обробленої поверхні. Доцільно використання в суміші з інсектицидами АНТІГУСІНЬ, Антиколорад, Антіклещ ПРО і мікродобрива АВАНГАРД плодово-ягідних на плодових насадженнях. Мінімальні норми витрати використовуються на початку вегетації і низькому інфекційному фоні; максимальні? при повному розвитку листкової поверхні і високому інфекційному фоні. Для забезпечення надійного захисту плодово-ягідних насаджень від найбільш шкідливих хвороб, після цвітіння рекомендується застосувати суміш препаратів? САМШИТ + ДЖЕК ПОТ.\nМаксимальна кратність обробок за сезон? 2. Інтервал між обробками складає при слабкому інфекційному фоні? 10-14 діб, при сильному? скоротити до 10 днів. Термін виходу людей на оброблені площі для проведення ручних робіт? 7 днів, механізованих робіт? 3 доби.\nВідгуки про Страж 3 мл. Аптека садiвника - фунгіцид


Північне сяйво. Едвард Гріг. Київський камерний оркестр четвер 20 січня 19:00: купити квиток за найкращою ціною на esport.in.ua\nПівнічне сяйво. Едвард Гріг. Київський камерний оркестр четвер 20 січня 19:00\n06 березня\tнеділя, 19:30\n15 лютого\tвівторок, 19:00


Населення світу - Загальна економіко-географічна характеристика світу - Економічна і соціальна географія світу - SchoolLib.com.ua\nКоефіцієнт народжуваності у світі за 1995—2000 роки склав 22 ‰, смертності — 9 ‰, а середньорічний приріст населення — 13 ‰.\nТрадиційний (другий) тип відтворення населення характерний для країн Азії, Африки, Латинської Америки. Йому властиві порівняно висока народжуваність (понад 30 ‰), зниження смертності (10 ‰) і високі показники приросту (понад 20 ‰). Найвищі у світовій історії темпи приросту населення були в 1960-ті рр., коли спостерігався «демографічний вибух». У 1980-ті рр. річний приріст населення Землі складав 1,7 %, зараз — 1,5 %. Кількість населення світу зростає головним чином за рахунок населення країн, що розвиваються. Їх частка в населенні світу становить 80,5 %.\nМеханічний рух (міграція) — це переміщення населення, яке впливає на його розміщення, кількість і склад. Його виникнення спричинене перерозподілом робочої сили, безробіттям, політичними або природними факторами. Розрізняють зовнішню і внутрішню міграцію.\nЗовнішні міграції виникли у глибокій давнині. Головними вогнищами еміграції була Європа, а імміграції — Північна і Південна Америка, Австралія і Нова Зеландія. Після Другої світової війни картина дуже змінилася. Головним регіоном притоку робочої сили стала Західна Європа, де працюють мільйони робітників із країн Середземномор’я. Багато іноземних робітників працює у США, у нафтовидобувних країнах Близького і Середнього Сходу. З’явилася нова форма — «відплив умів» — переманювання кваліфікованих кадрів у розвинуті країни, зокрема в США.\nВнутрішні міграції: переміщення населення із сільської місцевості у міста і колонізація нових земель. Перші характерні для більшості країн світу, другі — для великих за територією держав (Росії, Канади, Китаю, Бразилії, Австралії).\n•\tкраїни, що проводять політику обмеження росту населення (Китай, Банґладеш, Індонезія, Пакистан, Малайзія, Кенія, Ніґерія, Мексика та ін.);\n•\tкраїни, що проводять політику, спрямовану на підтримку існуючих темпів приросту (Бразилія, Йорданія, Мозамбік, Данія, Японія та ін.);\n•\tкраїни, що проводять політику стимулювання росту населення (Болгарія, Чехія, Німеччина, Греція, Франція, Україна та ін.).\nТрудові ресурси — частина населення, яка має необхідні для роботи фізичний розвиток, розумові здібності й знання. Це населення, що бере чи може брати участь у трудовій діяльності. У міжнародній статистиці працездатним вважається населення віком від 15 до 65 років. Частина трудових ресурсів, що безпосередньо залучена у світове виробництво, становить економічно активне населення. На нього припадає 3/4 трудових ресурсів (близько 3 млрд осіб) у світі. Різниця між трудовими ресурсами і зайнятим у виробництві населенням визначається як рівень безробіття. Цей показник змінюється з часом і є неоднаковим у різних країнах. Він залежить від рівня економічного розвитку країни й певною мірою характеризує стан економіки та рівень життя населення.\nДля значної кількості країн характерним є безробіття. У країнах, що розвиваються, цей показник становить 20—40 % активного населення (Колумбія, Венесуела, Марокко, Лівія, Алжир, Зімбабве). У них переважає так зване приховане безробіття внаслідок мало- і безземелля (особливо в Індії). У найбільш розвинених країнах частка безробітних становить від 5—10 % (США, Норвегія, Канада, Австралія) до 10—20 % (Франція, Іспанія, Німеччина, Італія).


Географічне положення Азії. Рельєф і корисні копалини\nТема 4. Азія\nПід дією яких сил формується рельєф суходолу?\nГеографічне положення Азії\nАзія — найбільша частина світу. Вона охоплює площу близько 43,4 млн км кв., що становить приблизно 30% усього суходолу. Азія значно витягнута з півночі на південь, від мису Челюскін (крайня північна точка) до мису Піай (крайня південна точка), а також із заходу на схід. Крайня її східна точка — мис Дежньова, західна мис Баба, що на півострові Мала Азія.\nЗа картою атласу визначіть, які течії омивають різні береги Азії.\nНа відміну від інших континентів, азіатська частина нашого материка формувалася навколо кількох платформ. На півночі — це Сибірська, на сході — Китайська платформи. На півдні Азії розрізняють також Індостанську та Аравійську платформи.\nЗнайдіть їх на фізичній карті\nВ Азії є гірські системи каледонського та герцинського віків, які після утворення руйнувалися протягом тривалого часу. Більша частина пізніше відродилася, тобто знову була піднята тектонічними рухами. Так утворилися гірські системи переважно широтного напрямку: Тянь-Шань, Алтай, Саяни та ін. (мал. 196). Палеозойські складчасті споруди Західного Сибіру та Західного Казахстану, а також окремі ділянки території Центральної Азії, навпаки, зазнали інтенсивного опускання. Внаслідок цього вони були перекриті товщею осадових порід і утворили фундамент молодих, палеозойських платформ — Західносибірської і Туранської.\nМал. 196. Саяни\nУ кайнозої виник другий велетенський складчастий пояс, який з'єднав гірські споруди Європи і Азії. В межах Азії найвищими з-поміж них є Кавказ, Памір, Гіндукуш, Каракорум (мал. 197), а також найвищі гори світу — Гімалаї (мал. 198).\nМал. 197. Каракорум\nМал. 198. Гімалаї. Вершина Еверест\nІще один величезний пояс кайнозойської складчастості утворився на сході материка внаслідок зіткнення тихоокеанської та євразійської літосферних плит. Він простягається від Камчатки до Малайського архіпелагу і простежується не тільки на сухрдолі, а й в океані у вигляді велетенської острівної дуги. Вона є складовою тихоокеанського "вогняного" кільця. Тут зосереджено кількасот вулканічних вершин. Найвища з них — Ключевська Сопка (4750 м). На Японських островах найбільшим є вулкан Фудзіяма, на Філіппінських — Апо, в групі Зондських островів — Кракатау (мал. 199). Усі вони діючі.\nМал. 199. Виверження вулкана Кракатау\nПригадайте, як льодовик впливає на рельєф.\nТектонічна будова зумовлює поширення корисних копалин, якими надзвичайно багата Азія. Рудні корисні копалини на її території пов'язані переважно з фундаментом давніх платформ та з мезозойською складчастістю. Особливо великі запаси залізних руд зосереджені на півострові Індостан та в Північно-Східному Китаї. Поклади кольорових металів світового значення залягають уздовж східної окраїни материка. Тут простягається так званий олов'яний пояс, де поширені крім олова цинк, ртуть, свинець, мідь, вольфрам тощо. Надра Казахського дрібносопковика та півдня Сибіру багаті покладами всіх відомих металів на Землі, в тому числі дорогоцінних та радіоактивних.\nВеличезні поклади вугілля відкриті в межах Індостанської та Китайської платформ, а також у Казахстані (Карагандинський кам'яновугільний басейн) та в Сибіру (Кузнецький кам'яновугільний і Кансько-Ачинський буровугільний басейни). (Відшукайте їх на карті.)\nАзія є найбільшою частиною світу. Вона омивається водами чотирьох океанів.\nТектонічна будова Азії вирізняється наявністю чотирьох давніх платформ і трьох поясів складчастості.\nРельєф Азії, що формувався в усі періоди горотворення, дуже різноманітний і виділяється значними абсолютними висотами.\nНа рельєф Азії значно вплинули діяльність вулканів, льодовика, вітру та багаторічна мерзлота.\nАзія посідає провідне місце у світі за багатством та різноманітністю корисних копалин.\nЩо спільного та відмінного у географічному положенні Європи і Азії?\nЧим рельєф Євразії відрізняється від рельєфу інших материків? Окресліть на карті, яку частину Азії займав суходіл 1 млрд 500 млн, 50 млн років тому. В яку еру Азія почала займати найбільшу площу?\nПоясніть розташування в Азії основних областей вулканізму і землетрусів.\nНазвіть форми рельєфу Азії, які утворилися під дією зовнішніх сил?\nЗа покладами яких корисних копалин Азія посідає провідне місце у світі?\n<< Населення Європи. Держави Клімат Азії. Типи клімату >>


На Волині церква УПЦ МП відклала перехід до ПЦУ, щоб уникнути конфлікту перед постом - ZAXID.NET\nПри цьому громада села раніше майже одноголосно підтримала перехід до Православної церкви України\nУ Чернівецькій області побилися двоє священиків через перехід церкви до ПЦУ ZAXID.NET\nСело Доротище Ковельського району поки що не переходить до Православної Церкви України попри рішення його громади, сказано у повідомленні Володимир-Волинської єпархії УПЦ МП.\n2 березня парафіяни ПЦУ намагалися потрапити до місцевого храму. З членами релігійної громади та жителями села зустрівся благочинний Ковельсько-Воскресенської округи протоієрей Михайло Чупак. Він вислухав зауваження та побажання ініціаторів переходу до ПЦУ, котрих очолював голова Ковельської районної ради Андрій Броїло.\n«Після тривалої та відвертої розмови, вдалося досягнути певного порозуміння і вирішити низку питань, котрі були причиною невдоволення окремих жителів села діяльністю релігійної громади та її настоятеля. Коли інцидент було вичепано – потреба в переході до ПЦУ відпала. Присутні зійшлися на думці, що в період підготовки до Великого Посту, релігійні конфлікти не на часі. Андрій Броїло, котрий є вихідцем з Доротища, пообіцяв присутнім, що домовленності не буде порушено і богослужіння в храмі надалі будуть звершуватися без перешкод», – сказано у повідомленні Володимир-Волинської єпаррхії УПЦ МП.\nНагадаємо, Великий піст у 2019 році розпочинається у понеділок, 11 березня, і завершиться в суботу, 27 квітня.\nЗазначимо, 10 лютого громада цього села проголосувала за перехід до ПЦУ майже одноголосно. Однак перехід не підтримав місцевий священик.


Кейт Міддлтон і принц Чарльз отримали свідоцтво про народження сина - фото - Шоу-бізнес | Сьогодні\nЯк виглядає королівське свідоцтво про народження принца Луї – фото\nПринц Луї з'явився на світ 23 квітня\nТретя дитина герцога і герцогині Кембриджських з'явилася на світ 23 квітня в госпіталі Святої Марії в Лондоні. Днями батьки малюка отримали свідоцтво про її народження.\nПринц Вільям підписав документ, який був виданий реєстратором Вестмінстерської міської ради. У свідоцтві вказано повне ім'я дитини – Луї Артур Чарльз Кембриджський. Також там присутні графи – дата і місце народження малюка, місце проживання сім'ї.\nСвідоцтво про народження принца Луї\nГерцогиня Кембриджська народила сина вагою 3,8 кг. Малюк з'явився на світ о 11:01 ранку за лондонським часом (13:00 в Україні). Кейт і Вільям не змусили чекати журналістів, які чергували перед лікарнею святої Марії в Лондоні. Пара скоро представила світу нового члена королівської сім'ї – новонароджений посяде п'яте місце в лінії успадкування британського престолу.\nНагадаємо, 29 квітня принц Вільям і герцогиня Кейт Міддлтон відсвяткували сьому річницю весілля. Ми зібрали найцікавіші факти про весільний образ герцогині.\nВсі секрети монаршого вбрання – дивіться відео:\nПринцесі Шарлотті виповнюється три роки: цікаві факти про дочку принца Вільяма і Кейт Міддлтон\nЧому принц Чарльз ще не бачив новонародженого внука\nсинКейт Мідлтонпринц Вільямсвідоцтво про народження


Придбати тур в готель Nika Island Resort & Spa 5* | Aves Travel\nВідпочинок в готелі Nika Island Resort & Spa 5*\nВартість*: 121 810 грн.\nДодатково по вартості: На 2-х в Garden Room\nГотель: Nika Island Resort & Spa 5*\nГостям чудового 5-зіркового курортного готелю Nika Island Maldives пропонують окремі вілли на пляжі або на воді посеред коралових рифів. Серед зручностей помешкання варто відзначити приватні пляжі і тренажерний зал. У готелі можна замовити розслабляючий масаж. У любителів водних видів спорту буде нагода зайнятися віндсерфінгом, греблею на каное і снорклінгом.\nПросторі вілли оснащені кондиціонером, телевізором, CD-програвачем, електричним чайником і міні-баром. По телевізору транслюють китайські телеканали. У вітальні встановлено диван. Окремі ванні кімнати з душем укомплектовані капцями, халатами і безкоштовними туалетно-косметичними засобами. У всіх віллах надається безкоштовний Wi-Fi.\nКурортний готель Nika Island Maldives розташований на атолі Північний Арі, приблизно за 72 км від міжнародного аеропорту Мале. За додаткову плату адміністрація курортного готелю організує трансфер гідролітаком в обидві сторони.\nУ готельному ресторані на відкритому повітрі сервірують страви мальдівської, італійської та інтернаціональної кухонь. Тут можна насолодитись морським бризом. У готелі працює 2 бари, де представлені вишукані вина.\nГості зможуть забронювати одноденні екскурсії у туристичному бюро, почитати книжки у бібліотеці або відпочити на тихій риболовлі. У готелі надають послуги пральні та догляду за дітьми. Оплата приймається також через систему Union Pay.\nтести ПЛР до вильоту на Мальдіви та по прильоту в Україну (від 750 грн. на особу, в залежності від лабораторії)\nФото наших експертів


Шляхетний холостяк  - Пригоди Шерлока Холмса. Том I\nВесілля лорда Сент-Саймона, з дивним його закінченням, давно вже перестало цікавити ті світські кола, до яких належить невдаха наречений. Пригоду цю заслонили свіжіші скандали, а їхні ще пікантніші подробиці зовсім відвернули увагу салонних балакунів від драми чотирирічної давнини. Але, як на мене, ці події повністю досі невідомі широкій публіці. Адже цю справу було розкрито головним чином завдяки Шерлоку Холмсу; отож мої спогади про нього були б неповними без короткого нарису про цей дивовижний випадок.\nЯкось удень, за кілька тижнів до мого весілля, коли ми з Холмсом іще ділили кімнати на Бейкер-стрит, він повернувся додому з пообідньої прогулянки й побачив, що на столі на нього чекає лист. Я ж цілий день просидів удома, бо погода несподівано погіршилася — задощило, знявся сильний осінній вітер, і застрягла в нозі куля, яку я привіз на пам’ять про афганський похід, нагадала про себе тупим болем. Зручно вмостившися в одному кріслі й поклавши ноги на інше, я заходився гортати газети, але врешті, переситившись новинами, кинув усю цю купу паперу геть і почав розглядати конверт на столі. Побачивши на ньому величезний герб і монограму, я став ліниво міркувати про те, що ж то за шляхетна особа листується з моїм другом.\n— Якесь великосвітське послання, — зауважив я, коли прийшов Холмс. — А вранці ви одержали, якщо я не помиляюся, листи від торговця рибою й від митника.\n— Так, моє листування приваблює саме різноманіттям, — відповів він, усміхнувшись, — і чим скромніший автор, тим цікавіший лист. А це, напевно, одне з тих світських запрошень, що або навівають на вас нудьгу, або змушують говорити неправду.\nВін зламав печатку й переглянув лист.\n— Ба ні, тут може бути дещо цікавіше.\n— То це не запрошення?\n— Ні, це суто діловий лист.\n— Від шляхетного клієнта?\n— Від одного з найшляхетніших в Англії.\n— Вітаю вас, любий друже.\n— Даю вам слово честі, Ватсоне, що світське становище мого клієнта важить для мене набагато менше за цікавість до його справи. А ця нова справа якраз може виявитись цікавою. Ви досить уважно читали останнім часом газети, хіба не так?\n— Як бачите, — понуро відповів я, показуючи на купу газет у кутку. — Просто знічев’я.\n— Це якраз до речі, бо ви тоді зможете повідомити мене про всі подробиці. Я не читаю нічого, опріч кримінальної хроніки та ще оголошень про розшук. Там завжди трапляються повчальні речі. Але якщо ви стежили за новинами, то, напевно, читали про лорда Сент-Саймона та його весілля?\n— Авжеж, із превеликим зацікавленням.\n— Чудово. Ось у мене в руці лист від лорда Сент-Саймона. Зараз я прочитаю його вам, а ви ще раз перегляньте ці газети й розкажіть мені все, що стосується цієї справи. От що він пише:\n«Дорогий містере Шерлоку Холмсе! Лорд Беквотер сказав мені, що я цілком можу довіритися вашому чуттю і вмінню зберігати таємниці. Через те я вирішив звернутися до вас, щоб порадитися з приводу вельми сумної події, яка сталася під час мого весілля. Містер Лестрейд із Скотленд-Ярду вже працює над цією справою, але він запевнив мене, що нічого не матиме проти співробітництва з вами й навіть гадає, що воно могло б стати в пригоді. Я буду у вас сьогодні о четвертій годині дня й сподіваюся, що ви, з огляду на виняткову вагу моєї справи, відкладете всі інші зустрічі, призначені на цю годину.\nЩиро ваш Роберт Сент-Саймон».\nЛист надіслано з садиби у Ґровнері й написано гусячим пером, причому шляхетний лорд мав нещастя забруднити чорнилом зовнішній бік свого правого мізинця, — зауважив Холмс, згортаючи послання.\n— Він пише, що буде о четвертій годині. Зараз третя. Він з’явиться тут за годину.\n— То я ще маю час, щоб із вашою допомогою з’ясувати деякі обставини. Перегляньте-но газети і впорядкуйте їх за хронологією, а я поки погляну, що являє собою наш клієнт. — Він узяв з полиці грубий том у червоній оправі, що стояв у ряді з іншими довідниками.\n— Ось він, — сказав нарешті Холмс, умостившись у кріслі і розгорнувши книгу на колінах. — «Роберт Волсінгем де Вір Сент-Саймон, другий син герцога Балморальського». Так... «Герб: на блакитному тлі три квітки будяка над поясом соболиного хутра. Народився 1846 року». Йому сорок один рік — досить зрілий вік для одруження. Був товаришем міністра колоній у попередньому кабінеті. Герцог, його батько, був деякий час міністром закордонних справ. Нащадки Плантаґенетів по батьківській лінії й Тюдорів — по материнській. Так... Нічого корисного для нас. Сподіваюся, Ватсоне, що ви знайшли щось суттєвіше.\n— Знайти те, що я хотів, було зовсім неважко, — сказав я, — бо події ці сталися нещодавно й одразу ж приголомшили мене. Я лише тому не розповідав вам про них, що ви мали тоді на руках якусь справу, а я знаю, як ви не любите, коли вам заважають.\n— А, ви про ту історійку з меблевим фургоном на площі Ґровнер? Та її вже з’ясовано, тим паче, що там одразу було все зрозуміло. Краще розкажіть-но мені, що ви там викопали в газетах.\n— Ось перше повідомлення, яке я відшукав. У світських новинах «Морнінґ Пост», кілька тижнів тому: «Відбулися заручини, — і, якщо вірити чуткам, то невдовзі відбудеться й весілля, — лорда Роберта Сент-Саймона, другого сина герцога Балморальського, з міс Геті Доран, єдиною дочкою Алойзіуса Дорана, есквайра, з Сан-Франциско, Каліфорнія, США». Це все.\n— Стисло й зрозуміло, — зауважив Холмс, простягаючи свої довгі, сухорляві ноги ближче до вогню.\n— Того самого тижня в світських новинах якоїсь іншої газети було ще одне, ширше, повідомлення. Авжеж, ось воно. «Дуже скоро нам знадобиться закон про охорону нашого шлюбного ринку, бо засади вільної торгівлі, що панують нині, завдають великої шкоди нашій вітчизняній продукції. Влада над найшляхетнішими родинами Великої Британії чимдалі частіше переходить до рученят наших чарівних невісточок із-за Атлантичного океану. До реєстру трофеїв, захоплених цими красунями-завойовницями, тиждень тому додався ще один цінний набуток. Лорд Сент-Саймон, що був нездоланним для стріл Амура понад двадцять років, нещодавно оголосив про свій намір одружитися з міс Геті Доран, красунею дочкою каліфорнійського мільйонера. Міс Доран, чия струнка постать і гарне личко привернули загальну увагу на святах у Вестбері-Хавсі, — єдина дитина в батька, і, за чутками, посаг її наближається до мільйона, не говорячи вже про наміри на майбутнє. Оскільки ні для кого не є таємницею, що герцог Балморальський за останні кілька років змушений був продати своє зібрання картин, а лорд Сент-Саймон не має нічого, крім невеликої садиби в Берчмурі, зрозуміло, що від цього шлюбу виграє не тільки каліфорнійська спадкоємиця, яка таким чином досить легко дістане британський титул».\n— Щось іще? — спитав Холмс, позіхаючи.\n— Так, і чималенько. Ось інше повідомлення в «Морнінґ Пост», де сказано про те, що вінчання буде якнайскромнішим і відбудеться в церкві Святого Юрія на площі Ганновер; запрошено буде лише з півдюжини найближчих друзів, а потім усе товариство вирушить до будинку на Ланкастер-Ґейт, що його найняв містер Алойзіус Доран. Двома днями пізніше, тобто минулої середи, з’явилося коротке повідомлення про те, що вінчання відбулося й що молоді проведуть свій медовий місяць у садибі лорда Беквотера біля Пітерсфілда. Ось і все, що було в газетах до того, як молода зникла.\n— До чого? — перепитав Холмс, скочивши з місця.\n— До того, як молода зникла.\n— Коли ж вона зникла?\n— Під час весільного обіду.\n— Он як! Це вже цікавіше, ніж виглядало спершу. Дуже драматична річ.\n— Так, мені теж здалося, що це дещо незвичне.\n— Жінки часто зникають перед вінчанням, зрідка — під час медового місяця, але я не пригадаю жодного випадку, коли б молода зникла так миттєво. Перекажіть мені, будь ласка, подробиці.\n— Мушу вас попередити, що вони далеко не повні.\n— То, може, нам пощастить їх доповнити.\n— Вчора з’явився допис у ранковій газеті, і все. Зараз я прочитаю його вам. Ось назва: «Дивовижна пригода на великосвітському весіллі».\n«Родина лорда Роберта Сент-Саймона глибоко вражена тими загадковими й прикрими подіями, які сталися під час його весілля. Вінчання, про яке було оголошено в газетах, справді відбулося вчора вранці, але лише сьогодні ми можемо підтвердити ті дивні чутки, що вперто ширяться між людом. Незважаючи на спроби друзів зам’яти цю справу, вона привернула до себе загальну увагу, й тепер уже нема потреби приховувати те, що стало предметом публічних розмов.\nВінчання, яке відбулося в церкві Святого Юрія на площі Ганновер, виглядало справді скромно: присутні були лише батько нареченої міс Алойзіус Доран, герцогиня Балморальська, лорд Беквотер, лорд Юстас і леді Клара Сент-Саймон (молодші брат і сестра нареченого), а також леді Алісія Віттінґтон. Після вінчання все товариство вирушило до дому містера Алойзіуса Дорана на Ланкастер-Ґейт, де був уже готовий обід. Кажуть, що по дорозі сталася невеличка пригода: якась жінка, — ім’я її так і залишилося невідомим, — намагалася вдертися до будинку слідом за гостями, вигукуючи, що вона має якісь права на лорда Сент-Саймона. Лише після тривалої й прикрої суперечки ключникові та лакеєві вдалося її випровадити. Молода, яка, на щастя, увійшла до будинку ще до цього неприємного інциденту, сіла за обідній стіл разом з усіма, але раптом поскаржилася, що їй недобре, й пішла до своєї кімнати. Вона довго не поверталася, й гості почали дивуватися; по неї пішов батько, але покоївка сказала йому, що молода заходила до кімнати лише на мить, узяла пальто й капелюшок і швидко подалася до виходу. Один з лакеїв підтвердив, що справді бачив якусь леді в такому вбранні, яка виходила з дому, але він ніяк не міг упізнати в ній свою господиню, бо був певний, що та сидить із гостями за столом. Переконавшися, що дочка його зникла, містер Алойзіус Доран разом із молодим негайно вирушив до поліції, і розпочалися невпинні пошуки, які, напевно, невдовзі проллють світло на цю дивовижну подію. Але поки що місце перебування зниклої леді не виявлено. Є чутки, що тут нечисто грають і що поліція заарештувала жінку, яка влаштувала тоді скандал, бо вона з ревнощів або якоїсь іншої причини могла бути причетною до дивовижного зникнення молодої».\n— Є ще одне невеличке повідомлення в іншій ранковій газеті, але воно якесь підозріле.\n— Яке повідомлення?\n— Про те, що міс Флору Міллер, винуватицю скандалу, справді заарештовано. Здається, вона раніше була танцівницею в «Алеґро» й знала лорда Сент-Саймона кілька років. Інших подробиць немає, тож у ваших руках тепер усе, — принаймні те, що було в газетах.\n— Ця справа, як на мене, надзвичайно цікава. Я нізащо не проминув би її. Але хтось дзвонить, Ватсоне, й годинник показує кілька хвилин на п’яту. Нема жодного сумніву, що це наш шляхетний клієнт. Тільки нікуди не йдіть, Ватсоне, бо мені може знадобитися свідок, хоча б тоді, коли мене зрадить пам’ять.\n— Лорд Роберт Сент-Саймон! — оголосив наш хлопчина-лакей, прочинивши двері.\nУвійшов джентльмен з приємним, витонченим обличчям, великим носом, трохи гордовито стуленими вустами й незворушними, відвертими очима — очима людини, якій випала щаслива доля наказувати й бачити довкола себе лише покору. Рухався він легко, жваво, але через деяку сутулість і звичку згинати коліна під час ходи здавався старшим, ніж був насправді. Волосся на скронях у нього теж посивіло, а коли він скинув свого капелюха з загнутими крисами, виявилося, що воно ще й порідшало на маківці. Щодо його вбрання, то воно було верхом вишуканості, що межувала з легковажністю: високий білий комірець, чорний сурдут, білий жилет, жовті рукавички, блискучі черевики й світлі ґетри. Він поволі ступив до кімнати, озираючись і крутячи в правиці шнурочок від золотого лорнета.\n— Добридень, лорде Сент-Саймоне, — мовив Холмс, підвівшись і вклонившись. — Прошу, сідайте в це плетене крісло. Ось мій друг і колега — доктор Ватсон. Присувайтеся-но ближче до вогню, й поговоримо про вашу справу.\n— Вельми прикру справу, як на мене, містере Холмсе. Мене це просто приголомшило. Зрозуміло, що вам не раз доводилося братися до таких дражливих справ, але навряд чи, сер, ваші клієнти належали до такого високого стану.\n— Так, це для мене сходинка вниз.\n— Останнім таким клієнтом у мене був король.\n— Овва, я й не знав. Який король?\n— Король Скандинавії.\n— Як! У нього теж зникла дружина?\n— Сподіваюся, ви розумієте, — ввічливо мовив Холмс, — що я так само оберігаю таємницю щодо інших клієнтів, як обіцяю й вам.\n— Звичайно! Ваша правда, ваша правда! Прошу вибачення... Щодо моєї власної пригоди, то я готовий надати вам будь-які відомості, що наведуть вас на думку про те, що ж насправді сталося.\n— Дякую. Я вже довідався про все, що було в газетах, але не більше. Гадаю, що їхні повідомлення можна вважати правдивими, — скажімо, про те, як зникла молода.\nЛорд Сент-Саймон переглянув газету.\n— Так, це більш-менш правдиво.\n— Але для того, щоб я міг прийти до якоїсь думки, мені потрібні додаткові відомості. Найкраще, напевно, буде, коли я розпитаю вас.\n— Коли ви познайомилися з міс Геті Доран?\n— Рік тому, у Сан-Франциско.\n— Ви подорожували Сполученими Штатами?\n— Ви заручилися з нею ще там?\n— Але ви приділяли їй увагу?\n— Мені було приємно в її товаристві, і я цього не приховував від неї.\n— Батько її дуже багатий?\n— Так, найбагатша людина на всьому Тихоокеанському узбережжі.\n— А як він надбав свої гроші?\n— В золотих копальнях. Ще кілька років тому він не мав нічого. Потім натрапив на багатий поклад і швидко розжився.\n— А яке враження справила на вас молода леді — ваша дружина? Яку вдачу вона має?\nЛорд почав розгойдувати лорнет на шнурочку і втупився в камін.\n— Бачте, містере Холмсе, — мовив він, — моїй дружині було двадцять, коли її батько розбагатів. До того часу вона бігала собі по копальні, блукала лісами й горами, тож виховувала її радше природа, ніж школа. Справжнісінька шибайголова, як називають таких в Англії, сильна й волелюбна натура, не скута жодними традиціями. Вдачу має запальну, я навіть сказав би — бурхливу. Вона блискавично думає й без вагань доводить до кінця свої задуми. З іншого боку, я не дав би їй імені, яке сам маю честь носити, — він з погордою кахикнув, — якби не був певний, що це найшляхетніша жінка. Я вірю, що вона здатна на героїчну самопожертву й що будь-якого безчестя вона не стерпить.\n— Чи маєте ви її фотографію?\n— Я приніс із собою оце. — Він розкрив медальйон і показав нам обличчя жінки незрівнянної краси. То була не фотографія, а мініатюра на слоновій кістці, де художникові вдалося передати всю чарівність блискучого чорного волосся, великих темних очей і тонких вуст. Холмс довго й уважно розглядав медальйон, тоді закрив його й повернув лордові Сент-Саймону.\n— То потім молода леді приїхала до Лондона, й ви поновили знайомство з нею?\n— Так, на ту пору батько привіз її до Лондона. Ми кілька разів зустрічалися, тоді заручилися й тепер одружилися.\n— За нею дали, як я зрозумів, добрий посаг.\n— Авжеж. Але це в звичаї моєї родини.\n— І він, напевно, залишиться при вас, адже вас уже повінчано?\n— Правду кажучи, я тим не цікавився.\n— Природно, що так. Чи бачили ви міс Доран напередодні вінчання?\n— Чи в доброму гуморі вона була?\n— В найкращому. Без упину говорила про те, як ми житимемо далі.\n— Он як! Цікаво. А вранці, перед весіллям?\n— Вона була дуже весела, принаймні до кінця вінчання.\n— А потім ви помітили в ній якусь зміну?\n— Так, правду кажучи, тоді я вперше побачив у її вдачі деяку непокірливість. Та випадок той здався мені такою дрібницею, що не варто й згадувати... Він аж ніяк не стосується цієї справи.\n— І все-таки розкажіть, будь ласка.\n— О, то було щось дитяче. Вона впустила букет, коли ми з нею йшли від вівтаря. Ми саме минали передню лаву, й букет упав якраз під її ноги. На якусь мить сталося замішання, але джентльмен, що сидів на лаві, одразу підвівся, нахилився й подав їй букет, який анітрохи не попсувався від падіння. І все-таки, коли я заговорив про це з нею, вона обірвала мене, а потім, у кареті, по дорозі додому, виглядала так, ніби її по-дурному схвилювала ця дрібничка.\n— Отакої! Ви кажете, що на лаві сидів якийсь джентльмен. То в церкві все-таки була стороння публіка?\n— Так. Без цього не обійтися, коли церкву відчинено.\n— Цей джентльмен не належав до друзів вашої нареченої?\n— Ні, ні, я лише заради ввічливості називаю його джентльменом; зовні це людина не з нашого кола. Я навіть не роздивився його як слід. Але ми, здається мені, дещо відхилилися від теми...\n— Отож леді Сент-Саймон, повертаючися з вінчання, була вже не в такому доброму гуморі, як перед тим? Що вона зробила, коли увійшла до батьківського дому?\n— Я бачив, як вона розмовляла зі своєю покоївкою.\n— А хто вона така, ця покоївка?\n— Її звуть Аліса. Вона американка й приїхала з Каліфорнії разом з господинею.\n— Довірена служниця?\n— Навіть занадто довірена. Мені завжди здавалося, що господиня забагато їй дозволяє. Проте в Америці на такі речі дивляться інакше.\n— Як довго вона розмовляла з цією Алісою?\n— Хвилин декілька. Я не пам’ятаю, бо саме був зайнятий.\n— Чи чули ви, про що вони говорили?\n— Леді Сент-Саймон сказала щось про «загарбану ділянку». Вона частенько закидає ці американські слівця. Я й гадки не маю, що вони означають.\n— Американська говірка часом дуже виразна. А що робила ваша дружина після того, як скінчила розмову з покоївкою?\n— Вона пішла до їдальні.\n— Попід руку з вами?\n— Ні, сама. Вона цілком незалежна в таких дрібницях, як ця.\nХвилин за десять після того, як ми сіли обідати, вона поспіхом підвелася, кинула зо два слова вибачення й вийшла з кімнати. Більше вона не повернулася.\n— Але ж ця покоївка Аліса, як я зрозумів, посвідчила, що господиня увійшла до своєї кімнати, накинула на весільну сукню довге пальто, взяла капелюшок і пішла.\n— Саме так. Потім її бачили в Гайд-парку — вона йшла в товаристві Флори Міллер, жінки, яку нині заарештовано, — то вона вранці того дня влаштувала скандал у домі містера Дорана.\n— Так, так. Я хотів би дізнатися дещо про цю молоду леді й про ваші стосунки з нею.\nЛорд Сент-Саймон знизав плечима й підняв брови.\n— Кілька років ми з нею були в дружніх, — я навіть сказав би, в дуже дружніх стосунках. Колись вона танцювала в «Алеґро». Я обійшовся з нею, як і личить порядній людині, й вона не може мати до мене ніяких претензій, але ж ви знаєте жінок, містере Холмсе. Флора — чарівна крихітка, але страшенно запальна й до безтями закохана в мене. Вона почала писати мені жахливі листи, коли почула, що я маю намір одружитись, і, правду кажучи, я через те й влаштував таке скромне весілля, що боявся скандалу в церкві. Тільки-но ми повернулися, як вона прибігла до будинку містера Дорана й спробувала зайти всередину, вигукуючи щось погрозливе й навіть образливе на адресу моєї дружини; але я заздалегідь передбачив можливість чогось подібного й попередив слуг; вони швидко виштовхали її геть. Флора заспокоїлася тільки тоді, коли побачила, що скандалом тут не зарадиш.\n— Чи чула все це ваша дружина?\n— Ні, дякувати Богові, ні.\n— А потім на вулиці бачили, як вона йшла поряд із цією жінкою?\n— Так. Оце містер Лестрейд із Скотленд-Ярду і вважає найтривожнішим. Він думає, що Флора виманила мою дружину з дому й приготувала для неї якусь страшну пастку.\n— Що ж, цілком можливо.\n— Ви теж так думаєте?\n— Ні, цього я не сказав. Але хіба ви самі цього не припускаєте?\n— Я гадаю, що Флора й мухи не скривдила б.\n— Але все-таки ревнощі якнайхимернішим чином змінюють людську вдачу. Скажіть, будь ласка, а як би пояснили все це ви самі?\n— Правду кажучи, я прийшов дістати пояснення від вас, а не пропонувати вам своє власне. Я розповів вам усі подробиці. Хоча, як направду, то можу сказати, що збудження, якого зазнала моя дружина через велику зміну, що сталася в її житті, могло трохи вплинути на її нерви.\n— Тобто вона раптово зсунулася з глузду?\n— Якщо хочете. Коли я думаю, що вона могла відмовитись... ні, я не кажу — від мене, — від усього того, про що марно мріють багато інших жінок, — я навряд чи можу пояснити це якось інакше.\n— Що ж, цілком прийнятне припущення, — мовив з усмішкою Холмс. — Мені здається, лорде Сент-Саймоне, що я маю вже всі необхідні відомості. Скажіть мені тільки одне: чи могли ви, сидячи за обіднім столом, бачити крізь вікно, що діється на вулиці?\n— Нам було видно протилежний бік дороги й парк.\n— От і добре. Гадаю, мені більше нема потреби вас затримувати. Я напишу вам.\n— Аби лиш вам пощастило розв’язати цю загадку, — мовив, підводячись, наш клієнт.\n— Я вже розв’язав її.\n— Як? Що ви сказали?\n— Я сказав, що вже розв’язав її.\n— То де ж моя дружина?\n— Незабаром я відповім вам на це запитання.\nЛорд Сент-Саймон хитнув головою.\n— Боюся, що над ним іще помучаться голови, мудріші за наші з вами, — зауважив він і, манірно, по-старовинному, вклонившись, гордовито пішов.\n— Дуже мило з боку лорда Сент-Саймона зробити честь моїй голові, поставивши її на один ступінь зі своєю, — мовив, сміючись, Шерлок Холмс. — Здається, я був би не проти випити віскі з содовою й викурити сигару після такого допиту. А до висновку щодо цієї справи я прийшов іще до того, як наш відвідувач ступив до кімнати.\n— Любий Холмсе!\n— Я маю нотатки про декілька схожих випадків, — хоча, як я вже згадував, жоден з них не був таким миттєвим. Увесь цей допит перетворив мої припущення на впевненість. Побічні обставини часом бувають так само промовистими, як форель у молоці, — як сказав колись Торо.\n— Але ж я чув те саме, що й ви.\n— Проте ви не знаєте тих попередніх випадків, які стали мені зараз у пригоді. Така сама історія відбулася кілька років тому в Абердині й дещо вельми подібне — в Мюнхені, за рік після франко-прусської війни. Цей випадок — саме з таких... А ось і Лестрейд! Добридень, Лестрейде! Отам на буфеті — склянка вина, а тут у скриньці — сигари.\nПоліційний детектив був убраний у жовто-зеленкувату куртку й носив на шиї шарф, що робило його схожим на моряка; в руці він тримав чорний парусиновий саквояж. Коротко привітавшися, він усівся на стілець і запалив пропоновану йому сигару.\n— То що сталося? — спитав Холмс, підморгнувши. — Ви, здається, невдоволені?\n— Таки справді невдоволений. Клята пригода з Сент-Саймоновим весіллям! Нічого не можу добрати в цій справі.\n— Невже? Ви дивуєте мене.\n— Ніколи не чув про таку заплутану історію! Я не маю в руках жодного ключа до неї. Цілісінький день проморочився.\n— І, здається, добряче промокли, — сказав Холмс, торкнувшися рукава його куртки.\n— Так, я нишпорив у ставку Серпентайн.\n— Боже милий, навіщо?\n— Шукав там тіло леді Сент-Саймон.\nШерлок Холмс поринув глибше в крісло й щиро зареготав.\n— А в водограї на Трафальґарській площі ви теж нишпорили? — спитав він.\n— Навіщо? Про що це ви?\n— Бо там ви маєте такі самі шанси знайти цю леді, як і тут.\nЛестрейд кинув сердитий погляд на мого друга.\n— То ви вже, напевно, все знаєте? — кепкуючи, спитав він.\n— Ні, я тільки-но почув про цю пригоду, але вже дійшов певного висновку.\n— О, невже? То ви гадаєте, що Серпентайн тут ні до чого?\n— Тоді поясніть, будь ласка, як ми могли знайти в ставку оце? — Він розкрив саквояж і викинув на підлогу шовкову весільну сукню, пару єдвабних черевичків і віночок з вуаллю, — все вицвіле й промокле. — Ось! — додав він, поклавши на цю купу речей новеньку обручку. — Тверденький горішок для вас, містере Холмсе!\n— От воно що, — мовив мій друг, пускаючи сиві кільця диму. — То ви це все повитягали з Серпентайну?\n— Ні. Їх знайшов сторож біля самого берега. Родичі леді впізнали її одежу, а мені здається — якщо там була одежа, то десь недалеко має бути й тіло.\n— За вашими блискучими міркуваннями, тіло кожної людини повинне лежати біля її гардероба. То чого ви ж сподіваєтеся домогтись таким чином?\n— Знайти докази того, що до її зникнення причетна Флора Міллер.\n— Боюся, що це вам буде нелегко.\n— Справді?! — вигукнув з гіркотою Лестрейд. — А я, Холмсе, боюся, що ви зовсім відірвалися від життя з вашими думками й висновками. За останні хвилини ви зробили аж дві помилки. Ця сукня викриває міс Флору Міллер.\n— У сукні є кишеня. В кишені був футляр для візитних карток. А в футлярі — папірець. Ось. — Він розгорнув папірець перед собою на столі. — Послухайте-но: «Побачимося, коли все буде готове. Виходьте негайно. Ф.Г.М.». Я з самого початку вважав, що Флора Міллер виманила леді Сент-Саймон з дому й тоді, — звичайно ж, не без спільників, — влаштувала її зникнення. Ось перед нами папірець, підписаний її ініціалами, який вона, напевно, сунула леді біля дверей, щоб заманити її в пастку.\n— Чудово, Лестрейде! — мовив, сміючись, Холмс. — Ви справді якнайкраще все придумали. Дайте-но подивитися.\nВін недбало взяв папірець, але раптом щось у ньому привернуло його увагу, і він задоволено скрикнув.\n— Це справді важливо, — сказав він.\n— Тепер ви це побачили?\n— Надзвичайно важливо. Щиро вітаю вас.\nЛестрейд переможно підхопився зі стільця й нахилився над папірцем.\n— Як? — здивувався він. — Ви ж дивитеся з іншого боку!\n— Навпаки, саме з того боку, що треба.\n— З того, що треба? Ви збожеволіли! Записку написано олівцем на зворотному боці!\n— А тут — щось схоже на уривок рахунка з готелю. Він дуже зацікавив мене.\n— Нічого там немає. Я вже його бачив, — сказав Лестрейд. — «4 жовтня. Кімната — 8 ш., сніданок — 2 ш. 6 п., коктейль — 1 ш., другий сніданок — 2 ш. 6 п., склянка хересу — 8 п.». Нічого цікавого.\n— Для вас — цілком можливо. Але саме це має найбільшу вагу. Щодо записки, то вона теж має значення, принаймні ініціали. Тож я ще раз вітаю вас.\n— Годі марнувати час, — мовив Лестрейд, — мені треба працювати, а не сидіти біля каміна з усілякими теоріями. До побачення, містере Холмсе; подивимось, хто першим докопається до дна в цій справі. — Він зібрав принесену одежу, запхав її до саквояжа й попрямував до дверей.\n— Ще одне слово, Лестрейде, — поволі промовив Холмс, коли його суперник уже виходив. — Я можу відкрити вам справжній розв’язок цієї справи. Леді Сент-Саймон — це міф. Такої особи нема й ніколи не було.\nЛестрейд озирнувся і з сумом поглянув на мого друга. Тоді обернувся до мене, тричі постукав пальцем по лобі, промовисто похитав головою й вибіг.\nТільки-но за ним зачинилися двері, як Холмс підхопивсь і вдяг своє пальто.\n— В тому, що цей чолов’яга говорив про працю, є дещиця правди, — зауважив він. — Тож, Ватсоне, я мушу ненадовго залишити вас наодинці з вашими газетами.\nБуло о пів на шосту, коли Шерлок Холмс пішов, але я недовго сидів сам, бо менш ніж за годину надійшов посильний з величезною коробкою. Разом із хлопцем, що прийшов укупі з ним, вони розпакували її, й на мій великий подив на нашому скромному обідньому столі з’явилася розкішна холодна вечеря. Тут були пара вальдшнепів, фазан, паштет з гусячої печінки й кілька вкритих павутинням пляшок старого вина. Розставивши всі ці смаковини, мої відвідувачі зникли, мов джини з казок «Тисячі й однієї ночі», сказавши тільки, що за все заплачено й наказано занести на цю адресу.\nБлизько дев’ятої години до кімнати бадьоро ступив Шерлок Холмс. Обличчя його було поважне, але в очах мерехтіли вогники, з яких видно було, що він не помилився в своїх здогадах.\n— То вечеря вже на столі! — мовив він, потираючи руки.\n— Ви чекаєте на гостей? Вони приготували стіл на п’ять осіб.\n— Так. Я гадаю, що в нас може зібратися товариство, — сказав він. — Дивно, що лорда Сент-Саймона досі немає... Ага! Здається, я чую його кроки на сходах.\nЦе справді був наш вранішній відвідувач — він швидко увійшов до кімнати, ще дужче розгойдуючи на шнурочку свій лорнет; шляхетне його обличчя виглядало вельми збентеженим.\n— То мій посильний застав вас удома? — запитав Холмс.\n— Так, але мушу зізнатися, що зміст листа надміру приголомшив мене. Чи маєте ви докази того, про що писали?\nЛорд Сент-Саймон упав у крісло й провів рукою по чолу.\n— Що скаже герцог, — пробурмотів він, — коли почує, що вихідця з його родини було так принижено?\n— Але ж це звичайнісінький випадок. Я ніяк не можу погодитися з тим, що тут є щось принизливе.\n— То ви дивитеся на ці речі з іншого погляду.\n— Я не бачу тут нічиєї вини. Здається мені, що ця леді навряд чи могла вчинити інакше, хоч і діяла надто рішуче. Але в неї немає матері, їй не було з ким порадитися в таку хвилину.\n— Це образа, сер, прилюдна образа, — сказав лорд Сент-Саймон, тарабанячи пальцями по столу.\n— Але ви мусите зважити на те виняткове становище, до якого потрапила ця бідолашна дівчина.\n— Я ні на що не зважатиму. Я просто в гніві, бо зі мною повелися безчесно.\n— Здається, чути дзвінок, — мовив Холмс. — Так, чиїсь кроки за дверима... Якщо я не в змозі переконати вас, лорде Сент-Саймоне, поставитися до цієї справи поблажливіше, то я запросив адвоката, якому це, може, вдасться краще. — Він одчинив двері й пропустив до кімнати жінку й чоловіка.\n— Лорде Сент-Саймоне, — сказав він, — дозвольте відрекомендувати вам містера й місіс Френсіс Гай Маултон. Із місіс Маултон ви, напевно, вже знайомі.\nПобачивши нових гостей, наш клієнт підхопився з місця, випростався, втупив очі в підлогу й засунув руку за борт сурдута, виявляючи цим ображену гідність. Леді підбігла до нього й подала руку, але він уперто не зводив на неї очей. Так було навіть краще для нього, якщо він хотів залишитися непохитним: навряд чи хто-небудь зміг би встояти перед її сповненим благання обличчям.\n— Ви гніваєтеся, Роберте? — сказала вона. — Що ж, я розумію, ви не можете не гніватися.\n— Прошу вас, не виправдовуйтесь, — із гіркотою відповів лорд Сент-Саймон.\n— Так, так, я знаю, я винна, мені треба було переговорити з вами, перш ніж піти, але я наче збожеволіла з тієї миті, коли побачила Френка. Я вже не відала, що чиню, що говорю. Дивно, як я не знепритомніла перед вівтарем!\n— Може, місіс Маултон, ми з другом залишимо вас, поки ви все пояснюватимете лордові Сент-Саймону?\n— Якщо дозволите мені сказати свою думку, — зауважив незнайомий джентльмен, — то годі вже критися. Щодо мене, то я волів би, щоб уся Європа й Америка почули правду.\nЦе був невисокий, кремезний, засмаглий чоловік із виразним обличчям і рвучкими рухами.\n— Гаразд, тоді я розповім усе, як було, — сказала леді. — Ми з Френком познайомилися 1881 року на копальні Мак-Квайра, біля Скелястих гір, де тато мав ділянку. Згодом ми заручилися; але батько одного разу натрапив на золотоносну жилу й розбагатів, а ділянка бідолахи Френка все біднішала й нарешті зовсім зубожіла. Чим більше багатів тато, тим біднішим ставав Френк; зрештою тато й чути не схотів про наші заручини й повіз мене до Фриско. Але Френк не відступав — він поїхав за мною, й ми знову почали зустрічатися без татового відома. Якби тато довідався, він дуже лютував би, тож ми вирішили все самі. Френк сказав, що поїде звідси й повернеться до мене лише тоді, коли матиме такі самі гроші, як тато. А я пообіцяла, що чекатиму його до останку й не одружуся ні з ким, поки він живий. «Якщо так, то повінчаємось одразу ж, — сказав він, — я буду певнішим у тобі, а чоловіком твоїм стану, коли повернуся». Отак ми вирішили: він усе влаштував як слід, священик повінчав нас, і Френк поїхав шукати щастя, а я повернулася до тата.\nНевдовзі я почула, що Френк у Монтані; потім він поїхав до Аризони, а наступну звістку про нього я дістала вже з Нью-Мексико. Після того в газеті з’явилася довга розповідь про напади індіанців-апачів на золоті копальні, й серед убитих було ім’я мого Френка. Я знепритомніла й кілька місяців по тому була хвора. Тато думав, що в мене лихоманка, й водив мене по всіх лікарях Фриско. Більш я не чула жодного слова про Френка й була певна, що він помер. Тоді до Фриско приїхав лорд Сент-Саймон, а потім ми з татом виїхали до Лондона. Було призначено весілля, й тато був дуже задоволений. Але я увесь цей час відчувала, що жоден чоловік на землі не може посісти в моєму серці того місця, яке я віддала своєму бідолашному Френкові.\nІ все-таки якби я одружилася з лордом Сент-Саймоном, то була б вірною йому. Ми не вільні в своєму коханні, але вільні у вчинках. Я йшла з ним до вінця з твердим наміром бути йому вірною дружиною, наскільки зможу. Отож уявіть собі, що я відчула, коли підійшла до вівтаря, озирнулася й побачила біля найближчої лави Френка, який дивився прямісінько на мене. Спочатку я подумала, що це привид, але коли озирнулася знову, він іще був там і немовби запитував своїми очима, чи рада я його бачити, чи ні. Дивно, як я не знепритомніла. Все попливло переді мною, й слова священика лунали в моїх вухах, мов бджолине дзижчання. Я не знала, що діяти. Зупинити вінчання і влаштувати скандал у церкві? Я знову поглянула на нього, й він, напевно, здогадався, про що я думаю, бо притулив палець до вуст, радячи мовчати. Потім я побачила, як він щось пише на папірці, й зрозуміла, що він пише для мене. Минаючи його лаву по дорозі від вівтаря, я впустила перед ним букет, і він, повертаючи квіти, встиг сунути цей папірець мені в руку. Там було лише кілька слів: він просив, щоб я вийшла до нього, тільки-но він подасть знак. Я, звичайно, не мала жодного сумніву, що тепер мій найперший обов’язок — слухатися його і робити все, що він накаже.\nКоли я повернулася додому, то розповіла про все покоївці. Вона знала Френка ще в Каліфорнії й завжди по-дружньому ставилась до нього. Я звеліла їй мовчати, спакувати дещо з речей і приготувати мені пальто. Я знаю, що мені слід було б поговорити з лордом Сент-Саймоном, але це було так важко при його матері і всіх поважних гостях! Я вирішила, що спочатку втечу, а потім уже все поясню. Ми просиділи за столом хвилин із десять, коли я побачила у вікно Френка, що стояв по той бік дороги. Він кивнув мені й пішов до парку. Я вийшла з їдальні, накинула пальто й подалася за ним. На вулиці мене перестріла якась жінка й почала щось говорити про лорда Сент-Саймона; я не слухала її, але все-таки зрозуміла, що він теж мав якусь таємницю в своєму житті. Скоро мені пощастило спекатися цієї жінки, і я наздогнала Френка. Ми взяли кеб і поїхали до площі Ґордон, де він уже встиг найняти помешкання, і це було моїм справжнім весіллям після стількох років чекання. Френк справді був у полоні в апачів, але втік, приїхав до Фриско, дізнався, що я виїхала до Англії, подався за мною сюди й нарешті розшукав мене саме в день мого другого весілля.\n— Я прочитав про нього в газетах, — пояснив американець. — Там було ім’я нареченої й назва церкви, але не було адреси леді.\n— Потім ми почали говорити про те, як нам бути, і Френк із самого початку наполягав на тому, щоб нічого не приховувати. Мені було так соромно, що хотілося кудись зникнути й ніколи більше не бачити цих людей — хіба що написати кілька слів татові, щоб він знав, що я жива й здорова. Страшно було подумати, що всі ті леді й джентльмени сидять за обіднім столом і чекають, коли я повернуся. Отож Френк узяв мою весільну сукню та інші речі, зав’язав їх у вузлик і сховав так, щоб ніхто їх не знайшов. Завтра ж, напевно, ми виїхали б до Парижа, якби цей милий джентльмен, містер Холмс, не прийшов цього вечора до нас, — хоча як він розшукав нас, уявити собі не можу. Він довів нам, причому дуже м’яко й переконливо, що я помилялася, а Френк мав рацію, — і сказав, що ми самі собі зашкодимо, коли переховуватимемось. Далі він пообіцяв нам зустріч із лордом Сент-Саймоном наодинці, тож ми прийшли сюди. Тепер, Роберте, ви знаєте все, й мені шкода, що я завдала вам болю, але сподіваюся, що тепер ви про мене будете не такої поганої думки.\nЛорд Сент-Саймон слухав цю довгу розповідь так само напружено; брови його були насуплені, а вуста стулені.\n— Пробачте, — сказав він, — але це не мій звичай — обговорювати особисті справи при публіці.\n— То ви не хочете простити мені? Не хочете потиснути руку на прощання?\n— Ні, чому ж, якщо це зробить вам приємність, — він холодно потис руку, яку вона подала йому.\n— Я гадав, — почав Холмс, — що ви не відмовитесь від дружньої вечері з нами...\n— Як на мене, то ви хочете забагато, — заперечив вельмишановний лорд. — Я мушу змиритися з обставинами, але навряд чи радітиму з того, що сталося. З вашого дозволу, я побажаю вам приємного вечора. — Він поважно вклонився нам усім і вийшов з кімнати.\n— Але ви, друзі, гадаю, все-таки вшануєте мене своїм товариством, — мовив Шерлок Холмс. — Я завжди радий бачити американця, містере Маултоне, бо я — один з тих, хто вірить, що давня недоумкуватість монарха й помилки міністра не завадять нашим дітям стати коли-небудь громадянами якоїсь великої країни під спільним, англо-американським, прапором.\n— Цікава була пригода, — зауважив Холмс, коли наші гості пішли, — бо вона дуже добре доводить, як просто можна пояснити речі, що на перший погляд здаються просто незбагненними. Що може бути простішим і природнішим за ті події, про які розповідала ця леді, й дивовижнішим за ті висновки, які можна зробити, скажімо, приставши на точку зору містера Лестрейда зі Скотленд-Ярду!\n— То ви не помилялися з самого початку?\n— Передусім для мене очевидними були дві речі: перша — те, що леді з доброї волі йшла до вінця, й друга — те, що за хвилину після того вона вже розкаялася в своєму вчинку. Зрозуміло, що вранці сталося щось таке, що викликало в її думках таку зміну. Що ж то могло бути? Розмовляти з кимось поза домівкою вона не могла, бо увесь час була разом з нареченим. Може, вона когось зустріла? Якщо так, то це міг бути лише якийсь американець, — адже тут вона живе зовсім нещодавно, й навряд чи хтось зумів за цей час так заволодіти її думками, щоб самою своєю появою змусити її змінити свої наміри. Тож методом винятків ми з’ясували, що вона зустріла якогось американця. Але що то був за американець і чому ця зустріч так подіяла на неї? То був або її коханець, або чоловік. Юність її проминула, як нам відомо, серед суворих людей, у незвичних умовах. Усе це я зрозумів ще до того, як почув розповідь лорда Сент-Саймона. Коли він сказав нам про чоловіка біля церковної лави, про те, як молода змінила свою поведінку, як вона впустила букет, — а це відомий спосіб отримати записку, — про її розмову з вірною покоївкою та про красномовний натяк на «загарбану ділянку», — а в говірці золотошукачів це означає зазіхання на те, чим уже володіє хтось інший, — усе це стало для мене цілком зрозумілим. Вона втекла з чоловіком, і то був або її коханець, або ж перший законний чоловік, причому останнє видавалося ймовірнішим.\n— Але як вам пощастило розшукати їх?\n— Це було б непросто, але наш друг Лестрейд мав у руках відомості, про ціну яких не відав і сам. Ініціали, звичайно, теж мали велику вагу, але ще важливіше було дізнатися, що людина з такими ініціалами зупинилася цього тижня в одному з найкращих лондонських готелів.\n— Як ви здогадалися, що саме з найкращих?\n— За цінами. Вісім шилінґів за постіль і вісім пенсів за склянку хересу беруть лише в найдорожчих готелях. А їх у Лондоні не так багато. Вже в другому з тих, які я відвідав, на Нортумберленд-авеню, я дізнався з книги для приїжджих, що Френсіс Гай Маултон, джентльмен з Америки, виїхав звідти якраз за день до того; переглянувши його рахунки, я знайшов ті самі записи, що бачив у копії. Листи він наказав пересилати йому до будинку двісті двадцять шість на площі Ґордон, куди я й вирушив і, на щастя, застав закохану пару вдома. Я наважився дати їм кілька батьківських порад і довів, що буде тільки краще, коли вони пояснять своє становище широкій публіці й зокрема лордові Сент-Саймону. Я запросив їх сюди на зустріч із лордом, і, як бачите, його мені теж пощастило умовити, щоб він прийшов на це побачення.\n— Але результати були не такі вже й добрі, — зауважив я. — Він був не дуже люб’язний.\n— Ой, Ватсоне, — мовив усміхнено Холмс, — мабуть, ви теж були б не дуже люб’язні, якби після всього клопоту з заручинами та весіллям опинилися раптом без дружини й без посагу! Гадаю, що нам треба поставитися до лорда Сент-Саймона поблажливо й подякувати долі за те, що ми, напевно, ніколи не потрапимо в таке становище. Сідайте-но ближче й подайте мені мою скрипку; адже в нас залишилася нерозгаданою тільки одна загадка — як ми гаятимемо час цими темними осінніми вечорами.\nІнженерів палець  | Пригоди Шерлока Холмса. Том I | Берилова діадема


Як це було: Сезон 2000/01. «Ворскла»-«Металург» (Донецьк) (відео) » Сайт уболівальників Ворскла\nfcvorskla.com.ua » Відео » Як це було: Сезон 2000/01. «Ворскла»-«Металург» (Донецьк) (відео)\nЯк це було: Сезон 2000/01. «Ворскла»-«Металург» (Донецьк) (відео)\nДата: 14-02-2017, 18:42\nДо матчу 9-го туру сезону 2000/01 «Ворскла» підійшла лише з одним очком, яке змогла здобути в домашньому матчі попереднього туру проти «Таврії».\nПолтавців на той час очолював уже Сергій Морозов, який тільки починав стабілізувати гру після відставки Анатолія Конькова. З Морозовим крім нічиєї з сімферопольцями «Ворскла» встигла також обіграти на виїзді в Кубку УЄФА «Работнічкі».\nАле донецький «Металург» довів, що він не «Работнічкі»… Мрії про першу перемогу в чемпіонаті вболівальникам «біло-зелених» довелося відкласти як мінімум ще на один матч. Назад\n- Як це було: Сезон 2000/01. «Ворскла»-«Шахтар» (Донецьк) (відео)- Як це було: Сезон 2000/01. «Ворскла»-«Шахтар» (Донецьк) (відео)- Як це було: Сезон 1999/00. «Ворскла»-«Таврія» (відео)- Останні матчі року «Ворскли»- Ворскла заявиться на чемпіонат 10 липня\n15 лютого 2017 20:14 це натяк ? ..останні слова коментатора ...


14:45, 17 червня 2016 р.\nТроїцька батьківська субота відрізняється від інших батьківських днів тим, що в цей день потрібно молитися за всіх, навіть за тих, хто покінчив життя самогубством. Субота перед Трійцею називається батьківського просто тому, що ті, у кого померли батьки, як правило, спочатку поминають їх, а вже потім інших людей.\nЯкщо в батьківську ви не змогли потрапити в церкву, то не забороняється прочитати молитву про покійних і вдома. Така молитва має допомогти покійним родичам в потойбічному світі, вважається, що завдяки їй вони менше страждають.\nНовоград Трійця свято поминання батьківська субота\n27053 перегляди в серпні


Костюм курчатка для ньюборн фотосесії\nКод виробу: 0291\nЦей неймовірний набір із комбінезона, шапочки та іграшки зв'язаний із м'якенької гіпоалергенної дитячої пряжі та оздоблений красивими гудзиками. Іграшка-курчатко має вишиті очка і дзьобик та веселий чубчик з ниточок. Комплект пасує як для дівчаток, так і для хлопчиків. Розмір костюмчика підійде діткам у віці до двох тижнів.\nМалюки так швидко ростуть! Запам'ятати свою крихітку новонародженою допоможе фотосесія. В цьому вбранні малятко почуватиме себе тепло, а на фотографіях виглядатиме неймовірно мило! Саме вдало підібраний одяг створить атмосферу ніжності та неповторності.\nВиріб готовий і може бути відправлений одразу. Можливий повтор з урахуванням ваших побажань. Ціна вказана конкретно для цього виробу і може змінюватись в залежності від розміру та використаних матеріалів. Термін виготовлення залежить від мого завантаження. Відправляю по всій території України та у будь-яку іншу країну світу.\nВідкрити 598 UAH Комбінезон і чепчик з помпоном для дитячої фотосесії\nВідкрити 832 UAH Комбінезон і чепчик для фотосесії немовлят\nВідкрити 1183 UAH Пухнастий комбінезон та шапочка-ковпак для дитячої фотосесії


Блискавичне повернення в осінь. Ранок у Рівному очима репортера (+ФОТО) | ОГО\nБлискавичне повернення в осінь. Ранок у Рівному очима репортера (+ФОТО)\nФото Андрія Звиника\nЗима у місті прогостювала недовго.\nСніг на вулицях Рівного розтанув й тепер осінь повернула свої права на володарювання, адже ще триває її календарна пора. Правда погода не тішить рівнян а ні золотом осіннього листя, а ні тремким останнім теплом. Над рівнянами нависло небо кольору солдатської шинелі, а на тротуарах лежать сірі клапті недоталого снігу. Залишається лише бадьоритися й шукати підстав для оптимізму — врешті попереду пора зимових свят, а отже і маленьких святкових чудес.\nТАКОЖ ЧИТАЙТЕ ТА РОЗГЛЯДАЙТЕ:\nНові кольори зими. Ранок у засніженому Рівному очима репортера (+ФОТО)\nБоротьба зі снігом. Ранок у Рівному очима репортера (+ФОТО)\nРанок у Рівному очима репортера (ФОТО)\nАвтор: Олександр ШевчукПереглядів: 1438\nжиття, Рівне, ранок у Рівному, ранок очима репортера, фото, фото Рівного, фото рівнян


ФК Оболонь (Київ) » Пошматували і помстилися\nПошматували і помстилися\nЧемпіонат України з футболу серед команд другої ліги, сезон 2014-15 років. 15-й тур, “Оболонь-Бровар” – “Енергія” НК – 5:1(3:0).\n“Оболонь-Бровар”: Федорівський — Рустамов, Корнєв (Циркуненко — 81 хв.), Гордійчук, Кіцута — Проневич, Фаворов (К. Коваленко — 65 хв.), Бровченко (Шваб — 55 хв.), Сахнюк (Майданевич — 69 хв.)— Корольчук (Литовчак — 61 хв.), Продан\n“Енергія” НК: Зелінський — Шейко (Мостипан — 78 хв.), Рафальський, Богданов Шешеня, Щербина, Цибульський (Харчинський — 82 хв.), Гарібян (Гайдаєнко — 74 хв.), Логвиненко (Пітел — 53 хв.), Комягін, Борш\nГоли: Продан — 10, 75 хв., Корольчук — 41, 45+2 хв., Шваб — 89 хв. – Борш — 69 хв.\nПопередження: Рафальський — 27 хв.\nВ останньому домашньому поєдинку у 2014-му році ФК “Оболонь-Бровар” впевнено переграв “Енергію” НК і, таким чином, реабілітувався перед власними вболівальниками за минулі поразки у Новій Каховці.\nМатч нашої команди проти самого незручного для нас суперника у другій лізі вийшов настільки неординарним, що обговорювати його можна ще дуже довго. З Одного боку, у вечір 3-го листопада, “пивовари” робили з гостями на футбольному полі усе, що заманеться, демонструючи при цьому височезний процент не реалізованих стовідсоткових моментів, а з іншого — від тої, ніби то грізної “Енергії”, яка відбирала у біло-зелених очки у Новій Каховці, не залишилось і сліду. Принаймні, матч 15-го туру на “Оболонь-Арені” показав саме це.\nРозповідати про якісь тактичні прийоми у матчі, розбирати гру по ниточці, використовувати хитромудрі словникові обороти не має сенсу. Усе було зрозуміло і ясно з першої хвилини “двобою” — господарі тотально контролювали хід зустрічі, а гості, переодягнувшись у футболістів, лускали насіння. Тим не менш, вболівальники залишились задоволеними, адже побачили цілу низку голів та купу по-справжньому небезпечних атак своєї команди. Ще у першому таймі “пивовари” змогли тричі розписатися у воротах Зелінського, завдяки голу Продана (ще на 10-й хвилині) та дублю Корольчука. І це не враховуючи достатню кількість гольових моментів, яку біля воріт гостей створили “Оболонці”, тому другий тайм поєдинку глядачі чекали з думкою, типу, “а скільки ж залетить у другій частині матчу?”. Сподівання фанів таки виправдалися. Чого варті лише голи Продана та Шваба, а також просто неймовірна кількість стовідсоткових епізодів від того ж таки Продана, Фаворова, Литовчака, Майданевча і всіх кому не лінь. Втім, гості все ж таки спромоглися на один забитий м‘яч. Борш вирвався віч-на-віч з Федорівським, на 69-й хвилині поєдинку, і не залишив Назарію шансів. Проте, гол “енергетиків” ні на краплину не злякав “біло-зелених” – навпаки – якби реалізація не підводила господарів, то підсумковий рахунок у матчі міг бути зовсім принизливим.\nЧи то перевтома футболістів “Енергії”, через дальню дорогу вплинула на загальний стан команди, чи то інші фактори – невідомо, та й неважливо — хлопці Солдатова діяли зі стовідсотковою самовіддачею, боролися на кожному клаптику поля і грали у сій футбол. І це наразі головне.\nПеред найважливішим матчем сезону, що відбудеться в наступному турі у Черкасах, “пивовари” розтрощили та добряче пошматували суперника, який давно на це заслуговував, якщо брати до уваги поразки “Оболоні — Бровара” у Новій Каховці. Наші хлопці ще більше зміцнили бойовий дух і непогано розім‘ялися, тому на Дніпро готуємось у чудовому настрої.\nДивись матч “Оболонь-Бровар” – “Енергія НК” в прямому ефірі на BROVAR TV!\nНазарій Федорівський знову викликаний до збірної U-19!


У Рівному викрили шахрая котрий видає себе за українського солдата | ВСЕ - сайт чесних новин\nУ Рівному викрили шахрая котрий видає себе за українського солдата\nОпубліковано Олексій Кривошеєв Суб, 02/07/2016 - 13:09 «Ком війна, а кому мати рідна» - ця приказка має тисячолітню історію і нажаль щораз справджується. Одні – наживаються на торгівлі з окупантами, інші на військовому постачанні чи контрабанді на окуповані території. Але є ще й ті, котрі видаючи себе за солдат – виманюють в українців гроші. Один з таких нещодавно засвітився у Рівному.\nУ соціальних мережах з’явилось фото молодого чоловіка у військовій формі та повідомлення наступного змісту:\n«УВАГА! Ця людина видає себе за пораненого воїна (ходить з костилем - симулює поранення), хоча сам ніде не воював і не являється військовим. Він має декілька "ходок" за кражу. Спекулює на прихильності до військових. Ніякого морального права носити форму не має. На даний час перебуває в м. Рівне».\nІнформацію підтвердила відома у Рівному волонтер Оксана Данилова. Про це вона написала на своїй сторінці у соціальній мережі.\n«Будьте внимательны, слишком много развелось паразитов, вот это никакого отношения к военным не имеет, маленький гаденыш, который побирается уже больше года в Ровно, профессионально разводит на бабки, при встрече можно и в глаз, даже приветствуется». – написала волонтер Оксана Данилова на своїй сторінці у соціальній мережі «Фейсбук».\nКлючові слова: шахрайство війна АТО Оксана Данилова 445 переглядів


1 жовтня, на Львівщині відбулась церемонія нагородження учасників національного рейтингу-2019 “100 чоловіків Львівщини” – “Гордість Львівщини – Найдостойніші чоловіки”, у який увійшов генеральний директор Львівської школи керівників бізнесу Руслан Бельтюков. Як повідомляє інформаційний портал “lvivski.info”, обирали найдостойніших чоловіків не керуючись посадами, які вони займають у громаді, насамперед брали до уваги їх риси характеру, поведінку та вчинки. Організатори цієї зустрічі зазначили, що першочергово звертали увагу на готовність чоловіків прийти на допомогу іншим людям, шукали в них людяність, щирість, розуміння та великодушність. «Просто робіть свою справу якісно, розвивайтесь, допомагайте людям і пам’ятайте, що поряд є ті, хто потребує підтримки. Дякую батькам, близьким та рідним і команді. Ми всі це отримали разом.\nА попереду ще багато корисних і потрібних справ потрібно зробити. Зробимо суспільство щасливим», – написав на своїй сторінці в Facebook Руслан Бельтюков опісля отримання нагороди. Зазначимо, що вечір мав благодійний характер. У межах заходу відбувся збір коштів на лікування Святослава Труха, студента другого курсу Львівського інституту Університету банківської справи, який бореться з лейкемією.


Адвент – час очікування на пришестя Ісуса Христа | МСІ-Milites Christi Imperatoris\nАдвент – час очікування на пришестя Ісуса Христа\nІнтерв'ю з о. Юзефом Червонка, деканом Київського деканату Київсько-Житомирської дієцезіїї\nШановний Отче, в неділю у Римсько-Католицькій Церкві розпочинається новий період Літургійного Року - Адвент. Прошу розповісти про історію його виникнення та значення.\n-Слово АДВЕНТ походить від латинського „adwentus", означає «пришестя». В римській імперії так називали офіційне прибуття кесаря. Християнство мало спочатку лише Пасху - як урочисте святкування тайни Відкуплення тобто смерті і воскресіння Ісуса Христа.\nТільки в IV столітті виникло нове свято, як спомин тайни Втілення Сина Божого - Різдво Христове. Як до свята Пасхи християни готувались 40-денним Великим Постом, так Різдво Христове передував АДВЕНТ - 4 неділі до Різдва. Спочатку, у галліканській (французькій) частині Церкви, АДВЕНТ був так само покутним періодом, як Великий Піст. На зламі VI і VII століть папа римський Григорій Великий надав перевагу римському, менш аскетичному розумінню АДВЕНТУ. На відміну від покутного приготування до Пасхи, АДВЕНТ був визнаний радісним часом приготування на пришестя Господа. Це період чотирьох неділь до Різдвяних Свят, які у Західній Церкві відзначаються 25 грудня.\n- Час Адвенту поділяється на дві частини, з яких кожна має свій особливий характер. (від 1 неділі Адвенту до 16 грудня і з 17 до 24 грудня). В чому виражається їхня особливість?\n-Перший етап Адвенту, до 16 грудня зосереджується на приготуванні до другого пришестя Ісуса Христа. Християнин усвідомлює тимчасовість свого життя на землі та необхідність спрямувати усе на вічність. В літургії цього етапу Адвенту слухаємо пророків, які закликають готувати дорогу для Бога, котрий прийде. Особливо важливим з них є Йоан Хреститель, останній пророк до пришестя Спасителя.\nДругий етап, 9 днів до Різдва Христового, це приготування до літургійного святкування народження Бога в людському тілі. Найкращим прикладом приготування до того, щоб добре прийняти Ісуса, стає для нас Діва Марія. Тому Вона є покровителькою другого етапу Адвенту.\n- Прошу розповісти про символи Адвенту та про богослужіння.\n- В парафіях зберігається звичай відправляти в Адвенті РОРАТИ - Святу Месу вранці, переважно о 6.оо годині - на честь Пресвятої Діви Марії. На цій Месі запалюється свічка, оздоблена білою стрічкою, що символізує Марію, ранню зірку, яка засяяла перед прибуттям Ісуса Христа - Істинного Світла. В багатьох парафіях особливим знаком Адвенту є вінок із зелених хвойних гілок з чотирма свічками, які пригадують чотири неділі Адвенту. В першу неділю Адвенту запалюється одна свічка, в другу - дві і так далі. Таким чином ці свічки додатково пригадують час, який наближає нас до пришестя Ісуса Христа.\nЛітургійним кольором шат священика в Адвенті є все таки фіолетовий - покутний колір, хоч в третю неділю допускається рожевий - більш радісний (Церква нагадує, що спасіння наближається). Протягом останніх дев'ятьох днів Адвенту співається зворушлива Новенна до Дитяти Ісуса, в якій запрошуємо Ісуса, щоб прийшов до нас бо ми готовимось.\n- Отче, Ви як декан Київського деканату, розкажіть будь-ласка про заходи, які будуть проведені підчас Адвенту у Вашому деканаті.\n- У всіх парафіях, звичайно - крім щоденної адвентової літургії, відбудуться так звані реколекції, тобто циклі проповідей, коли через слухання Слова Божого готуємось на пришестя Ісуса Христа та святкування Різдва Христового. В рамках реколекції створюється для всіх нагоду висповідатися, тому що з серцем очищеним в таїнстві покаяння найкраще чекати Спасителя.\n- Ваші побажання для віруючих на час Адвенту.\n- Нехай цей Адвент та увесь рік будуть часом успішних пошуків Христа в літургії, в молитві, Божому Слові, в таїнствах, в щоденному житті та в ближньому. Нехай не бояться Христа, нехай не бояться відкрити Йому двері своїх сердець. Нехай зуміють знайти тишу, увійти в діалог з Богом та з радістю і упованням просити: Прийди, Господи Ісусе.\nРозмовляла Юлія Ясинецька\nКиїв, 28 листопада 2008 року


≡ Найвигідніші покер-руми зі слабким полем гравців у 2022 році\nПокер-руми зі слабким полем\nБільшість покеристів полюють за слабкими гравцями, для того щоб отримати з них найбільший прибуток. Слабкі склади дуже цінуються, так як в них можна заробити великі суми грошей.\nВ основному слабкі покеристи грають в популярних покер-румах, які приділяють велику увагу рекламної діяльності.\nЯкщо ви хочете за короткий проміжок часу виграти реальні гроші - зверніть увазі на категорію "покер-руми зі слабким полем". У ній підібрані покерні кімнати зі найслабшими складами гравців.


Котушки Makro - купити котушку Макро - супер-ціна / інтернет-магазин Шукач\nКотушка для металошукача Makro KR 19 3 392 грн В кошик В кошику\nMakro - вибір оптимальної котушки для металошукача\nМеталошукачі зазвичай комплектуються найбільш універсальною котушкою, відповідною для більшості завдань. Але, як правило, стандартна котушка для металошукача не завжди дозволяє "вижати" з приладу максимум. Але якщо купити відповідну для конкретних умов котушку, то пошук майже завжди стає результативнішим. Розглянемо детальніше, які котушки бувають і як вибрати найбільш відповідний варіант.\nРозмір і форма котушки для металошукача Makro\nЦе перше, на що звертаєш увагу, вибираючи нову котушку для свого приладу. Вона майже завжди або кругла, або овальна. При однакових розмірах овальна дещо зручніше, легше і компактніше, хоча кругла володіє хай і не на багато, але великим покриттям. Що стосується розміру, то він вимірюється в дюймах. При цьому для круглої в якості розміру вказується діаметр, а для еліпса - як би довжина і ширина, наприклад 5×8"\nЧим більше розміру котушки, тим глибше вона бачить мету і велику площу охоплює. Це добре для незасмічених ділянок. Встановлюючи котушку більшого діаметру можна добитися збільшення глибини пошуку більш ніж на 20 завдяки більшому покриттю можна значно збільшити швидкість пошуку. Все б добре, але у великої котушки є істотний недолік - вона погано працює на засмічених ділянках, особливо з дрібними цілями. Наприклад, поруч один з одним лежать маленька монета і великий цвях.\nПри використанні великої котушки цвях швидше за все перекриє сигнал монети. Але якщо використати маленьку котушку, то вона в цій ситуації зможе відокремити монету від цвяха.\nСаме тому у продажу є маленькі котушки для металошукачів, так звані снайперки. Вони чудово підходять для використання на ділянках з великою кількістю сміття, оскільки здатні успішно розділяти сигнали від цілей, що знаходяться поруч.\nТехнологія і частота котушки для металошукача\nЗазвичай котушка може бути побудована за технологією "Моно" і "DD". Моно котушка зазвичай є правильним кругом або еліпсом, точніше не сама котушка, а її обмотка. А "ДД"-технологія має на увазі розташування обмотки у вигляді 2-х латинських букв D, в дзеркальному відображенні.\nDouble D (DD) і Mono- котушки\nУ більшості випадків ДД-котушка прийнятніша, оскільки при однакових розмірах і формі вона більше рівномірно сканує поверхню. Т.е. якщо область сканування моно котушки за формою нагадує перевернутий конус, то у випадку з "DD" вона є подібністю циліндра. Виходить, що шанс виявити невелику мету на глибині з використанням DD- котушки помітно вище. Проте моно дозволяє точніше визначити центр мети, що теж важливо.


екстрасистолії – причини і лікування. | Mій Лікар\nекстрасистолії – причини і лікування.\nЕкстрасистолія найчастіше виникає при ішемічній хворобі серця та серцевої недостатності, ревматизмі, міокардиті, кардіоміопатії. Можливі також і неврогенні екстрасистоли при загостренні холециститу, виразкової хвороби шлунка, дванадцятипалої кишки, абдомінальних операціях, високому стоянні діафрагми, захворюваннях легенів.\nУ практично здорових людейв момент стресових ситуацій, душевних переживань, конфліктів можуть з’являтися функціональні екстрасистоли. Вони частіше бувають шлуночковими. У таких випадках достатньо буває усунути негативні екзогенні впливу. Показано застосування седативних засобів. При екстрасистолія, пов’язаних з підвищенням тонусу блукаючого нерва, один з головних методів впливу – фізичні навантаження, адекватні віком та тренованості пацієнта. Рідкісні екстрасистоли, не викликають тяжких відчуттів і порушень гемодинаміки, спеціального лікування часто не вимагають.\nОбов’язковою медикаментозної терапії підлягають такі види екстрасистол: часті (більше 5 за хвилину), особливо у хворих на гіпертонічну та ішемічну хворобу серця; Аллорітмія (правильне чергування екстрасистол типу бігемінії, тригемінії і т. д.); політопние, які виходять з різних ділянок серця; ранні; у хворих з ліквідованої миготливої ??аритмії.\nДля лікування екстрасистолії широко використовуються солі калію. Найбільший терапевтичний ефект відзначається у хворих з шлуночкової екетрасістолней, менш виражений – при надшлуночкових і не досягається при функціональних і рефлекторних. Більш ефективним є хлористий калій.\nВсередину солі калію рекомендуються приймати після їжі. При вираженій гіпокаліємії можна призначити 6-14 р. одноразово у перший день. Далі доза зменшується до 1,5-2 г по 3-4 рази на день. Позитивний ефект нерідко досягається призначенням хлористого калію по 1 г 3-4 рази на день. Якщо порушено всмоктування з шлунково-кишкового тракту, то його вводять внутрішньовенно крапельно в складі поляризующей суміші. При гіпокаліємії, що поєднується з ацидозом, ефективно внутрішньовенне введення розчину гідрокарбонату калію чи хлориду калію з гідрокарбонатом натрію в одному розчині.\nЗ інших препаратів призначають панангін (аспаркам) по 1-2 таблетки 3 рази на день або внутрішньовенно повільно по 10-20 мл препарату на 20 мл фізіологічного розчину або внутрішньовенно крапельно з 250 мл 5%-ного розчину глюкози. Коли екстрасистоли зникнуть або стануть рідше, дозу поступово зменшують. Слід пам’ятати, що калій уповільнює провідність і знижує збудливість міокарда. Це вимагає електрокардіографічного контролю. Застосування солей калію протипоказано при порушенні видільної функції нирок, а також при повній атріовентрикулярній блокаді.\nДуже ефективний засіб – новокаїнамід. Курс лікування від 3-4 днів до 3-4 тижнів. Цей препарат більш ефективний при шлуночкових екстрасистолах. У невідкладних випадках його вводять внутрішньом’язово або повільно внутрішньовенно, контролюючи артеріальний тиск. При його різкому зниженні показано повільніше струминне внутрішньовенне (або підшкірне) введення мезатону. Якщо препарат використовується вперше, краще вводити його дробовими дозами.\nНовокаїнамід не треба вводити при блокадах серця, вираженої серцевої недостатності, різких склеротичних змінах серця і судин. При важкому ураженні нирок і печінки період напіврозпаду препарату подовжується, і тому необхідно відповідно збільшувати інтервали між прийомами ліків.\nЗ метою пригнічення автоматизму ектопічних центрів використовується етмозін – вітчизняний препарат фенотіазинового ряду, який за дією близький до хінідину. Курс лікування від одного тижня до півтора місяців, а іноді й більше.\nШлуночкові екстрасистоли з успіхом усуваються рітміленом. Він швидко і майже повністю всмоктується з шлунково-кишкового тракту. Побічна дія може проявитися сухістю в роті, тимчасовою затримкою сечі. При тривалому застосуванні не виключено порушення функції синусового вузла та зниження скорочувальної здатності міокарда.\nПри надшлуночкової і шлуночкової екстрасистолії (особливо у хворих на ішемічну хворобу серця і гіпертонією) хорошим засобом є бета-адреноблокатори, які надають в малих дозах адренолітична дію. Великі дози препаратів мають також хинидиноподобное ефектом, стабілізуючим клітинну мембрану. У клінічній практиці в більшості випадків використовують малі дози. Їх підбирають суворо індивідуально. Після отримання ефекту починають використовувати підтримуючі дози.\nЕкстрасистолія при схильності до брадикардії може бути усунена призначенням всередину невеликих доз ефедрину або близьких до нього препаратів (алупент, ізупрел).\nУ разі наполегливо наростаючою екстрасистолії застосовують лідокаїн, який знижує автоматизм, збудливість передсердь і шлуночків, вкорочує рефрактерний період і лише незначно впливає на атріо-вентрікулярную провідність. Препарат вводиться внутрішньовенно і внутрішньом’язово. Належить до числа ліків короткої дії. При недостатності кровообігу і цирозі печінки його дія пролонгується. Лідокаїн спочатку вводиться внутрішньовенно струйно, а потім крапельно для утримання терапевтичного ефекту. Небажано призначати препарат хворим, у яких в анамнезі є алергічні реакції на місцеві анестезуючі засоби.\nПри наявності запального процесу в міокарді для усунення екстрасистолії рекомендуються амінохінолінові препарати. Серед них делагіл, а також плаквенил. Дія ліків проявляється не відразу – через два-три тижні. Хворі раз на місяць оглядаються офтальмологом (можливо відкладення препарату в роговій оболонці ока). Необхідно регулярно робити аналіз крові, щоб попередити виникнення лейкопенії. Використання делагила і Плаквенілу доцільно поєднувати з бета-адреноблокаторами.\nОсобливої ??уваги заслуговують серцеві глікозиди. Як правило, вони призначаються, якщо порушення ритму пов’язано з серцевою недостатністю. Уражень або зникнення екстрасистол (особливо передсердних) під впливом глікозидів свідчить про доцільність їх подальшого використання. Якщо ж під впливом терапевтичних доз глікозидів екстрасистолія у хворих з недостатністю кровообігу наростає, то додатково призначають препарати калію або тимчасово скасовують глікозиди. Всі лікувальні заходи проводять з урахуванням характеру екстрасистолії, основного захворювання, механізму дії препарату та його ефективності в кожному конкретному випадку.\nАле не слід лікуватися самостійно – найкраще вчасно проконсультуватися з лікарем – фахівцем. Безкоштовну консультацію можна отримати тут.\nвплив калію на екстрасистоли\nекстрасистолії які виникають від шлунка\nекстрасистулія при хворобах шлунка\nлікування передсердних екстрасистул\nщо робити коли тошнить після п\_янки