Ідеальне ліжко з принтом: скло або алюміній?\nСкло завжди рівне, його легко мити, легко працювати.\nАлюміній дозволяє додати автоматичне вирівнювання ліжка з індуктивним датчиком і розподіляє тепло трохи рівномірно.\nПри друкуванні в основному ABS та PLA, який із них краще?\n— Чейз Вестлі\nЗауважимо, ви можете отримати фольговану стрічку для автоматичного вирівнювання скла\nЦікаво ... Чи є у вас зручне посилання на точний вид фольгованої стрічки, на який ви посилаєтесь?\nЯк фольгова стрічка впливає на адгезію?\nЯ не можу рекомендувати точну, але все, що є провідним, має працювати. Я отримав рекомендацію звідси . Деякі люди просто використовують алюмінієву фольгу. Швидше за все, це піде на кути або під ліжко, тому адгезія не має значення. Крім того, ви можете використовувати контактний датчик, наприклад BLTouch, який не залежить від матеріалу.\nХлопці, які роблять DeltaPrintr, знайшли досить акуратне рішення для автоматичної калібрування, де вони ставили датчики тиску біля кожної стопи ліжка. Хоча це не так просто для використання з "звичайною" прошивкою принтера, це означає, що вам більше не потрібен якийсь конкретний механізм для самого кінцевого ефектора. deltaprintr.com/shop/3d-printers/deltaprintr-kit\nЯ вважаю, що друкувати безпосередньо на алюмінію нерозумно, просто тому, що він розшириться при нагріванні, зазвичай надаючи ліжку увігнуту або опуклу форму. Скло, з іншого боку, не має (принаймні, не суттєво).\nЯк зазначається в коментарях нижче, теплове розширення алюмінію потенційно може бути зменшено за рахунок збільшення товщини шару, а також нагрівання його рівномірно. Також загальним рішенням є розміщення скляної пластини поверх алюмінієвого ліжка ціною трохи більшого часу нагрівання.\nНа мій досвід, друк безпосередньо на нагрітому склі може бути дуже практичним і дає приємну обробку поверхні для деяких варіантів PLA та інших матеріалів, які його підтримують. Я не знаю, чи друк безпосередньо на алюмінієві може дати подібні переваги.\nЗдається, що це в основному можна пом'якшити, отримавши якісний алюміній, товщиною 3 + мм та забезпечивши рівномірну нагрівання всієї плити. Думки?\nЗ іншого боку, багато 3d принтерів мають алюмінієвий шар, а потім скляний поверх алюмінієвого.\n@ ЛеоЕрвін, Чейз. Дуже хороші бали. Я оновив відповідь.\nшламовий шлагбаум або шламоподібний засіб - це спосіб пройти з голим склом і ABS. Або ПЕТ-стрічка або стрічка Каптон на ній. Останні також працюють з голим алюмінієм, але не впевнені в попередньому.\nЯ друкую прямо на моєму нагрітому алюмінієвому ліжку з клеєм на ньому. Він добре працює для PLA (не пробували з ABS). Форма ліжка не змінюється (товщина 3 мм, але це дельта з невеликим діаметром). У мене гарне покриття поверхні.\nУ мене алюміній товщиною 3 мм і величиною 110х110 мм, і він вигинається при нагріванні. Центр неминуче стає вищим за сторони. Це не проблема з PLA та нейлоном, але помітна з ABS .\nЯ використовую Kapton поверх нього, і друк легко наклеюється на PLA. АБС вимагає лаку для волосся поверх нього, а для нейлону потрібна клейка паличка (але все одно виходить з ладу, якщо шматок великий).\nЯкщо ви використовуєте скло з верхнім шаром для належного прилягання, вам слід добре. Алюміній внизу може сприяти поширенню тепла, але ... він буде згинати і штовхати скло, тому ви збільшуєте ризик розбиття: скло не дуже згинається, але всередині ВЖЕ витримуєте сильний стрес, коли гарячий, а алюміній внизу можна підштовхнути його до межі.\nРедагувати: виявляється, що алюмінієві ліжка, як правило, найкращі:\nАлюміній дає низьку прилягання. Можливо, тому, що його верхня поверхня швидко дає температуру. Але використання струмопровідних металів - правильний напрямок. Є деякі переваги:\nЕлектромагнітна індукція дозволяє нагріватися швидше і досягати більш високих температур з однаковим струмом.\nНепрозорість дозволяє використовувати дзеркало під ліжком, щоб зробити бонус за опалення.\nВін розшириться при нагріванні.\nЯ спробував титан . Ось довідка . Використання 0,5 мм дало хороші результати при друку з температурою 120 градусів Цельсія. Але оскільки я трохи покрутив тарілку, мені довелося перестати її використовувати. Необхідність нагрівати його на 20 градусів більше, ніж скло, робить це безглуздим, якщо не використовувати мікрохвильову піч. Спробуйте боросилікатне скло .\nЯ друкую на Алюмінієві та на склі на декількох принтерах, різниці немає, обидва працюють дуже добре; дзеркальний блиск на скляних друкованих деталях хоч трохи красивіший.\n@ 0scar, як правило, це може бути добре для PLA, так, але ви можете відчути вигини для ABS, оскільки для цього потрібна більш висока температура. Це 3мм?\nТак, це 3 мм, але він також працює для ПЕТГ та високотемпературних ко-поліефірних ниток, немає проблем.\nЯ використовував скло з самого початку, і воно працює ідеально. (Зі старого фоторамки та старого сканера)\nЯ спробував скло зі стрічкою, скло з лаком для волосся і дуже вдало надрукував друк на обох. Віддавайте перевагу лаку для волосся :)\nЯ спробував надрукувати на алюмінієвому нагріванні, але досвідчені алюмінієві пластини, як правило, викривляються через зміни температури.\nМаючи скляну пластину поверх алюмінію, ви маєте рівну поверхню, яка не викривляється. :)\nОтож, я б дав пальці скла!\nEDIT: Надруковано на склі за допомогою клейової палички. Ого. Палички справді хороші.\nЯ друкував лише на алюмінієвій плиті, але я погоджуюся з Крейгом Андерсоном. Я використовую Marlin RC6 (мені дійсно слід оновити RC7, але я лінивий і RC6 працює для мене добре) і сітчасту систему вирівнювання ліжка. ДУЖЕ варто часу, щоб налаштувати його. Я використовую блакитну стрічку художника і друкую як в PLA, так і в ABS, але в основному в ABS. У мене дуже мало проблем із тим, що частина (и) не прилипають до збірної пластини, насправді проблема у мене, як правило, протилежна LOL! Я почав отримувати хороші, повторювані результати, коли я перейшов на вирівнювання сітчастого шару, а потім чудові результати, коли я змінив перший шар на 200% витрату. YMMV, але я друкую з ліжком 110 ° C та друкувальною головкою 235 ° C, використовуйте синій малярський скотч та вирівнювання сітчастого ложа.\n— Майк Сомервілл\nУ мене повний кадр i3 зі скляною поверхнею для друку та Anet A8 з алюмінієвою поверхнею.\nЗгідно з моїм оптичним термометром, між датчиком шару та скляною поверхнею при 65 ° C є втрата температури від 15 до 20 ° C, що настільки гаряче, що я повинен запустити i3, щоб отримати адгезію до PLA.\nЯ ще не пробував надрукувати ABS на жодному з принтерів, але не можу побачити отримання температури скляної поверхні досить високою, щоб забезпечити хорошу адгезію.\nЯ використовую розведений клей ПВА як на обох поверхнях, але він не добре прилягає до алюмінію.\nЯкщо у вашому склі немає нічого, окрім заявленого вами способу прийняття температури, не є точним через випромінювання матеріалів. В основному датчик збирається зчитувати температуру того, що відбивається від скла, а не фактичну температуру скла. Потрібно покрити скло в щось невідбиваюче, щоб отримати точну температуру або використовувати щось, що фізично контактує зі склом. Дивіться тут для отримання додаткової інформації - raytek.com/raytek/en-r0/ireducation/emissivity\nОсь малюнок, який демонструє вищесказане - blog.brixandersen.dk/wp-content/uploads/IR003969.jpg Якщо ви помітили осьовий резистор, який за шкалою становить ~ 300С, але блок навколо нього показує набагато нижчу температуру, оскільки це латунь і світловідбиваюча. Ви також помітите, що наконечник показує ~ 200С, це тому, що зовні він, швидше за все, змазав пластик.\n@ tjb1 Емісійність скла набагато вища, ніж у алюмінію чи латуні. Вимірювання повинно бути досить точним. Це не має нічого спільного з відображеннями: кількість інфрачервоного випромінювання, випромінюваного об'єктом, залежить від його матеріалу та його температури. Гладкі, металеві поверхні мають низький рівень випромінювання (тобто не виділяють багато випромінювання) і, таким чином, не читаються точно, з іншого боку, скло має досить високу емісійність і повинно добре працювати.\nВи намагалися співставити температуру між терморезистором і оптичним термометром? Може статися так, що термістор не дає тієї ж температури, що і термометр для тієї ж температури. Це також може вплинути на різницю, яку ви помічаєте в температурах.\n— Ніку Сурду\nЯ використовую алюмінієве ліжко розміром 200 мм х 200 мм над алюмінієвою плитою. Він кріпиться болтами в кутах. Я використовую датчик близькості для запуску програми вирівнювання і друкую на алюмінієвій. Я не бачу, куди моє ліжко кланяється чи спричиняє проблеми з прив’язкою. Я запускаю програму вирівнювання за допомогою пластини при температурі (110 ° C), і будь-яке поклони обробляється програмним забезпеченням. Він дуже добре працює з ABS. Я мало використовував PLA і все ще експериментую.\n— Крейг Андерсон\nПривіт, ласкаво просимо на сайт! Питання задає порівняння між алюмінієм та склом. Здається, ваша відповідь орієнтована лише на алюміній. Якщо у вас є досвід друку на склі, ви можете також включити це у свою відповідь, так як в його нинішньому стані це дійсно не вирішує питання.\nВи завжди можете трохи прорізати отвори на своєму алюмінієвому ліжку, щоб його кут не обмежувався і змушений кланятися посередині.\nМоя порада - використовувати обидві і лак для волосся, який зараз перевіряє ефективність ізоляції на дні пластини\nЧи можна це переробити? Наразі він не відповідає на запитання


14 лютого, 2020 09:56\nАдвокати просили звільнити Яну Дугарь на поруки, зазначивши, що вважають підозру необґрунтованою, а ризики недоведеними. Водночас захист стверджував, що експертизи, які лягли в основу підозри, є непереконливими, адже в рецензії, яку вони надали суду, вказано, що експерти перевищили свої повноваження, а британець Айвон Бірч, який робив дослідження ходи, не знав української мови і був керований поліцією, тому його висновок не може слугувати доказом.\nАдвокати також наголосили на тому, що на відео, яке слідство взяло для порівняння, не видно ніг дівчини, адже вона стоїть за прилавком. Також адвокати вкотре наголосили на тому, що зріст розвідниці дорівнює зросту дівчини, яка закладала вибухівку, тобто 165 сантиметрів, а зріст Яни Дугарь на 10 сантиметрів вище — 175.\nТакож сторона захисту акцентувала увагу на деталях із експертизи, яка вказує на те, що схожість ходи в певних моментах зумовлена лише кількома моментами: важкість ходи, помірні рухи ходи, розвернуті ступні, помірні рухи тазом. Адвокати наголосили й на тому, що слідство допитувало власника саперної сумки, яку нібито приховувала Яна, і він пояснив, що це за сумка. Щодо самовільного залишення служби у 2019 році, то адвокати зазначили, що вона це робила у вихідні дні.\nПрокурор зазначив, що підозра є обґрунтованою, тому що невербальна та портретна експертизи чітко підтвердили, що на відео 2016 року — Яна Дугарь. За даними слідства, 15 і 18 липня 2016 року Яна Дугарь проводила розвідку біля місця проживання Павла Шеремета, фотографувала відеокамери поблизу. За даними слідства, це встановила експертиза Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Прокурор вважає недійсною рецензію, яку подали адвокати нібито як заперечення проти експертизи. За словами прокурора, рецензію написали експерти з недійсною ліцензією. Спростування ж їй наразі немає.\nТакож прокурор наголосив на тому, що експертів сторона обвинувачення залучала із законних підстав. Прокурор наголосив на тому, що наразі Дугарь знайома з іншими фігурантами Антоненком та Кузьменко. Також сторона обвинувачення зазначила, що Яна Дугарь приховувала спорядження сапера та книги по саперній справі. Покази п’яти свідків, за словами прокурора, потрібно перевіряти. Адже в них є певні розбіжності, зокрема в тому, що деякі зі свідків зазначили, що працював медперсонал позмінно, а поранені казали, що бачили Дугарь щодня.\nЗа даними слідства, Яна тісно спілкувалася з ексвійськовими Інною та Владиславом Грищенками. Вони підозрюються в замаху на вбивство бізнесмена з Івано-Франківщини. Після того, як подружжя затримали в листопаді 2019 року, Дугарь була у них вдома — слідкувала за квартирою. Подружжя Грищенків фігурує у справі Шеремета як особи, які володіють інформацією. За даними слідства, авто Шеремета підірвали вибухівкою з гексогеном на основі міни МОН-50. Міною на основі гексогену намагалися підірвати й бізнесмена з Івано-Франківщини. Слідство встановило, що протягом вересня-грудня 2019 року Яна Дугарь 22 рази самовільно залишала військову частину 1126, а 28 листопада перебувала у Львові. Втім на офіційний запит у військовій частині повідомили, що Дугарь була на місці. Слідство не виключає, що вона могла робити це й у 2016 році. Прокурор наголосив на ризиках втечі підозрюваної, тиску на інших фігурантів, свідків, знищення та спотворення речових доказів.\nВислухавши усі сторони, суд залишив без змін рішення передньої інстанції.\nЯк ми повідомляли, 5 лютого Печерський суд Києва на два місяці продовжив нічний домашній арешт підозрюваній Яні Дугарь.


Про пожежу в Соборі Паризької Богоматері знімуть фільм - пожежа в Нотр-Дам-де-Парі - Афіша | Сьогодні\nОскароносний режисер зніме фільм про пожежу в Соборі Паризької Богоматері\n19 червня 2020, 19:47\nЗйомки почнуться в кінці цього року\nПро пожежу в Соборі Паризької Богоматері, яка приголомшила весь світ минулого року, знімуть драматичний фільм. Відомо, що режисером виступить французький сценарист і кінорежисер Жан-Жак Анно, який отримав "Оскар" за свій чорно-білий фільм "Чорне і біле". Сценарій напише сам режисер спільно з Томасом Бідегеном, а кінострічка об'єднає архівні кадри справжньої пожежі з новим матеріалом. Про це повідомляє Deadline.\nДивіться в сюжеті, як зірки відреагували на торішню пожежу в паризькому соборі Нотр-Дам:\nДія фільму розгортатиметься впродовж напружених 24 годин на тлі масового занепокоєння і заворушень. Сюжет розповість про низку випадкових подій, які призвели до пожежі, і про те, що потрібні були сотні пожежних, щоб придушити масштабне полум'я.\nПричина пожежі все ще залишається незрозумілою, попри серйозне розслідування, а відновлення собору займатиме роки.\nЗнаменитий Собор Паризької Богоматері раніше з'являвся в безлічі фільмів. Наприклад, в мелодрамі 2004 року "Перед заходом сонця", романтичній детективній кінострічці з Одрі Хепберн і Кері Грантом "Шарада". Також Нотр-Дам-де-Парі виступив основним персонажем знаменитого однойменного роману. Про найкращі екранізації роману Віктора Гюго ми розповіли раніше.\nЖан-Жак Анно зніме фільм про пожежу в Нотр-Дам-де-Парі / Фото: AFP, Imdb.com\nВідомо, що продюсером майбутнього фільму про пожежу в соборі виступив знаменитий Жером Сейду – дідусь не менш відомої акторки Леа Сейду ("Життя Адель", "Красуня і Чудовисько", "007 Спектр", "Французький диспетчер"). Також Жером Сейду співпрацював з відомим італійським режисером Паоло Соррентіно.\nРаніше ми розповідали, хто пожертвував гроші на реконструкцію Собору Паризької Богоматері після пожежі.\nзйомкифільмпожежаСобор Парижской Богоматери


ЯК НАЛАГОДИТИ ПРОЦЕС ВИКОНАННЯ ДОМАШНІХ ЗАВДАНЬ - Конспекти - Виховні\nHome Психологу ЯК НАЛАГОДИТИ ПРОЦЕС ВИКОНАННЯ ДОМАШНІХ ЗАВДАНЬ\nБезумовний обов'язок батьків полягає в тому, щоб налагодити процес виконання домашніх завдань. Сюди входить й організація робочого місця, й уточнення розпорядку дня — з тим, Щоб виділити на приготування уроків необхідний час, і визначення послідовності приготування уроків. Крім того, спочатку діти припускаються багатьох помилок і помарок через невміння розподіляти увагу, надмірне напруження, швидку втомлюваність. Присутні під час виконання першокласником домашніх завдань батьки підбадьорюють його, пояснюють, якщо дитина щось не зрозуміла або забула, але не підміняють її діяльність своєю. Звичайно, потрібно вимагати, щоб домашнє завдання було виконане чисто, акуратно, красиво. Але всі ці вимоги повинні залишатися в межах можливостей дитини.\nНе мають рацію ті батьки, які примушують переписувати домашні завдання по десять разів. Досягнувши навіть невеликих успіхів, можна закріпити їх наступного дня. «Ривки» ж не приносять позитивного ефекту.\nСьогодні першокласник із сльозами на очах перепише роботу десять разів, а завтра виконає завдання недбало, оскільки батьки були зайняті і не перевірили якість роботи. Як наслідок дитина може почати хитрувати, враховувати зайнятість і настрій батьків, а власної відповідальності у неї так і не сформується.\nАле поступово дитині буде потрібно все менше часу для організації занять. Тому безпосередньо участь батьків у виконанні уроків можна буде замінити тільки присутністю. У цьому випадку батьки можуть обмежитися контролем якості виконання завдань. Незмінними залишаються лише інтерес та увага до життя першокласника, уміння радіти його успіхам, а при першій появі труднощів у навчанні або спілкуванні ви, звичайно, повинні допомогти малюкові.\nЗначне хвилювання відчуває першокласник, коли йому починають ставити оцінки. Приємно, коли це стабільно високі оцінки. Але не припустимо, щоб дитина на цій підставі відчула свою перевагу перед іншими, щоб, розпитуючи дітей про їх оцінки, хвалилася своїми, товаришувала тільки з тими, хто добре вчиться. Слід побоюватися, щоб мотиви пізнавальної діяльності не підмінилися мотивами отримання високих оцінок за будь-яку ціну й будь-який спосіб. Оцінка не повинна стати самоціллю, вона лише вінчає гарну, добросовісну роботу.\nЯкщо оцінки спочатку недостатньо високі, потрібно розібратися у причинах такого стану справ. Повільність, неуважність і неакуратність є частими супутниками пертих невдач дитини. Часто у дітей виникають труднощі з виконанням письмових робіт. Послідовні, доброзичливі заняття вдома допоможуть виправити становище: прискорити темп діяльності, підсилити концентрацію уваги, поліпшити почерк. Обов'язково повинно бути відмічене старання дитини і висловлена упевненість, що навчання незабаром налагодиться.\nУ тих випадках, коли у дитини стабільні труднощі протягом досить тривалого часу і поради вчителя не допомагають поліпшити становище, рекомендуємо звернутися по допомогу до психологічної або медико-педагогічної консультації.\nФахівці разом із батьками допоможуть дитині подолати труднощі початкового етапу навчання, причому так, щоб негативно не вилинути на її характер і не підірвати здоров'я. Доброзичливе ставлення дорослих допоможе першокласникові не занепасти духом.\nА зараз конкретно розглянемо, що є доцільним і чого не слід робити батькам під час спільного виконання уроків й узагалі, як привчити дитину до виконання домашніх завдань.\nПеревірте, чи правильно організоване робоче місце дитини. Воно повинне бути достатньо освітлене. Джерело світла має знаходитися спереду і зліва, щоб на зошит не надала тінь від голови або від руки. Під час виконання уроків на столі не повинно бути ніяких зайвих предметів.\nПриступити до виконання домашнього завдання краще за все через годину-півтори після повернення зі школи, щоб дитина встигла відпочити від занять, але ще не втомилася і не перевозбудилася від домашніх розваг та ігор із товаришами. Тут, звісно, йдеться про дитину, яка не відвідує групу продовженого дня. Діти, що відвідують її, виконують домашні завдання у школі. Удома вони повинні відпочити, розважитися, поспілкуватися з батьками і друзями. Якщо дитина зайнята якими-небудь іншими важливими справами (наприклад, відвідує гурток або спить після обіду, що для молодшого школяра дуже корисно), то, звичайно, можна сідати за уроки й пізніше. Але у будь-якому випадку не можна відкладати це на вечір. Дітям, що займаються в другу зміну, доцільніше робити домашні завдання вранці.\nБатьки часто вимагають, щоб дитина не вставала з-за столу, поки не приготує всі уроки. Це неправильно. Для 7-річної дитини час безперервної роботи не повинен перевищувати 15-20 хвилин, у 4 класі початкової школи він може досягати 30-40 хвилин. Перерви не повинні бути тривалими — достатньо 5 хвилин, якщо вони заповнені інтенсивним фізичним навантаженням. Можна протягом цих 5 хвилин пограти з дитиною в м'яч. Якщо удома є спортивний комплекс, дитина може полазити по канату і кілька разів підтягтися на турніку. Якщо всього цього немає, можна пострибати через скакалку, зробити декілька присідань, нахилів.\nУ жодному випадку не давайте дитині додаткових домашніх завдань, окрім тих, які дали в школі. Не примушуйте переписувати погано виконану класну роботу. Можна запропонувати перевірити її і виправити помилки, але переписувати не треба. Повторне виконання вже зробленого (хай і з помилками) завдання сприймається як безглузда, нудна справа. Воно зводить нанівець завдання займатися, позбавляє віри у власні сили.\nЗ 6-річними школярами взагалі не слід проводити удома жодних навчальних занять, їм не задаються домашні завдання. Це викликано підвищеною стомлюваністю 6-річних дітей. Якщо, окрім шкільних занять, у них будуть ще й домашні, то може наступити нервова перевтома, що серйозно шкодить здоров'ю дітей і різко знижує їхні шкільні успіхи. З шестирічками вдома треба займатися так само, як з дошкільниками: грати, малювати, ліпити, конструювати.


Мігрень – причини, основні симптоми, методи лікування ~ Жіночий сайт "Вона"\nМігрень – захворювання, основним симптомом якого є сильна, пульсуюча біль, що охоплює половину голови. Даний стан діагностується у 20% жителів планети. Причому жінки страждають від мігрені частіше, ніж чоловіки.\nПричина мігрені – подразнення трійчастого нерва. Його закінчення перебувають в судинах голови, і викликають їх розширення. Розтягування стінки судини і активація больових рецепторів відбувається в такт серцебиттю. Тому головний біль має пульсуючий характер. Будь-яке фізичне навантаження призводить до підвищення сили і частоти серцевих скорочень. Це викликає збільшення розтягування стінок судин, і, як наслідок, біль посилюється.\nДеякі люди генетично схильні до розвитку нападів сильного головного болю. Що саме викликає роздратування трійчастого нерва, не встановлено, але, згідно зі спостереженнями, спровокувати його можуть такі чинники:\nвживання алкоголю, шоколаду, горіхів, сиру;\nзміна режиму сну: відсутність повноцінного відпочинку, або, навпаки, занадто тривалий сон;\nЛюди, які часто страждають мігренню, знають, що є «пусковим» механізмом у їхньому випадку. Тому намагаються уникати провокуючих факторів.\nМігрень має характерні симптоми:\nбіль супроводжується звуко — і світлобоязню (гучний звук і яскраве світло погіршують стан хворого);\nпри будь-якій фізичному навантаженні біль посилюється, а загальний стан погіршується;\nбіль настільки інтенсивна, що людина втрачає працездатність;\nбіль локалізується тільки в одній половині голови.\nЯкщо напад мігрені не лікувати, то він може тривати від 4 до 72 годин. Головний біль, що триває більше трьох діб – ознака того, що у страждає не мігрень, а інше захворювання.\nЛікарі розрізняють 2 види мігрені без аури і з аурою. Аура – комплекс симптомів, які з’являються перед головним болем, а в деяких випадках і одночасно з нею. Перерахуємо їх:\nзорові симптоми: «туман», точки, лінії перед очима, мерехтливе світло.\nРозлади чутливості і зору завжди спостерігаються з одного боку. Кожен ознака аури триває не більше години. Потім всі вони зникають.\nНапад мігрені складається з декількох стадій.\nПродромальна (початкова). Виникає за дві доби до нападу головного болю. Може тривати від 2-3 годин до 2 діб. На цьому етапі в людини спостерігаються наступні ознаки: зниження апетиту, знижена концентрації уваги, дратівливість, підвищена чутливість до шуму, безпричинні зміни настрою, швидка стомлюваність. У більшості випадків пацієнти цю стадію не помічають, так як наступні симптоми аури і сильний головний біль затьмарюють її клінічне прояв.\nАура (інколи відсутня). З’являється безпосередньо перед нападом. Її тривалість від 5 хвилин до години.\nБольова. У середньому сильна біль триває від 8 до 24 годин. Вона супроводжується підвищеною сприйнятливістю до запаху, світла, шуму, нудотою, блювотою. Хворий воліє лежати в тихому і темному приміщенні.\nПостдромальный (заключний). Цей період триває від кількох годин до доби. Болю вже немає, а людина відчуває підвищену стомлюваність, розбитість, втрату апетиту, зниження концентрації уваги, порушення загального комфорту.\nІз-за сильного нападу мігрені людина може втратити працездатність на добу і більше. Він не в змозі не тільки піти на роботу, але і займатися домашніми справами.\nВ залежності від ступеня тяжкості стану хворого для купірування нападу мігрені призначаються різні медикаментозні препарати.\nЛегке стан. Для лікування мігрені застосовують анальгезуючі засоби, в тому числі кофєїнсодержащие і нестероїдні протизапальні препарати, наприклад, Ібупрофен. Ліки повинні надавати швидке вплив на організм. В якості супутньої терапії використовують протиблювотні засоби, що зменшують вираженість нудоти і блювоти. Якщо при мігрені головний біль не дуже сильна, істотно не впливає на працездатність хворого, то для профілактики і лікування призначають тільки анальгетики.\nПомірний та тяжкий стан. При нападі мігрені, що приводить до втрати працездатності, страждаючому прописують спеціальні противомигренозные медикаментозні препарати – триптаны. Їх призначають лише в тому випадку, якщо купірувати біль іншими препаратами не вдається.\nТриптаны зменшують проникність судин головного мозку і викликають їх звуження, тобто впливають безпосередньо на механізм утворення головного болю. На відміну від інших лікарських препаратів, що застосовуються при мігрені, вони приймаються не перед нападом, а під час наростання болю. Триптаны впливають на трійчастий нерв, блокуючи проведення больових імпульсів. Це сприяє зменшенню головного болю, і підвищує ефективність препаратів, купирующих супутні симптоми: звукобоязнь, світлобоязнь, нудоту, блювоту. Лікарські засоби на основі триптанов потрібно з обережністю застосовувати пацієнтам із серцево-судинними захворюваннями: хронічна ішемія мозку, ішемічна хвороба серця, артеріальна гіпертензія. Один із безпечних та ефективних препаратів, що застосовуються для лікування мігрені – Ризамигрен.\nНіяких специфічних заходів та медикаментозних препаратів, які допомагають запобігти напади мігрені, не існує. Профілактика і лікування мігрені зводяться до уникнення факторів, що провокують головний біль, і прийому ліків.\nЧайний гриб: корисні властивості, застосування в лікувальних і косметичних цілях


Зарубіжна нерухомість: історії успіхів і промахів, поради наших експертів - Zagorodna.com\nЗарубіжна нерухомість: історії успіхів і промахів, поради наших експертів\nОстанні роки пройшли під знаком кризи - це стосується як внутрішнього російського ринку нерухомості, так і закордонного. Вважається загальноприйнятим, що в такі часи приватні інвестори втрачають гроші, все у них погано, крокодил не ловиться, не росте кокос. Журнал Metrinfo.ru перевірив, чи це так. Причому основний акцент ми вирішили зробити не на теорії, а на практиці - реальні історії людей, які купували в ці непрості роки «зарубежку». Що у них вийшло?\nДо речі, розповідали наші експерти, серед особливо «креативних» наших співгромадян виник навіть новий вид приємного проведення часу - «недвіжімостний туризм». Під приводом придбання квартири вирушаємо в симпатичну нам країну, де нас безкоштовно зустрічають представники ріелторів і забудовників, безкоштовно селять у готелі, возять по об'єктах, а вечорами, демонструючи «національне гостинність», годують у ресторанах. А ми всі ходимо, вибираємо, і весь час щось нам не подобається ... Пік такої «розважалівку», кажуть, припав на 2009 рік - зараз «приймаюча сторона» це «ноу-хау» розкусила і знову, як і в докризові часи , вимагає сплатити тур. Купуйте - зарахуємо ці витрати у вартість квартири, ні - вибачайте, собі грошики залишимо.\nАле все ж таки багато покупців «зарубіжки» бажали б називатися гордим ім'ям «інвесторів» - тобто зробити таке придбання, яке виявилося б вигідним ще і з фінансової точки зору. І багато хто прагне вибрати нерухомість, яка «стабільно зростає в ціні», - що є грубою помилкою. Той факт, що в якомусь місці ціни кілька років поспіль демонстрували галопуюче зростання, швидше за все, означає, що всі передумови цього явища закінчилися і незабаром розпочнеться розворот. Це приблизно як, переконавшись, що в інтервалі з січня по червень середня температура збільшувалася на 5 градусів (свята правда: у січні -10, у червні +15), зробити висновок, що і в наступні півроку виявиться настільки ж і до грудня ми будемо мати +45.\n«Технології створення« віртуального »зростання цін відомі, - говорить Ігор Індріксонс, директор департаменту інвестицій у закордонну нерухомість компанії« IntermarkSavills ». - Береться якийсь депресивний регіон, де ціни завідомо низькі, - наприклад, Калабрія в Італії. За допомогою технологій маркетингу і PR даний регіон «розкручується» для того, щоб туди прийшли перші інвестори, після чого ціни в прайс-листах починають упевнено підніматися. Зазвичай ця схема провертається за п'ять років: два роки в будівництво інвестує уряд, а потім протягом трьох років - портфельні інвестори, після чого об'єкти виходять на вторинний ринок ».\nОсь кілька сумних історій, розказаних нашими експертами про приватних інвесторів, понадіялися на нескінченне зростання цін. Кирило Долгінскій, керуючий директор, міжнародний іпотечний брокер «Lowell Finance», привів приклад з невдалими інвестиціями в нерухомість популярного у нас Майамі. Раніше в США існувала практика купівлі нерухомості на стадії нульового циклу з метою перепродажу на більш пізніх етапах будівництва. Особливо популярним цей спосіб був у Флориді, де існували дуже хороші умови по розстрочках платежів та можливості залучення іпотечних кредитів.\nДенис Євсєєв, керуючий партнер компанії «Kingsland», повідав ще дві повчальні історії, приключилися з російськими бізнесменами. Історія перша. Пан N приїхав в Дубай на відпочинок, і його вразили нові хмарочоси, які удосталь будувалися на узбережжі. Ще більше вразило його те, що ціни ростуть там по 60-70% на рік. Його власний бізнес приносив у кращому випадку 50% - і заради цього доводилося весь час працювати. Дослідивши ринок, пан N вклав $ 5 млн, після чого майже відійшов від справ у Москві. Все більше плавав, відпочивав і засмагав у Дубаї, а його нерухомість будувалася у нього на очах. Напевно, це межа мріянь будь-якого бізнесмена. На жаль, ця ідилія тривала недовго - до осені 2008 року. Будівництво зупинилася, ціни впали мало не на 80%, і навіть ці гроші неможливо було повернути: купувати недобудовані квартири ніхто не хотів ... Зараз ринок начебто оживає, і можливо, той недобуд доведуть до розуму, але навряд чи пан N буде вкладати туди ще кошти.\nЯк не потрапити в подібну ситуацію - рекомендації з цього приводу в принципі відомі. Наприклад, ніколи не інвестувати в нерухомість тільки тому, що вона сподобалася вам особисто - в цьому сенсі сонечко і тепле море на приїхали з нашої засніженій країни діє абсолютно бронебійно, геть-чисто відбиваючи здатність міркувати тверезо. Поцікавитися, що робиться на ринку оренди - це на випадок, якщо доведеться свою власність здавати. Можна також спробувати звернутися за іпотечним кредитом на обраний вами об'єкт. Банки завжди чудово знають ситуацію з ліквідністю: під об'єкт, який у разі чого неможливо буде продати, грошей вам не дадуть.\nМабуть, найбільшою помилкою наших інвесторів в закордонну нерухомість останніх двох років можна вважати нерозумне придбання готельного і ресторанного бізнесу в деяких європейських країнах. Низька ціна пропозиції діяла як червоне полотно на бика. Наприклад, в Іспанії за 450-500 тис. євро купувалися міні-готелі, в Болгарії приміщення під ресторани і кафе, готелі сімейного типу можна викупити за 200-400 тис. євро. Чому об'єкти, що позиціонуються в рекламах як «розкручені», часто переходили з рук в руки і чому зазначена вартість не насторожувала покупців, не зрозуміло. Російські інвестори, купуючи той чи інший закордонний бізнес-об'єкт, розраховують в першу чергу на вітчизняний клієнтський потік, тому купують нерухомість у місцях, де багато наших туристів. Але ця схема стала давати збої, а місцеві бізнесмени виявилися більш стійкими до реалій своєї країни. На курортах Болгарії в 2009 році виставлялася на продаж майже третина всіх наявних готелів і ресторанів, власниками деяких об'єктів стали росіяни і громадяни колишнього СНД. Влітку 2010 року на більшості придбаних в минулому році об'єктах знову висять оголошення про продаж або оренду.


Главная > =Новости из Украины= > 15 травня - Міжнародний день сім’ї\nМіська влада затвердила план загальноміських заходів, присвячених міжнародному дню сім’ї – 15 травня. Про це повідомляє прес-служба КМДА.\n12 травня у столичній мерії відбудеться урочисте нагородження преміями Київського міського голови одиноких молодих татусів, які самі виховують дітей, – переможців міського конкурсу на здобуття звання зазначеної премії.\n13 травня на Хрещатику від сходів КМДА до Бессарабської площі проходитиме міське свято до Дня сім’ї.\n14 травня на майдані Незалежності та вулиці Хрещатик (від вул. Богдана Хмельницького до майдану Незалежності) проходитиме загальноміська музично-спортивна акція „Здорова сім’я – здорова держава”. Працюватимуть ігрові майданчики.\n15 травня у Парку культури і відпочинку „Партизанська слава” відбудуться дні сімейного відпочинку з концертними програмами за участю кращих художніх колективів м. Києва.\n16 травня у Київському міському Будинку вчителя пройде засідання Клубу „Співуча родина”.\nПротягом травня у Центральній бібліотеці ім. Т.Г.Шевченка відбудеться цикл заходів „Родина – як вічна зернина на невмирущому полі життя” для дітей м. Києва, в публічній бібліотеці ім. Л.Українки – книжкова полиця „З родини йде життя людини”.


Запальничка Zippo Fancy Skull Design, 29883 купити за 1483 грн в інтернет магазині з доставкою в Київ та по Україні - 070.com.ua\nЗапальничка Zippo Fancy Skull Design, 29883\nТоргова марка Zippo - відомий у всьому світі бренд, який вже більше 85-ти років розробляє вітрозахисні запальнички. Найімовірніше, якщо до вас в руки потрапить запальничка від даного виробника - випускати її з рук вам вже не захочеться. Служити цей кишеньковий атрибут вам буде довічно, в будь-якому поході, навіть при не найсприятливіших погодних умовах ви зможете розраховувати на вогонь від запальнички Zippo.\nМодельний ряд запальничок від американського виробника поповнює запальничка Black Ice, яка включає складні деталі. Сталевий корпус запальнички прикрашає череп, нанесений за допомогою лазерного гравіювання. Відразу кидається в очі, що це дуже філігранна робота, дуже реалістично дизайнери створили листя і квіти. Поставляється у фірмовій упаковці.\nДля найвищої продуктивності рекомендується використовувати першокласний бензин від Zippo. Ви зможете доповнити чохлом для запальнички або кремнієм зробивши покупку в нашому інтернет-магазині складі 070 . Ми є офіційним дилером в Україні і можемо надати будь-яку інформацію про товари даного бренду.\nВідгуки на Запальничка Zippo Fancy Skull Design, 29883\nЗапальничка Zippo Peace Splash, 29606\nВодонепроникні ущільнювальні кільця для ліхтарів (24 x 1.5mm), зелені світяться у темряві


Квітень 2022 – Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №307\nПлан проведення тижня з основ безпеки життєдіяльності\nПам’ятайте, що в критичний момент необхідно бути зібраними та сфокусованими, не реагувати на можливі провокаціі Від цього залежить ваша безпека.\nНосіть із собою документ, що посвідчує особу\n. Тримайте в кишені одягу записи про групу крові й про можливі проблеми зі здоров’ям.\nНамагайтеся якнайменше перебувати поза житлом і роботою, уникайте місць скупчення людей.\nЗа можливості уникайте демонстрації патріотичної атрибутики: це може спровокувати агресора.\nПам’ятайте, де розташовані найближчі від оселі, роботи чи місць, які ви часто відвідуєте, сховища та укриття.\nНе повідомляйте про свої плани малознайомим людям, не сперечайтеся з ними\n. Уникайте колон техніки й не стійте біля військових машин.\nНе фотографуйте й не знімайте відео в присутності людей у військовій формі.\nНе спостерігайте за ходом військових дій, ховайтеся одразу, як почуєте постріли.\nНе носіть із собою зброї, не показуйте військовим нічого, що навіть за формою може нагадувати зброю.\nНе підбирайте покинутої зброї або боєприпасів.\nНе торкайтеся вибухонебезпечних або просто невідомих чужих речей, бо звичайні побутові предмети можуть бути заміновані.\nНе носіть армійської форми, камуфльованого одягу чи одягу з шевронами. Надавайте перевагу одягу темних кольорів, що не привертає уваги.\nНегайно падайте під стінку, але тільки не навпроти вікна: під нього або в кут кімнати. Ідеальне укриття – коридор.\nПрийміть позу як при віджиманні: обличчям вниз; руки зігнуті під корпусом, ноги максимально теж зігнути. Таким чином, при обрушенні буде можливість піднятися під вагою уламків та зробити повітряний карман.\nРозкрити максимально рота та заплющити очі.\nУ разі вибуху зачекати не менше 1-2 хвилин, поки всі уламки впадуть.\nПрислухайтеся, чи не йде літак на другий захід. Якщо ні, то допомагайте постраждалим та шукайте своїх сусідів, надайте рятувальникам інформацію, в якій квартирі скільки людей було.\nБачите покинуту чи підбиту військову техніку. Чому не можна підходити?\nВИБУХОВІ ПРИСТРОЇ можуть бути встановлені в кинутій техніці, щоб вразити супротивника.\nА ЧИ ЦИВІЛЬНИЙ ВИ: коли знаходитесь біля техніки, вас можуть помилково прийняти за військового.\nБОЄКОМПЛЕКТ: боєприпаси, що не вибухнули, можуть знаходитися як усередині бойової техніки, так і бути розкидані навколо.\nДІТИ: цікавість дітей та нерозуміння небезпеки може призвести до трагічних наслідків. Пам’ятайте, що діти копіюють поведінку дорослих.\nНе наближайтесь до військової техніки, не чіпайте боєприпаси та незнайомі предмети. Проводьте з дітьми роз’яснювальні бесіди.\nНаклеєні на вікна «хрести» гасять вібрацію і не дають уламкам розлетітися по кімнаті.\nВикористовуйте скотч, а не смужки паперу. Наносите його кількома шарами.\nЗамість одного «хреста» зі скотчу на вікні краще зробити декілька трохи менших.\nПластикові вікна краще витримують вибухову хвилю, ніж дерев’яні. Ще краще відчинити вікно на мікропровітрювання.\nВідключити світло, газ та воду. Загасити пічне опалення.\nВзяти запас води та їжі, документи та засоби індивідуального захисту.\nПопередити сусідів, допомогти хворим та людям похилого віку.\nЯкнайшвидше дістатися до укриття або сховатися на місцевості.\nВажливо не поширювати особисті дані (повне ім’я, номер мобільного телефону, адресу, паролі тощо), також не використовуйте позначку геолокації.\nНеобхідно встановити антивірусну програму на пристрій. Вона блокуватиме рекламу та спливні вікна, які відвертають увагу та можуть містити вірус.\nПо-перше, варто вберегти себе від тих самих обстрілів або можливих уламків. (Знаходимо більш безпечне місце, переносимо\_перетягуємо\_переводимо постраждалого з лінії можливого обстрілу)\nНе забувайте вберегти себе від самого постраждалого. (Використовуйте засоби власного захисту – одягайте рукавички, особливо важливо з незнайомими для вас людьми!)\nЯкщо є місця кровотечі, що загрожує життю – накладаємо джгут. (Джгут накладається максимально ближче до тулуба доки кровотеча не почне зупинятись. ОБОВ’ЯЗКОВО записуємо час накладення джгута)\nПеревірити наявність дихання та пульсу.\nЯкщо дихання немає – перевіряємо дихальні шляхи на наявність сторонніх предметів. (Краще НЕ РОБІТЬ це руками, адже так можна пошкодити собі пальці та навіть зламати, візьміть пінцет\_зажим, або щось, що є під рукою та перевірте ротову порожнину)\nКоли дихання та пульсу немає – приступаємо до непрямого масажу серця.\nМісце натискання: на два пальні вище від кінця груднини)\nПоложення рук: одну руку долонею вниз, а другу – навхрест поверх неї, руки випрямити.\nПоложення тіла: встаньте на коліна збоку постраждалого, покладіть основу долоні однієї руки на центр грудної клітки постраждалого, зчепіть руки в замок та натискайте “п’яткою долоні”. Станьте вертикально над грудною кліткою постраждалого і тисніть глибиною в 4-6 см. Після кожної компресії звільняйте грудину від тиску, але не відривайте руки від грудної клітки.\nРобіть компресії з частотою 100–120/хв.\nПовторюйте ваші рухи до тих пір, поки у постраждалого не з’явиться пульс. Якщо людина, якій ви надаєте допомогу, так і не приходить до тями, то проводьте серцево-легеневу реанімацію до приїзду лікарів. Якщо постраждалий задихав самостійно, почав кашляти, махати руками та виявляти інші ознаки життя – дочекайтеся приїзду Швидкої. Покладіть людину на бік та спостерігайте за станом.\nСпустіться на нижній поверх або використовуйте тамбур, коридор. Приміщення має бути з несучими стінами і якнайдалі від вікон\nВанна кімната – одне з найкращих місць за відсутності укриття. У ній немає вікон, а ємність для води може бути додатковою бронею від уламків\nЯкщо можете розпізнати, з якого боку падають снаряди, можна вибрати для укриття кімнату в протилежному боці\nЛягайте на підлогу. Чим нижче будете знаходитись, тим більше шансів вижити\nВікна в приміщенні потрібно заздалегідь підготувати – заклеїти скотчем «хрестами», закласти диванними подушками або закрити великими меблями. Гарним захистом від уламків будуть мішки з піском.\nЗупиніться та озирніться навколо. Попередьте людей поряд про небезпеку\nПоверніться назад за маршрутом, яким прийшли\nНа відстані не менше 100 метрів викликайте спеціалістів за номером 101, 102.\nЗапам’ятайте: Ніколи не намагайтесь самостійно знешкодити вибухонебезпечний предмет.\nЗапам’ятайте місце виявлення ВНП та по можливості встановіть попереджувальні знаки. Позначте місце небезпечної знахідки – шматком яскравої тканини, схрещеними палицями, каменем тощо. Це допоможе фахівцям відшукати та знешкодити вибухонебезпечний предмет. По можливості дочекайтеся їхнього приїзду\nСамостійно досліджувати даний предмет та переміщувати його.\nРобити спроби розпилювати даний предмет.\nНакривати чимось або засипати землею знахідку.\nПроводити самостійний пошук інших ВНП поблизу із знайденим предметом.\nБудьте обережними та уважними! Не наражайте своє життя на небезпеку!\nЧим менше вибухових пристрій тем менше запобіжників для приведення в дію, а це більш небезпечно і достатньо щоб завдати важких каліцтв і навіть убити того, хто знаходиться поруч.\nЗапам’ятайте: якщо розрізати розтяжку – це НЕ ЗНЕШКОДИТЬ міну. Крім того, зрізання розтяжки може спровокувати вибух.\nЗнешкодженням вибухонебезпечного предмета повинні займатися фахівці\nРучна граната має оливково-сірий або зелений колір, що робить її малопомітною серед рослинності, вибухова речовина – тротил, небезпечний радіус дії уламків – до 100м., використовується при встановленні розтяжок або обладнанні пасток.\nМіна вибухає відразу, як тільки ви на неї наступаєте. Є тип мін, які спрацьовують із затримкою у 3-5 секунд, щоб у зону ураження увійшло більше супротивників\nВід чого може вибухнути протипіхотна міна?\nНавіть від незначного натискання чи дотику до неї\nПри спробі перемістити або підняти її. Наприклад, під протитранспортні міни можуть встановити міну-пастку, яка використовується в ролі пристрою невилучення\nДеякі міни приводяться у дію за допомогою «розтяжок», які малопомітні і можуть бути завдовжки кілька метрів, або сейсмічним датчиком, який реагує на шаги\nТрапляються підривники, які приводяться в дію електромагнітним випромінюванням. Наприклад, при здійсненні дзвінка з мобільного телефону поблизу вибухонебезпечного предмета.\nОбережно міни-пастки. Де встановлюють? Що робити?\nНа міни-пастки з розтяжками можна натрапити у населених пунктах, де точились вуличні бої, а також у лісах та парках.\nЗафіксовані випадки мінування тіл загиблих людей.\nЯкщо знайшли підозрілий предмет – не чіпайте його!\nВідійдіть якомога подалі від підозрілого предмету.\nПовідомте про виявлений небезпечний предмет на номер 101 або 102.\nПо можливості дочекайтеся приїзду спеціалістів та вкажіть місцезнаходження підозрілого предмета.\nНебезпечно! КАСЕТНІ БОЄПРИПАСИ.\nЦе бойові касетні частини ракет.\nВміст – вибухова речовина та вражаючі елементи (сталеві кульки тощо.)\nСхожі на банки з-під напоїв або пива або автомобільні масляні фільтри.\nМожуть самостійно детонувати протягом 24 годин та більше.\nУ разі виявлення повідомте на номер 101\nРозкажіть про небезпеку сусідам, рідним та близьким.\nПоінформуйте про небезпеку дітей!\nЗнаки мінної небезпеки\nДля маркування небезпечних територій використовуються спеціальні знаки.\nЧервоного кольору квадрат або трикутник вершиною вниз.\nЗображення білого кольору череп зі схрещеними кістками.\nНапис “Увага міни!” або “Небезпечно міни!” або “Danger mines!”.\nНіколи не ігноруйте знаки мінної небезпеки, не прибирайте та не переміщуйте їх!\nЯк розпізнати саморобний вибуховий пристрій?\nПеребуває у місцях масового скопичення людей.\nНаявність розтяжок, дроту, що тягнеться до предмета.\nНаявність елементів живлення, антен, таймера.\nПідозрілі звуки, характерний запах (газ, розчинник, хімічні речовини).\nСаморобні вибухові пристрої можуть бути замасковані під мобільні телефони, іграшки та предмети побуту.\nЗапам’ятайте: у разі виявлення вибухонебезпечного предмета не чіпайте та не намагайтеся його перемістити. .\nПовідомте про небезпечну знахідку на номер 101 або 102, інакше можуть постраждати інші люди.\nЗнайшли снаряд, який не розірвався. Що робити?\nБоєприпас, що не розірвався, небезпечний для оточуючих.\nУ жодному разі не пересувайте його і не намагайтеся знешкодити.\nПопередьте людей поблизу небезпеки.\nПозначте місце небезпечної знахідки.\nПовідомте на номер 101, де виявили вибухонебезпечний предмет.\nНе залишайтеся байдужими, інакше можуть постраждати інші люди.\nКраїна-агресор рф вже кілька разів використовувала проти України заборонені фосфорні бомби. Фосфор – дуже небезпечна речовина, якщо вона вразила шкіру, органи дихання чи очі, треба діяти негайно. Ось основні поради, що треба робити.\nЯкщо ваш населений пункт почали обстрілювати фосфорними бомбами, пройдіть в укриття. Якщо ви чи хтось із оточуючих постраждав від фосфору, потрібно викликати швидку та постаратися надати собі чи іншим першу допомогу до її приїзду.\nЩо робити, якщо фосфор потрапив на шкіру\nНе залишайте постраждалого одного. Обережно роздягніть його. Будьте у рукавичках, щоб не торкатися частинок білого фосфору.\nПромийте проточною водою ділянки тіла, які виявилися найбільш обгорілими. Жодна інша рідина для промивання не підходить.\nШкіру прикрийте чистою вологою серветкою, бинтом або тканиною. На рани та опіки не можна наносити жодні мазі та присипки.\nЯкщо людина вдихнула білий фосфор\nПри порушенні дихання допоможіть постраждалому влаштуватися якомога комфортніше.\nПобудьте поруч, доки не приїдуть медики.\nНе намагайтеся викликати блювоту, тому що частинки білого фосфору можуть обпекти слизові оболонки.\nЯкщо фосфор потрапив у очі\nПромийте очі великою кількістю холодної проточної води протягом не менше 15 хвилин.\nНа очі покладіть мокрий холодний компрес, щоб речовина повторно не спалахнула.\nДочекайтеся прибуття лікарів.\nПо можливості негайно залиште зону аварії з викидом НХР.\nЧекайте повідомлень від органів влади з питань надзвичайних ситуацій за допомогою засобів зв’язку.\nЗнайте, що уражаюча дія конкретної НХР на людину залежить від її концентрації у повітрі та тривалості її дії, тому, якщо немає можливості покинути небезпечну зону, не панікуйте і продовжуйте вживати заходи безпеки.\nВиходьте із зони хімічного зараження в бік, перпендикулярний напрямку вітру, та обходьте тунелі, яри, лощини – в низинах її накопичується велика кількість і може бути висока концентрація НХР.\nПри підозрі на ураження НХР уникайте будь-яких фізичних навантажень, пийте велику кількість рідини (чай, молоко, сік, воду) та зверніться до медичного закладу.\nВийшовши із зони зараження, зніміть верхній одяг, ретельно вимийте очі, ніс та ротову порожнину, по можливості прийміть душ.\nБіль у грудях, кашель, різь у очах, підвищений пульс, почервоніння шкіри, нудота, набряки.\nПротигаз, респіратор, ватно-марлева пов’язка, змочена водою або 2-5% розчином питної соди (хлор), лимонної кислоти (аміак), закритий одяг.\nЩільно закрийте всі отвори, вентиляційні ходи, герметизуйте скотчем, ватою, вимкніть джерела вогню, герметично закрийте воду та їжу.\nІдіть перпендикулярно до напряму вітру. Аптечка з собою.\nПолоскання носоглотки 55 р-н лимонної кислоти (аміак), питної соди (хлор), пити воду, не розмовляти, очні краплі, сонцезахисні окуляри, активоване вугілля, душ.\nАміак, сінільна кислота- ці гази підіймаються, будьте у низинах і підвалах.\nХлор, зарін, іприт , фосген – ці гази опускаються, будьте на верхніх поверхах та підвищеннях.\nВитік азотної кислоти. Що робити?\nНе виходьте з укриття\nЯкщо ви у приміщенні, то щільно закрийте двері та вікна\nПідготуйте захисні маски для обличчя пропитані содовим розчином\nСлідкуйте за напрямом вітру\nДія азотною кислоти на людину\nНебезпечна при вдиханні, ковтанні та при попаданні на шкіру та слизові оболонки\nПари кислоти викликають подразнюючу дію на дихальні шляхи\nПри слабких отруєннях з’являються ознаки бронхіту, запаморочення, сонливість\nПри важких отруєннях – набряк легенів\nДля захисту від парів і туману азотної кислоти користуються протигазами\nПри місцевій дії на очі азотна кислота викликає тяжке ураження з великим некрозом рогової оболонки та кон’юнктиви, що призводить до втрати зору\nПри попаданні азотної кислоти в очі необхідно промити їх проточною водою протягом 10-30 хвилин\nПри попаданні на шкіру – уражену поверхню обмити водою, додаючи до неї питну соду, мило\nПри проковтуванні азотної кислоти показано промивання шлунка великою кількістю води\nПісля повідомлення про аварію і насування хмари аміаку необхідно:\nОдягнути засоби захисту органів дихання: ватно-марлеву пов’язку, змочену водою, а краще 5%-м розчином лимонної кислоти.\nЗачинити вікна, взяти документи і речі.\nВимкнути електрику, газ, воду.\nВиходити з зараженої зони необхідно перпендикулярно до напрямку вітру.\nЯкщо неможливо вийти із зони ураження, укрийтесь у сховищ\nЯкщо ядерний “гриб” застав тебе на вулиці, у жодному разі не дивися на нього, адже можна осліпнути. Ляж на землю, підклавши руки під тулуб, та залишайся в такому положенні, поки не пройдуть дві ударні хвилі.\nОбов’язково треба закрити обличчя і дихальні шляхи хусткою чи шарфом.\nДе ховатися від ядерного удару?\nЯкщо по нас станеться ядерний удар, то це буде саме тактична ядерна зброя, яку несуть Іскандери або крилаті ракети.\nЇм потрібен час, щоб долетіти, тож буде оголошена повітряна тривога і ти матимеш змогу сховатися.\nНайкраще — заховатися в штатному бомбосховищі чи метро. Проте метро закриється за п’ять хвилин після оголошення тривоги.\nЯкщо у тебе є приміщення під землею, облаштоване так, щоб там можна було провести якийсь час, то варто сидіти там. В ідеалі місяць або більше, якщо знадобиться.\nЯкщо ти перебуваєш у квартирі чи приватному будинку, варто затулити всі вікна та двері ганчірками, вимкнути вентиляцію та затулити всі проміжки.\nЯкщо ж у багатоповерховому будинку без підвалу — варто піднятися вище десятого поверху. Зробити те саме — затулити всі щілини. Ховайтеся в коридорі, ванній кімнаті, там, де немає вікон.\nЩо брати з собою в сховок під час ядерного удару\nЯкщо відбудеться ядерний вибух, то у схованці доведеться сидіти тижнями чи навіть місяцями. Чекати, поки минуть дві хвилі радіації та кілька радіаційних дощів.Тож треба зробити великі запаси бутильованої води, їжі, що не псується, сірників, свічок, ліків.\nОбов’язково треба придбати радіо на батарейках. Інтернету та мобільного зв’язку може не бути, тож по радіо можна буде дізнаватися інформацію від ДСНС, слухати новини тощо. Не варто їсти продукти, що були на вулиці, адже є ризик, що вони заражені. У разі якщо потрібно терміново вийти на вулицю, закривай усі частини тіла від радіоактивного пилу, у жодному разі не лягай на землю і не потрапляй під дощ — кожна крапля смертельно небезпечна.\nАптечка під час ядерного вибуху\nЗвичайно, треба мати стандартну аптечку, де будуть жарознижувальні, противірусні, антисептики, засоби першої допомоги та інші потрібні тобі ліки. Проте варто мати ще спеціальні препарати, які можуть допомогти.\nНасамперед це йод. Після вибуху за 10−15 хвилин почнуться радіоактивні опади. Рівень радіації на місцевості почне стрімко зростати. Відбудеться радіоактивне зараження, тож йод може допомогти.\nПерше, що відбувається внаслідок радіоактивного зараження – викид радіоактивного йоду, який “вбиває” щитоподібну залозу.\nЄ найважливіше правило захисту: якщо є загроза радіоактивного зараження, потрібно внутрішньо прийняти звичайний йод.\nЦе допоможе вберегти щитоподібну залозу від ураження, оскільки вона буде “зайнята” тим йодом, який ви приймете всередину. Примати йод потрібно, коли загроза реальна (за 30 хвилин до вибуху, наприклад) або в перші хвилини-години, коли оголошено тривогу.\nЯкщо зробити це у перші дві години, захист перевищує 90%. Якщо за 30 хвилин до вибуху – майже 100% захист\nЯкий препарат використовувати\nЄ два варіанти препаратів у такому разі. Перший – це таблетки калію йодиду.\nВ одній пігулці 250мг. Це спеціальна профілактична доза для радіації. Вона величезна, у багато разів перевищує добову дозу, але її потрібно прийняти при загрозі радіоактивного зараження.\nДорослі та діти старше двох років – 125 мг (половина таблетки).\nДіти молодше двох років – 40 мг.\nЯк альтернативу можна використовувати звичайний розчин 5% йоду. Він є в будь-якій аптеці та в будь-якій автомобільній аптечці. Його потрібно випити за один раз. Йод можна накапати у тепле молоко чи змішати з водою.\nВажливо: дітям до 5 років приймати йод внутрішньо не можна, проте можна малювати на шкірі дитини йодну сіточку.\nДорослі та діти старше 14 років – 40 крапель внутрішньо\nДіти 5 – 14 років – 20 крапель внутрішньо\nДіти 2 – 5 років – 20 крапель на шкіру\nДіти молодші 2 років – 10 крапель на шкіру\nОндансетрон — протиблювотний засіб, який усуває нудоту, необхідний для боротьби з основними проявами первинної реакції при радіаційному впливі.\nРадіогардас — для профілактики накопичення в організмі та прискорення виведення з нього радіоізотопів цезію та рубідію.


Цукрова промисловість та світовий ринок цукру\nHome / Курсові роботи / Цукрова промисловість та світовий ринок цукру\nЦукрова промисловість та світовий ринок цукру кількість\nРОЗДІЛ 1 ТЕОРЕТИКО-МЕТОДОЛОГІЧНІ ОСНОВИ ДОСЛІДЖЕННЯ ЦУКРОВОЇ ГАЛУЗІ\t5\n1.1 Виробництво цукру як галузь агропромислового комплексу\t5\n1.2. Фактори, що впливають на розміщення цукрової галузі\t8\n1.3. Особливості процесу виробництва цукру\t11\nРОЗДІЛ 2 СВІТОВИЙ РИНОК ЦУКРУ У 2005-2007 РОКАХ\t16\n2.1. Світове виробництво і розподіл цукру\t16\n2.2. Експорт та імпорт цукру в світі\t23\nРОЗДІЛ 3. ПЕРСПЕКТИВИ РОЗВИТКУ УКРАЇНСЬКОГО РИНКУ ЦУКРУ\t28\nЦукор є одним з основних масового споживання, тому стабільно діюча цукрова промисловість є фундаментом продовольчої безпеки кожної держави. Цукор виступає стратегічним продуктом у розвитку міжнародних економічних зв’язків і одним із важливих джерел надходження валюти. У зв’язку зі зростанням населення світу та його потреб, обмеженими природними ресурсами, питання забезпеченості продуктами харчування по праву починає ставати на перше місце, і вимагати належної уваги від суспільства.\nСвітовий ринок цукру характеризується нестабільністю та недостатньою урегульованістю. Кожного року виникають певні суперечності та кризові ситуації, пов’язані з надлишком пропозиції цукру та ефективною його реалізацією. В галузі не ведеться чіткої політики, щодо врегулювання як обсягів випуску так експорту та імпорту. Спостерігається гостра конкуренція між цукровою тростиною, що є більш економічно рентабельною, та цукровим буряком, які є основною сировиною для цукрового виробництва.\nАналіз практики регулювання ринку цукру провідними країнами світу свідчить, що всі держави світу нині здійснюють управління внутрішнім ринком із застосуванням системи економічних важелів (квоти, гарантована ціна як на цукор, так і сировину, субсидії). Зокрема, механізм регулювання ринку цукру країнами Європейського Союзу ґрунтується на чотирьох позиціях: підтримка ціни, виробничі квоти, податкові збори та регулювання імпорту цукрової тростини. Хоча наразі розглядаються суттєві зміни до економічного механізму регулювання ринку цукру в країнах ЄС, проте для України цей досвід є корисним, оскільки на момент його розробки і застосування країнам ЄС були властиві проблеми, характерні для нинішнього етапу розвитку вітчизняної галузі, й вони не були самозабезпеченими цукром. Вивчення складових елементів даного механізму та їх адаптація до вітчизняних умов дозволили б забезпечити стабільний розвиток бурякоцукрової галузі. Саме тому наше дослідження є досить актуальним.\nПроблему цукрової промисловості та світового ринку цукру досліджували такі вчені, як Шпичак О., Стасіневич С., Шмідт Т., Чернюк Л. Г., Клиновський Д. В., Сіваченко І.Ю., Уллєвич С. В. та ін. Загальний огляд досліджень, присвячених вивченню даного питання, свідчить про недостатнє висвітлення даної тематики у науковій літературі.\nОб’єктом дослідження є цукрова галузь, включаючи цукробурякову та цукротростинну підгалузі.\nПредметом дослідження є світовий та український ринок цукру, їх характерні особливості та тенденції.\nМета дослідження полягає в характеристиці цукрової промисловості та світового ринку цукру. Для досягнення мети були поставлені такі завдання:\n1.\tОхарактеризувати виробництво цукру як галузь агропромислового комплексу;\n2.\tВизначити фактори, що впливають на розміщення цукрової галузі;\n3.\tПроаналізувати особливості процесу виробництва цукру;\n4.\tДати характеристику світовому виробництву і розподілу цукру;\n5.\tКоротко охарактеризувати експорт та імпорт цукру в світі;\nПідчас написання роботи були використані такі методи: статистичний (використовувались різні статистичні формули і показники, які наведенні у таблицях), аналітичний (застосовувавсь аналіз і порівняння основних економічних об’єктів, обсягів, видобуток, а також експорт та імпорт цукру на світовому ринку), і картографічний (використання для наочного зображення територій і для аналізу особливостей розміщення основних зон вирощування цукрових рослин та напрямки експорту цукру у світі).\nБудьте першим, хто залишив відгук “Цукрова промисловість та світовий ринок цукру”“ Click here to cancel reply.\nПсихологічні особливості інтелектуальної готовності старших дошкільників до навчання у школі 60.00грн.\nБанківське кредитування в Україні 60.00грн.


Ще один служитель Феміди виявився багатою людиною.\nСуддя Конституційного суду Віктор Кривенко задекларував торгово-розважальний комплекс, 13 земельних ділянок та чотири автомобілі, передає.\nЗ 13 земельних ділянок сім належать йому, а ще шість дружині.\nЗазначимо, що одну з цих ділянок і дачний будинок дружина задекларувала в селі Поляниця Івано-Франківської області, де знаходиться гірськолижний комплекс "Буковель".\nУ сімейства є житловий будинок, дві квартири, три гаражі, торгово-розважальний комплекс і міні-готель. Зазначається, що більшість нерухомості знаходиться в Києві та області.\nТакож у судді є недобудований будинок в Київській області.\nПодружжя має автомобілі Lexus LX570, Mercedes-Benz S350, Mercedes-Benz C250 і Daewoo Lanos.\nЗазначається, що у власності дружини судді 50% власності в компанії "Добро" і 100% в юридичній компанії "Правова гарантія".\nМинулого року Кривенко заробив за роботу у суді 360 475 грн. Дружина від бізнесу отримала 578 800 гривень прибутку.\nНа рахунку судді у банку 411 євро, а його дружина позичила 3 млн гривень.


Познайомитися: чоловік, 52, Білорусія, Місто Мінськ - шукає для знайомства жінку\nroy: 52 років, Білорусія - Регіон Місто Мінськ, Minsk\nМені 52 і мені взагалі-то не так просто розпочинати нові стосунки. У мене немає особливих проблем, проте мені хотілося б зустріти жінку, моя мета це Інтимних стосунків, щоб жити вдвох у затишку. Моє місце проживання Білорусія, Регіон Місто Мінськ, Minsk. Я люблю проводити час удвох, люблю подорожувати та читати. Більше ти зможеш дізнатись про мене, якщо ти зв’яжешся зі мною. Можливо це знайомство приведе нас до чогось більшого. Напиши мені листа! Мені буде приємно відвідати твій профіль. Зв’яжись зі мною, навіть якщо ти шукаєш знайомство з інших спонукань, або ж живеш далеко від мене. Можливо саме з тобою ми зможемо провести щасливі хвилини, години, або й роки! Спробуй, напиши мені про себе, що ти цінуєш в житті та які на твою думку якості повинен вкладати кожен партнер у стосунки. Ми можемо поспілкуватись у чаті, щоб просто поговорити про те, що є пріоритетним для кожного із нас і чи підходимо ми одне одному. До зустрічі.\nroy Близькі знаки! Які доповнюють один одного! Не надто підходящі знаки!\nВостаннє онлайн 18.08.2018


Апеляційний суд залишив запобіжний захід Остапу Стахіву\n25 Листопада 2021 - 08:53 53432\nЛьвівський апеляційний суд залишив місцевому громадському активісту Остапу Стахіву запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави у розмірі майже 1 млн грн. Про це повідомили «Варта 1» у пресслужбі прокуратури Львівської області.\nЛьвівського активіста, відомого своєю антивакцинаторською діяльністю підозрюють у вчинені злочину проти основ нацбезпеки України.\n«Зокрема, за даними слідства, на початку листопада 2021 року чоловік організував та очолив мітинг у Києві, на якому були присутні понад 3 тис людей та під час якого під антивакцинаторськими гаслами публічно закликав присутніх до примусового видворення представників усіх чинних органів державної влади та самостійного провадження державної влади через підконтрольні неконституційні органи.» - йдеться у дописі прокуратури.\nНагадаємо, 18 листопада Остапу Стахіву призначено 60 діб арешту або застава 998 тисяч гривень. Також Стахів має здати закордонний паспорт.\nСуд обрав запобіжний захід Остапу Стахіву\nСьогодні, 18 листопада, суд обрав Остапу Стахів запобіжний захід. Про це інформує Перша приватна мемарня.\nЧотирьом мешканцям Рівненщини, які вистежили і напали на слідчого поліції, суд обрав запобіжний захід. Про це повідомили у Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України Подія трапилася в Сарнах цього року. Група молодиків після словесного конфлікту зі співробітником поліції Рівненської області вистежила його, пошкодила ворота на обійсті та з кулаками накинулася спочатку на правоохоронця, а потім і на його дружину. Аби захистити свою родину, поліцейському довелося застосувати травматичну зброю. У результаті троє осіб отримали поранення.\nСуд обрав зловмисникові запобіжний захід - 60 діб тримання під вартою чоловікові, який побив рідну матір, яка, від отриманих травм, померла. Про це повідомили «Варта1» у пресслужбі поліції Волинської області.\nСуд обрав запобіжний захід 19-річному бродівчанину, який стріляв у поліцейського та лісничих (фото)\nУ Бродівському районному суді сьогодні обирали запобіжний захід для 19-річного жителя району, який стріляв у поліцейського та двох лісничих. Про це повідомили у пресслужбі суду.\nАварія сталася 5 серпня близько 7 години ранку на вулиці Замарстинівській у Львові. Про це інформує Поліція Львівської області.\nСлідча суддя Галицького районного суду Людмила Фролова обрала запобіжний захід для лікарки рентгенодіагностичного відділення «Львівського обласного госпіталю ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи», що у Винниках. Лікарку підозрюють у вимаганні 8 тис. доларів хабаря з учасників АТО/ООС за оформлення групи інвалідності. Про це йдеться в ухвалі від 3 червня 2021 року, пишуть Наші гроші\nЛіснику держпідприємства, який систематично отримував «хабарі» за сприяння нелегальній вирубці та реалізації деревини, обрали запобіжний захід. Про це інформує пресслужба прокуратури у Львівській області.\n«Голосіївському стрілку», який з рушниці вистрілив у поліцейського суд, обрав запобіжний захід (фото)\nГолосіївський районний суд Києва задовольнив клопотання щодо арешту на 60 діб 38-річного Івана Мартинюка, який поранив поліцейського та двох цивільних людей напередодні у будинку в Голосіївському районі Києва. Про це повідомляє УНН.\nСуд обрав запобіжний захід тренеру, який чіплявся до 14-річної вихованки (фото)\nТренеру із боксу, громадянину Казахстану Набіджану Артикову днями оголосили підозру по частині 1 статті 156 Кримінального кодексу - насильство щодо неповнолітньої. Про це повідомляє у Telegram-каналі журналіст Віталій Глагола.\nРівненській лікарці-стоматологу суд обрав запобіжний захід\nСьогодні, 22 лютого, міський суд задовольнив клопотання дізнавача Рівненського районного управління поліції та обрав 29-річній підозрюваній у вчиненні кримінальних проступків відносно дітей у виді особистого зобов’язання. Про це повідомили у відділі комунікації поліції Рівненської області.\nСуд пом’якшив запобіжний захід учаснику АТО з Тернопільщини, якого звинувачують у вбивстві при перевищенні меж необхідної оборони (фото)\nСьогодні, 17 травня, колегія суддів Тернопільського апеляційного суду розглянула апеляційну скаргу захисника підозрюваного Андрія П. на ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду від 3 травня 2021 року щодо обраного запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту до 1 липня 2021 року. Про це пише «Тижневик номер один»\nСьогодні, 20 червня, за клопотанням слідчих Залізничного відділу поліції суд обрав для затриманого запобіжний захід - тримання під вартою без визначення застави. Про це інформує Відділ комунікації поліції Львівської області.


У Тернополі спустошили банкомат у торговому центрі - Korrespondent.net\nУ Тернополі спустошили банкомат у торговому центрі\nКорреспондент.net, 26 квітня 2017, 02:05\nЗловмисник зумів забрати майже 500 тисяч гривень.\nУ Тернополі невідомий чоловік викрав понад 452 тисячі гривень з банкомату Райффайзен банк Аваль, який встановлений у приміщенні торгового центру Новус.\n"Під час огляду місця злочину правоохоронці з'ясували, що зловмисник шляхом відкриття кришки сервісної частини банкомату і пошкодженням шлейфу клавіатури з підключенням мобільного пристрою зумів викрасти кошти", - йдеться у повідомленні.\nВідомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (крадіжка, вчинена у великих розмірах).\nТакож повідомляється, що зловмисника зафіксували камери відеонагляду. Поліція оприлюднила відео з місця подій.\nЯк повідомляв Корреспондент.net, раніше в Києві невідомий порізав банкомат Укргазбанку, який розміщений у відділенні неврології столичної психіатричної лікарні №1. Зловмисник викрав 470 тисяч гривень.\nУ Росії банкомати атакував новий вірус\nТЕГИ: банк, ограбление, банкомат, деньги, видео, полиция\nОтруєння в інтернаті Рівненської області: кількість постраждалих зросла


Рецепти жульєна з грибами і картоплею: секрети приготування і вибору інгредієнтів | Radka.in.ua\nРецепти жульєна з грибами і картоплею: секрети приготування і вибору інгредієнтів\n1 Жульєн з грибами і картоплею – загальні принципи приготування\n2 1. Жульєн з грибами і картоплею на швидку руку\n3 2. Жульєн з грибами і картоплею з куркою\n4 3. Жульєн з грибами і картоплею у формі пирога\n5 4. Жульєн з грибами і картоплею, запечена в горщиках\n6 5. Жульєн з грибами в картоплі\n7 6. Жульєн з грибами і картоплею зі свининою\n8 Жульєн з грибами і картоплею – поради\nНіжний, соковитий, ароматний жульєн – страва, що подобається за відмінний смак, вишуканий «дорогий» зовнішній вигляд і легкість приготування.\nЗазвичай в жульєн кладуть курку, гриби, вершковий соус і сир, але сьогодні ми відійдемо від традиційних рецептів і приготуємо ситний, але не менш смачний варіант страви – жульєн з грибами і картоплею.\nЖульєн з грибами і картоплею – загальні принципи приготування\nЖульєн буде смачним, якщо підійти відповідально до підготовки продуктів, їх переробки і безпосередньо до процесу приготування.\n• Гриби. Можуть бути свіжими, замороженими, маринованими. Підійде будь вигляд: і тепличні, і лісові. Свіжі промивають, якщо необхідно нарізають і відварюють, після обсмажують на вершковому маслі. Заморожені гриби спочатку розморожують, після злегка обсмажують. Мариновані гриби можна покласти в ємність для приготування жульєна без первинної термічної обробки або, як і в попередніх варіантах, – злегка обсмаживши.\n• Картоплю очищають, далі або відварюють і подрібнюють, або нарізають і обсмажують.\n• Практично завжди в жульєн кладуть ще і м’ясо: гущавину всього курку, рідше свинину, яловичину та інші. М’ясо потрібно довести до готовності, зваривши або обсмаживши. Готове м’ясо дрібно нарізають.\n• Соус. Зазвичай його готують на сметані або на вершках. Можна, звичайно, використовувати і майонез, але смак буде не настільки яскраво-вираженим, цікавим.\n• Сир. Для посипання або для приготування особливого соусу використовують сири твердих або напівтвердих сортів.\n• Підготовлені продукти викладають шарами в формочки, заливають соусом, засипають сиром, відправляють в духовку.\n• Традиційно жульєн готують порційно, в спеціальній маленькій посуді з ручкою – кокотнице. Але це зовсім не означає, що, не маючи удома цю начиння, варто відмовлятися від приготування смачного гарячого. Можна використовувати горщики, сковороду, форму для запікання. Також допустимо зробити «кокотоницу» з підручних засобів, наприклад, фольги.\n1. Жульєн з грибами і картоплею на швидку руку\nвершки 20%-ї жирності – 1 баночка;\nсіль, запашний перець чорний в порошку – 30 г.\n1. Картоплини моєму і прямо в шкірці кладемо в підсолену воду, варимо 15 хвилин.\n2. Зливаємо картопляний відвар, картоплю остуджуємо, очищаємо від шкірки і ріжемо великими шматочками.\n3. Банку грибів відкриваємо, зливаємо всю рідину (якщо гриби цілі, то ріжемо тонкими пластиками), викладаємо на гарячу сковороду з маслом і смажимо кілька хвилин.\n4. Подрібнюємо сир на тертці.\n5. Картоплю викладаємо на лист, злегка промазанный маслом, посипаємо сіллю, перцем за смаком.\n6. Другим шаром викладаємо гриби.\n7. Посипаємо все інгредієнти сиром.\n8. Заливаємо все вершками, ставимо в гарячу духовку і запікаємо до рум’яної скоринки 25 хвилин.\n9. Готовий жульєн витягуємо і в гарячому вигляді подаємо на стіл, прикрасивши гілочками петрушки.\n2. Жульєн з грибами і картоплею з куркою\n7 середніх картоплі;\nм’ясо курки без кісточок – невеликий шматочок;\nмариновані шампіньйони – 250 г;\nчорний перець в порошку – 20 г;\nбукетик свіжого кропу;\n1. Очищену картоплю нарізаємо середньої соломкою, смажимо на олії до злегка рум’яної кірочки.\n2. М’ясо курки з грибами нарізаємо дрібними кубиками і підсмажуємо в іншій сковороді півгодини, підсолюємо, перчимо.\n3. Готуємо соус: шматочок масла вершкового кладемо на сковороду, доводимо його до рідкої консистенції, всипаємо просіяне борошно, гарненько розтираємо, вливаємо молоко, знову добре перемішуємо до рідкої однорідної консистенції, виливаємо такий соус до курячого м’яса та грибів.\n4. Після появи вируючих бульбашок, знімаємо соус з грибами і куркою з плити, додаємо подрібнену зелень кропу, ретельно перемішуємо.\n5. У форму, змащену маслом, викладаємо нарізану і обсмажену картоплю, поливаємо вершково-грибним соусом, посипаємо сиром.\n6. Відправляємо форму в гарячу духовку і запікаємо 25 хвилин при помірній температурі.\n7. Запечений жульєн розкладаємо по порційних тарілках, посипаємо зеленню.\n3. Жульєн з грибами і картоплею у формі пирога\nпів кілограма листкового тіста;\nсвіжі печериці – 1 баночка;\nм’ясо від 1 курячого стегенця;\nсметана – трохи менше склянки;\nголландський сир – шматочок;\nтрохи олії рафінованої для обсмажування овочів;\nподрібнений перець чорний, сіль – за 20 г.\n1. Відварюємо стегенце, остуджуємо, відокремлюємо від кісток, м’ясо ріжемо маленькими кубиками.\n2. Печериці чистимо, миємо, сушимо на паперових серветках, нарізаємо так само, як м’ясо.\n3. На сковорідку з олією викладаємо подрібнену цибулину і смажимо до світло-оранжевого кольору.\n4. Очищену і помиту картоплю варимо до розм’якшення.\n5. До цибулі викладаємо гриби і смажимо до напівготовності.\n6. Додаємо м’ясо, варену подрібнену на терці картоплю, приправляємо спеціями, підсолюємо, перчимо, ретельно перемішуємо.\n7. Кладемо сметану, розмішуємо.\n8. Лист для запікання застеляємо пергаментним папером, одну частину листкового тіста розкачуємо в корж товщиною 1 див.\n9. На пергамент кладемо тісто, зверху викладаємо приготований жульєн, посипаємо сиром.\n10. З другої частини тесту скачуємо тоненькі джгутики, викладаємо їх на поверхню жульєна у вигляді сітки.\n11. Змащуємо пиріг-жульєн сирим яйцем, випікаємо в розігрітій духовій шафі півгодини при помірній температурі.\n12. Готовий жульєн виймаємо з духовки, даємо трохи охолонути й нарізаємо на шматочки.\n4. Жульєн з грибами і картоплею, запечена в горщиках\nм’ясо курки без кістки – невеликий шматочок;\n3 свіжі печериці;\nсир голландський – маленький шматочок;\n1. М’якоть курки нарізаємо кубиками, картопля – тонкою соломкою, шампіньйони – тонкими пластинками.\n2. На сковороду наливаємо олію, розігріваємо, кладемо м’ясо, обсмажуємо до злегка зарумяненной скоринки, закладаємо до м’яса гриби і смажимо 8 хвилин.\n3. В окрему чашку виливаємо молоко і розчиняємо приправу «маггі», виливаємо суміш у гриби з м’ясом і тушкуємо приблизно 10 хвилин на помірному вогні.\n4. Тим часом в іншу розігріту сковороду викладаємо картоплю, злегка обсмажуємо до підрум’яненою скоринки.\n5. У змащені маслом глиняні горщики викладаємо спочатку смажену картоплю, а потім соус, все добре посипаємо сиром.\n6. Ставимо горщики в гарячий духовий шафа і запікаємо 20 хвилин при невисокій температурі.\n7. Подаємо страву прямо в горщиках в гарячому вигляді, посипавши подрібненими листям петрушки.\n5. Жульєн з грибами в картоплі\n6 середніх свіжих печериць;\nневеликий шматок сиру голландського;\nвершки середньої жирності – 1 маленька баночка;\nсуха паприка, сіль – 20 г;\nзапашний перець порошком – 30 г;\nкріп – 1 букетик.\n1. Картоплини, ретельно миємо м’якою ганчіркою, розрізаємо на дві половинки. Потихеньку, щоб не розламати ложкою, витягуємо серцевину так, щоб вийшов човник товщиною 7 мм Картопляні човники витримуємо у воді 15 хвилин, щоб з них виділився весь крохмаль.\n2. Печериці чистимо, миємо, ріжемо пластинками і смажимо на вершковому маслі.\n3. До печерицям закладаємо подрібнену цибулю і тушкуємо 10 хвилин.\n4. Всипаємо просіяне борошно, добре перемішуємо і вливаємо вершки.\n5. Видавлюємо через землянку часник, приправляємо приправою паприкою, солимо, перчимо і тушкуємо ще кілька хвилин.\n6. Картопляні човники виймаємо з води і заповнюємо приготованим жульєном, кладемо на змащений маслом деко і запікаємо в духовці 15 хвилин.\n7. По закінченню цього часу дістаємо човники, посипаємо зверху сиром і знову ставимо запікатися на такий же час.\n8. За кілька хвилин до подачі на стіл у кожну човник кладемо по чайній ложечці вершкового масла, посипаємо кропом.\n6. Жульєн з грибами і картоплею зі свининою\nневеликий шматок свинячого філе;\n7 середніх свіжих печериць;\nпів склянки оливкової олії;\nсіль, запашний перець порошком – 20 г.\n1. Чисте без жилок м’ясо ріжемо кубиком і закладаємо в змащену маслом форму.\n2. Картопля очищаємо, моєму, в сирому вигляді тремо на крупній тертці, кладемо на м’ясо.\n3. Цибулю ріжемо соломкою, смажимо у невеликій кількості олії до розм’якшення, викладаємо до нього гриби – тонкими пластинками, смажимо 5 хвилин, солимо, перчимо і кладемо на картоплю.\n4. Окремо на чистій і сухій сковорідці смажимо борошно до світло-коричневого кольору.\n5. У борошно виливаємо сметану, ретельно перемішуємо, тушкуємо на помірному вогні кілька хвилин.\n6. Отриманий соус виливаємо у форму на всі знаходяться в ній продукти, зверху посипаємо сиром, ставимо в гарячу духовку і запікаємо трохи більше години при невисокій температурі.\n7. При подачі розрізаємо запечений жульєн зі свининою на невеликі частини і розкладаємо по порційних тарілках, зверху красиво кладемо гілочки петрушки.\nЖульєн з грибами і картоплею – поради\n• Чим більше соусу, тим соковитіше і смачніше вийде блюдо. Навіть якщо у вас немає достатньої кількості інгредієнтів для соусу, ви можете просто змішати пару ложок сметани з водою.\n• Важливо при обжарке грибів не пересушити їх.\n• Подавати жульєн з картоплею, на відміну від класичного жульєна, краще в гарячому вигляді. Картопля після охолодження або повторного розігрівання втрачає свої смакові якості.


Блог Цимбалюка Івана: Поїздка в Луцьк\nПеред цим, правда, зателефонував Каті, попросив прогулятися зі мною Луцьком. Спочатку я хотів приїхати у понеділок, але Катя сказала, що підземелля "працює" тільки по суботах і неділях, тому взяв квитки на неділю.\nЛуцьк — одне з тих чудових міст, поїзд у які з Києва виїжджає ввечері, а прибуває зранку, і у зворотню сторону — так само. Приїхав туди я о 6 ранку і мав кілька годин на те, щоб оглянути місто перш ніж Катя прокинеться.\nЗа день до поїздки купив книжку Ліни Костенко "Записки українського самашедшого", і, поки їхав, десь чверть її прочитав. Про цю книжку я ще обов'язково напишу — вона стала моєю улюбленою фактично з перших же сторінок, вона демотивує гірше Лозовського і кожна друга фраза звідти — шедевр. Будучи під її впливом, дивився на вранішній Луцьк іншими очима. Селище міського типу, максимум п'ятиповерхові будинки, обмальовані графіті, фонтани не працюють, пляшки з-під пива і горілки, неприбране сміття, хати в центрі міста — ось що я бачив, коли йшов до Катиного будинку. 2 людей із 3, яких я чув, розмовляли російською. "Краще місця для читання "Записок" не придумаєш" — подумав я, знайшов більш-менш путню лавку й сів читати книжку.\nВтім, не було й 9 ранку, як я зустрівся з Катею. І образ Луцька обернувся на протилежний. Ранкове місто оманливе.\nУ центрі Луцька — історичному центрі — більше 5 поверхів мають буквально 1-2 будівлі, околиці ж — всуціль висотки. І це правильно. На фоні низьких будиночків Луцький замок, костьол, церкви, яких тут багатезно, не втрачають своєї величі.\nПам'ятники. Їх тут ціла купа, особливо після з'їзду скульпторів — великі або малі, вони тут на кожному кроці.\nРелігійні будівлі. Майже всіх релігій, тільки що мечеті немає: костьол, синагога, православні — київського, московського патріархату, монастир бригіток, лютеранська кірха — я про такі й не чув ніколи. Деякі вражають зовнішнім виглядом, деякі — внутрішнім оздобленням, але це не та тема, що б мене дуже цікавила.\nЗамок. Ось це значно цікавіше. Він зберігся майже ідеально. Його зображено на двохсотгривневій купюрі. З його стін видно весь центр, шкода, що на саму вежу без екскурсійної групи не пускають — звідти-то вже, мабуть, все місто — як на долоні.\nУ замку — музей книги. Книжки XVI століття, береважно — духовні, старослов'янською (чи ні?) або польською мовами, деякі нагадують куб — такі товсті.\nКажуть, що колись підземними шляхами було сполучено все місто. Зараз пускають до підземелля костьолу — він недалеко від замку, але, хоч і була неділя — підземелля не працювало. Шкода, але буде привід повернутися. Крім того, через те, що була неділя, раніше закрився музей Волинської ікони і краєзнавчий музей.\nПрогулявшись між усіма цими визначними місцями, пішли в місце, яке є в кожному обласному центрі — центральний парк. Ми в пострадянській Україні, тож, зазвичай, у таких парках є пострадянські атракціони. Покаталися — подосліджували рівняння Матьє на гойдалках, відцентрову силу на "Орбіті", промоделювали розподіл частинок за масами на "Вихорі", дослідили рух зв'язаних систем на "Клоуні".\nПовернулися до Каті додому, після чого пішли кататися на роликах. Їхали на окраїну, тож добре роздивився "ознаки великого міста — висотки". Суцільні висотки.\nПісля цього провів Катю додому, посиділи на дорогу і я побрів на вокзал — уже знаючи дорогу, йшов так, неначе добре знаю це місто. Враження про місто було врятоване — сміття прибрали, фонтани запрацювали, мешканці міста заговорили українською. До речі, Луцьк мені дуже нагадує Хмельницький, от тільки у Хмельницькому подивитися ні на що.\nДо Києва теж весело добирався — у купе повзали таргани. Лежу вже, змучений за день, поруч їхали дівчата, одна торкає мене за плече — "У вас над головою тарган повзе". Піднімаю голову, дивлюся — справді повзе, зараза, ну і що? Я ж змучений — глянув, і знову в те ж положення — що я їх, у гуртожитку не бачив? Потім, правда, забив-таки його.\nЧерез цих тарганів розговорилися. Дівчата теж звичними були — з гуртожитку, а от поряд їхала пара, яка вважала, що тарганів знищили мобільші телефони — як же вони були здивовані.\nЩось заговорили про серіали, одна з дівчат заїкнулася, що дивиться "Теорію Великого вибуху". Обидві — теж із КНУ, спеціальність — щось пов'язане з туризмом, гуманітарії, одним словом. Питаю: "А як же приколи Шелдона? Ви знаєте, що таке корпускулярно-хвильовий дуалізм? А досліди з інтерференції електронів?" Не знають. Розповів їм, що таке ефект Доплера, розказав про Юрачківського. Пояснив, що таке радіація і мікровати. Відчув себе розумним, аж самому приємно стало, хоч якась користь від навчання. Сусідка зверху — жінка з Костополя, зранку теж розговорилися.\nОдним словом, день пройшов прекрасно. Дякую, Катю.\nОпублікував Іван Цимбалюк о 00:00


Прем’єр Японії попросив вибачення за страждання, яких завдала його країна - Korrespondent.net\nПрем’єр Японії попросив вибачення за страждання, яких завдала його країна\nКорреспондент.net, 15 серпня 2005, 15:14\nПрем’єр-міністр Японії Дзюнітіро Коїдзумі у понеділок, 15 серпня, висловив "глибоке каяття" і попросив вибачення за страждання, яких завдала його країна іншим народам агресією в Азії в першій половині минулого століття. Він заявив про це загальнонаціональній церемонії, що відбулася в Токіо в комплексі "Будокан" з нагоди 60-річчя оголошення про капітуляцію Токіо в Другій світовій війні.\nКоїдзумі зробив таку заяву в присутності 7,5 тисяч осіб, зокрема й імператора Акіхіто й імператриці Мітіко, членів уряду, керівників парламенту і судової влади, а також представників родин загиблих на війні з усіх префектур країни.\n"Японія, – сказано в заяві прем’єр-міністра, - своїм колоніальним пануванням і агресіями завдала величезної шкоди і страждань багатьом країнам, насамперед мешканцям країн Азії. Визнаючи ці факти історії, я висловлюю глибоке каяття і щиро прошу вибачення".\nЯпонія, проголосив прем’єр, "ніколи більше не піде шляхом війни" і сповнена рішучості взробити свій внесок у справу миру та процвітання на планеті.\nЯпонці випускають голубів після молитви за мир у токійському храмі Ясукуні (АР)\nПаралельно з офіційною церемонією в "Будокані" тисячі націоналістично налаштованих японців збираються сьогодні в токійському храмі Ясукуні, присвяченому "душам героїв, котрі загинули за імператора". У їхніх списках значаться і 14 головних японських військових злочинців, повішених 1948 року за вироком Міжнародного трибуналу для Далекого Сходу.\nСьогодні в Ясукуні, який у багатьох країнах Азії вважають цитаделлю мілітаризму, з’явилися, зокрема, велика група депутатів парламенту і два міністри уряду. Однак сам прем’єр Коїдзумі вирішив обійтися без паломництва до цього храму, щоб не загострювати ще більше відносин із сусідніми державами.\nКитай, КНДР і Республіка Корея протестують проти відвідування японськими офіційними особами храму Ясукуні, вважаючи це спробами обілити злочини Японії в минулому столітті.\nДень закінчення війни, що для них є і днем закінчення японської окупації, відзначають також Китай, Північна і Південна Корея.\nУ Сеул – рідкісний випадок – приїхала офіційна делегація з КНДР. Закінчення японської окупації – одна з небагатьох точок дотику двох країн, що досі перебувають у стані війни.


Александр Македонський – Освіта.UA\nOsvita.ua Высшее образование Рефераты Всемирная история Александр Македонський\nДитинство та юність. Царювання й військові походи. Останній військовий похід.\nДельфійським оракулом у сиву давнину було передвіщено Македонії, що як тільки Боттіеє, закладаючи табір, побачить уві сні череду кіз, то відтоді на тому місці буде закладене велике місто. Перекази говорили, що тільки завдяки тому самому дельфійському оракулові й змогла виникнути древня столиця Македонії. Раніше вона називалася «Едесса», а люди її знали як місто «багате на воду». Для самих македонян воно було «козячим містом», і вони називали його коротко - Егі. Саме в цьому місті народився найвідоміший завойовник усіх часів - Александр Великий.\nМинали роки, Александр дорослішав. Філіпп, його батько, почав відчувати, наскільки холодно до нього ставиться його син. У ньому не відчувалося звичайної синівської прихильності. Швидше за все, це пояснювалося напруженими стосунками між його батьками. Тим більше що Александр був дуже прив'язаний до матері. Він знав про невірність свого батька, знав, що мати, Олімпіада, ненавидить його, ревнує. Цю жорстокість і перейняв від матері Александр. До того ж він ще й заздрив своєму батькові, його успіхам. Йому дуже хотілося, щоб у майбутньому йому випала можливість помірятися з власним батьком славою й силами. Філіп, як міг, намагався знайти спільну мову зі своїм сином, але всі його спроби закінчувалися розчаруванням. Він прекрасно усвідомлював, що вплив матері на Александра набагато більший, ніж його власний. До того ж йому було відомо, що улюблені вчителі сина Лісімах і Леонід повністю підтримували Олімпіаду. Філіппові не подобалося таке ставлення, і він вирішив, що Александра .може «переробити» тільки справді велика людина. Тому Філіпп відправляє Арістотелю на острів Лесбос своє запрошення й незабаром одержує позитивну відповідь.\nАрістотель зумів побачити в юному Александрі найбільшого проводиря еллінів і до того ж наймогутнішого володаря Європи. Тому філософ і погодився на пропозицію Філіппа навчати його сина. Арістотель не прагнув стати радником при дворі, тому що його цікавив тільки юнак. У той час філософові було приблизно сорок років. Арістотель не хотів видатися Александру мудрецем з уже усталеним світоглядом. Його постійно кликала вперед спрага нового, незвіда» ного. Він просив Александра не вважати його всезнаючивд філософом, якому відомі відповіді на всі питання. Тому Арістотель і Александр так потоваришували й навіть полюбили один одного. Вони разом шукали нове, прагнули осягнути невідоме.\nАлександру задуми батька здавалися занадто вузькими, адже він мріяв об'єднати всі країни й народи. Нещастя не завадило Александру рішуче взяти у свої руки владу. Треба було негайно діяти. Це розумів і наймогутніший з наближених Філіппа - Антипатр. Він відчував зв'язок, що поєднував Арістотеля з Александром. Рішення було прийняте: Антипатр виступив перед громадою з промовою на користь Александра. З відданими йому воїнами Александр повернувся в місто та зайняв його. Він скористався збудженням, що панувало в народі й армії, захопив і знищив усіх, хто здавався небезпечним для трону, незалежно від того, наскільки вони були причетні до замаху на Філіппа. Із цього дня царем став двадцятип'ятилітній юнак, хоча його не прийняли чимало підданих.\nУ тих народів, які були переможені .Філіппом, виникла чимала спокуса скинути панування македонян. На Балканах серйозних заворушень не виникало, але зовсім інакше склалося в Греції. В Афінах панував святковий настрій, Фіви й Амбракія виступили проти македонських гарнізонів. Більшість великих грецьких полісів відмовилися визнати Александра. Молодий цар зрозумів, що головне зараз - запобігти створенню проти нього єдиного грецького оборонного союзу. Він несподівано пробився зі своїм військом важкодоступними стежками у Фессалію, навіть не використовуючи зброї. Після цього він був вибраний довічним стратегом. Перейшовши гори, він став табором перед Фівами й відіслав ультиматум Афінам. Налякані грецькі міста намагалися перевершити одне одного, висловлюючи вірнопідданські почуття й запевняючи царя у своїй лояльності. Александр був визнаний вождем еллінів. Цей похід демонструє типову рису військового мистецтва Александра - подвійну раптовість.\nНастав 335 р. до н. е. Саме цього року македонці хотіли остаточно розгромити іллірійців і підкорити трибаллів. Александр зібрав сильне військо та послав на Дунай ескадру, щоб підтримати воєнні дії піхоти. Македоняни навесні вирушили з Амфіполя й, подолавши швидким маршем Родопські гори, наблизилися до підніжжя Балкан, їм удалося зломити сильний опір супротивника. Македоняни перейшли через гори, розбили трибаллів і досягли Дунаю. Александр несподівано для всіх вирішує форсувати Дунай. Раптовий маневр повинен був уразити супротивника. Протягом ночі він перекинув через величезну ріку частину свого війська. Завдавши удару наляканим трибаллам, Александр довів свою бойову міць. Трибали відразу ж здалися й підкорилися цареві. Панування македонян розширилося аж до Дунаю.\nУ цей час іллірійці створили сильну коаліцію й захопили прикордонну фортецю Пеліон. Александр вирішив відвоюва ти втрачені землі. Однак іллірійці утримували всі навколишні вершини. Македонянам не вдавалося пробитися, вони почали відчувати брак продовольства. Тільки завдяки стрімкості й спритності маневру Александр зміг вирватися з оточення. Коли іллірійці святкували перемогу, Александр раптом напав на них, розбив і переслідував до рідних земель. Перемогою закінчився іллірійський похід Александра. Молодий цар показав, що самостійно може виплутуватися з найсерйозніших ситуацій і обходитися без допомоги досвідчених полководців - Анти-патра й Парменіона.\nПоки Александр святкував перемогу над іллірійцями, прийшла страшна звістка: збунтувалася Греція, об'єднавшись із персами. Через цей заколот розвіялися всі надії Александра на те, що він зможе зайняти провідне положення у світі. Молодий цар розумів, що, керуючи тільки Македонією, він стане володарем, яких була безліч серед варварів. Лише об'єднавши македонську корону з пануванням в Елладі, можна було досягти справжньої величі. У ті часи ім'я Александра ще не було відомим. Цар хотів перемогти без зброї, не бажаючи проливати кров, не бажаючи псувати свою репутацію насильством. Однак фіванці не поступалися. Александру не залишалося нічого іншого, як застосувати зброю. Йому вдалося захопити Фіви. Александр улаштував у місті бойню, у такий спосіб придушивши заколот.\nТепер Александр мріє здійснити похід проти Перської імперії. Він хоче, щоб македоняни вважали його своїм царем, а греки - владикою й месником. Але все було не так просто. В Александра було недостатньо кораблів, щоб битися на морі, відчувався брак коштів. Александр міг покладатися на вміння македонян битися на суші, дуже швидко долати великі відстані й брати укріплені міста. Перед початком походу в Александра були великі борги. Використовуючи доходи від рудників, він міг розплатитися з ними, але цар роздав гроші й звільнив власників рудників від внесків до державної скарбниці. Тепер ніщо не утримувало Александра в рідній Македонії.\nНаприкінці березня вирішено було виступати. Флотилія царя, йдучи через Егейське море, узяла курс до бухти, де колись ахейці влаштували пристань для своїх кораблів. Наблизившись до берега, Александр кинув спис, і він встромився в землю Азії. Потім він зіскочив на берег і першим зійшов на землю. Спис здавна вважався зброєю, якою боги виражали своє ставлення до вчинків людей. От чому землі, «завойовані списом», вважалися даром богів. Так і для Александра спис, що встромився в землю, став великим символом.\nБіля Граніка відбувся перший бій. Перси чекали Александра саме в цьому місці. На четвертий день маршу, після обіду, македоняни наблизилися до Граніка й побачили на іншому березі персів. Александр відразу віддав наказ про початок бою. Правила військового мистецтва не рекомендували кидати в бій утомлених воїнів, але Александр знав одне: нападати на супротивника треба там і тоді, коли той найменше очікує. Александр теж брав участь у бою, що й вплинуло на його результат. Під час бою цар опинився в оточенні ворожих солдатів, у нього зламався спис. Один із перських кіннотників розсік його шолом, а інший сподівався завдати смертельного удару ззаду. Але Александра врятували його вірні піддані. Наприкінці битви перси кинулися тікати. Александр утратив не так уже й багато своїх солдатів: ЗО піхотинців і менше 100 вершників (правда, у їхньому числі 25 гетайрів). Однак було багато поранених, про них Александр просив якнайкраще подбати. Рідних убитих він звелів звільнити від усіх пода тків. У результаті цар зарекомендував себе справжнім «батьком воїнів». Він здобуває чимраз більшу популярність серед своїх солдатів.\nТрохи пізніше Александр хоче захопити іонічні міста. Там він не зустрів жодного опору. Тільки Мілет довелося брати штурмом. Але Іонічна війна не могла закінчитися тільки взяттям Мілета. Біля Галікарнасу, столиці Карії, ворог об'єднав свої армії. Коли Александр наблизився до цього міста, захисники не наважилися почати відкритий бій, сподіваючись на міцність міських стін. Цар використав свої облогові машини й далекобійні знаряддя. Македонянам удалося зруйнувати стіни й вежі настільки, що можна було атакувати місто. Александр вагався, очікуючи здачі супротивника. Не дочекавшись, Александр наказав знищити решту міських будівель. Персам ніде було сховатися. Вони розуміли, що на суші не подолають Александра тому перси вирішили продовжувати війну на морі. Це було невигідно македонському цареві. Тому він вирішив завоювати Малоазіатське та Левантійське узбережжя й в такий спосіб відрізати ворожий флот від матеріальних джерел. Так він сподівався остаточно розгромити флот ворога.\nПотім Александр вирішує направитися в Кілікію. Після захоплення Кілікійських воріт Александр одержує звістку, що Дарій вступив у Сирію. У Дарія було величезне військо, на ті часи, ймовірно, найбільше з усіх, що будь-коли були в Азії. Дарій вирішив битися біля міста Сохі, гадаючи, що Александр знаходиться саме там. Однак цар був у Кілікії. Тоді Дарій через Левиний прохід вирушає в Кілікію. А Александр вирушив у Сохі через Ісс. Перси першими зрозуміли всю курйозність положення й почали переслідувати Александра, який одержав звістку про це в Іссі. Перси опинилися в такому місці, де не могли скористатися своєю чисельною перевагою.\nПісля обіду Александру вдалося закінчити підготовку до битви, і він вирішує атакувати. Бій проходив зі змінним успіхом, але лише до того моменту, поки в атаку не кинувся сам Александр. Він опинився в тилу війська Дарія. Назустріч Александру ринулися охоронці Дарія, але відразу були відтиснуті назад. Дарій, оцінивши непередбачену для себе ситуацію, злякався й утік з поля бою. Перси були переможені. Однак бій був важким: обидві сторони зазнали великих втрат. Александр був поранений.\nЧимраз більше міст завойовував цар Македонії. Мешканці міста Тир, що вважалося наймогутнішим у Фінікії, заявили Александру, що не будуть йому підкорятися, а згодні укласти рівноправний союз з македонським царем або залишаться нейтральними. Александра обурила така зневага до його влади. Було прийняте рішення скорити місто. Тир був розташований на острові за півтора кілометри від континенту. Спочатку Александр хотів від материка до острова спорудити величезну дамбу. Але ця ідея не знайшла підтримки. Александру довелося об'єднати фінікійську й кіпрську ескадри. І тільки в такий спосіб йому вдалося розбити тирський флот і розстріляти місто з моря.\nЗа півтора роки Александру пощастило поставити на коліна весь Близький Схід. Тепер цар прагнув піти походом на Єгипет. До задумів Александра входило дати час Дарієві зібрати армію з усього Внутрішнього Сходу, щоб потім розбити всі армії разом. Дарій постійно звертається до царя то з вимогами, то з проханнями повернути його родину. Александр пропонує Дарієві прийти до нього як до владики всієї Азії та попросити його й лише тоді він поверне Дарієві всю його родину.\nУ листопаді 332 року до н. е. Александр прибув до Єгипту. Єгиптяни дуже добре його прийняли. Жерцями він був оголошений фараоном. Незабаром Александр почав будівництво нового міста - Александрії. Воно стало чудовим творінням Александра, згодом названим на його честь. Завдяки йому та його місту єгиптяни одержали можливість спілкуватися з усією Азією, тому що досі вони знаходилися в ізоляції.\nДва роки минули з того часу, як Александр зміг перемогти досі непереможного Дарія. Той не заспокоївся, і знову зав'язався бій, уже при Гавгамелах. Зараз військо Дарія перевершувало армію Александра практично в п'ять разів. Біля міста війська Александра розташувалися на відпочинок, тоді як солдати Дарія всю ніч не стуляли очей. Перси гадали, що Александр нападе на них уночі або принаймні ранком. Замість цього Александр розгорнув свої війська в південному напрямку. Дарій віддає наказ про негайний наступ. Відразу утворюється розрив фронту, куди, не роздумуючи, уклинилися війська Александра. Вони прорвалися прямо в центр, до Дарія. І тут Дарій знову, втікає, зіштовхнувшись віч-на-віч з Александром. Цар так і не зміг його наздогнати. Однак після цієї перемоги над Дарієм Александра оголосили царем Азії.\nТепер царя приваблюють центри імперії - Вавилон і, звичайно ж, Сузи - центральна резиденція та скарбниця Ахеме-нидів. У Вавилон Александр в'їхав на своїй колісниці як тріумфатор. У Сузах він провів символічну церемонію: цар сів на трон Ахеменидів. Щоб довести свою могутність, Александру необхідно було знищити останнього з Ахеменидів - Дарія. Цар дуже поспішав, але все одно не встиг: Дарія вбили його ж соратники. Александр, побачивши труп Дарія, накрив його своїм плащем. Це означало ліквідацію вічного протистояння Заходу й Сходу.\nПісля смерті Дарія Александр здійснив безліч спроб, спрямованих на пробудження дрімаючих сил Сходу. Цар мріяв про створення могутньої імперії. Чимраз частіше в придворні ритуали проникають елементи Сходу, перевагу Александр віддає перським. Він одягається в перські шати, уводить в охорону палацу перських воїнів. Хочеться йому ввести й прийнятий у Персії обряд колінопреклоніння перед владикою, що закінчується поцілунком царського коліна. Однак македоняни й греки, для яких цар був лише «першим серед рівних», не погодилися із цим принизливим для них обрядом. І все-таки Александр справляв незабутнє враження на своїх сучасників, хоча зустрічалися люди, незадоволені його політикою. Наприклад, збереглося свідоцтво про п'ять пажів, які хотіли вбити Алек сандра вві сні. Урятував його тільки тривалий бенкет. А пажі потім проговорилися й були страчені.\nАлександр усіляко прагнув зламати духовний опір македонян і греків, який з кожним роком наростав. Він зважується на нові завоювання. Тепер його приваблює Індія. І вже влітку 327 року до н. е. Александр починає похід на Індію. Йому досить швидко вдається завоювати прикордонні провінції й фортецю Аорн. Незабаром він починає готуватися до переправи через Інд. Там жила своїм життям «країна чудес». У Північному Пенджабі цар повинен був підкорити трьох великих раджів. Один із них - Пор - не захотів підкорятися Але-ксандру. Пор вчинив так, як не чинив ніхто: він зважився вийти проти супротивника, який не знав поразок, на чолі своєї армії. Порові вдалося закріпитися на березі Гідаспа, щоб не дати Александру переправитися через ріку. Однак цар не здавався й зумів під прикриттям тропічного лісу й річкового острова перекинути на інший берег частину своїх військ. Йому зустрілися бойові колісниці й кіннота на чолі із сином Пора. Успішно розгромивши їх, Александр рушив назустріч численному війську Пора. Александру вдалося виграти цю битву.