13 Травня - 31 Мая 2017 - Лисичанська загальноосвітня школа I-III ст. № 3\nГлавная » 2017 » Май » 31 » 13 Травня\nЯк завжди в травні на базі НВК ЗОШ І-ІІІ ст. №3- ДНЗ «Барвінок» відбулося традиційне для навчального закладу – захід Свято вулиць.\nУ цьому році педагогічний колектив вирішив змінити формат свята – крім вшанування ветеранів та дітей війни, звернули увагу на рядових жителів свого мікрорайону, простих, відкритих, чиї вчинки і діяльність викликають повагу.\nЗ добрим словом звернулася до мешканців директор комплексу та голова міської ради жінок Скрябіна Н.О., яка запевнила : « Такі свята потрібні, адже вони відроджують кращі добросусідські відносини, нагадуючи людям про найголовніше – разом ми сила! І ніхто не допоможе нам зробити нашу Україну краще крім нас з вами». Не осторонь сімейного свята мікрорайону вулиці Красної лишилися Народний депутат Сергій Дунаєв, секретар міської ради Едуард Щеглаков, голова фракції «Опозиційного блоку» в м. Лисичанську Олена Ратушна та депутати міської ради від «Опозиційного блоку»: Дмитро Карауланов, Тетяна Худоба, Андрій Ажипа, помічник народного депутату Тетяна Суржан, керуючий справами міського виконавчого комітету Олександр Савченко.\nПедагогічний колектив виносить подяку за допомогу Народному депутату Сергію Дунаєву, депутатам «Опозиційного блоку» м. Лисичанська, Міському Палацу культури, Дитячій школі мистецтв №1, Державному медичному училищу, головам вуличних комітетів мікрорайону; за організацію святкового обіду для ветеранів – підприємцям: Кардаковій Олені, Третьякову Олександру, Дубині Артему, Башлій Світлані, Борисовичу Івану, Головіній Ользі , Зінчук Тетяні, Мішину Євгену, Арусханян Норі, Гальченко Володимиру, Маліховій Ларисі, Пащенко Зінаїді, Коптєвій Тетяні.


Експерти Фонду продовжують навчати депутатів місцевих рад - Благодійний Фонд Соціального Розвитку\nТемою виїзного семінару стало місцеве самоврядування в Україні, його законодавче та інституційне забезпечення. Експерти познайомили присутніх з правами, обов’язками та повноваженнями депутатів місцевих рад, з формами та методами їх роботи. Зокрема, було детально розглянуто процедуру складання депутатських запитів, запитань та звернень.\n«Багато з депутатів сільських рад Первомайщини були обрані депутатами вперше і ще недостатньо знайомі з теоретичними та практичними аспектами місцевого самоврядування, особливостями депутатської діяльності та використанням інструментів депутатської роботи. Наше завдання – показати депутатам місцевих рад, передусім сільських та селищних, реальні механізми депутатської роботи, які вони можуть використовувати задля ефективного представлення інтересів своїх виборців та територіальних громад», - зазначає експерт Ресурсного центру сприяння розвитку територіальних громад Благодійного фонду соціального розвитку Харківської області Олександр Міщан.\nПісля семінару експерти побували на прийомі громадян у місцевому громадському юридичному центрі, створеному за ініціативи Фонду соціального розвитку.


Adobe Muse — ознайомлення та підтримка\nДо Adobe Muse більше не додаються нові функції. Підтримку програми буде припинено 26 березня 2020 року. Щоб отримати докладнішу інформацію та допомогу, див. розділ Припинення підтримки Adobe Muse.\nОзнайомтеся з основними принципами роботи та створіть свій перший проект.\nЯк завантажити й інсталювати Muse?\nЗавантажити Muse можна з каталогу додатків Creative Cloud. Для цього потрібно ввійти в систему, використовуючи свій ідентифікатор Adobe ID та пароль. Докладні відомості про те, як інсталювати попередні версії додатка чи перевірити наявність оновлень, див. у статті Завантаження додатків Creative Cloud.\nЧому не вдається інсталювати Muse?\nЩоб усунути цю проблему, див. розділ Помилка: «Не вдається інсталювати» настільний додаток Creative Cloud. Щоб усунути інші проблеми із завантаженням, інсталяцією й оновленням, див. цей посібник щодо усунення проблем із завантаженням та інсталяцією.\nЧи можна завантажити ознайомлювальну копію Muse?\nТак! Ознайомлювальні копії додатків Creative Cloud, як-от Muse, можна завантажити з каталогу додатків Creative Cloud. Для цього потрібно ввійти в систему, використовуючи свій ідентифікатор Adobe ID та пароль. Докладні вказівки див. в статті Завантаження й інсталяція ознайомлювальної версії Creative Cloud.\nЧи можна інсталювати Muse на іншому комп'ютері?\nMuse та інші додатки Creative Cloud можна інсталювати щонайбільше на двох комп'ютерах. Якщо потрібно інсталювати додаток на третьому комп'ютері, спершу деактивуйте його на одному з двох попередніх комп'ютерів. Дізнайтеся більше про активацію та деактивацію додатків Creative Cloud.\nЯк створити адаптивний веб-сайт у Muse?\nЩоб дізнатися, як створити адаптивний веб-сайт з нуля, ознайомтеся з цим комплексним уроком. Коротший опис процедури створення адаптивної веб-сторінки див. в цьому відеоуроці.\nЯк додати точку зупинки?\nТочку зупинки можна легко додати за допомогою панелі додавання точок зупинки.\nЯкі точки зупинки найкраще підходять для настільних комп'ютерів і мобільних пристроїв?\nМакет і вміст вашого веб-сайту визначає те, як і де ви додаєте точки зупинки. Докладні відомості про додавання точок зупинки до адаптивного веб-сайту див. в статті Початок роботи з адаптивним дизайном в Adobe Muse.\nЯк додати до адаптивного веб-сайту ефекти прокручування?\nУ цьому відеоуроці пояснюється, як зробити ваші адаптивні веб-сторінки візуально привабливішими за допомогою ефектів прокручування.\nЯк створити веб-сайт для мобільних пристроїв?\nЗа допомогою функцій адаптивного дизайну в Muse можна розробити веб-сайт, який коректно відображатиметься на всіх пристроях. Крім того, можна створити альтернативний макет веб-сайту лише для мобільних пристроїв.\nЯк створити форму контактних даних?\nЩоб легко додати форму контактних даних до вашого веб-сайту, використовуйте віджет Contact Form.\nЩо таке віджети Composition і як їх використовувати?\nВіджет Composition дає змогу користувачеві за допомогою однієї частини сторінки змінити вміст, що відображається в іншій частині. Докладніше читайте в статті про додавання віджетів Composition.\nЯк додати ефекти прокручування?\nОзнайомтеся з основними принципами додавання ефектів прокручування в цій оглядовій статті. Потім дізнайтеся, як застосовувати ефекти прокручування до браузера або фонових зображень.\nЯк вбудувати відео?\nДізнайтеся, як використовувати теги iframe для вбудовування відео на веб-сторінці.\nЯк додати точку прив'язки гіпертекстового посилання?\nЩоб дізнатися, як додати точку прив'язки гіпертекстового посилання до сторінки, перегляньте цю статтю.\nНалаштування й публікація веб-сайту\nЯк налаштувати новий веб-сайт?\nПоради з планування налаштування нового веб-сайту в Muse див. в цьому короткому відеоуроці. Потім ознайомтеся з цим покроковим уроком, щоб створити свій перший веб-сайт.\nЯк опублікувати веб-сайт у стороннього постачальника послуг розміщення?\nДізнайтеся, як використовувати протокол FTP (File Transfer Protocol) для публікації свого веб-сайту Muse у стороннього постачальника послуг розміщення.\nЯк опублікувати веб-сайт за допомогою Catalyst?\nДізнайтеся, як за допомогою робочого процесу «Публікація» розмістити готовий веб-сайт на сайті Adobe Business Catalyst.\nФорум спільноти Muse\nПопулярні обговорення форуму Muse\nІдеї функцій для Adobe Muse\nПомилки Adobe Muse\nРозробка Adobe Muse Mucow


Головна → Магазин → Маркування\nІнформаційна таблиця небезпечного вантажу з накладними металевими цифрами\nЦіна: 410,00 грн.\nКронштейн (карман) для інформаційного табло (300*300) мм\nЦіна: 166,00 грн.\nЗнаки небезпеки для транспортних засобів і контейнерів\nМаркувальний знак небезпечної для довкілля речовини\nВеликі знаки небезпеки розміром 30 на 30 см\nВеликий маркувальний знак небезпечної для довкілля речовини, розміром 30 на 30 см\nМаркувальний знак для речовин, що перевозяться при підвищеній температурі\nІнформаційна таблиця небезпечного вантажу складана\nЦіна: 455,00 грн.\nЦіна: 340,00 грн.\nЦіна: 510,00 грн.\n23 1965 табличка оранжевого кольору\nОранжева табличка АДР 99 3257 з видавленими цифрами\nТабличка оранжева дизель/бензин з накидною пластиною\nТабличка оранжевого кольору - основа для змінних кодів\nЦіна: 920,00 грн.\nНабір цифр для табличок зі змінними кодами\nЦіна: 1 610,00 грн.\nІнформаційна таблиця небезпечного вантажу нескладана\nОснова під великі знаки небезпеки 25 х 25 cм\nОснова під великі знаки небезпеки 30 х 30 cм\nСвітловідбивна стрічка для контурного маркірування\nТабличка оранжевого кольору з цифрами, що перемикаються, для перевезення бензину й дизельного палива\nЦіна: 3 035,00 грн.\nЗнак для вантажного автомобіля Сліпа зона «Angles Morts» Франція\nКронштейн (кишеня) для таблички оранжевого кольору (400 x 300мм), оцинкована сталь\nКронштейн (кишеня) для таблички оранжевого кольору (250 x 250мм)\nРозпізнавальні знаки «Довгомірний транспортний засіб» на металевій основі\nМеталеві цифри для інформаційної таблиці небезпечного вантажу\nЗнаки небезпеки для газових балонів\nЗнаки небезпеки для упаковок, малотоннажних транспортних засобів і контейнерів\nЗнак заземлення цистерн для перевезення небезпечних вантажів\nКомплект літер для напису «ВОГНЕНЕБЕЗПЕЧНО»\nЗображення дорожнього знака 3.29 («Обмеження максимальної швидкості» діаметр 160 мм)\nЗнак небезпечних вантажів в обмежених кількостях для транспортних засобів\nПопереджувальні знаки Засоби індивідуального захисту\nОранжеві попереджувальні таблички на транспортному засобі давно стали символом ДОПНВ. В Україні таблиця перевезення небезпечних вантажів, аналогічна європейській, з'явилася вперше в 2000 році. Називалася вона інформаційна таблиця небезпечного вантажу. Аж до 2016 року ці розпізнавальні знаки використовувалися в нашій країні неправильно. На них в обов'язковому порядку повинні були вказуватися номер небезпеки й номер небезпечного вантажу. Це в більшості випадків суперечило вимогам ДОПНВ/ADR і створювало багато проблем автомобільним перевізникам. Ситуація на законодавчому рівні була виправлена тільки в 2016 році. На сьогодні маркірування небезпечних вантажів, що перевозяться по території України, здійснюється відповідно до вимог ДОПНВ.\nОранжева таблиця ДОПНВ\nТаблиця ДОПНВ – це оранжевий світловідбивний прямокутник із чорною окантовкою розміром 40 на 30 см. На невеликих автомобілях, якщо їх розмір або конструкція не дозволяє прикріпити таблички основних розмірів, можуть використовуватися таблички розміром 30 на 12 см. Оранжева табличка небезпечного вантажу вказує на те, що на перевезення небезпечного вантажу повною мірою поширюються вимоги ДОПНВ. Основною особливістю перевезень небезпечних вантажів в упаковках на автомобільному транспорті є те, що знаки маркування небезпечних вантажів можуть не кріпитися до автомобілів, якщо умовна кількість небезпечного вантажу не перевищує 1000 пунктів.\nЯкі повинні бути знаки небезпеки на контейнерах\nЗнаки ДОПНВ не обмежуються тільки табличками. Таблички не дають інформації іншим учасникам дорожнього руху про види небезпеки вантажу, що перевозиться. Це завдання виконують знаки небезпеки небезпечних вантажів. Великі знаки небезпеки на контейнерах і цистернах з небезпечними вантажами повинні використовуватися в обов'язковому порядку. Великі знаки небезпеки під час перевезення небезпечних вантажів в упаковках до транспортних засобів кріпляться тільки у випадку вибухових речовин і виробів класу 1 і радіоактивних матеріалів класу 7. Знаки небезпеки вантажів для зручності їх кріплення до транспортних засобів виготовляються на клейкій плівці або приклеюються до металевої основи для розміщення в кишенях.\nЗнаки ДОПНВ: які бувають і чому відрізняються\nМаркування небезпечних вантажів згідно з ДОПНВ передбачає два види табличок: нейтральні (порожні) і таблички з номерами. Інформаційні таблички небезпечних вантажів без зазначених на них цифр кріпляться до транспортного засобу під час перевезення упакованих небезпечних вантажів, небезпечних вантажів у контейнерах, контейнерах-цистернах і т.п. Крім того, нейтральні таблички будуть потрібні при одночасному перевезенні декількох небезпечних вантажів в автоцистерні. В інших випадках можна обійтися й без них, а використовувати таблички із зазначеними на них номерами. Ці таблички в обов'язковому порядку повинні використовуватися під час перевезення небезпечних вантажів у цистернах або навалом (насипом). У нашому магазині Ви можете купити інформаційну таблицю небезпечного вантажу з номерами й без них.


ЦЕРКОВНА РЕФОРМА В ОДИНАДЦЯТОМУ СТОРІЧЧІ\nПротягом одинадцятого сторіччя Європа вперше від падіння Західної імперії досягла швидкого поступу, результати якого не були потім утрачені. Певний поступ відбувався й під час Ка-ролінзького ренесансу, але він виявився нетривким. А в одинадцятому сторіччі поліпшення було тривале і різнобічне. Воно почалося з монастирської реформи; далі поширилось на папство та врядування Церквою; а під кінець сторіччя породило перших схоластичних філософів. Нормани вигнали сарацинів з Сіцілії; угри, засвоївши християнство, перестали бути грабіжниками; завоювання норманів у Франції та Англії врятували ці країни від дальших набігів скандінавів. Архітектура, що була варварською скрізь, де не переважав візантійський вплив, раптом сягнула великих висот. Піднісся й рівень освіченості - серед духівництва надзвичайно, та й серед аристократів-мирян досить відчутно.\nНа ранніх ступенях мотиви реформаторського руху, принаймні в думці його ініціаторів, були чисто моральні. Духівництво - як чернецьке, так і світське - тяжко розбестилось, і поважні люди почали домагатися, щоб воно жило в більшій згоді з власними засадами. Та за цією чисто моральною спонукою була ще й інша -спочатку, можливо, несвідома, але дедалі все більш і більш явна. Ця спонука була - довершити розділ духівництва й мирянства і тим самим посилити владу першого. Тому природно було, що перемога реформ у Церкві мусила привести прямо до вельми гострого конфлікту між імператором і папою.\nЖрецтво утворило осібну й могутню касту в Єгипті, Вавілонії та Персії, але не в Греції та Римі. У первісній християнській церкві розмежування духівництва й мирянства наростало поступово; коли ми читаємо в Новому Заповіті про «єпископів», це слово не означає того, що воно стало означати для нас тепер. Відособлення духівництва від решти населення мало два аспекти: доктринальний і політичний; політичний аспект залежав від докт-ринального. Духівництво було наділене деякими чудесними здатностями, зокрема в зв'язку Зі святими таїнствами - за винятком хрещення, яке могли здійснювати й миряни. Без участі духівництва неможливі були шлюб, розгрішення, маслосвяття. Ще\nважливіше було в середні віки преосутнення; тільки священик міг здійснювати чудо, необхідне для меси. Доктрина преосутнення стала догматом віри тільки в одинадцятому сторіччі, 1079 року, хоча всі вірили в нього віддавна.\nЗавдяки цим чудесним здатностям священики могли визначити, куди попаде людина після смерті: до раю чи до пекла. Коли вона помирала відлученою, то йшла до пекла; а коли помирала після того, як священики виконають усі належні церемонії, то кінець кінцем попадала до раю - за умови, що вона покаялась і висповідалась у гріхах. А втім, перше ніж попасти до раю, вона мала відбути якийсь час - можливо, дуже довгий - у чистилищі, де зазнавала мук. Священики могли скорочувати цей час, правлячи меси за її душу, а робити це вони погоджувалися за підхожу плату грішми.\nТреба пам'ятати, що в усе це щиро й твердо вірили і священики, й мирянство; це була не тільки офіційно проголошувана віра. Багато років чудесні здатності духівництва давали йому перемогу над могутніми владарями, що очолювали цілі війська. Одначе ця влада була обмежена з двох боків: з одного — невтримними вибухами пристрастей серед запального мирянства, а з другого - незгодами серед самого духівництва. Жителі Рима аж до часів папи Григорія VII виявляли небагато пошани до особи самого папи. Його могли викрасти, ув'язнити, отруїти, проти нього могли воювати - щоразу, коли бурхливі міжпартійні чвари спокушали римлян до таких дій. Як це суміщалося з їхньою вірою? Безперечно, почасти причиною бував просто брак стриманості; та почасти й думка, що на смертному ложі ще можна буде покаятись у вчинених гріхах. Ще одна причина, яка діяла в Римі менше, ніж деінде, полягала в тому, що королі могли підкоряти своїй волі єпископів своєї країни і таким чином забезпечувати собі вдосталь священицьких чарів, аби врятуватись від пекла. Тому для могутності духівництва були важливі церковна дисципліна і єдине врядування Церквою. І те, й друге було забезпечене в одинадцятому сторіччі як невіддільна частина морального реформування духівництва.\nМогутність духівництва в цілому могла бути забезпечена тільки вельми значними особистими поступками з боку окремих церковників. Двоє великих лих, проти яких спрямовували свої зусилля всі реформатори Церкви, були симонія й нешлюбне співжиття з жінками. 1 про одне, й про друге треба дещо сказати.\nЗавдяки пожертвам вірних Церква розбагатіла. Чимало єпископів набули величезні маєтки, і навіть парафіяльні священики жили, як на ті часи, в достатку. Призначення єпископів було, як правило, в руках короля, але часом і в руках якогось дрібнішого феодального магната. Звичаєм було, що король продавав єпископські посади; це, власне, становило істотну частку його прибутків. Єпископ, своєю чергою, продавав ті церковні бенефіції, котрі були в його владі. Ніхто не робив з цього таємниці. Гер-\nберт (Сильвестр II) відзначав, що єпископи кажуть: «Я дав грошей і одержав єпископство; та коли поводитимусь розумно, то, не боячись, верну ті гроші собі. Я висвячую священика і одержую золото; я настановляю диякона й одержую купу срібла. Як бачите, хоч я віддав золото, його в моєму гаманці не поменшало»*. П'єтро Даміані в Мілані 1059 р. виявив, що кожен церковник у місті, починаючи з самого архієпископа, завинив у симонії. І такий стан речей був аж ніяк не винятковий.\nЗвичайно, симонія - гріх, та це було не єдине заперечення проти неї. Через неї церковні бенефіції діставалися за гроші, а не за заслуги; вона утверджувала право мирських можновладців призначати єпископів і підлеглість єпископів світським правителям; вона помалу робила з єпископату частину феодальної системи. Крім того, коли хтось купував собі церковну бенефіцію, він, звичайно, прагнув відшкодувати втрати, і його думками здебільшого володіли світські, а не духовні інтереси. З цих причин кампанія проти симонії була необхідною частиною боротьби Церкви за владу.\nДуже схожі міркування прикладалися й до безшлюбності духівництва. Реформатори одинадцятого сторіччя часто говорили про «нешлюбне співжиття», коли точніше було б говорити про «подружній стан». Ченцям, звичайно, боронила одружуватись обітниця цноти, але для білого духівництва виразної заборони одруження не існувало. У східній церкві парафіяльним священикам і досі дозволено одружуватись. 1 на Заході в одинадцятому сторіччі більшість парафіяльних священиків були одружені. Єпископи теж покликалися на слова святого Павла: «Треба, отже, щоб єпископ був бездоганним, однієї лише жінки чоловіком»**. Тобто такої недвозначної моральної підстави, як у справі з симонією, не було, але обстоювання безшлюбності духівництва мало політичні мотиви, дуже близькі до мотивів кампанії проти симонії***.\nТам, де священики були одружені, вони, звичайно, 'намагались передати церковну власність своїм синам. Вони могли зробити це законно, якщо ті сини ставали священиками; тому один із перших кроків реформаторської партії був заборонити висвячення священицьких синів****. Але в тодішньому безладді існувала ще небезпека, що, коли священики матимуть синів, вони знайдуть спосіб незаконно урвати для них деякі церковні землі. На додачу до цього економічного міркування існував ще й факт, що священик, коли буде одружений, як його сусіди, здаватиметься їм ближчим до них. Безшлюбність, принаймні починаючи з п'ятого\n* Cambridge Medieval History, V, Ch. 10. ** Перше послання до Тимотея, III, 2. *** Див. Henry С. Lea, The History of Saterdotal Celibacy.\n**** 1046 p. вийшов декрет, що син священика не може бути єпископом. Потім декретовано, що він взагалі не може вступити до духовного стану.\nсторіччя, безнастанно вихваляли, і коли духівництво мало вимагати від мирян пошани, на якій грунтувалась його влада, йому надзвичайно вигідно було явно вирізнятися з інших людей своїм утримуванням від подружнього життя. Нема сумніву, що самі реформатори цілком щиро вірили: подружній стан, хоча й не гріховний, все ж нижчий за стан безшлюбності і є тільки поступкою слабкій плоті. Святий Павло каже: «Коли не можуть стриматися, нехай одружуються»*, але справді святій людині годиться вміти «стриматися». Тому священицька безшлюбність істотна для морального авторитету Церкви.\nПісля цих загальних міркувань перейдімо до конкретної історії реформаторського руху в Церкві одинадцятого сторіччя.\nПочаток його можна числити від заснування 910 року Гійомом Благочестивим, герцогом Аквітанським, абатства Клюні. Цей монастир із самого початку не підлягав ніякій владі, крім безпосередньо папської; крім' того, настоятель його був наділений владою над іншими монастирями, що завдячували своє виникнення Клюнійському. На той час більшість монастирів жили в розкошах і в розпусті; а Клюнійський, хоча й уникав крайнощів аскетизму, ревно дбав про дотримання пристойності й доброї слави. Другий по черзі настоятель, Одон, поїхав до Італії, і там йому підпорядкували кілька римських монастирів. Не завжди він досягав успіху: «Монастир Фарфа, що його роздирала гризня між двома настоятелями-суперниками, які вбили свого попередника, опирався Одоновій спробі насадити тут клюнійських ченців, і за допомогою отрути спекався цього настоятеля, якого Альберіх настановив силою зброї»**. (Альберіх був тим правителем Рима, котрий запросив Одона). В дванадцятому сторіччі реформаторський запал клюнійців охолов. Святий Бернар ганив витончену архітектуру монастиря: як усі найповажніші люди тих часів, він вважав розкішні церковні будівлі ознакою гріховної гордині.\nПротягом одинадцятого сторіччя реформатори заснували ще кілька чернецьких орденів. Ромуальд, самітник-аскет, 1012 року заснував орден камальдулів; П'єтро Даміані, про якого ми ще коротко скажемо, був його послідовником. Орден картузіанців, що з самого початку мав дуже суворий статут, започаткував Бруно Кельнський 1084 року. 1098 р. був заснований цистерціанський орден, а 1113 р. до нього вступив св. Бернар. Цей орден пильно держався бенедиктинського статуту. В його церквах були заборонені барвисті вітражі. Для ручної праці він використовував так званих «конверсіїв» - братів-мирян. Ці люди складали обітницю чернецтва, але їм не дозволялося вчитись читати й писати; працювали вони здебільша коло землі, але й на інших роботах, як-от у будівництві. Абатство Фаунтін у Йоркширі - цистерціанське;\n* І Послання до корінтян, VII, 9.\n** Cambridge Medieval History. V, 662.\nдивовижний витвір, як на людей, що вважали, ніби вся краса -від диявола.\nЯк ми бачили у випадку з Фарфою, аж ніяк не єдиному, реформаторам монастирів потрібна була велика відвага й завзяття. Там, де вони досягали успіху, їх підтримувала місцева влада. Саме ці люди та їхні послідовники зробили можливим реформування спочатку папства, а потім і всієї Церкви.\nПроте спочатку реформа папства була головним чином справою імператора. Останній династичний папа був Бенедикт IX, обраний 1032 року, нібито всього на дванадцятому році життя. Він був син Альберіха Тускулумського, якого ми вже згадували в зв'язку з абатом Одоном. Підрісши, він дедалі більше вдавався в розпусту, жахаючи навіть римлян. Нарешті він у своїй зіпсутості докотився до того, що вирішив зректися папського престолу й одружитися. Папський сан він продав своєму хрещеному батькові, що став відтак папою Григорієм VI. Цей чоловік, хоч і опинився на папському престолі шляхом симонії, був реформатор, приятель Гільдебранда (Григорія VII). Проте спосіб, за допомогою якого він зійшов на папський престол, був надто скандальний, аби його могли поминути без уваги. Молодий імператор Генріх III (1039-1056) був побожний реформатор, що відмовився від практики симонії, втративши на цьому велику частину своїх прибутків, але зберіг за собою право призначати єпископів. Він прибув до Італії 1046 р., у віці двадцять два роки, і скинув Григорія VI, обвинувативши його в симонії.\nГенріх III на весь час свого правління зберіг владу настановляти й скидати пап, але користувався цією владою розумно, в інтересах реформи. Позбувшись Григорія VI, він призначив на його місце німецького єпископа Свідгера з Бамберга; римляни зреклися права на вибори папи, на яке вони претендували і яким користувалися часто, але майже завжди на шкоду. Новий папа десь за рік помер; наступний, теж призначений від імператора, помер майже зразу - як подейкували, від отрути. Тоді Генріх III настановив свого родича, Бруно з Тула, що прибрав ім'я Лева IX (1049-1054). То був серйозний реформатор, що багато подорожував і часто скликав собори; він мріяв вигнати норманів з Південної Італії, але не спромігся. Гільдебранд був його приятель, можна сказати - майже учень. Після його смерті імператор призначив ще одного папу, Гебгарда з Айхштадта, під ім'ям Віктора II, у 1055 році. Та наступного року імператор помер, а ще через рік - і папа. Відтак взаємини між імператорами й папами стали не такими приязними. Папа, набувши морального авторитету з допомогою Генріха III, спочатку зажадав незалежності від імператора, а потім і зверхності над ним. Так почався великий конфлікт, що тривав дві сотні років і скінчився поразкою імператорів. Отже, кінець кінцем проваджена Генріхом III політика реформування папства виявилась, мабуть, недалекоглядною.\nНаступний імператор, Генріх IV, правив п'ятдесят років (1056-1106). Спочатку він був неповнолітній, і регентство обіймала його мати, імператриця Агнеса. Стефан IX пробув папою всього рік; після його смерті кардинали обрали одного папу, а римляни, вернувши собі право, якого були зреклися, обрали іншого. Імператриця підтримала кардиналів, чий обранець узяв собі ім'я Миколая II. Хоча його понтифікат тривав усього три роки, він був дуже важливий: Миколай II замирився з норманами і тим послабив залежність папського престолу від імператора. Саме тоді порядок обрання папи був визначений декретом, за яким вибори провадились у три ступені: спочатку кардиналами-єпископами, потім рештою кардиналів і нарешті всім духівництвом та населенням Рима, чия участь, можна здогадуватись, була чисто формальна. Насправді папу обирали кардинали-єпископи. Вибори мали, якщо можливо, відбуватись у Римі, але могли бути проведені й десь-інде, якщо через якісь обставини провести їх у Римі було важко чи небажано. Імператорові не відводилось у цих виборах ніякої ролі. Цей декрет, ухвалений тільки після нелегкої боротьби, став важливим кроком у емансипації папства від світського контролю.\nМиколай II видав іще декрет, за яким надалі висвячення священиків людьми, винними в симонії, мало бути недійсним. Цьому декретові не було надано зворотної сили, бо це означало б скасувати висвячення переважної більшості вже настановлених священиків.\nПід час понтифікату Миколая II дуже цікавий конфлікт почався в Мілані. Тамтешній архієпископ, ідучи за Амброзієвою традицією, претендував на певну незалежність від папи. Він і його клір об'єдналися з аристократією й чинили сильний опір реформі. З другого боку, купецтво та простолюд бажали, щоб їхнє духівництво було благочестиве; почались заколоти на підтримку безшлюбності духівництва й потужний реформаторський рух проти архієпископа та його прибічників, званий «патарським». 1059 р. папа на підтримку реформи послав до Мілана свого легата, визначного діяча Церкви святого П'єтро Даміані. Даміані був автором трактату «Про всемогутність Бога», де твердив, що Бог може робити речі несумісні з законом заперечення і навіть змінювати минуле. (Цей погляд був відкинутий святим Томою і відтоді вважався неортодоксальним). Він заперечував діалектику й називав філософію наймичкою теології. Він був, як ми вже згадували, послідовником самітника Ромуальда і сприйняв папине доручення з великою нехіттю. Та його святість була для папства таким великим козирем, що його з усієї сили переконували допомагати в реформаторській кампанії, і він таки піддався на папині умовляння. 1059 року він виголосив перед зборами всього міланського духівництва промову проти симонії. Спочатку слухачі так розлютилися, що мало не вбили його, але врешті його красномовність скорила їх, і вони всі в сльозах визнали себе винними. Ще й\nпообіцяли коритися Римові. За нового папи виник конфлікт з імператором про міланський єпископат, у якому папа з допомогою патарів здобув цілковиту перемогу.\nПісля смерті Миколая II, коли імператор Генріх IV був уже дорослий, стався конфлікт між ним і кардиналами щодо наступництва на папському престолі. Імператор не погодився з декретом про вибори, він не був готовий зректися своїх прав на участь у обранні папи. Суперечка тривала три роки, але кінець кінцем гору взяв обранець кардиналів - хоча імператор і курія так і не помірялися силами остаточно. Шальку терезів перетягли очевидні якості кардинальського кандидата - людини, в якій сполучались доброчесність і життєвий досвід колишнього учня Ланфранка (згодом архієпископа Кентерберійського). Після смерті цього папи, Александра II, в 1073 р. обрано Гільдебранда (Григорія VII).\nГригорій VII (1073-1085) був один з найвидатніших пап. Він уже давно посідав високе становище й мав великий вплив на папську політику. Саме завдяки йому папа Александр II благословив Вільгельма Завойовника на його англійський похід; він був прихильний до норманів як в Італії, так і на Півночі. Гільдебранд був протеже Григорія VI, що купив собі папство, аби боротися з симонією; після усунення цього папи Гільдебранд два роки пробув у вигнанні. Потім він майже весь час жив у Римі. Він не міг похвалитись великою вченістю, але його надихало головним чином учення св. Августина, чиї доктрини він засвоїв із других рук, від свого ідола Григорія Великого. Ставши папою, він повірив, що його устами промовляє сам святий Петро. Це дало йому велику самовпевненість, на погляд мирянства невиправдану. Гільдебранд визнавав, що влада імператора також має божественне походження; спочатку він порівнював папу й імператора з парою очей, а потім, посварившися з імператором, - із Сонцем і Місяцем; Сонцем, звичайно, був папа. Папа повинен стояти вище з морального погляду і тому мати право скидати імператорів, коли ті поводяться аморально. А що може бути аморальнішого, ніж перечити папі? В усе це він вірив щиро й глибоко.\nГригорій VII зробив більше за будь-кого зі своїх попередників в утвердженні безшлюбності для духівництва. В Німеччині духівництво було проти і з цієї та інших причин схильне підтримувати імператора. Одначе мирянство повсюди воліло мати священиків-безженців. Григорій підбурював мирянство на бунти проти одружених священиків та їхніх дружин, і під час тих бунтів і ті, й ті інколи зазнавали жорстоких кривд. Він закликав мирян не ходити на меси, що їх правлять непокірні йому священики. Він оголосив декретом, що причастя з рук одруженого священика недійсне і що такі священики не мають права заходити до церкви. Все це викликало опір духівництва й підтримку мирянства; навіть у Римі, де папи звичайно мусили боятись за своє життя, Григорій VII був улюбленцем народу.\nЗа часів Григорія розгорілась велика суперечка через так звані\n«інвеститури». Коли висвячували єпископа, йому вручали перстень і патерицю як символи .його сану. Вручав їх імператор або король (залежно від того, в якій це було країні) як єпископів феодальний владар. Григорій наполягав на тому, щоб ці символи вручав папа. Суперечка була частиною процесу відособлення церковників від феодальної ієрархії. Вона тривала довго, і кінець кінцем папство здобуло цілковиту перемогу.\nСварка, що привела до Каносси, почалася через Міланське архієпископство. 1075 р. імператор супроти волі єпископів-ви-борців призначив туди нового архієпископа; папа сприйняв це як порушення своїх прерогатив і погрозив імператорові відлученням від церкви та скиненням із трону. Імператор на відповідь скликав у Вормсі єпископський собор, де єпископи відмовились від своєї підлеглості папі. Вони написали йому листа, звинувативши його в розпусті й кривоприсяжництві, а також (і це найгірше) у кривдженні єпископів. Імператор також написав йому листа, в якому називав себе непідлеглим жодному земному судові. Імператор зі своїми єпископами оголосив Григорія скинутим; Григорій відлучив від церкви імператора та його єпископів і оголосив скинутими їх. Отак була створена сцена для дальшої гри.\nУ першій дії перемога дісталася папі. Сакси, які перед тим повстали проти Генріха IV, а потім замирилися з ним, повстали знову; а німецькі єпископи замирилися з Григорієм. Світ нарешті обурився ставленням імператора до папи. Отож наступного року (1077) Генріх вирішив просити у папи розгрішення. Серед зими, з дружиною, малесеньким сином і ще кількома супутниками він перейшов Альпи Монсеніським перевалом і з'явився як покутник до замку Каносси, де перебував папа. Три дні Григорій змушував його чекати, — босого, в покутницькому рам'ї. Нарешті його допущено до папи. Висловивши своє каяття й заприсягшись надалі слухатись папиних настанов у поводженні з його німецькими супротивниками, він дістав прощення й знову був прилучений до лона Церкви.\nОдначе папина перемога була ілюзорна. Він спіткнувся на правилах власної теології, одно з яких передбачало розгрішення для тих, хто кається. Дивно сказати, але Григорій попався на Генріхів гачок і повірив, що імператорове каяття щире. Та невдовзі він зрозумів свою помилку. Він утратив змогу підтримувати Генріхових ворогів у Німеччині, і ті відчули, що папа зрадив їх. Відтоді справи почали обертатися проти нього.\nНімецькі вороги Генріха обрали імператора-суперника на ім'я Рудольф. Папа спочатку, хоч і вважав, що це він має вирішувати, кому з них бути імператором, ніяк не наважувався зробити вибір. Нарешті 1080 p., упевнившись у нещирості Генріхового каяття, він виступив за Рудольфа. Але на той час Генріх уже подолав майже всіх своїх супротивників у Німеччині. Він домігся від своїх прихильників серед духівництва, щоб ті обрали антипапу, і разом з ним 1084 р. увійшов у Рим. Антипа-\nпа коронував його за всіма правилами, але обом довелося чимшвидше втікати від норманів, що саме рушили на Рим -Григорієві на підмогу. Нормани брутально пограбували Рим і забрали Григорія з собою. Він лишався фактично їхнім бранцем аж до своєї смерті в наступному році.\nТаким чином його політика на погляд скінчилась катастрофою. Але фактично його наступники провадили її й далі, тільки поміркованіше. На якийсь час було сяк-так зліплено компроміс, вигідний для папства, але, по суті, конфлікт був непримиренний. Пізніші його стадії ми розглянемо в одному з наступних розділів.\nЛишається сказати дещо про інтелектуальне відродження в одинадцятому сторіччі. Десяте сторіччя було позбавлене філософів, за винятком Герберта (папи Сильвестра II, 999-1003), та й той був не стільки філософ, скільки математик. Але в плині одинадцятого сторічча почали з'являтися справді визначні філософи. З них най-значніші були Ансельм і Росцелін, але згадки заслуговує й ще дехто. Всі вони були ченці, пов'язані з реформаторським рухом.\nНайстаршого з них, П'єтро Даміані, ми вже згадували. Берен-гар Турський (пом. 1088 р.) цікавий тим, що він був на свій лад раціоналістом. Він твердив, що розум вищий за авторитет, і на підтримку цього погляду наводив висловлювання Йоана Скота, якого за це посмертно засудили. Беренгар заперечував преосут-нення, і його двічі примушували зректися цього погляду. Його єретичні ідеї спростував Ланфранк у своїй книжці «De corpore et sanguine Domine» («Про плоть і кров Господню»). Ланфранк народився у Павії, вивчав право в Болоньї й став першорядним діалектиком1. Але він облишив діалектику заради теології і вступив до Бекського монастиря в Нормандії, де керував школою. Вільгельм Завойовник 1070 р. настановив його архієпископом Кентерберійським.\nСвятий Ансельм був, як і Ланфранк, італієць, чернець у Беку, потім архієпископ Кентерберійський (1093-1109); на цій посаді він тримався засад Григорія VII й конфліктував з королем. Уславився він головним чином як винахідник «онтологічного аргументу» існування Бога. В його формулюванні цей аргумент такий: ми визначаємо Бога як найбільший з можливих об'єктів мислення. Та коли якийсь об'єкт мислення не існує, тоді найбільшим об'єктом мислення буде якийсь інший - найбільший з тих, котрі існують. Отже, найбільший з усіх об'єктів мислення мусить існувати, бо якби він не існував, то був би можливим якийсь інший, ще більший. А тому Бог існує.\nТеологи ніколи не приймали цього аргументу. Його гостро критикували з самого початку; потім про нього забули аж до другої половини тринадцятого сторіччя. Тома Ахвінський відкинув його, і серед теологів цей його вирок завжди вважається незапе-\nІдеться про середньовічну діалектику - одно з семи «вільних мистецтв». (Прим, перекл.)\nречним. Але серед філософів аргумент мав кращу долю. Декарт відродив його в трохи поліпшеній формі; Ляйбніц гадав, ніби йому можна надати слушності, прилучивши доведення того, що Бог можливий. Кант гадав, ніби спростував його остаточно. Проте він у певному розумінні лежить в основі системи Гегеля та його послідовників і з'являється також у принципі Бредлі: «Те, що може бути й мусить бути, є».\nЯсно, що аргумент із такою визначною історією треба поважати - байдуже, слушний він чи ні. Насправді питання стоїть так: чи існує щось таке, про що ми можемо думати, і водночас таке, щоб самим фактом можливості думати про нього доводилось його існування поза нашими думками? Кожному філософові хотілось би сказати «так», бо сама робота філософа - з'ясовувати факти цього світу не стільки спостереженням, скільки думанням. Коли правильна відповідь - «так», тоді існує місток від чистої думки до речей, коли ж «ні» - то такого містка не існує. В такій узагальненій формі Платон уживає щось на взірець онтологічного аргументу, аби довести об'єктивну реальність ідей. Та ніхто до Ансельма не сформулював цього аргументу в його голій логічній чистоті. Набувши чистоти, він утрачає переконливість; але й це слід поставити Ансельмові в заслугу.\nА в усьому іншому Ансельмова філософія спирається на св. Августина, від якого вона засвоїла багато платонівських елементів. Він вірить у Платонові ідеї, з яких висновує ще один доказ існування Бога. Неоплатонічними аргументами він береться довести існування не тільки Бога, а й Трійці. (Нагадаємо, що в Плотіна теж є Трійця, хоча й не така, щоб християнин міг сприйняти її як ортодоксальну). Ансельм уважає, що розум підпорядкований вірі. «Я вірю, щоб зрозуміти», - каже він; услід за Августином він вважає, що без віри розуміння неможливе. Бог, твердить Ансельм, не справедливий; він - справедливість. Згадайте, що і Йоан Скот казав подібні речі. Спільне їх джерело - Платон.\nСв. Ансельм, як і його попередники в християнській філософії, належить скорше до платонічної, ніж до арістотеліанської традиції. З цієї причини він не має виразних рис філософії, яку називають «схоластичною» і яка досягла своєї вершини в Томі Аквінському. Цей різновид філософії, можна гадати, починався з Росцеліна, Ансельмового сучасника, хоча й на сімнадцять років молодшого за Ансельма. Росцелін позначає собою новий початок, і ми розглянемо його в наступному розділі.\nКоли кажуть, що середньовічна філософія до тринадцятого сторіччя була переважно платонічна, треба пам'ятати, що Платон, за винятком одного фрагмента з «Тімея», був відомий тоді тільки з других чи третіх рук. Йоан Скот, наприклад, не міг засвоїти тих поглядів, яких тримався, ні від кого, крім Платона, але більша частина його платонізму взята в псевдо-Діонісія. Час життя цього автора точно невідомий, але видається ймовірним, що він був учнем неоплатоніка Прокла. Імовірно також, що сам\nЙоан Скот ніколи й не чув за Прокла й не прочитав жодного рядка Плотіна. Крім псевдо-Діонісія, ще одним джерелом платонізму в середні віки був Боецій. Цей платонізм багато в чому відмінний від того, що його виводить сучасний дослідник із творів самого Платона. В ньому випущено майже все те, що не має очевидного стосунку до релігії, а в релігійній філософії він розвиває і підкреслює певні аспекти коштом інших. Ці зміни в Платонову концепцію вносив уже Плотін. Обізнаність із Арістотелем також була фрагментарна, але в протилежному напрямі: все, що було відоме про нього до дванадцятого сторіччя, - це «Категорії» та «Про тлумачення» в перекладі Боеція. Як наслідок, Арістотель уважався тільки діалектиком, а Платон - тільки релігійним філософом та автором теорії ідей. Протягом пізнього середньовіччя і одне, й друге хибне уявлення були помалу виправлені, особливо уявлення про Арістотеля. Що ж до Платона, то цей процес не був завершений аж до Відродження.\nЧитайте в этой же книге: Розділ XXX | Книга друга | Розділ І РОЗВИТОК РЕЛІГІЇ В ЮДЕЇВ | ХРИСТИЯНСТВО В ПЕРШИХ ЧОТИРЬОХ СТОРІЧЧЯХ | Розділ III ТРИ ВЧИТЕЛІ ЦЕРКВИ | І. Чиста філософія | III. Боротьба з пелагіанством | П'ЯТЕ Й ШОСТЕ СТОРІЧЧЯ | СВ. БЕНЕДИКТ І ГРИГОРІЙ ВЕЛИКИЙ | ПАПСТВО В ТЕМНИХ СТОРІЧЧЯХ |\nЙОАН СКОТ | МУСУЛЬМАНСЬКА КУЛЬТУРА і ФІЛОСОФІЯ


Весільна каплиця на воді | Бізнес проекти та ідеї для бізнесу\nВесільна каплиця на воді\nБагато закохані пари мріють провести церемонію одруження в красивому і незвичайному місці, де-небудь на островах, наприклад, на Мальдівах. Представники туристичного бізнесу йдуть на багато хитрощі, щоб привернути увагу майбутніх молодят. Наприклад, один з мальдівських готелів пропонує скріпити шлюбний союз прямо в акваторії Індійського океану. Для цього зовсім недавно над морськими глибинами звели прекрасну каплицю.\nПо суті, це весільний павільйон, невеликий і дуже затишний. Дістатися до нього можна тільки по воді. Всередину білосніжного споруди, що підноситься над нескінченною водною гладдю, ведуть гарні дерев’яні сходи. Піднявшись по них, наречений і наречена потрапляють в просторий зал, де і відбувається вся церемонія.\nПростір вміщує близько 18 осіб, тому цілком допустимо запросити гостей. Цікаво, що підлога в каплиці прозорий, і крізь нього можна спостерігати за різними представниками підводної флори і фауни.\nЦе унікальна пропозиція мальдівських креативників вже по достоїнству оцінили подружні пари зі всього світу. Каплиця з кожним днем стає все відомішим, запис на церемонію ведеться вже на півроку вперед.\nNewer Post Пересувний бетонний будинок\tOlder Post Переробка океанічної пластмаси в кухонне начиння


Карантинні заходи та скорочення глобального попиту призведуть до зниження ВВП України у другому кварталі 2020 року на 11%.\n"Карантинні заходи вже зменшили ділову активність, споживання та зайнятість населення. Скорочення глобального попиту також обмежує експортні можливості країни. Вплив цих чинників на економіку найвідчутніше позначиться впродовж II кварталу цього року (ВВП знизиться на 11% р/р)", - прогнозують в НБУ.\n"Проте після зняття основних обмежень як в Україні, так і у світі, що очікується в кінці ІІ кварталу економіка почне відновлюватися V-подібно", - йдеться у звіті.\nНа думку регулятора, швидкому відновленню економіки сприятиме також м’яка фіскальна та монетарна політика.\n"Збільшення урядом бюджетних видатків на подолання кризи і заходи НБУ з підтримки позичальників та кредитування бізнесу дадуть змогу зменшити негативний вплив пандемії на економіку", - зауважує НБУ.\nЗагалом, внаслідок карантинних обмежень для подолання пандемії та глобальної кризи українська економіка скоротиться на 5% у 2020 році, але відновить зростання на рівні близько 4% у наступні роки, прогнозують в Нацбанку.


20 липня 2012 року у залі "Предслава" готелю Presiden" відбулася прес-конференція з нагоди Дня шахів в Україні. 1 листопада 2011 р. Верховна Рада України ухвалила Постанову "Про проголошення Дня шахів в Україні". В Україні в 2012 р. вперше відбулося святкування Дня шахів в Україні\nПрезидент ФІДЕ Кірсан Ілюмжинов, голова державної служби молоді та спорту України Равіль Сафіуллін, Президент Національного Олімпійського Комітету України Сергій Бубка, Президент Федерації шахів України Віктор Капустін та дворазові олімпійські чемпіони у складі команди України, міжнародні гросмейтери Павло Ельянов та Олександр Моісеєнко.\nЗнайомство Кірсана Ілюмжинова та Олега Шекери (неформальна зустріч)\nНазва гри прийшла з перської мови: шах мат - володар помер\nУже багато років, починаючи з 1966 року, у всьому світі 20 липня відзначають Міжнародний день шахів (International Chess Day). Це свято проводиться за рішенням ФІДЕ - Всесвітньої шахової федерації (World Chess Federation, FIDE), заснованої в 1924 році.\nНазва гри походить з персидського мови: шах мат - володар помер. Батьківщиною шахів є Індія. Там у V столітті з'явилася попередниця шахів - гра чатуранга. На Русі шахи з'явилися приблизно в 9 (або 10) столітті.\nШахи - це настільна гра на 64-клітинній дошці, на якій розташовуються 32 фігури (по 16 фігур білого і чорного кольору). Грають 2 партнера. Мета гри полягає в тому, щоб поставити мат королю супротивника.\nМайже в кожному місті є шаховий клуб (іноді їх декілька), в якому збираються шанувальники цього виду спорту. У Міжнародний день шахів в цих клубах проводяться турніри, розважальні заходи, аматорські лекції з обміну досвідом гри.


Вилла Юран (Східниця, Карпати). Ціни, відгуки, фото, опис\nКарпати → Львівська область → Східниця → Готелі та мотелі Східниця → Юран\nВилла Юран / Східниця\nВідстань до підйомників: 8 км.\nВілла "Юран" розташована в курортному містечку Східниця, в безпосередній близькості до кращих лікувальних джерел. Природна краса гірських лісів, чисте повітря і цілющі джерела сприяють чудовому відпочинку та оздоровленню, і залишають приємні спогади. Багате і розкішне убрання вілли залучає сюди дійсних цінителів комфортного мешкання в готелі класу люкс. Оригінальний інтер'єр, комфорт і якісний сервіс - усе це робить відпочинок гостей дійсно...\nВілла "Юран" розташована в курортному містечку Східниця, в безпосередній близькості до кращих лікувальних джерел. Природна краса гірських лісів, чисте повітря і цілющі джерела сприяють чудовому відпочинку та оздоровленню, і залишають приємні спогади.\nБагате і розкішне убрання вілли залучає сюди дійсних цінителів комфортного мешкання в готелі класу люкс. Оригінальний інтер'єр, комфорт і якісний сервіс - усе це робить відпочинок гостей дійсно незабутнім.\nРозміщення: триповерхова будівля сучасної споруди з великою облаштованій територією. 17 комфортабельних номерів категорії "Люкс" і "Напівлюкс".\nУсі номери обладнані сучасними меблями, телевізором, холодильником, електричним чайником, посудом. У кожному номері є індивідуальний санвузол з душовою кабіною і балкон. З вікон відкривається прекрасна панорама і чудовий вид на гори і ліс.\nХарчування: триразове, в тому числі і дієтичне. У щоденний раціон входить багате розмаїття салатів, перших і других страв, а також десертів і напоїв (не входить до вартості проживання).\n• альтанки мангал\n• прокат велосипедів та дитячих електромобілів\n• організація відпочинку в котеджі на річці Стрий (сауна на дровах, мангал).\nНа віллі проводиться ультразвукова діагностика, масаж, магнітотерапія та вуглекислотні ванни, також неподалік розташована сучасна медична база пансіонату "Карпати", з якою вілла "Юран" має договір на лікування. Можна замовити консультацію лікаря безпосередньо в номер.\nПарку: ліс довкола\nЗалізничної станції: 25км\nРічки : 3км\nОзера : 100м\nРізне : прокат велосипедів і дитячих електромобилей\nКількість кімнат (1), Душ , Телевізор , Електричний чайник , Холодильник , Фен , Сейф, Посуд , Стіл, Частота прибирання (за запитом ), Зміна постільної білизни (раз в 3 дні ), Ліжко (подвійне ), Балкон , Санвузол , Кількість кімнат (1), Ліжко (двоспальне), Частота прибирання (за запитом), Зміна постільної білизни (раз на 3 дні), Кількість кімнат (1), Ліжко (двоспальне), Частота прибирання (за запитом), Зміна постільної білизни (раз у 3 дні)\nз 22.10.2021 по 30.11.2021 - 650 грн./добу\nз 22.10.2021 по 30.11.2021 - 720 грн./добу\nКількість кімнат (2), , Телевізор , Електричний чайник , Холодильник , Фен , Сейф, Посуд , Стіл, Частота прибирання (за запитом ), Зміна постільної білизни (раз в 3 дні ), Ліжко (подвійне ), Балкон , Санвузол , Кількість кімнат (2), Ліжко (подвійна), Балкон (у деяких номерах), Частота прибирання (за запитом), Зміна постільної білизни (раз у 3 дні)\nтриразове - 115 грн/чол.\nГотель Юран (Східниця) 4,7 из 5 на основе 37 отзывов туристов\nЕлена, [%LB_PHP_MONTH_6%] 2019, Сім`я з дітьми старше 3 років\nВідгук залишений: 01.07.2019 18:01\nСхідниця › Готелі та мотелі Східниця › Юран


ДержЗМІ РФ заборонили порівнювати події в Керчі з Колумбайном - новости Украины, Світ - LIGA.net\nДержЗМІ РФ заборонили порівнювати події в Керчі з Колумбайном\nНападники в Колумбайні (фото з камер спостереження)\nРосійським держмедіа заборонили порівнювати трагедію в Керчі з масовим вбивством в школі Колумбайн, в США. Про це повідомляє Проект.\nЗа інформацією російського розслідувального проекту, керівництво інформаційних агентств і телеканалів "настійно просило" співробітників не проводити аналогії між недавніми подіями в Керчі і трагедією в Колумбайні.\n"Це робиться, щоб не було наслідування цим ідеям, не з'являвся зайвий інтерес до "колумбайнівських "пабліків", - пояснив співробітник Першого каналу журналістам Проекту.\nПроект відзначає, що Владислав Росляков скопіював деякі деталі з подій в Колумбайні для атаки на керченський коледж: він був одягнений в такий же одяг, що і американські вбивці, а також вибрав ті ж місця для закладки вибухівки. Більш того, збігаються і деталі самогубства.\nТакож журналісти вказують, що у випусках новин основних російських телеканалів Колумбайн дійсно не згадувався. З новинних агентств про американську трагедію з посиланням на главу думського комітету з безпеки Василя Піскарьова повідомив тільки ТАСС.\nМасове вбивство в школі Колумбайн сталося 20 вересня 1999 року. Двоє нападників влаштували в школі стрілянину і використовували саморобні вибухові пристрої. В результаті атаки були поранені 36 осіб, 13 з них - смертельно. Після нападу обидва нападники застрелилися.\nЧитайте також: Напад в Керчі: виявлено місце тренувань Рослякова - ЗМІ\nсвобода слова Росія керч


Вінниця.info | Вінничанка пропонує почати будівництво школи на «Академічному»\n13 жовтня 2021, 10:27\nВінничанка Ірина Українець зареєструвала петицію, в якій пропонує прискорити процес будівництва школи у мікрорайоні «Академічний». За словами авторки петиції, міська рада має виділити кошти вже наступного року та розпочинати будівництво.\n«Мікрорайон Академічний ще не забудований навіть на половину, але кількість учнів кожної вікової категорії достатня для заповнення школи вже сьогодні! Жителі цього мікрорайону за місцем проживання відносяться до гімназії №24 (нова школа на Поділлі).\nМинулого року до гімназії вступило 9 перших класів (у той час вул. Пирогова входила у список тих, хто навчатиметься в гімназії). Цього ж року вулицю Пирогова віднесли до школи №16. Але й це не допомогло. Навіть за таких умов гімназія у 2021 році «набрала» 10 перших класів, встановивши рекорд у Вінниці !\nДумаю, не потрібно уточнювати, що школа на таку кількість класів не розрахована. Через цю ситуацію не всі класи мають групу продовженого дня. Як справлятись працюючим батькам у такому випадку, невідомо. Так скільки перших класів набереться ще через 2 роки, коли на Академічному та Поділлі заселяться ще 5-6 будинків? І яким вулицям тепер потрібно буде відмовити у навчанні в цій школі, щоб вмістити дітей? А через 6 років?\nЗабудова школи на Академічному все одно планується (правда, через 10 років). Пропоную прискорити цей термін: виділити кошти вже наступного року та розпочинати будівництво», – йдеться у петиції.\nНаразі петиція зібрала 3 підписи. Щоб її розглянули у міській раді, потрібно зібрати 350 підписів.\nЗгідно із рішенням виконкому, опублікованим на сайті Вінницької міської ради за 2 квітня 2020 року, у житловому районі «Академічний» побудують декілька об’єктів соціальної інфраструктури. Там з’являться два дитячих садочки, кожен з яких буде розрахований на 12 груп. Також збудують дві школи на 24 та 33 класи.\nНагадаємо, в мікрорайоні «Академічний» планують збудувати ще один дитячий садочок на 12 груп, а також торговельний центр. Мова про ще один дитячий садочок в мікрорайоні «Академічний», йшла ще минулого року. Тоді виконавчий комітет Вінницької міської ради прийняв рішення, яке дозволяє забудовнику приступити до процесу проектування.\nДоговір про забудову території затвердили між виконавчим комітетом міської ради та концерном «Поділля».\nДитячий садок «Пазлик» – перший дитсадок «Академічного», відкрили у 2017 році. Заклад розрахований на 7 груп. Другий дитячий садок будуватиметься в «Академічний» згідно плану забудови району.\nТеги: петиція Академічний школа


Глави МЗС Євросоюзу 13 грудня обговорять заходи стримування Росії - Волинь Online\n16:57, 09 Грудня 2021\nГлави МЗС Євросоюзу 13 грудня обговорять заходи стримування Росії\nМіністри закордонних справ країн ЄС у понеділок, 13 грудня, розглянуть можливі заходи реагування на будь-які ймовірні агресивні дії РФ проти України або її територіальної цілісності.\nПро це заявив речник ЄС Пітер Стано на брифінгу у Брюсселі, повідомляє кореспондент «Укрінформу».\n«Дискусії щодо ймовірного застосування санкцій у разі вторгнення Росії в Україну проходять на рівні внутрішнього обговорення. Ми розглядаємо різні опції. Я не хочу спекулювати, якою може бути природа цих санкцій або якими вони можуть бути. Оцінка ситуації є справою країн-членів, і це відбудеться в понеділок (13 грудня – ред.) під час Ради міністрів ЄС із закордонних справ», – сказав речник ЄС.\nВін підкреслив, що всі зусилля ЄС наразі зосереджені на запобіганні ескалації.\n«Ми не хочемо, щоб Росія розпочинала дії проти України, тож наші зусилля зараз зосереджені на запобіганні будь-яким порушенням територіальної цілісності України. Якщо ж це станеться, ми будемо обговорювати більш детально, які заходи можуть бути вжиті», – наголосив Стано.\n7 грудня в режимі телеконференції відбулися переговори президентів США й Росії, під час яких була обговорена ситуація щодо нарощування військ РФ поблизу кордону України. Перед цими переговорами американська сторона провела консультації з європейськими партнерами та з представниками України. Метою дипломатичних зусиль США є формулювання узгодженої позиції Заходу, щоб переконати Росію зупинити силове нарощування та відвести свої війська.\nМіністр оборони України Олексій Резніков 3 грудня заявив, що сумарна чисельність російських військ як на території РФ, так і на тимчасово окупованих територіях України, що можуть бути використані для ескалації, оцінюється у 94,3 тис. осіб.\nЄС російська агресія


Як стати блондинкою без шкоди для волосся | Поради краси та лікування.\nКосметичні фірми переконують споживачів, що тільки їх фарби зміцнять волосся і не завдадуть шкоди волоссю. Таке твердження є спірним, тому що сучасні дівчата починають фарбувати волосся вже в 12 або 13 років. Одні роблять це дбайливо і акуратно, намагаючись уберегти свої волосся. Інші ж, забувши про обережність, мало не щотижня перефарбовують волосся, звичайно, це не йде на користь волоссю. Супротивниці фарб для волосся користуються тільки басмою і хною, але за допомогою цих фарб можна стати брюнеткою або шатенкою, руденької.\nМіж тим освітлити волосся без шкоди для волосся можна за допомогою доступних продуктів, які можна знайти в кожному будинку.\nВсі інгредієнти перемішати і трохи взобьем їх виделкою. Нанесемо на сухі волосся цю масу, взобьем їх руками, загорніть у рушник і одягнемо зверху шапочку для душу. Залишимо маску на волоссі на ніч або на кілька годин. Чим довше протримається таку маску, тим світліше будуть волосся.\nВи любите експериментувати і ви часто змінюєте колір волосся. Але навряд чи вашим волоссю ці експерименти припадуть до смаку. Що робити? Можна скористатися нестійкими фарбами.\nЧасто нестійке фарбування називають тонуванням. Ця процедура не руйнує структуру волосся, не має впливу на природний пігмент шкіри. Нестійкі фарби поділяються на 3 види.\nНестійкі лаки, муси, пінки, гелі, туші змиваються при першому митті. Такі речовини додають колір і обволікають волосся. Ці засоби застосовують коли створюють зачіски. Частіше роблять кольорові плями і пасма.\nВідтінкові кошти частково можуть проникати під лусочки волоса. Колір може зникнути тоді, коли ви 6 або 8 разів помиєте голову. З допомогою таких засобів ви не освітлити волосся. Але не забувайте про обережність. Якщо ви блондинка, вам буде складно позбавитися від отриманого відтінку.\nЯкщо ви робили завивку або осветляли волосся, то структура вашого волосся може бути пошкоджена. Нестійка фарба забивається під лусочки волосся і можуть перебувати там протягом декількох місяців, навіть якщо ви будете мити голову щодня. І поки тонуючий засіб не змиється, стійкою фарбою не можна буде пофарбувати волосся.\nЄ м’які фарби, які змиваються за 10 або 20 разів. Це засіб містить трохи окислювача і менше впливає на волосся, ніж звичайна фарба. Засіб дозволяє, не нашкодивши волосся, надати волоссю яскравість. З цим кольором доведеться довго ходити, і перш ніж повністю пофарбувати волосся, потрібно перевірити на одній пасма.\nНестійке фарбування це прекрасний спосіб експериментувати. Але можливості експериментів сильно обмежені. Тоніком ви не зможете сильно змінити колір волосся. Тонування не безпечно для волосся. Якщо ви будете кожні 2 тижні проводити процедуру протягом кількох місяців, то ваші волосся зіпсуються. Не варто захоплюватися тимчасовим фарбуванням.\nУ всі часи жіночі волосся вважалися предметом гордості у жінок, тому за ними потрібно правильно і регулярно доглядати. Насправді стати блондинкою зовсім нелегко. Але якщо ви прийняли рішення освітлити волосся, і щоб залишитися задоволеними своїм результатом, потрібно дотримуватися деяких правил.\n— Якщо волосся були пофарбовані, то перед висвітленням потрібно зробити «змивку». Купити її можна в професійних перукарських або спеціалізуються магазинах. Червоні пігменти дуже стійкі, тому для рудого волосся буде мало однієї процедури. Цю процедуру потрібно повторити з проміжками в 2 або 3 тижні. Це стосується чорних або темно-каштанового волосся.\n— По-друге, потрібно підібрати фарбу. Для блондування підійде експрес-освітлення. За допомогою такої фарби,домагаються освітлення волосся на 4 або 6 тонів, і можна надати волоссю той колір, який вам сподобається. Експрес-освітлення треба використовувати з 9 або 12% окислювачем. У процесі освітлення потрібно наносити фарбувальний склад, чим більше фарби, тим краще буде отриманий результат.\nЩоб прояснені волосся не виглядали живими і тьмяним, не забувайте при кожному митті використовувати кондиціонер, а 1 раз в тиждень робити відновлюючі маски.\nТепер ми знаємо, як стати блондинкою без шкоди для волосся, це нелегко, але можливо. Постійний догляд і правильне фарбування без шкоди для волосся, зроблять волосся предметом вашої гордості.\n← Догляд за волоссям, щоб волосся були м’якими й блискучими\nРання сивина: народні рецепти →


Як увійти в фейсбук без логіна та пароля – Легко | Facebook\nЯк увійти в фейсбук без логіна та пароля – Легко\nЗайти без Реєстрації\nСоціальні мережі зберігають про нас багато важливої інформації, тому доступ до профілю повинен бути захищений. Саме для цього необхідні облікові дані. Можливо чи увійти на фейсбук без логіна і пароля, як перестати вводити облікові дані при кожному вході – вся інформація в цьому огляді………..\nДеякі соціальні мережі дозволяють переглядати публікації, навіть не проходячи процедуру реєстрації або не заходячи в свій профіль.\nЯк можна заглянути на фейсбук — 3 методу: ???\nБез реєстрації, не маючи облікового запису;\nУвійшовши в свій профіль, якщо він вже є;\nНайпростіший спосіб: ?\nНезважаючи на те, що фейсбук також дозволяє вхід без пароля і логіна, це не зовсім зручно.\nПо-перше, можна перейти тільки по прямому посиланню на сторінку (наприклад https://www.facebook.com/brunomars/), а по-друге, весь функціонал доступний не буде.\nНе можна залишати коменти, ставити лайки, шукати потрібні профілі по імені. До того ж, спливаюче вікно буде наполегливо пропонувати зареєструватися або увійти в свій акк.\nПро облікових даних\nІнформація, яку ми вказуємо при реєстрації – це ключ, який надійно зберігає профіль від зломів і використання в корисливих цілях. Без такого захисту зловмисникам стануть доступні дуже важливі дані.\nУвійти в свій обліковий запис можна, вказавши:\nадресу електронної пошти, вказану в інформації профілю (це може бути будь-який з адрес, якщо їх кілька);\nномер мобільного телефону (у разі, якщо він був підтверджений на сайті);\nім’я користувача (якщо воно було створене як заміна цифрам номера ID, тобто посилання на ваш профіль виглядає не так https://www.facebook.com/profile.php?id=1000123456789 а ось так https://www.facebook.com/username/).\nОтже, відмовитися від логіна і пароля, звичайно ж, неможливо. Разом з тим, при щоденному відвідуванні десятків різних сайтів, така процедура забирає час, так і запам’ятати все неможливо.\nВихід є – використовувати автоматичне збереження.\nНайпростіший і надійний спосіб зберігати свою облікову інформацію, при цьому не вводити кожен раз – це зберігання паролів. Найкраще з цим завданням справляється браузер Google Chrome.\nЯк десктопна, так і мобільна версія браузера досить зручні. Можна зайти в свій аккаунт в хромі на всіх пристроях, і поля для авторизації завжди будуть заповнюватися автоматично, хоч в смартфоні, хоч на ноутбуці.\nЯк все налаштувати:???\nНатиснути на три точки у верхньому кутку праворуч.\nВибрати «Налаштування», це третя знизу рядок.\nДругий блок «Автозаповнення», натиснути на пункт «Паролі».\nЗробити активними бігунки «Пропонувати збереження паролів» і «Автоматичний вхід».\nТепер, при кожній новій реєстрації браузер буде пропонувати зберегти дані, з цим необхідно погоджуватися, тоді питання як зайти на фейсбук без пароля не буде більше актуальним, хром зробить все сам.\nПорада: використовуючи автозаповнення, ми забуваємо всі ті набори символів, які були придумані колись давно. У тому ж розділі налаштувань їх можна подивитися. Для цього навпроти потрібно натиснути на значок «око».\nЦе буде корисним, якщо потрібно увійти з іншого браузера або на чужому устрої. Якщо список дуже великий, у правому верхньому куті є рядок пошуку, де потрібно ввести назву сайту.\nЧасто користувачі фейсбук запитують: що робити, якщо моя сторінка не доступна, як увійти без пароля при виникли проблеми?\nДля цього будуть необхідні:\nДоступ до електронкою або мобільному, зазначеним в профілі.\nКомп’ютер або смартфон, з яких ви вже заходили в фейсбук.\nВажливо: при необхідності вказувати номер мобільного, його потрібно вводити без плюсів і прогалин, обов’язково з кодом країни. Якщо втрачено доступ до пошти, варто спробувати відновити його через поштову службу, якщо вказувався альтернативний адресу, можна використовувати його.\nА тепер розберемо весь список заходів, які дозволять відновити доступ, навіть не маючи пароля:\nЗмінити пароль: при спробі входу натиснути на рядок «Забули пароль?» і робити все у відповідності з вказівками системи.\nСкинути: перейти по ссылке https://www.facebook.com/login/identify ввести електронну пошту, номер телефону, ім’я та прізвище, ім’я профілю – будь-які дані, які ви точно вказували в інфо облікового запису. Далі слідувати інструкції. Скидання не можна виконувати дуже часто: якщо система повідомляє про перевищення числа спроб, повторно можна спробувати через добу.\nЯкщо немає впевненості в реєстраційних даних, можна спробувати відшукати свій профіль за посиланням https://www.facebook.com/login/identify або попросити друзів переглянути контактні дані.\nЗвернутися до довіреним особам, якщо вони були зазначені (це робиться у налаштуваннях профілю, розділ «Безпека і вхід»).\nПереконатися, що профіль не заблокували за порушення. Про це буде виведено повідомлення при спробі увійти. Перевірку можна виконати за посиланням https://www.facebook.com/help/contact/logout?id=260749603972907.\nЯкщо стався злам, увійти під своїм паролем також не вийде, якщо є такі підозри терміново заповніть форму і дійте по підказкам на екрані.\nЯкщо нічого не допомогло, залишається зв’язуватися безпосередньо зі службою підтримки і намагатися повернути свій акк. Необхідно максимально детально описати свою ситуацію і ввічливо попросити про допомогу.\nКоли батьки зайшли в твій аккаунт — смішно


У російській поезії красиву дівчину порівнюють з ласкавим Сонцем - "красна дівиця" (від кольору і тепла Сонця). А от для країн Сходу таке порівняння традиційно неприйнятне. Навпаки, тут поети порівнюють дівчину з Місяцем. У якому ж випадку порівняння вдаліше? Скажемо так: кожне з них чудове й істинне для свого місця. В обох діє одна й та сама закономірність, але дає різні наслідки, А це означає, що реальні предмети, які оцінюються як прекрасні, різняться між собою. Отже, прагнення з'ясувати сутність прекрасного, зіставляючи між собою найчудовіші предмети, не має сенсу.\nЦікаво, що на це звернув увагу ще два з половиною тисячоліття тому давньогрецький філософ Платон у діалозі "Гіппій Більший", де відтворюється бесіда Сократа із софістом Гіппієм. На Сократове запитання "Що таке прекрасне?" Гіппій відповідає: це, мовляв, прекрасна дівчина, прекрасний горщик або прекрасна кобилиця. Така відповідь не задовольнила Сократа. Чому? А тому, що Гіппій назвав красу окремих предметів, які не відображають сутність прекрасного.\nУ своїй праці Платон відкидає й інші відомі йому концепції прекрасного, зокрема, що прекрасне - це щось вигідне, доцільне або - якесь чуттєве задоволення. На його думку, "прекрасне за природою своєю щось, по-перше, вічне, тобто таке, що не знає ні народження, ні загибелі, ні зростання, ні зубожіння, а по-друге, не в чомусь прекрасне, а в чомусь потворне, не колись, десь, для когось і порівняно з чимось прекрасне, а в інший час, в іншому місці, для іншого і порівняно з іншим потворне... всі ж інші різновиди прекрасного причетні до нього таким чином, що вони виникають і гинуть, а його стає ні більше, ні менше і ніяких впливів воно не відчуває". В цьому визначенні Платон дає уявлення про прекрасне як "одвічну ідею", до якої реальні прекрасні речі мають лише опосередковане відношення.\nВластивістю, що забезпечує довершеність, називали гармонію, симетрію, пропорцію, доцільність, домірність. З цими уявленнями пов'язані пошуки й обчислення вже згадуваного золотого перетину, тобто таких співвідношень між частинами, наприклад, людського тіла або архітектурної споруди, додержання яких забезпечувало б досконалість об'єкта. Проте виявилось, що так званий золотий перетин є далеко не єдиним естетично вартим пропорційним співвідношенням - і в природі, і в архітектурі, в усіх сферах мистецтва естетичний вплив формують різноманітні принципи пропорційності. Водночас предмети, що побудовані за законом "золотого перетину", нерідко лишаються естетично нейтральними або навіть справляють негативне естетичне враження. Причина тут проста - принцип "золотого перетину" виключає з процесу творення потенційні можливості, фантазію людини, її активну участь в естетичній оцінці.\nАрістотелю належить пріоритет в розумінні того, що чим складніший об'єкт стає предметом естетичної оцінки, тим важче відшукати для цього переконливу підставу. "Життя, якщо брати його винятково таким, яким воно є, не позбавлене своєрідного елемента прекрасного" та "Ніщо протиприродне не може бути прекрасним". Арістотель використовує для визначення сутності прекрасного принцип доцільності. "Не випадковість, а доцільність присутня в усіх витворах природи, до того ж найвищою мірою, заради якої вони існують чи виникли - належить до галузі прекрасного".\nВідродження відновило самоцінність живої, чуттєвої людини. Воно не обмежилось античними уявленнями про красу як симетрію і домірність, доцільність і гармонію. В ренесансній естетиці краса визначалась передусім як гармонія матерії і духа, тіла і душі, людини і навколишнього світу. Л.Б. Альберті, один з провідних художників і теоретиків мистецтва епохи Відродження, так визначав красу у своєму трактаті "Про архітектуру": "Краса є строга гармонія всіх частин, об'єднаних тим, чому вони належать, - така, що ні додати, ні відняти, ні змінити нічого не можна, аби не зробити гірше. Велика це і божественна річ, здійснення якої вимагає всіх сил мистецтва і обдарованості, рідко коли навіть самій природі дано витворити щось цілком довершене й у всіх відношеннях досконале... Зі сказаного, я гадаю, зрозуміло, що краса, як щось властиве і природжене тілу, розлита по всьому тілу тією мірою, якою воно прекрасне".\nПроте мистецтво доби Відродження, звернене до духовного світу людини, здійснивши синтез ідей гуманізму із стихійно-матеріалістичною теорією краси, не могло обмежитись розумінням краси як об'єктивних властивостей та якостей предмета. Адже краса людини залежить не тільки від зовнішньої досконалості її тіла, а й значною мірою від внутрішнього поруху душі, що має вияв у гармонії манери, руху, виразності тощо. Естетика Ренесансу вводить нову характеристику краси - грацію, що не зводиться ні до яких кількісних визначень. Грація означала суб'єктивну неповторну красу, тобто таку гармонію, яка проявляється не в статичному співвідношенні частин об'єкта, а в його динаміці, виразності, русі,


Василь Ломаченко — Хорхе Лінарес. Анонс, трансляція | Новости спорта со всего мира.\n«Краща характеристика бою Ломаченко — Рігондо — те, що я захотів спати і вимкнув трансляцію. Це не була вина Ломаченка, просто Рігондо змусив його виглядати погано. Однак, у Василя було більше переваг, ніж у Гільєрмо, і він його знищив. Тепер ситуація протилежна — вже Ломаченко буде меншим суперника. І дуже може бути, що з ним станеться те ж саме, що і з Рігондо.\nЯ подолав складні часи і серію поразок, після яких багато списали мене з рахунків. Але наполеглива праця і бажання дозволили мені повернутися. Зараз я переживаю найкращий момент у своєму житті, позаду серія з 13-ти перемог поспіль — і все це завдяки тяжкій праці. Кожен день я прокидаюся рано вранці завдяки мотивації битися з кращими.\nВін завдає багато ударів, у нього складно влучити. За рахунок цього він може перемогти мене, але ніяк не нокаутом. Для мене куди більш небезпечний опонент це Майкі Гарсія. У разі моєї перемоги все в моєму житті зміниться. Це буде найбільша перемога в моєму житті\nЯ дуже хочу виграти, щоб зберегти пояс чемпіона світу. Це поєдинок дуже високого рівня, і він дуже важливий для моєї кар’єри. Я зможу довести, що Ломаченко не непереможний боксер. Ми всі побачимо, чого він коштує насправді, коли ми зустрінемося в рингу. Я вірю в свої сили, і я знаю, що можу перемогти. Я погодився на цей бій, щоб перемагати. Я не збираюся залишитися в кутку між раундами\nЛомаченко психологічно ламає суперників, і, ймовірно, його опоненти розуміють це і заздалегідь налаштовуються на поразку, що забезпечує Василю перемогу на рингу. Я не думаю про те, що можу програти, і не збираюся програвати. Якщо буде потрібно, я вистою 15 раундів», — сказав 32-річний Лінарес.\nХорхе Лінарес дебютував на професійному рингу 15 грудня 2002 року нокаутувавши в 1-му раунді Чон Гонсу. 21 липня 2007 року Лінарес вийшов на бій за вакантний титул чемпіона світу за версією WBC в напівлегкій вазі проти мексиканця Оскара Ларіоса. Лінарес здобув перемогу технічним нокаутом в 10-му раунді і вперше став чемпіоном світу. 28 листопада 2008 він зустрівся з панамцем Вібером Гарсією в бою за вакантний титул чемпіона світу у 2-й напівлегкій вазі за версією WBA. Лінарес виграв технічним нокаутом у 5-му раунді і став чемпіоном світу в другій напівлегкій ваговій категорії.\n10 жовтня 2009 року Лінарес поступився своїм титулом мексиканцю Хуану Карлосу Сальгадо, програвши технічним нокаутом в першому ж раунді. Ця поразка стала для Лінареса першою в кар’єрі у 28-ми боях. 15 жовтня 2011 вийшов на бій за вакантний титул чемпіона світу в легкій вазі за версією WBC проти мексиканця Антоніо Де Марко. Мексиканський спортсмен здобув перемогу технічним нокаутом в 11-му раунді. 31 березня 2012 програв технічним нокаутом у 2-му раунді мексиканцю Серхіо Томпсону.\nДалі Лінарес провів два бої проти Ентоні Кролли і двічі виграв по очках, а потім переміг роздільним рішенням суддів британця Люка Кемпбелла. У своєму останньому наразі бою венесуелець одноголосним рішенням суддів переміг філіппінця Мерсіто Гесту.\n«Чи можна вважати Лінареса найважчим суперником в моїй кар’єрі? Мені потрібно порівняти. Потрібно провести бій і після нього я зможу відповісти на ваше запитання. На папері — він хороший, це найбільший виклик для мене, але подивимося, що буде в бою.\nЛінарес — хороший боксер, у нього висока швидкість, сила, він розумний боксер. Це буде цікаво для мене. Я не звертаю уваги на те, що ми з різних вагових категорій. Яким чином я збираюся перемогти? Своєю спритністю. Це мій ключ до перемоги. Постійний рух, постійне викидання ударів, закручування. Я повинен бути спритнішим, ніж він», — пояснив 30-річний Ломаченко.\nСвій попередній поєдинок Василь провів проти кубинця Гільємро Рігондо і змусив його здатися, як і багатьох суперників до того.\nЛомаченко продовжує стрибати по вагових категоріях, постійно стаючи важчим і важчим. Причиною цього є не лише забаганки українця, але й той факт, що з ним ніхто не хоче битися у менших вагових категоріях. Ймовірна перемога над Лінаресом може відкрити для Василя об’єднання поясів з Майкі Гарсією або ж Раймундо Бельтраном. Як би там не було, але фаворитом тут виступає українець, а на практиці все зможемо перевірити вже зовсім скоро.\nПеремога Ломаченка: 1,05\nПеремога Лінареса: 10,75\nПрогноз sportanalytic.com: Василь Ломаченко, перемога нокаутом у 10-12 раундах


Задзеркальна реальність у новій роботі Артема Пивоварова «До весни» — Best Music\nВ рамках авторського культурного проекту «Твої Вірші, Мої Ноти» Артем Пивоваров презентував роботу «До весни» за участю Zlata Ognevich. На цей раз Артем запрошує своїх слухачів зануритись у творчість поета-містика Богдана-Ігоря Антонича, яку ретранслює через свій музичний світогляд.\nТворчість Богдана-Ігоря Антонича позначена міфософічним ставленням до природи, монументальними образами космосу і океанічних стихій, сплетінням фантастичних і реалістичних мотивів. Вона вражає розмаїттям несподіваних зорових, кольорових та звукових образів, багатством живописних та музичних асоціацій, художнім сприйняттям світу.\nВ 2022 році українці проживають зовсім незвичну весну, яка, здається, може бути тільки в страшному сні, тільки в ілюзіях...


Звичний пуховик з непромокаючої матеріалу з легким нальотом спорт-шику припаде до смаку практичним дівчатам, які віддають перевагу комфортний і елегантний стиль casual. Завдяки простому дизайну класичний пуховик можна назвати універсальною верхнім одягом для створення самих різних образів - від повсякденних з джинсами і пуловером до романтичних з витонченими ботильйони і сукнею.\nОб'ємний пуховик, ніби знятий з чужого плеча, відмінно зігріє в морозний день! Комбінуйте його з жіночними предметами гардероба - сукнями, струмливими брюками і взуттям на підборах, щоб не бути схожим на капусту.\nТонка стьобана куртка - не найвдаліший варіант для російської зими. Але тільки в тому випадку, якщо використовується в якості верхнього одягу в поодинці! Скомбінуйте її з демісезонні пальта-коконом - і отримаєте не тільки актуальний багатошаровий комплект, а й практичне стильове рішення на кожен день.\nУ цьому сезоні як ніколи актуальний хутро. Якщо повноцінна шуба вам не по кишені, зверніться до оригінальних моделей пуховиків з хутряною обробкою. Тим більше що хутром тепер прикрашають не тільки капюшони або перед куртки: для підняття настрою вибирайте пуховики з кумедними хутряними кишенями, з обробкою різнобарвним і разноворсим хутром.\nНайпростіший спосіб виділитися з натовпу - носити яскраві принтовані речі. Сумуєте по весні? Сміливо надягайте куртку-пуховик в квіточку. Небайдужі до котячих забарвлень, вибирайте моделі з леопардовим орнаментом. Варіантів маса! Головне, щоб мотив був нудним.\nФутуризм все ще з'являється на подіумах, здавати свої позиції він не збирається, а тому пуховики з тканини відтінків металік як і раніше виглядають свіжо і цікаво! Доповнюйте таку верхній одяг зручним взуттям на плоскому ходу і комфортними трикотажними речами.\nМодні пуховики цієї зими зовсім не обов'язково повинні бути зшиті з традиційного непромокаючої матеріалу. У нових дизайнерських колекціях можна зустріти вишукані моделі пуховиків з оксамиту, атласу і інших подібних матеріалів. Гріє така куртка не гірше традиційної, а виглядає неймовірно стильно.\nБрови зірок, які варто взяти в приклад\nБезопераційна підтяжка обличчя і контурінг за допомогою татуажу\nНа що здатні філери для волосся, брів, губ і особи\nНоворічний інтер'єр: 3 модних тренда\nВстановлено найдорожча в світі ялинка\nМодно ставити ялинку в цьому році?


Відмінності функціонального та предметного підходів до розвитку продукції підприємства\nПараметр Предметний підхід Функціональний підхід\n1. Глибина и якість маркетингових досліджень 2. Ступінь задоволення ринкового попиту в даній продукції 3. Технічний підхід до удосконалення продукції 4. База порівняння при плануванні оновлення продукції 5. Ступінь новизни (платоспроможності) продукції 6. Трудомісткість розробки й освоєння нової продукції 7. Ступінь новизни технології 8. Спадковість організації виробництва і праці 9. Рівень освоєння ринку 10. Рівень конкурентоспроможності продукції Незначні Неповне На основі уніфікації моделі Кращий зразок конкурентів Низький, удосконалення моделі, що випускається Низька або середня Низький Удосконалення існуючої організації Освоєний повністю Низький або середній Суттєві Повне На основі створення зовсім нової продукції Випереджаюча база порівняння, орієнтація на забезпечення конкурентоспроможності продукції до моменту виходу з продукцією на ринок Створення нової якісної продукції Висока Високий Проектування нової організації Ринок може бути старим або новим Високий\nü застосування випереджальної бази порівняння при плануванні оновлення товару, що забезпечує його конкурентоспроможність саме на момент продажу, а не на момент виробництва;\nü трактування закону економії часу як економії суми затрат минулої, поточної та майбутньої праці за весь життєвий цикл товару на одиницю його корисного ефекту;\nü моніторинг параметрів зовнішнього середовища з метою розробки пропозицій по забезпеченню пропорційності їх розвитку і відтворення.\nЗ рисунку видно, що зразок, який випускається, у поточному році t у крапці А має параметр якості рівний П1, кращий зразок конкурентів у крапці Б - П2. Виходить, у році t відставання зразка, що випускається, від кращого складає П2 - П1. Однак кращий зразок проектувався приблизно в році (t – 2), тому його параметри уже відстають від кращих світових досягнень у даній області, зафіксованих у винаходах, патентах, наукових звітах і інших джерелах (крапка В на рис. 6.11). Ще потрібний час для реалізації планових параметрів майбутнього товару в конструкторській, технологічній документації, для його виготовлення і впровадження у споживача.\nУ цілому застосування випереджальної бази порівняння при плануванні відновлення об’єктів вимагає високої кваліфікації працівників, могутньої науково-експериментальної бази, великих обсягів якісної інформації. Тому даний підхід (як елемент відтворювального підходу до менеджменту) може застосовуватися до відтворення тільки пріоритетних об’єктів. Як і при рішенні будь-яких стратегічних проблем, завтрашній добробут визначається якістю прийнятого сьогодні стратегічного управлінського рішення, а сьогоднішній стан визначається тим, як професійно і наполегливо ми працювали вчора.\nПри застосуванні маркетингового підходу пріоритетами вибору критеріїв керування будуть: 1) підвищення якості об'єкта (виходу системи) відповідно до запитів споживачів; 2) економія ресурсів у споживачів за рахунок підвищення якості об'єкта, якості сервісу й інших факторів; 3) економія ресурсів у виробництві об'єкта за рахунок реалізації фактора масштабу, науково-технічного прогресу, удосконалювання системи менеджменту. В умовах централізовано-планової системи господарювання пріоритетами альтернативного виробничого підходу були наступні: 1) зниження собівартості продукції (іноді вигідніше було підвищувати собівартість); 2) підвищення якості продукції. Витрати споживача продукції не регламентувалися і не керувалися.\nІнтеграційний підхід зорієнтований на використання і підсилення взаємозв’язків між: окремими підсистемами і елементами системи управління конкурентоспроможністю продукції; стадіями життєвого циклу об’єкта управління; рівнями управління по вертикалі; суб’єктами управління по горизонталі.\nСистемний підхід у сучасній інтерпретації поряд з методами дослідження операцій, функціонально-вартісним аналізом й іншими є винаходом ХХ століття, що дозволяє підвищити рівень організованості, якості й ефективності керованих об’єктів. Системний підхід – це філософія керування, метод виживання на ринку, метод перетворення складного в просте, сходження від абстрактного до конкретного.\nХарактерними рисами розвитку соціально-економічних систем в теперішній час є:\nü інтеграція наукових знань, зростання кількості міждисциплінарних проблем; комплексність проблем і необхідність їхнього вивчення в єдності технічних, економічних, соціальних, психологічних, управлінських й інших аспектів;\nü ускладнення розв’язуваних проблем і керованих об’єктів;\nü зростання кількості зв’язків між об’єктами;\nü динамічність ситуацій, що змінюються;\nü дефіцитність ресурсів;\nü підвищення рівня стандартизації й автоматизації елементів виробничих і управлінських процесів;\nü глобалізація конкуренції, виробництва, кооперації, стандартизації, досліджень і т.д.;\nü посилення ролі людського фактора в керуванні тощо.\nПерераховані риси викликають неминучість застосування системного підходу, оскільки, тільки на його основі можна забезпечити якість управлінського рішення.\nСистемний підхід – методологія дослідження об'єктів як систем. Він включає аналіз двох складових:\n1) зовнішнього оточення, що включає вхід і вихід системи, зв'язок із зовнішнім середовищем, зворотний зв’язок;\n2) внутрішньої структури - сукупності взаємозалежних компонентів, що забезпечують процес впливу суб'єкта керування на об'єкт, переробку входу у вихід і досягнення цілей системи. Регулювання системи забезпечує таку її діяльність, при якій вирівнюється стан виходів системи у відповідності до нормативів. Отже, головна задача зводиться до встановлення заданого стану функціонування системи, передбаченого плануванням як випереджаючим керуванням. Складність керування залежить насамперед від кількості змін у системі і її оточенні. Усі зміни мають визначені закономірності чи носять випадковий характер.\nНа базі використання зазначених підходів формується система управління, обираються методи управліннята визначаються шляхи забезпечення конкурентоспроможності продукції.\nДо останніх різні дослідники відносять безліч шляхів, які ми розглянемо на прикладі скорочення витрат такого універсального та цінного ресурсу, як час. Конкретними шляхами всебічної економії часу можуть бути наступні:\n1. Скорочення неефективно використовуваного часу.\nВагомість економії часу взагалі, та неефективно використовуваного зокрема, пов'язана зі збільшенням непередбаченості та нестабільності ринку, швидкими змінами технології та активізацією конкурентної боротьби тощо. Галузь будівництва та взагалі робота підприємства на замовлення є яскравим прикладом, де скорочення часу, який неефективно використовується, стає одним з найбільш потужних важелів конкуренції. В цьому випадку він дозволяє отримати 3 основні конкурентні переваги:\nü сприяє більш точному прогнозуванню ринку та напрямків його розвитку;\nü скорочує період оновлення моделей та послуг;\nü дає можливість підприємствам впроваджувати нову продукцію у виробництво швидше за конкурентів, і завдяки цьому завойовувати нових споживачів.\n2. Залучення оптимальних обсягів людських, інформаційних та інших видів ресурсів.\nДеякі керівники намагаються скорочувати період розробки нового продукту за рахунок збільшення чисельності інженерного та технічного персоналу. В окремих випадках зусилля концентруються на глибокій деталізації процесу планування підготовки виробництва чи більш сучасній його організації. Насправді, істотне скорочення часу є результатом більш неординарних заходів та дій, з них особливо важливими є:\nü ефективний зв'язок між проектувальниками на всіх стадіях розробки нової моделі;\nü інтенсивний взаємозв'язок безпосередньо проектувальників виробу, дослідного господарства, підрозділів з планування підготовки виробництва та виробничого.\n3. Паралельне виконання інженерних та інших різновидів робіт.\nТак, час поставки нової продукції на ринок безпосередньо залежить від природи вирішуваних інженерних проблем. Теоретично, цей час може бути скорочений двома методами:\nü паралельне виконання інженерних та інших різновидів робіт, що знаходяться на критичному шляху;\nü скороченням тривалості робіт, що знаходяться на критичному шляху.\nПеревагою першого методу є те, що скорочення загального часу розробки та постачання нового виробу на ринок проходить без зменшення тривалості окремих стадій. Цей підхід більш ефективний в тому випадку, коли фірма намагається уникнути вирішення технічних проблем, які виникають в результаті різкого скорочення тривалості певних стадій, так як вони звичайно складні та вимагають великих фінансових та матеріальних ресурсів. З цього бачимо, що найвищий ступінь паралельного виконання робіт спостерігається між стадіями технологічної та конструкторської підготовки виробництва. Високий рівень паралельного виконання інженерних стадій циклу не є панацеєю. В першу чергу, одночасне виконання різних проектних робіт не повинно негативно відобразитися на якості інженерних робіт, по – друге, паралельне виконання стадій означає, що рішення будь – якої інженерної задачі починається з того, як вона повністю ідентифікована. В зв'язку відсутності необхідної інформації цей факт є причиною наступних помилок в технічній документації. В зв'язку з цим великого значення набуває чітке регламентування інформаційних зв'язків між співробітниками різних інженерних служб.\n4. Інтенсифікація інформаційних процесів.\nЕфективний взаємозв'язок стадій будь-якого керованого процесу залежить головним чином від двох факторів: часу та характеру передачі інформації. Існує багато різних форм поєднання цих факторів. Простіший з них, який широко використовується при створенні складної техніки, називається “стадійним” підходом. Відповідно цього підходу, будь – яка робота може початися тільки після того, як повністю завершена попередня. В такому випадку роботи виконуються послідовно, без паралельного виконання, коли необхідна інформація передається на наступну стадію тільки один раз при повній її готовності. При цьому збільшується загальний час робіт, але є впевненість, що вся необхідна інформація отримана. Оптимальний кінцевий результат досягається за рахунок фактора – “об'єм інформації”, а не “тривалість стадій”.\nЗа іншого підходу, що називається “паралельним”, інформація передається частками одночасно у двох напрямках: від попередньої стадії до наступної і навпаки. Це скорочує загальний час розробки, але може бути ефективно тільки в умовах правильно обраної інформаційної моделі.\nНа практиці стає недостатнім використання однієї моделі, заснованої на “паралельному” підході з частковою передачею інформації. В цьому випадку можливий зворотній ефект, коли невчасно передана інформація затримує наступні роботи. Для ефективної праці інформаційний процес повинен бути інтенсифікованим таким чином, щоб, отримуючи інформацію, працівники мали змогу передбачати напрямок розвитку подій і до моменту надходження наступної частки інформації мати прогноз на наступний відрізок часу. Прогноз буде більш точним, якщо проміжки часу між черговим надходженням інформації будуть якомога більш короткими, і об'єм інформації більш незначним.\nü міжфункціональні інформаційні потоки повинні стати частими та частковими за рахунок формування проектних груп;\nü відношення в системі управління і відповідальність за результати роботи повинні адекватно змінитись;\nü рівень і якість інформаційних процесів повинні підвищитись.\nІснуюча пропускна потужність функціональних служб часто є вузьким місцем при переході до інтенсивної інформаційної технології. Тому, при проведенні необхідних змін в організації важливо попередньо оцінити поточний виробничо – господарський стан виробництва та пропускну спроможність функціональних відділів та служб.\nМова йде про посередників – дублерів, які займаються багаторазовим перепродажем товару в тих сегментах ринку, де з будь – яких причин виробнику не вдається організувати свої канали розподілу продукції. Скорочення кількості таких посередників – одна з небагатьох вимог, які однаково вигідні і виробнику і споживачу. Зменшення кількості ланок, які перепродають продукцію, дозволяє виробнику підвищити ефективність збуту, та запобігає безконтрольному підвищенню цін на товари за рахунок витрат та прибутків фірм – посередників.\nДля уникнення багаторазових перепродажів продукції необхідно дотримуватися ряду правил. Найбільш очевидне – пошук кінцевого споживача, зацікавленого в використанні продукції. Ця робота потребує спеціальних маркетингових досліджень, спрямованих на визначення цільових сегментів споживачів і розробку спеціальних засобів комунікації з ними. Через відсутність кадрів, а також ліміт фінансових ресурсів, ця робота часто ігнорується, що призводить до переключення споживачів на тих продавців, хто “йде назустріч” своїм клієнтам.\nЕкономічна ефективність перепродаж прямо залежить від різниці в цінах покупки / продажу. Тому істотною причиною наявності довгого ланцюга перекупщиків є занижена виробником ціна продукції. Іноді низька ціна є результатом необґрунтованого підходу до ціноутворення продукції, коли фірма орієнтується тільки на внутрішні фактори ціноутворення і ігнорує зміну кон’юнктури.\nКонтроль посередницького середовища фірми можна здійснювати і на державному рівні. Податки на посередницьку діяльність у тому чи іншому бізнесі, а також встановлені норми рентабельності певних видів продукції – головні державні важелі регулювання ефективності посередницької діяльності. Разом з тим підприємство – виробник повинно усвідомлювати, що вирішальною силою в боротьбі з перепродажем своєї продукції повинно бути саме підприємство, його продумана маркетингова діяльність у цільовому сегменті ринку.\nü добитися відмінності товарів підприємства в очах покупців від товарів конкурентів;\nü вибрати з намічених до виробництва товарів один, що є найпривабливішим для всіх покупців, і здійснити на цій основі прорив на ринку;\nü відшукати нове вживання товарам, що випускаються;\nü своєчасно вилучити економічно неефективний товар із збутової програми підприємства;\nü знайти вихід на нові ринки як із старими, так і з новими товарами;\nü здійснювати модифікацію товарів, що випускаються, відповідно до нових смаків і потреб покупців;\nü знижувати всі види витрат і втрат у процесі виробництва та збуту товарів;\nü покращувати якісні параметри продукції;\nü регулярно розвивати і удосконалювати систему сервісного обслуговування товарів, що реалізуються, і систему стимулювання збуту в цілому тощо.


Йога — це майстерність фізичного тіла для досягнення духовної досконалості. На цих заняттях у вправах ми дотримуємося коректного підходу до хребта (КПХ) — методика виконання асан йоги, направлена на збереження і зміцнення здоров'я хребта.\nСуть методики можна виразити в трьох термінах:\nВитягнення хребта відбувається за допомогою м'язів, розташованих довкола хребта.\nЗміцненням є дія за допомогою асан на сегменти хребта, збільшення еластичності і гнучкості в здорових напрямах рухливості хребетних суглобів, зміцнення околопозвоночних м'язів. За рахунок цього покращується трофіка навколишніх тканин, включаючи в'язки, м'яза, а також міжхребетних дисків. Розслаблення засноване на спогляданні стану хребта під час практики асан і в період релаксації.\nСпрямованість уваги і усвідомленість є ключовими чинниками успішної практики.\nЯк би красиво ми не виконували асану, яким би гнучким не було наше тіло, поки ми не досягли єдності тіла, дихання і розуму, ми не можемо говорити, що займаємося йогою.\nОснова методики КПХ відрізняється від сучасного загальнопоширеного підходу до виконання асан (заснованого на деформації хребта).\nМетодика заснована на сучасних знаннях фізіології і анатомії, медицини, а також знаннях, отриманих з древніх текстів по Хатха йогі. При формуванні даного напряму були проведені дослідження впливу різних асан на хребет здорової людини. Також досліджувалися можливості відновлення хребта з патологіями за допомогою асан. У малих стадіях зсуву хребців можливі компенсаторні дії за допомогою асан (до 3 мм).\nРезультати дослідження вже на початкових стадіях змусили принципово змінити загальнопоширений на даний момент збитковий підхід до практики асан.\nЗ практик, які подаються в групах, принципово виключені ті асани, які можуть теоретично призвести до зсувів хребців або міжхребетних дисків (в основному скручування, глибокі прогини, деформації хребта — що завдають шкоди хребту). Тобто, була поставлена мета зробити практику такою, при якій людина прийшла в групу вже з патологіями в хребті, не посилить свій стан, а навпаки поліпшить його (принцип з медицини — «не нашкодь»), а здорова людина укріпить хребет — основу здоров'я.\nПід час вдосконалення практики народилося золоте правило Коректного підходу до хребта в асанах — утримування хребта в природно рівному положенні.\nБільш детально на сайті тренера http://razumnoetelo.net.ua/\nТРЕНЕР : Баталова Ольга Миколаївна моб.тел.066-716-10-89


Півфіналіст “Голосу країни” зі Знам’янки розповів про емоційне виснаження (ВІДЕО) — Інформаційний портал Кіровоградщини - Гречка - Новини Кропивницький\nПівфіналіст “Голосу країни” зі Знам’янки розповів про емоційне виснаження (ВІДЕО)\nОпубліковано Вівторок, 09 квітня 2019, 15:46 . в Культура\nУ студії Сніданку 1+1 Андрій Хайат розповів про свої відчуття після виконання пісні “Ой, чий то кінь стоїть” та виходу у півфінал шоу “Голос країни-9”.\n- Відчуваю успіх й емоційне виснаження, - відповів Андрій Хайат на запитання журналіста про те чи відчуває успіх. - Тому що ця пісня для мене була такою особистою історією. Коли я зійшов зі сцени після виступу, трішки поринув у якийсь паралельний світ, і навіть не міг зрозуміти, що відбувається довкола мене. Я розумів, що ледве стою на ногах. Для мене це було занадто емоційно.\nТакож співак розповів, що кожен виступ для нього особливий.\n- Для мене кожен виступ не просто виступ. Мені важливо, щоб я транслював історію, яка стосується мене. І під час цього виступу все співпало, - каже учасник "Голосу країни".\nКрім того, Андрій Хайат розповів дещо про себе та виконав пісню, що можна переглянути на відео.\nНагадаємо, прямий ефір чвертьфіналу шоу відбувся 7 квітня, де Андрій Хайат у своїй манері виконав відому українську народну пісню “Ой, чий то кінь стоїть”. За співака тоді глядачі віддали велику кількість голосів, тому Хайат пройшов до півфіналу в команді зіркового тренера Тіни Кароль.\nУ Кропивницькому презентували книгу «Преса Кіровоградщини» (ФОТО)\nУ Кропивницькому відсвяткував ювілей молодіжний клуб «Імідж» (ФОТО)


На ремонт Олевської гімназії витратять майже 28,5 мільйонів | Вголос.zt\nНа ремонт Олевської гімназії витратять майже 28,5 мільйонів\nЇї ремонтують вже третій рік.\nНа капітальний ремонт Олевської гімназії витратять 28 млн 488 тис. 824 грн 92 коп. Інформацію про це оприлюднили на порталі публічних закупівель «ProZorro».\nРемонт приміщення триває ще з 2017-го року. Саме тоді було оголошено про те, що гімназія потрапила до переліку об’єктів, які частково співфінансувалися за кошти Державного фонду регіонального розвитку (ДФРР). Реконструкцію головного корпусу закладу завершили у вересні 2019-го року. На це витратили близько 7 млн грн. Більше 3,8 млн грн виділила міськ рада, ще 3,1 млн грн — Кабмін.\nТендер на завершення ремонту оголосили 15 квітня 2020 року. Його замовником є департамент регіонального розвитку Житомирської облдержадміністрації. Послуги виконуватиме ТОВ «Форвард Плюс» із Рівненської області. Завершити ремонт мають до кінця 2020-го року. В Олевській міській раді розраховують на співфінансування з державного бюджету.\nНагадаємо, що СБУ підозрює олевського мера у розтраті бюджетних коштів. На ремонт одного поверху Олевської лікарні витратили 2,3 млн грн.\nTagged: бюджетВголос.ZtДФРРЖитомирщинакапітальний ремонтОлевська міська рада