Металургійна ширококолійна лінія (LHS) — Вікіпедія\nМеталургійна ширококолійна лінія (LHS)\nМеталургійна ширококолійна лінія (LHS) — (пол. Linia Hutnicza Szerokotorowa LHS) також відома як лінія металургійно - сіркова (пол. Linia Hutniczo - Siarkowa) — одноколійна, неелектрифікована польська залізнична лінія № 65, що простягається від залізничного переходу в Грубешові до залізничної станції Славкув Південний LHS на території Польщі.\nТепловоз ST40s на LHS\nЗ українського боку лінія починається від колійного поста 8 кілометр, який розташований на північній околиці міста Володимир-Волинський, на магістралі Ковель-Львів. Через станції Устилуг та Ізов колія йде до кінцевої станції на українській території — міжнародного залізничного вантажного пункту пропуску та контролю Лудин. Звідти ще 2 кілометри до кордону з Польщею на річці Західний Буг. Усього українська частина подальшої польської лінії становить 23,5 км (від поста 8 кілометр до моста через Західний Буг). А загалом міждержавна залізниця до Славкува має довжину близько 418 км.\nЗалізнична лінія № 65 є найдовшою широкою колією в Польщі. ЇЇ протяжність від державного кордону до вантажної станції Славкув становить 394,650 км. Загальна протяжність усіх колій — 524,339 км. На даний час лінія є найдовшою залізницею в західному напрямку Європи, що має ширину колії 1520 мм.\nЗ 2001 року використовується тільки для міжнародних вантажних перевезень. Наприкінці лінії та по всій довжині її перебігу є термінали для розвантаження різних видів вантажів та товарів, що ввозяться до Польщі з України та інших країн колишнього Радянського Союзу.\nОкрім Центральної залізничної магістралі (польська залізнична лінія № 4), Металургійна ширококолійна лінія була найбільшою залізничною лінією, побудованою у мережі державних залізниць Польської Народної Республіки.\nТепловоз ST44 (М62) біля Сендзішува\nКонцепція будівництва залізничного сполучення Лази —Ківерці була започаткована в 20-му столітті. Мета її полягала у забезпеченні вугіллям внутрішніх територій Польщі — з польської частини Верхньої Сілезії до Волині і збільшенні щільності залізничних ліній в південній частині колишньої так званої Конгресовки (Конгресове королівство), на якій до Першої світової війни було заборонено будівництво стальних магістралей. Проте, ці інвестиції не були реалізовані.\nТільки в 1976–1979 роках була побудована ця лінія для обслуговування експорту залізної руди з Кривого Рогу до металургійних комбінатів Катовіце й імпорту польської сірки та вугілля в Радянський Союз. У 1970-их роках новий потужний сталеливарний комбінат переживав період процвітання. Для підтримання виробництва на високому рівні була потрібна велика кількість залізної руди. Основним джерелом її постачання був Криворізький залізорудний басейн (тоді це був СРСР, в даний час — Україна). Сировину доставляли залізницею через Медику, Перемишль і Тарнів до Явожно Щакова. Проте лінія не була спроможна забезпечити необхідний вантажопотік.\nТому керівництво Польських державних залізниць (ПКП) розглядало два плани: перший — модернізація існуючих колій, для збільшення перевезення вантажів, другий — будівництво нової широкої колії, щоб полегшити транзит через кордон. Останній варіант був схвалений і пізніше розроблений Головним науково-проектним бюро колійного будівництва у Варшаві. Юзеф Скорупскі був генеральним проектувальником. До проекту були залучені ще двадцять одне конструкторське бюро, вісім геологічних компаній і три технічні університети.\nЛінія побудована через територію Розточанського національного парку, незважаючи на негативну позицію Національної ради з охорони природи. Вона був відкрита 30 листопада 1979 року.\nУ 2001 році переведена в управління Польських державних залізниць (ПКП) як ПКП ЛХС (пол. PKP LHS).\nТривалий час планується ширше використання лінії для перспективного залізничного сполучення Європа — Азія.\nПасажиропотік на LHS[ред. | ред. код]\nКолія біля Буковно\nУ 1990-их та початку 2000-их LHS лінія була використана для перевезення пасажирів. Курсували нею поїзди з Росії та України. Спочатку це була пара швидких поїздів сполученням Москва—Олькуш—Москва. У 1993 році маршрут було доповнено ще кількома потягами: Львів—Замосць Північний і Москва—Замосць Північний. У 1994 році пасажирські поїзди на LHS курсували тільки раз на тиждень: Олькуш—Харків—Олькуш. З середини 1990-их років регулярне пасажирське сполучення перервалося і потяги їздили інколи, на спеціальне замовлення.\nДля обслуговування пасажирів були побудовані платформи на станціях Грубешів і Олькуш і зупинні пункти: Замосць Північний, Воля Барановска і Сендзжішув Північний. Митний та паспортний контроль пасажирів відбувався на прикордонній станції Грубешів. В Україні подібні процедури проходили на станції і міжнародному залізничному вантажному пункті пропуску та контролю Ізов.\nОфіційний сайт PKP LHS lhs.com.pl (пол.)\nСайт симпатиків LHS lhs.pl (пол.)\nФотогалерея дільниці Володимир-Волинский—Ізов на сайті railwayz.info (рос.)\nНумерація залізничних ліній Польщі на сторінці pl.wikipedia.org (пол.)\nПольська залізнична лінія № 65 Лудин-Грубешів-Славкув Південний на сайті atlaskolejowy.pl (пол.)\nЛінія Лудин-Славкув Південний LHS на сайті bazakolejowa.pl (пол.)\nРухомий склад LHS\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Металургійна_ширококолійна_лінія_(LHS)&oldid=20396502\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 15:40, 19 травня 2017.


Фото: photographers.ua Погода на вихідні 24-25 жовтня 2020 року\nНа більшій частині України в суботу і неділю очікується помірно тепла сонячна погода. Невеликі опади можливі лише в суботу у західних областях, а в неділю — на сході.\nНа вихідних в Україні очікується незначне поступове зниження температури і невеликі опади в деяких регіонах. На більшій частині країни — сонячна погода з мінливою хмарністю.\nУ суботу, 24 жовтня, на заході та півночі України очікуються невеликі дощі і хмарна погода. У цих регіонах температура повітря підвищиться до 12-16 градусів тепла, а вночі — до +5 … +9. У центрі і на сході країни вдень стовпчик термометра підніметься до 15-18 градусів тепла, а вночі до +7 … +10. На території південних областей вдень очікується 18-21 градус тепла, а вночі — +10 … +12.\nУ Києві в цей день очікуються дощ. Вдень буде +14 … +16 градусів тепла, а вночі — від +9 до +11.\nУ неділю, 25 жовтня, незначні дощі очікуються в Донецькій і Луганській областях. На заході і півночі країни вдень очікується +9 … +13, а вночі — від +5 до +9. На території центральної частини країни вдень повітря прогріється до +13 … +16, а вночі до +7 … +10. На сході і півдні вдень очікується 15-18 градусів тепла, а вночі — від +8 до +12.\nУ Києві вдень прогнозують +12 … +14, а вночі — +9 … +11.


Відео: Трояндочки з стрічок / топіарі в горщику / Майстер-клас\nДля тих, хто не знає, що таке топиарий поясню, це штучне дерево, для декору приміщень. Вони бувають різних розмірів і форм, все Завіт від того, яким ви побажаєте його зробити. Матеріал теж можна використовувати різний. Але сьогодні ми навчимо вас, як зробити топиарий зі стрічок.\nТопиарий прекрасно впишеться в будь-який інтер`єр або стане цікавим подарунком. Та й доглядати за ним дуже просто, достатньо здути пил феном. Найбільш популярні дерева з кроною у вигляді кулі. Такий топиарий ми зараз і зробимо.\nрізнокольорові стрічки з органзи\nгорщик для дерева\nкуля з пінопласту (діаметр 10-15 см)\nствол для дерева (можна взяти просту палицю діаметром 1,5-2 см або будь-який інший предмет)\n1. Кольорову гаму стрічок вибирайте так, щоб топиарий за кольором підходив до вашого інтер`єру. Поділіть стрічки на відрізки довжиною 10 см. За допомогою простого олівця скрутіть їх в завитки. Щоб вони не розкручувалася, можна пришити кінчик нитками або приклеїти.\n2. Кожен завиток приклеюємо до пінопластові кулі. Це буде крона нашого дерева.\n3. Стовбур потрібно обмотати мотузкою або можна використовувати коричневу атласну стрічку.\n4. Стовбур ставимо в центр приготованого горщика, а з боків пхає газети. Зверху на газети приклеюємо дрібні декорації у вигляді: квіточок, травички або метеликів.\n5. Остання дія і топиарий готовий. Приклеюємо крону до стовбура, і тепер можна помилуватися красою, яку ми створили.\nРобимо топиарий своїми руками: майстер-клас\nТопиарий новорічна ялинка\nЯк зробити топиарий своїми руками для будь-яких свят?\nТопиарий до дня всіх закоханих\nМіні-топиарий з полімерної глини\nUKRsovet.ru » Будинок » Топиарий зі стрічок


Визначення середньої довжини пробігу альфа-частинок у повітрі (варіант 1) – МАНЛаб\nВизначення середньої довжини пробігу альфа-частинок у повітрі (варіант 1)\nВизначити середню довжину пробігу альфа-частинок у повітрі з використанням фото- й відеоматеріалів, отриманих у дифузійній камері.\nРис. 1. Загальний вигляд дифузійної камери\nІонізуюче випромінювання – це випромінювання, взаємодія якого з середовищем призводить до утворення електричних зарядів (іонів) різних знаків. Джерелом іонізуючого випромінювання є природні та штучні радіоактивні речовини й елементи (уран, радій, цезій, стронцій та ін.). Джерела іонізуючого випромінювання широко використовуються в атомній енергетиці, медицині (для діагностики та лікування) та в різних галузях промисловості (для дефектоскопії металів, контролю якості зварних з’єднань, визначення рівня агресивних середовищ у замкнутих об’ємах, боротьби з розрядами статичної електрики тощо).\nІонізуюче випромінювання поділяється на електромагнітне (фотонне) та корпускулярне. До останнього належать випромінювання, що складаються з потоку частинок, маса спокою яких не дорівнює нулю (альфа- і бета-частинок, протонів, нейтронів та ін.). До електромагнітного випромінювання належать гамма- та рентгенівські випромінювання.\nАльфа-випромінювання – це потік позитивно заряджених частинок (ядер атомів гелію), що рухаються зі швидкістю 20 000 км/с.\nБета-випромінювання – це потік електронів та позитронів, швидкість яких наближається до швидкості світла.\nГамма-випромінювання – це короткохвильове електромагнітне випромінювання, яке за своїми властивостями подібне до рентгенівського, однак має значно більшу швидкість (приблизно дорівнює швидкості світла) та енергію.\nДля спостереження і реєстрації елементарних частинок використовують дві групи пристроїв: лічильники іонізуючих частинок і трекові камери.\nЛічильники іонізуючих частинок, зокрема спінтарископ та лічильник Гейгера-Мюллера дають змогу підрахувати число частинок, які надходять до реєструвального пристрою.\nТрекові камери, зокрема камера Вільсона, бульбашкова та дифузійна камери, дають можливість спостерігати сліди (треки), що залишають заряджені частинки, пролітаючи крізь їхній робочий об’єм, та визначити, які саме ці частинки.\nЗа допомогою трекових камер, зокрема дифузійної камери (рис. 1), можливо визначити довжину вільного пробігу альфа-частинок. Для цього треки зазвичай фотографують, або знімають та працюють з отриманими фото- й відеоматеріалами. Довжиною вільного пробігу частинки є відстань від джерела до початку треку. За довжиною треку можна судити про енергію конкретної частинки.\nЗавантажте до ПК відеоматеріал «Треки α-часток в дифузійній камері» за посиланням https://www.youtube.com/watch?v=VUcFXq4PEss&feature=youtu.be, або безпосередньо з цієї сторінки.\nВідкрийте програму «Tracker» та перетягніть до її вікна піктограму цього відео. У вікні програми має з’явитися перший кадр відеоматеріалу із зазначеним розміром голки радіоактивного джерела (20 мм).\nЗдійсніть калібрування лінійних розмірів, для чого:\n– натисніть кнопку «Show, hide or create calibration tools» – «New» – «Calibration Stick», після чого на зображенні має з’явитися синій відрізок з деяким розміром;\n– підтягніть кінці відрізка до кінців розміру радіоактивного джерела, клікніть на розмірі відрізку, введіть значення фактичного розміру (0,02 м) та натисніть «Enter».\nНатисніть кнопку «Tracks» – «New» – «Measuring Tools» – «Tape Measure», після чого на зображенні має з’явитися червоний відрізок з реальним розміром у метрах.\nПеретягніть один кінець відрізку до вушка голки радіоактивного джерела, а інший кінець по черзі підтягуйте до початків треків частинок, вимірюючи щоразу довжину вільного пробігу частинок та записуючи результати вимірів.\nПроведіть вимірювання за п. 5 для інших кадрів відеоматеріалу (не менше п’яти), прокручуючи його та обираючи окремі кадри.\nРис. 2. Приклад обробки відео за допомогою програми «Tracker»\nВизначте середнє арифметичне значення довжини пробігу альфа-частинок за результатами його вимірювання за фото- або відеоматеріалами для кожного окремого кадру.\nВизначте середнє арифметичне значення довжини пробігу альфа-частинок за всіма кадрами.


Мовний націоналізм та його роль у збереженні державності: Ятрань\nМовний націоналізм та його роль у збереженні державності\n31.10.2017 | 11:48 Христина Потапенко\nВивчити мову, звичайно, важче, ніж одягти вишиванку, проте, це набагато дієвіший спосіб зберегти національну самобутність, оскільки вишиванку набагато легше здерти з тіла, ніж мову видерти з душі. В жодному разі не хочу применшити ролі культурного націоналізму, який, зокрема проявляється в національному одязі, традиціях та обрядах, але перше все ж має бути мовний націоналізм, а уже разом з ним і культурний, який в аксіологічному вимірі втрачає свою вагу без першого.\n«Мова людини є для неї сутністю її душі». Йоган Ґ. ГЕРДЕР\nУ другій половині ХVIII, коли поняття державного націоналізму не існувало як такого, а саме слово націоналізм не мало жодної негативної конотації, завдяки працям німецького філософа Йогана Ґ. Гердера були введені поняття культурного та мовного націоналізму. Прояви державного націоналізму почали виникати з наполеонівськими війнами, коли держави, на які насувалась хвиля\nтериторіальних претензій Наполеона, розпочинали боротьбу за свою національну ідентичність та державу.\nГердер у своїх працях «Мова і національна індивідуальність», «Про походження мови», «Ідеї до філософії історії людства», розкриває питання важливості збереження та розвитку мови. В одній зі своїх праць він зазначає: «Чи є щось дорожче для народу, ніж мова його батьків? У цій мові зосереджена вся думка народу, його традиції, історія, релігія та основи буття, все його серце і душа. Позбавити народ його мови означає позбавити його єдиного вічного блага».\nЗнищення мови того чи іншого роду призводило до його зникнення, оскільки стиралась його найважливіша дефінітивна ознака. Гердер писав багато про культурний націоналізм, але з поміж нього виділяв мовний націоналізм як невід’ємний чинник існування попереднього. У часи, коли державний націоналізм був лише засіяним у суху землю імперіалізму зерном, мовний націоналізм давав свої плоди, завдяки філософським напрацюванням Гердера, який заклав цю ідею в голови поневолених імперіями народів. Загарбати території для імперії було неважко, військова могутність та чисельність давалась взнаки, але в боротьбі з мовою та культурою військо було безсиле. Звичайно, можна було вбити носія мови, але краще вбити мову, бо людські ресурси все-ж були потрібні, особливо ресурси без самоідентифікації.\nВ Україні «війна з мовою» Російської імперії, а згодом СССР, була чи не найзапеклішою. Мовний шовінізм правителів Російської імперії та СРСР щодо української мови став наріжним каменем розвитку українського мовного націоналізму. Довгий час основним інструментом знищення України було знищення української мови та творення ідеї так званої «спільної історії». Історію можна сфабрикувати, а от мову потрібно було просто вбити або вбити людей, які нею розмовляли. Голодомор 1932-1933 рр. це, з поміж усього, і мовний геноцид.\nВарто звернути увагу, що мовний націоналізм в жодному разі не можна ототожнювати з мовним шовінізмом. Шовінізм – це вбивство чужого, націоналізм – це захист свого. Шовінізм спрямований на знищення іншої нації, це проповідь національної виключності, у свою чергу націоналізм – це дії спрямовані на боротьбу проти шовінізму та загарбання. Важливо сприймати націоналізм не в категоріях його негативних трактування. Саймон Дюрінґ писав: «я відмовляюся від позиції, яку займає більшість гуманістів, модерністів, марксистів, а саме, що націоналізм є природно загрозливою\nідеологічною формацією. Що ж як не культура захищає від культурного, економічного і військового вторгнення імперіалізму?».\nМовний націоналізм можна розуміти як намагання здобути для спільноти право на використання рідної мови у вищих сферах спілкування – освіті, пресі, періодиці, літературі, науці, релігії, судочинстві, у державних структурах, на виробництві і т.д. Відомий американський учений Уріел\nВайнрайх подає наступну дефініцію мовного націоналізму, що це «ставлення до мови як до неподільної єдності і, яка, на противагу іншим мовам, посідає високе становище на шкалі вартостей, становище, яке потрібно захищати».\nНаціоналізм – це свобода, писав С. Дюрінг. Мовний націоналізм – це свобода розмовляти рідною мовою у всіх сферах життя як приватного так публічного. Такий висновок можна зробити виходячи з тези Антона Лембеде, президента Африканського Національного Конгресу Ліга Молоді (АНКЛМ) та архітектора південно-африканської повноцінної ідеології африканського націоналізму. Лембеде писав: «Історія новітнього часу – це історія націоналізму. Націоналізм випробувано в народній боротьбі й у вогні битв; він виявився єдиною протиотрутою від чужоземного панування й сучасного імперіалізму. Саме з цієї причини найбільші імперіалістичні держави гарячково й щосили\nнамагаються пригасити й викорінити всі націоналістичні тенденції серед своїх чужорідних підданців. Саме тому вони щедро витрачають колосальні суми на пропаганду проти націоналізму, відкидаючи його як «вузький», «варварський», некультурний», «диявольський» тощо».\nРозвиваючи ідею Гердера Олександра Єфименко у статті «Пам’яті Тараса Григоровича Шевченка» писала: «Втрачаючи рідну мову, народ втрачає разом з нею і своє духовне надбання, яке він нажив за багато віків, свій особливий спосіб розуміння світу, особливий спосіб передавати це розуміння, свої запаси мудрості, що зберігаються в народній поезії, в творах усної словесності, якими багатий кожний обдарований народ».\nГердер ніколи не був державним націоналістом, але став батьком націоналізму мовного та культурного. Він вважав, що людині необхідно мати власну культуру та мову, бо якщо їжа і вода потрібна для того, щоб жити біологічно, то мова та культура, щоб жити націє-культурно, тобто бути\nчастиною якоїсь групи. Мова та культура є ідентифікаційними чинниками цієї групи. За концепцією Гердера, мова також є свідомістю і дією. Кожна людина, яка вважає себе націє-культурною одиницею конкретного суспільства, має спільну ідею та реалізовує її протягом всього життя. Гердер писав:\nДля розвитку мови та її переходу від індивідуума до наступника його роду між мовою та цією окремою людиною має бути тісний зв’язок фізичний та духовний зв’язок. Мова має бути не зовнішньою потребою існування та комунікації з метою задоволення матеріальних потреб, а перш за все внутрішньою потребою душі, для якої саме ця мова є зоною абсолютного комфорту. Імперіалізм руйнує зону абсолютного комфорту, нападаючи на мову з бажанням якщо не знищити, то до мінімуму звести її роль та вплив на індивідуумів. Проте, варто зазначити, що в імперіалізмі, наслідком якого є народження мовного націоналізму, Гердер вбачає не лише деструкцію, але й спонуку для розвитку мови. Гердер зазначає: «Чим більше він (народ) буде звернений проти інших, тим стане\nзгуртованішим, дужче триматиметься свого коріння, складатиме пісні про діла своїх предків, робитиме їх своїми гаслами, вічними пам’ятками, з тим більшим патріотичним почуттям, у тим більшій чистоті зберігатиме цю пам’ятку мови, – і тим інтенсивніше відбуватиметься вдосконалення\nмови як говірки предків – тому природа вибрала цей шлях удосконалення мови».\nВивчити мову, звичайно, важче, ніж одягти вишиванку, проте, це набагато дієвіший спосіб зберегти національну самобутність, оскільки вишиванку набагато легше здерти з тіла, ніж мову видерти з душі. В жодному разі не хочу применшити ролі культурного націоналізму, який, зокрема проявляється\nв національному одязі, традиціях та обрядах, але перше все ж має бути мовний націоналізм, а уже разом з ним і культурний, який в аксіологічному вимірі втрачає свою вагу без першого. Мовний націоналізм – це фундамент, а без фундаменту не можливо збудувати будинок націоналізму культурного.\nЗ поміж усіх визначень мови, Гердер звертав особливу увагу на те, що: «мова – це скарбниця людської думки, до якої кожен по-своєму щось дає, це сума діяльності всіх людських душ», відкидаючи мовний націоналізм, кожен член нації множить на нуль діяльність своїх предків, які творили та берегли мову, щоби згодом передати це багатство наступним покоління. Мова – це асонанс безлічі людських душ, з’єднаних однією ниткою національної самобутності, що передається з покоління в покоління та дає можливість заявити та підтвердити свої права називатись «Нація».


Звіт щодо круглого столу по питанням соціальної адаптації осіб, що пройшли зони збройних конфліктів.\nКИЇВСЬКА РЕГІОНАЛЬНА ОРГАНІЗАЦІЯ МИРОТВОРЦІВ\nщодо круглого столу по питанням соціальної адаптації осіб, що пройшли зони збройних конфліктів.\n14-16 грудня 2016 року у м. Харків, Всеукраїнською Спілкою ветеранів війни був проведений круглий стіл з питань соціальної адаптації осіб, що пройшли зони збройних конфліктів. В роботі круглого столу приймали участь ветерани Другої світової війни та локальних війн, учасники миротворчих операцій, місій та АТО, представники патрульної поліції, спеціалісти психології, соціального захисту,спортивної і реабілітаційної сфери послуг та інші. Своїх делегатів прислали з міст Чернівців, Сум, Черкас, Кременчуга, Ахтирки та інших населених пунктів України.\nЗасідання круглого столу відкрив Голова ВСВВ генерал-майор Володимир Попович. Він зробив аналіз діяльності ветеранського руху в Україні за 2016 рік, доповів плани роботи ВСВВ і відокремлених підрозділів на 2017 рік та намітив обсяги робіт щодо, соціальної адаптації осіб, що пройшли зони збройних конфліктів і особливо АТО. Так же проінформував присутніх про заходи, що приймаються Міністерством соціальної політики України та Державною службою ветеранів війни та АТО у сфері соціального захисту ветеранів в Україні.\nГолова громадської організації « Інваліди і ветерани локальних війн» (м. Харків) Іван Стойко поділився досвідом роботи по адаптації учасників афганської війни. Підкреслив щодо необхідності індивідуального підходу до кожного ветерана та необхідності залучення їх до громадської роботи.\nВ ході круглого столу демонструвалися відеоролики про участь в бойових діях українських воїнів у Афганістані, Анголі, Сьєра-Леоне, Кубі та Іраку.\nНадзвичайно важливу роль ветеранів у патріотичному вихованні молоді підняв Голова правління Харківської громадської організації миротворців ООН, учасників міжнародних операцій і інвалідів війни Сергій Самойлов. Учні шкіл і студенти Харківських вишів надзвичайно позитивно відгукуються на пропозицію брати участь в роботі шкіл миру, в організації і практичній діяльності загонів юних миротворців. В Харкові і області накопичений великий досвід щодо роботи з молоддю по вихованню у світі мирного існування народів незалежно від раси, нації, соціального стану і релігії.\nПредставник ветеранських організацій міста Чернівці Анатолій Маринюк розповів про ветеранський рух на Буковині. Велика увага приділяється патріотичному, фізичному і військовому вихованню молодого покоління в літніх таборах відпочинку, в шкільних гуртках і клубах студентів. Воїни інтернаціоналісти разом з миротворцями і учасниками АТО проводять практичні заняття по виживанню в польових умовах, по вивченню військової справи, надання першої медичної допомоги тощо.\nВсі учасники круглого столу з великою цікавістю слухали виступ учасника АТО, вчителя навчальних класів м. Харків Віктора Сокола. Зворушлива було чути з вуст цієї мужньої людини, про виховання самого молодого нашого покоління учнів 1-4-го класів\nСвітлана Тараненко розповіла про роль жінок у ветеранському русі, про проблеми з якими зустрічаються вдови, матері, сестри воїнів, що не повернулися з поля бою. На превеликий жаль з кожним роком, знедолених жінок збільшується, тому необхідно все більше і більше їм уваги приділяти.\nВ другій половині дня учасники круглого столу відвідали музей Харківського кадетського корпусу, провели цікаву зустріч з кадетами та ознайомилися з їх побутом.\nКруглий стіл показав що такі заходи необхідно проводити постійно в різних куточках України. Ці зустрічі сприяють розвитку ветеранського руху, об'єднання ветеранів усіх поколінь та знімає напругу в місцевих громадських організаціях щодо соціального захисту їх свобод і прав.\nВетерани воєн чотирьох поколінь: ветеран Другої світової війни, учасник Курської битви і штурму Берліна-Бурних Володимир Семенович ; ветеран локальної війни в Єфіопії- Попович Володимир Васильович; ветеран миротворчої операції в Сьєра-Леоне та Іраку- Самойлов Сергій Анатолійович; ветеран антиторестичної операції на Донбасі- Сокол Віктор Миколайович .\nВетерани - миротворці у Кадецькому корпусі.м. Харків 15.12.216р.\nКерівники Громадських організацій під час круглого столу. м. Харків 15.12.2016р


Іваничівський районний суд виніс вирок екс-керівнику ДП «Волиньвугілля» Анатолію Заболотному. Йому призначили покарання у вигляді п’яти років позбавлення волі з дворічним іспитовим терміном. Також суд постановив стягнули з вугільного «генерала» 691 322 гривні збитків – гроші підприємства Анатолій Заболотній витратив на премії собі і працівникам ДП «Волиньвугілля», пише «Під прицілом».\nАндрія Заболотного на посаду керівника підприємства було призначено у 2012 році. Однак працівникам підлеглим він запам'ятався тим, що понад рік перебував на лікарняному. При цьому Анатолій Заболотній ще й встигав щомісяця видавати накази про преміювання працівників і себе у тому числі.\nПро це стало відомо, коли Держфінінспекція, провела перевірку на ДП «Волиньвугілля» та виявила 22 накази про видачу премії працівникам підприємства, і це при тому, що «Волиньвугілля» має багато боргів.\nЗасуджений вирішив оскаржити грошове стягнення в апеляції. Не згідна з вироком і прокуратура. Там просять для Анатолія Заболотного реальний строк від 7 до 12 років.\nНа Волині присудили іменні премії у галузях культури, літератури і мистецтва\nЯкі зарплати і премії отримують помічники й заступники міського голови Луцька


Більше 30 підприємств Черкас не пускають до себе військових комісарів, які шукають призовників\nБільше 30 підприємств Черкас не пускають до себе військових комісарів, які шукають призовників\nВійськовий комісар Черкас Ігор Малимон нарікнув на 32 підприємства, які не допускають до перевірки комісію з питань перевірки стану військового обліку громадян України.\nЯк він розповів під час засідання виконкому, у 2018-му підлягали перевірці 243 підприємства, установи та організації. Втім, вдалося перевірити лише 202. Решта є злісними "ухильниками" від виконання Постанови КМУ щодо ведення військового обліку.\n"Вони не бажають допускати нас до перевірки. Це через те, що відсутні членик комісії міської ради, які мають важелі впливу на підприємства. Ми лише через органи Нацполіції починаємо якийсь рух у цьому напрямку. Відповідно до Постанови КМУ, міська рада зобов’язана складати акти перевірки. На жаль, за 2018 рік комісією міської ради не складений жоден такий акт. Ви маєте бути ініціаторами притягнення до адміністративної відповідальності, надавати нам пропозиції щодо накладання штрафу на підприємства. І я думаю, якби прийшли люди, які мають керівні посади в міській раді, в організаціях більш були б лояльні", - сказав військовий комісар.\nВін пояснив, що двох працівників штату для здійснення перевірок недостатньо.\n"Я - начальник відділу та старший офіцер. І 243 підприємства треба перевірити за рік. Це лише у Черкасах. Тобто потрібно перевірити 3 підприємства в Черкасах за один день. Це не враховуючи роботи в районі, де я задіяний", - сказав Ігор Малимон.\nВиконавчий комітет натомість запропонував переглянути пропозиції щодо складу комісії.\n"Заступник міського голови і керівник департаменту юридичного забезпечення, що зазначені у складі комісії, наврядчи ходитимуть на перевірки", - сказав секретар міськради Ярослав Нищик.\nМіський голова Анатолій Бондаренко додав, що до комісії потрібно включити людей, які дійсно займатимуться перевірками. Наприклад, працівників відділу національно-патріотичного виховання тощо.\nВрешті виконком затвердив заходи для покращення стану військового обліку та бронювання громадян України на території міста Черкаси. А на наступному засіданні має внести зміни до цього рішення, змінивши склад комісії, аби та була більш дієвою.\nТеги: призов, військовий комісар, армія, служба, списки, призовники


Головне Новації Офіційно Точка зору Цікаво\n27/12/2015 Ляшко Світлана 0 коментарів\n24 листопада Верховна Рада України нарешті ухвалила Закон «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації», що передбачає роздержавлення преси: вихід органів влади й місцевого самоврядування зі складу засновників (співзасновників) друкованих ЗМІ.\nРеформа, що є одним із зобов’язань України перед Радою Європи та якої так довго добивалися українські медійні організації, має як прихильників, так і противників серед майже 550 видань, що підлягають роздержавленню.\nЧи радіємо ми, що дочекалися прийняття закону про роздержавлення друкованих засобів масової інформації? Є з цього приводу різні думки. Та, впевнена, що він вкрай необхідний. Хоча його варто було прийняти набагато раніше. Можливо, тоді так звана місцева преса мала б набагато більше шансів успішно реформуватися. Але сталося так, як сталося. Тож редакціям нині потрібно відходити від того, що їм хтось підкаже тему статті, оплатить комунальні чи поліграфічні послуги, виділить гроші на зарплату, а… значить і вимагатиме покірності. Можливо, не відкрито, але все ж вважатиме газету не власністю громади, члени якої в основному й утримують її, передплачуючи, а своєю (ми ж вам гроші виділяємо). Звичайно, побоювання є, адже колективам редакцій доведеться вирішувати низку питань щодо подальшої діяльності як фінансово-господарської, так і творчої. Проте, не все так страшно, а головне саме колектив вирішуватиме про що писати, як і коли, а читачі отримуватимуть достовірну, не прикрашену інформацію. На мою думку, нехай це буде правда, хоча гірка й болюча, але – ПРАВДА.\nЗа останні роки країна змінилась, змінились люди, то чи можемо ми, журналісти, тупцювати на місці, заглядаючи в рот чиновникам, просити в них кошти на вирішення своїх проблем? Так, вони цьому будуть раді, але для редакції газети – це зашморг, що з кожним ковтком волі затягуватиметься тугіше. На власному гіркому досвіді переконалися в цьому. І тільки тому, що саме колектив був єдиним у відстоюванні своїх і прав передплатників на правдиву й достовірну інформацію, змогли вистояти перед чиновницьким свавіллям. Тому впевнені, що разом зможемо й успішно реформуватися. Адже фінансово не залежимо від владних співзасновників, і це вже добре.\nСаме право на майбутнє отримали місцеві газети з прийняттям закону про роздержавлення, вважають колеги-редактори з усієї України, які взяли участь у Всеукраїнській конференції редакторів комунальних друкованих засобів масової інформації «Реформа комунальної преси як вектор європейської інтеграції України. Дорожня карта та першочергові кроки», що відбулася 10 грудня в Києві. Захід пройшов у рамках проекту «Підтримка реформування комунальних друкованих засобів масової інформації місцевої сфери розповсюдження», що впроваджує НСЖУ за фінансової підтримки Європейського Союзу та Ради Європи у відповідності до спільної програми «Зміцнення інформаційного суспільства в Україні». У заході взяли участь 150 редакторів комунальних ЗМІ з усієї України. Приїхали й із прифронтових районів Луганської та Донецької областей. Хоча в колег і є деяка засторога стосовно реформи ЗМІ, адже час, на який вона припала, нині дуже складний як економічно, так і психологічно, все ж усі впевнені, що реформуватися вкрай необхідно.\nОлег Наливайко, голова Держкомтелерадіо, зазначив, що є дві категорії редакцій, які бажають долучитися до пілотного проекту: ті, які готові й можуть працювати вільно, або ті, хто вже не може жити зі своєю владою. І бажаючих потрапити в пілотний проект є дуже багато. Зокрема про це заявили всі редактори, присутні на конференції. «Готується» до роздержавлення й влада.\n– Ми почали помічати факти, що деякі керівники хочуть спробувати звільнити тих чи інших редакторів із посад і таким чином провести сіру приватизацію, – наголосив Олег Наливайко та зазначив, що спільно з НСЖУ, медіа-організаціями слідкуватиме за такими проявами та звертатиметься у відповідні органи. Крім того, зазначив, що і для влади, і для газети це шанс стати рівноправними партнерами. Бо, на жаль, і зараз керівники державних адміністрацій і рад часто намагаються «прибрати» керівників ЗМІ, які їм просто не подобаються. Олег Наливайко наголосив, що попереду всіх чекає велика робота, зокрема, й над змінами до Закону, що передбачатимуть підтримку малої преси.\nКерівник спільної програми Європейського Союзу та Ради Європи «Зміцнення інформаційного суспільства в Україні» Роман Шлапак зауважив:\n– Ми, можливо, почали працювати трохи на випередження, але і такий тиск теж сприяв процесу ухвалення закону. Зараз є питання щодо того, як усе організувати в майбутньому, які механізми створити, щоб реформа впроваджувалася на практиці, щоб були враховані інтереси колективів.\nЗа словами пана Шлапака, в рамках проекту також провели експертизу законопроекту, що засвідчила про необхідність вдосконалення законодавства. Підтвердила це й Ольга Червакова, перший заступник голови Комітету Верховної Ради України з питань свободи слова та інформаційної політики. Запевнила присутніх, що зміни до закону, які готують разом із НСЖУ, народні депутати схвалять уже найближчим часом.\nПерший секретар НСЖУ Сергій Томіленко зауважив, що спільною перемогою медіаспільноти можна вважати те, що прийнято той законопроект, який передбачає першочергове право колективів на управління газетою.\n– Закон є за що критикувати, але маємо те, що відстоювала Спілка. Адже могли прийняти редакцію закону, що передбачала банкрутство газет і вільний продаж. Це наша спільна перемога. Як і те, що в процесі роздержавлення органи влади будуть позбавлені впливу на редакційну політику через призначення «своїх» редакторів, створення інших проблем для редакцій, права цензури, тиску, вичитки газет. Бо за останні часи така практика є в Україні. Звісно, майбутнє тривожне, воно залежить від готовності самої редакції, від злагодженості колективів. Розуміємо, що реформа запізніла. Бо за тих обставин, в які вона буде здійснюватися, редакції ідуть у процес роздержавлення ослаблені. В країні йде війна, криза, тож розраховувати на значні кошти від передплати чи реклами не доводиться. Вина політиків у тому, що затягнули процес роздержавлення, – наголосив Сергій Томіленко і запевнив, що НСЖУ надаватиме посильну допомогу й захист редакціям, щоб політики та чиновники не намагалися «вихопити» шматочок газети в процесі роздержавлення. Це буде також і юридичний захист, щоб спільними зусиллями боротися і захищати колективи.\nГоловний юрист Національної спілки журналістів України Тетяна Котюжинська зазначила: «Закон «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» покликаний не знищити місцеву пресу, а реформувати її: заборонити органам влади та самоврядування бути засновниками/співзасновниками газет, перетворити комунальні підприємства-редакції в суб’єкти господарювання, засновниками яких будуть журналісти цих видань, встановлює обов’язок видавати місцеву газету. Забезпечення виходу локальних газет є головною метою закону. Так, НСЖУ ставить таку мету, щоб в Україні виходили локальні, тобто місцеві газети, щоб вони не були об’єднані в один-два великі холдинги, особливо із закордонними власниками – така проблема є, наприклад, у Польщі, де видавцями абсолютної більшості локальних газет є німецькі великі холдинги. У нас вони будуть тільки російські, бо жоден західний працювати як бізнес у нас не може фінансово».\nУчасники Всеукраїнської конференції редакторів комунальної преси створили Асоціацію комунальної/місцевої преси та прийняли резолюцію, в якій зокрема йдеться: «Усвідомлюючи важливість для вітчизняної медіа-сфери процесу реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації та їх редакцій в умовах європейської інтеграції, звертаємось до: Глави держави Петра Порошенка з проханням підтримати нашу ініціативу щодо підписання схваленого учасниками конференції проекту Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації»; Кабінету Міністрів України – забезпечити безумовне виконання вимог Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації», зокрема в частині прийняття підзаконних актів щодо державної підтримки преси, формування Зведеного списку видань для реформування, та вжити заходів щодо недопущення невмотивованого законодавством втручання у діяльність друкованих засобів масової інформації та їх редакцій, порушення мораторію на відчуження від редакцій державних і комунальних засобів масової інформації приміщень і майна, порушення прав трудових колективів редакцій; органів місцевого самоврядування – забезпечити виконання Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» та забезпечити в установленому порядку укладання угод на висвітлення діяльності з реформованими друкованими засобами масової інформації та їх редакціями; Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України – вживати в установленому порядку всі необхідні заходи щодо додержання законодавства про реформування державних і комунальних засобів масової інформації.\nВлада та газета – партнери!?\nГазета «Сарненські новини» переступила 75-літній рубіж. Змінила декілька назв, але її добре впізнають читачі, які навіть у скрутні часи передплачують «районку», що прагне працювати саме для жителів краю. Тож тираж один із найбільших в області. На жаль, дуже добре розуміємо, що як і в інших редакціях він впаде і в нас. Адже значно погіршилось матеріальне становище населення.\nЩиро вдячні вам, шановні читачі, за те, що з розумінням ставитесь до підвищення вартості передплати на районну газету й залишаєтесь із нами. І хоча час для змін нині не найкращий, прагнемо, щоб ви не розчарувались у «районці». Тому вже з нового року плануємо дещо змінитися. Це стосуватиметься насамперед наповнюваності газети. Відтак запрошуємо до діалогу. Пишіть нам свої побажання, критикуйте, пропонуйте теми й повідомляйте факти життя ваших громад. Як і нині, «Сарненські новини» – газета насамперед для людей і про людей. Заходьте на оновлений сайт видання. Незабаром і на ньому зможемо запропонувати вам різноманітні послуги…\nНе додає фінансової стабільності й різке підвищення вартості поліграфічних і послуг на доставку газети «Укрпоштою», що зросла в рази. І, на жаль, про зменшення цін не йдеться. А якщо врахувати те, що і папір, і поліграфічні матеріали в Україні не виробляють, то й ціна на них залежить від коливання курсу іноземної валюти. Ось така ситуація.\nПроте редакція самотужки забезпечує себе коштами, сплачуючи всі зобов’язання перед державою та вчасно виплачуючи працівникам заробітну плату. На співзасновників не покладаємося, можливо, через те, що не відчуваємо їх підтримки. До їх числа входять трудовий колектив, районна та міська ради й райдержадміністрація. Цьогоріч угоди на висвітлення своєї діяльності (у відповідності до чинного законодавства) з нами уклали районна та міська ради на загальну суму 100 тис. грн. Цього не вистачило б оплатити друк газети навіть за два місяці. А от від спроб впливати на редакційну політику влада так і не відмовилась. Тому колектив готовий до процесу роздержавлення, обговоривши його на зборах як журналістського, так і трудового колективів. Щодо того, як працюватимемо з владою, закон про роздержавлення передбачає саме партнерські стосунки через укладання угод.\nПреса, що найближча до людей\nПередбачати власне майбутнє – справа невдячна. Адже події нині розвиваються дуже стрімко. Тому й те, як житимемо в період реформ, важко сказати. А отже й розраховувати маємо тільки на себе. Як вижити в цей час газеті? Висловити це можна однією фразою: насправді титанічна робота колективу та громадських помічників. Прикро, але мушу констатувати, що основою виживання (крім передплати) комунальних газет нині є рекламна діяльність. Саме виживання. А як хотілося б сказати розвитку. Адже преса покликана бути джерелом достовірної інформації для громади, силою слова допомогти їй вирішувати наболілі проблеми, об’єднувати, вести за собою… А журналісти нині стають менеджерами, шукаючи не тільки цікаві теми, неординарних, талановитих людей, а й можливості заробити для колективу гроші.\nМова не йде про замовні матеріали, це явище не має права на існування в журналістиці, адже підриває саму основу професії. Звичайно, я не проти того, щоб заробляти, готуючи рекламні статті, але вважаю, що наші читачі, передплачуючи видання, хочуть перш за все, отримати максимум потрібної для себе інформації, цікавих змістовних публікацій, замальовок… І тут стикаємося ще з однією проблемою – кадровою. Заробітна плата випускника вузу, невелика, а от навантаження навпаки – величезне. І збільшити платню в комунальному ЗМІ не дозволяло чинне законодавство. Тому й не дуже охоче йдуть у «районки» молоді талановиті журналісти, шукаючи роботу там, де платять більше й працювати легше. Друковані засоби масової інформації ж вимагають відповідної підготовки й грамотності. Бо в газеті читається кожна буква, а це означає відповідальність.\nУсе ж, реклама також має право жити. Бо і вона допомагає місцевим жителям вирішити їхні особисті й робочі проблеми. Щоб щось придбати чи продати, знайти роботу чи запропонувати її, до нас звертаються громадяни з усієї України. Але і тут все залежить від економічної стабільності в країні.\nЖурналісти «Сарненських новин» завжди уважно ставляться до листів, телефонних повідомлень, до людей, які приходять безпосередньо в редакцію. Адже часто, попоходивши різними інстанціями, стикнувшись із байдужістю чиновників, звертаються до нас, шукаючи справедливості, а значить довіряють. Тож чи можемо не виправдати таку довіру? У редакції успішно працює відділ економіки та соціального захисту населення, редактор якого часто стає тією останньою ниточкою для людини, яка зневірилась у тому, що може десь знайти справедливість і вирішити наболіле, або хоче, щоб її просто вислухали. І тут журналіст повинен бути ще й психологом. Звичайно, ми не всесильні, але маємо зробити так, щоб від нас відвідувачі виходили з почуттям того, що їх почули. Відтак дуже багато громадян, які звернулися за допомогою в редакцію, отримують її. Адже знаходимо можливість через запити, звернення до посадовців чи правоохоронних органів, юристів прискорити розв’язання того чи іншого питання, чи надати кваліфіковану відповідь. Є багато випадків, коли людина просить допомоги, але не хоче, щоб її проблема потрапила на газетні шпальти. Ідемо назустріч, бо розуміємо, як нині це потрібно простим громадянам. Прагнемо на гіркому досвіді ошуканих краян застерегти інших не повторити їхні помилки. Тож сторінка «Діалог: читач – газета» саме й готується за вашими листами, шановні читачі.\nВпевнені, що попри всі негаразди нашого сьогодення, тільки разом зможемо жити й працювати, упевнено дивитися вперед. Тому залишайтеся з нами, передплатіть районну газету «Сарненські новини» на 2016 рік.


11 Ознак того, що твої стосунки - відстій - polyanafest.com.ua\n11 Ознак того, що твої стосунки – відстій\nНа жаль, багато хто з нас виявляються в отруйних душу відносинах набагато частіше, чим хотілося б. Ми зібрали 11 ознак того, що в твоєму романі не все гладко і, чесно кажучи, пора б робити ноги. Попереджений значить озброєний! До чого втрачати час, якщо ця людина навряд чи твоя друга половина?\nГра на два поля\nЗвездеть – не мішки перевертати\nТи не доверяшь\nЗалиш мене, старенька, я в печалі\nТи почала зустрічатися з ним, а він ще не завершив попередніх відносин і годує тебе сніданками, що ось-ось це зробить. Звичайно, можливо, це нічого страшного, але уяви, що в такій ситуації можеш опинитися і ти сама, тому що для людини це в порядку речей. приємного мало.\nВін намагається обмежити твоє спілкування з родиною і друзями: придумує відмовки, щоб не ходити на спільні тусовки, а якщо приходить, то сидить з головою в телефоні і канючить, щоб скоріше піти. Якщо твої близькі – не величезна людиноподібні рептилоїди, то така поведінка неприпустима.\nТи змушена ходити навколо нього навшпиньки, як ніби він зроблений з кришталю, бо не знаєш, що може вивести його з себе, розладнати або викликати спалах психозу. У відносинах важливо відчувати себе комфортно, а не так, як ніби ти сидиш на пороховій бочці.\nТвоя сім’я і друзі не люблять його. Причому самі не знають, чому. Безумовно, аргумент досить спірне, але, як показує практика, часто твої близькі величезні людиноподібні рептилоїди виявляються праві.\nВін постійно критикує тебе наодинці і навіть при сторонніх людях. "О Боже, ну ти знову!" – не найкращий спосіб висловити любов і приязнь по-справжньому дорогому тобі людині.\nТвій приятель – контрол-фрік і намагається диктувати тобі, як одягатися, з ким дружити і навіть як, коли і кому писати в What’sApp. Звучить смішно, але такі екземпляри реально є! нафіг!\nВін постійно порушує власні обіцянки. І справа не в тому, чи йде мова про спільний похід в кіно, обіцянку купити котячої їжі або одружитися з тобою. Людина, на якого можна покластися в дрібницях, навряд чи стане надійним супутником на все життя. Як відомо, диявол криється в деталях.\nВін самостійно приймає всі важливі для ваших відносин рішення. В результаті відпочивати ти їдеш в ненависні гори, по вихідним ви нікуди не ходіть, а ще ти п’ятий рік мрієш хоча б про рибок, але він проти. Ти навіть не можеш вибрати серіал для суботнього вечора! Таке відчуття, що він живе з безсловесної гумовою лялькою, а не з живою людиною.\nТи навіть уявити собі не можеш, чим вона займається, коли тебе немає поруч. Якщо з цього приводу ти відчуваєш хоч найменшу тривогу – це погана ознака. Або у тебе параноя.\nВаша сексуальне життя нагадує опади у пустелі: начебто і трапляються, але дуже рідко, мало і непередбачувано. Якщо постійний ініціатор сексуальних забав – виключно ти, і тебе така ситуація не влаштовує, то тут, очевидно, є проблеми.\nКоли ти думаєш про свої стосунки, то нервуєш, розбудовуєшся, плачеш і взагалі не хочеш про них думати. Любов – це прекрасне почуття, яке покликане робити світ кращим, а тебе щасливішим. А якщо чоловік перестав приносити задоволення, що ж, пора міняти чоловіка. Без жалю.\nЯка ти казкова принцеса? знайди себе\nМетоди лікування кісти нирки без операції


Головна сторінка » ПУБЛІКАЦІЇ » Культура » «Перлинка» з Підгороднянської школи мистецтв посіла ІІ місце в обласному конкурсі\nПервомайський район був представлений хореографічним ансамблем «Перлинка» Підгороднянської дитячої школи мистецтв (керівники – Юлія Гребенюк та Анастасія Полосьмак). В номінації «Народна хореографія», мішана категорія, колектив посів ІІ місце.\nАдміністрація школи мистецтв, батьки та керівники колективу вдячні ТОВ «Агрофірма Корнацьких» за підтримку: безкоштовно наданий транспорт. А ще особлива подяка водію автобуса Олександру Миколайовичу Ляховичу за турботу та доброзичливість до дітей.\nМи вітаємо наших юних танцюристів з почесним ІІ місцем та бажаємо їм нових творчих перемог!\nЧитайте також: Діти – у захваті, мами – задоволені. У Первомайську два дні фестивалили і великі, і малі\nконкурс Миколаївщина Підгородна Первомайск


Landing page на joomla. Частина 2 - Savelink\nдодому CMS Joomla Landing page на joomla. Частина 2\nВід автора: вітаю Вас, дорогий друже. У даному уроці ми з Вами продовжуємо створювати landing page на joomla 3. Нагадаю, що всі підготовчі роботи завершені, зняті з публікації зайві елементи, встановлений необхідний компонент і прямо зараз ми приступаємо до роботи над секціями майбутньої сторінки.\nОтже, використовуючи пункт “SP Page Builder” головного меню, переходимо за посиланням Add new page” на сторінку створення нового елемента.\nЦю сторінку ми коротко розглядали на попередньому уроці, а значить нового поки, що ми нічого не бачимо, тому додамо заголовок майбутньої сторінки та натискаємо “Зберегти”. Знову ж раніше я говорив, що компонент “SP Page Builder” при формуванні нових сторінок, створює їх як набір окремих секцій, або ж рядків. Відповідно в центрі ми якраз бачимо одну єдину секцію, а значить додамо в неї вміст із стандартних доповнень. Для цього клікаєм по посиланню “Addon”.\nПри цьому, у спливаючому вікні відкривається список доступних додатків, кожне з яких формує окремий вид контенту – слайдер, іконки, текстова інформація, модулі CMS, відео контент і ін. Для початку, на сторінці створимо секцію з сладером, а значить вибираємо додаток “Carusel”.\nПри цьому відкривається модальне вікно з налаштуваннями майбутньої каруселі зображень:\nAdmin Label – ідентифікатор створюваного елемента.\nAutoplay – автоматичне відтворення слайд-шоу.\nShow controllers – показувати на екран елемента управління слайдером.\nShow navigate arrows – показувати стрілки, щоб перейти до наступного і попереднього слайда.\nCarousel Background Color – колір заднього фону каруселі.\nFont Color – колір шрифту тексту кожного слайда.\nContent alignment – розташування тексту на зображенні.\nCSS Class — додатковий клас CSS, який буде доданий до каруселі.\nПісля визначення параметрів, необхідно додати зображення в майбутнє слайд-шоу, використовуючи кнопку “Додати Рядок”.\nПри цьому до зображення Ви можете прив’язати заголовок, короткий текст – опис, а так само кнопку, натискання на яку перенаправляє користувача на вказаному шляху. Для додавання зображення, необхідно використовувати кнопку “Select Image”.\nПри цьому відкриється власний медіа менеджер конструктора контенту “SP Page Builder”. Для додавання завантаження зображень на сервер, необхідно натиснути кнопку “Upload Image” і вибрати потрібну картинку. Далі досить зазначити необхідне зображення і клікнути по з’явилася кнопки “Insert”.\nПісля формування слайд-шоу, натискаємо кнопку “Apply” і потім “Зберегти”. Таким чином, ми визначили вміст першої секції. Тепер давайте подивимося на доступні налаштування панелі вмісту, або якщо сказати більш правильно колонки з контентом. Для цього клікаємо по кнопці “Options” біля посилання “Addon”.\nТобто повторюся – це налаштування відображення колонки з даними в певній секції (у нашому випадку доступна тільки одна колонка).\nBackground Color – колір фону.\nFont Color – колір тексту.\nColumn Padding – внутрішній відступ.\nColumn Animation – анімація появи колонки.\nAnimation Тривалість – час виконання анімаційних ефектів.\nAnimation Delay – час затримки перед запуском анімації\nCSS Class – додатковий CSS клас для колонки.\nПісля завершення налаштування, клікаємо по кнопці “Apply”. Так само нам доступні настройки всієї секції, використовуючи спеціальну кнопку.\nТут багато всіляких настройок і всі вони відповідають за оформлення окремої секції.\nЗараз я не буду всі їх коментувати, бо вони прості і швидше за все Вам зрозумілі, так як абсолютно аналогічні розглянутим.\nТепер давайте збережемо зміни і подивимося на результати нашої роботи. Для цього в якості головної сторінки виберемо тільки що створену, сторінку з розширення “SP Page Builder“.\nДля цього перейдемо в менеджер меню і відредагуємо пункт “Головна”. При цьому в полі “Тип меню виберемо вид “Page” компонента “SP Page Builder”.\nПотім перейдемо до настроюваної частина і подивимося.\nЯк Ви бачите слайдер успішно відображається на екрані і це перша секція landing page на joomla. Тепер давайте створимо наступну секцію. Для цього використовуємо кнопку “Додати Рядок”, в розділі редагування раніше створеної нами сторінки.\nПри цьому з’явиться порожня секція для якої ми можемо визначити контент, використовуючи доповнення. Але перед цим, давайте розділимо секцію на три колонки, використовуючи спеціальний елемент керування.\nА значить, для кожної колонки ми можемо визначити власний контент. У цьому випадку використовуємо додаток “Text Block”, завдяки якому можна відобразити в секції текстову інформацію довільного вмісту. Неважко здогадатися, що для оформлення тексту надається стандартний візуальний редактор.\nТак само для даного доповнення передбачено величезна кількість налаштувань, завдяки яким можна красиво оформити текст кожної секції. При цьому не забувайте у налаштуваннях конкретної колонки, задавати анімацію для відображення її на екран, тим самим Ви додатково будете привертати увагу користувачів. Таким чином, для всіх трьох колонок, в якості вмісту я використовував додаток “TextBlock”.\nВідповідно до користувальницької частині ми побачимо наступний результат.\nТепер створимо чергову секцію і в якості доповнення виберемо “Divider”, тобто роздільник – це ніщо інше, як проста горизонтальна риса, що розділяє секції.\nПотім додамо ще одну секцію і сформуємо в ній дві колонки, причому перша трохи менше другий. У лівій, меншою колонці ми використовуємо два додатки: “Image” – яке відображає довільне зображення і “Button” – для виведення на екран кнопки.\nТобто в одній колонці, Ви можете використовувати скільки завгодно доповнень. При цьому додаючи зображення в аддон “Image”, я вказав додатковий CSS клас “for_border”, для якого визначив деякі правила CSS, а саме вказав округлені рамки. Таким чином, у користувача частини ми побачимо наступний результат.\nНа даному етапі landing page joomla 3 практично завершений, а значить давайте додамо дві останні секції.\nПерша це традиційний роздільник, а друга, буде складатися з двох колонок. У лівій колонці, використовуючи додаток “Text Block”, ми відобразимо на екран просту текстову інформацію – контакти компанії. А в правій, використовуючи аддон “Joomla Module”, виведемо на екран вміст модуля CMS Joomla, під назвою “ContactUs”.\nЦей модуль відображає на екрані форму зворотного зв’язку. Його я встановив окремо, опублікував, але позицію не поставив. При цьому використовуючи додаток “Joomla Module” в параметрі “Select Module” Ви можете вибрати один з опублікованих модулів Вашого сайту. Відповідно всі його вміст буде показано в певній колонці секції.\nТаким чином у користувача частини ми побачимо наступне.\nОсь власне і все що я хотів розповісти Вам у цьому уроці. Тепер Ви з легкістю зможете створити свій прибутковий landing page на joomla.\nЯкщо Ви бажаєте вивчити принцип дії розширень Joomla і навчитися їх створювати самостійно, Вам буде корисний наш курс Joomla-Професіонал. Створення розширень для Joomla. Всього Вам доброго і вдалого кодування!!!\nпопередня статтяТактична мультиплеєрна стратегія ram pressure покинула ранній доступ\nнаступна статтяТрейлер нових епізодів серіалу» статеве виховання ” напередодні прем’єри на netflix\nДля zombie army 4: dead war вийшло 5 dlc третього сезону\nРозробник rebellion оголосив, що для zombie army 4: dead war тепер доступно кілька преміальних dlc. Першим йде dlc desert rat shola outfit, який містить...\nВ epic games store роздають повне видання хардкорної рольової гри naoh\nThe king of fighters xv представляє кукрі з новим трейлером і...


На Тернопільщині перший летальний випадок із захворюванням на COVID-19 - Про Захід\naccess_time25.03.2020 11:01chat_bubble_outlineЗалишити коментар\nМешканець села Ковалівка Монастириського району 1952р.н. ще 13 березня був госпіталізований в Чортківську ЦКРЛ в інфекційне відділення.\nЧерез десять днів його перевели в інфекційне відділення Тернопільської міської лікарні швидкої допомоги. Попередньо встановлено, що пацієнт був у контакті з першим випадком, із пацієнтом з м. Заліщики на похороні.\nЗагалом на Тернопільщині залишається п’ять підтверджених випадків захворювання на COVID-19, інформує пресслужба міськради.\nПопередня Новина Попередня Новина 270 мукачівців самоізолювалися\nНаступна Новина Наступна Новина «Нова пошта» буде безкоштовно доставляти допомогу лікарням, дитячим будинкам та військовим


На Закарпатті викопали прикраси й зброю, виготовлені 3300 років тому - Korrespondent.net\nНа Закарпатті викопали прикраси й зброю, виготовлені 3300 років тому\n21 грудня 2008, 19:31\nНайбільший за всю історію Закарпатської області скарб викопали селяни цього року на городі\nЗнахідку презентував в Ужгородському прес-клубі завідуючий відділом археології Закарпатського краєзнавчого музею Йосип Кобль.\nЯк повідомляється, він повідомив, що восени поблизу села Геєвці в Ужгородському районі селяни під час обробки землі знайшли 113 предметів із бронзи (прикраси та елементи зброї), а також фрагмент посуду, в якому скарб був закопаний у землю. Предмети датуються 1300 роком до нашої ери, тобто були створені 3300 років тому. "Знайдений скарб - справжній подарунок для культури, історії та науки області", - підкреслив археолог.\nЗа його словами, найчастіше подібні скарби потрапляють у приватні руки і практично втрачаються. "Проте у цьому випадку Закарпатський краєзнавчий музей зумів виграти конкурентну боротьбу, і цінна знахідка стала надбанням усіх мешканців та крайової історії", - зауважив Кобль.\nВін також повідомив, що люди, котрі знайшли бронзові предмети, отримають винагороду від музею – "кілька тисяч гривень". Ціна ж самої знахідки, за словами науковця, щонайменше у 5 разів більша. У даному випадку треба дякувати "патріотизмові" селян.\n"Цінність археологічної знахідки полягає у тому, чи знаємо ми, де і коли вона знайдена. Це важлива інформація, лише при наявності якої може йтися про наукові дослідження і опис історії краю", - сказав Кобль.\nЗа словами археолога, Закарпаття - найбагатший в Україні регіон на знахідки бронзового віку. На території Європи немає жодної території, щоб на 1 квадратний кілометр було знайдено таку кількість скарбів, як у Закарпатській області.\nУсі знайдені й презентовані речі мають культовий характер. В одній із втулок наконечника спису знайшли невелику пластину. Такі випадки були зафіксовані лише двічі у Європі. Це приклад ритуалу, пов’язаного із замовлянням проти хвороби.\n"Закарпатські скарби відомі далеко за межами Закарпаття, колекція знахідок обласного краєзнавчого музею була другою за цінністю серед музеїв у Радянському Союзі. На жаль, здійснений мною опис закарпатських знахідок у нас не видрукували, бо економічна криза, вічний брак коштів. Натомість у Німеччині вже за два тижні знайшли можливість видати цю наукову працю", - розповів Кобль.


«Кристалічна стіна плачу» Марини Абрамович у Бабиному Ярі | The Page\nУ Бабиному Ярі відкрили «Кристалічну стіну плачу» авторства відомої художниці-концептуалістки Марини Абрамович.\nУ Бабиному Ярі відкрили «Кристалічну стіну плачу». Фото: пресслужба Меморіального центру Голокосту «Бабин Яр»\n«Кристалічна стіна плачу» — символічне продовження Західної стіни Єрусалимського храму. Марина Абрамович розповіла, що, створюючи цю інсталяцію, згадувала Стіну Плачу в Єрусалимі й думала, як перенести цю роботу до Бабиного Яру в Києві.\n«Кристалічна стіна плачу» — символічне продовження Стіни Плачу. Фото: пресслужба Меморіального центру Голокосту «Бабин Яр»\nДля нового артоб'єкта художниця обрала два матеріали — вугілля з України та кристали. Інсталяція мала бути про темряву та світло — ці дві речі, на думку Марини Абрамович, і далі існують у Бабиному Ярі.\nДля нового артоб'єкта обрали два матеріали — вугілля з України та кристали. Фото: пресслужба Меморіального центру Голокосту «Бабин Яр»\nТемрява, бо тут сталися жахливі події та є темні спогади. Світло, бо зараз на цьому місці є життя: тут ростуть дерева, сюди приходять молоді люди та діти.\nЦя інсталяція про темряву і світло. Фото: пресслужба Меморіального центру Голокосту «Бабин Яр»\nХудожниця робила не просто скульптуру, а об'єкт, з яким глядачі могли б взаємодіяти: підходити, торкатися, закривати очі, осмислювати минуле та думати про майбутнє.\nЦе не скульптура, а об'єкт, з яким глядачі можуть взаємодіяти. Фото: пресслужба Меморіального центру Голокосту «Бабин Яр»\nНа її думку, персональний досвід є найважливішим, бо людина може змінитися, лише проходячи свій шлях і відчуваючи себе.\nВ інсталяції важливий персональний досвід. Фото: пресслужба Меморіального центру Голокосту «Бабин Яр»\nІнтерактивні інсталяції надають глядачам саме таку можливість — подивитися на все своїми очима, а не очима митця.\nГлядачі мають подивитися на все своїми очима, а не очима митця. Фото: пресслужба Меморіального центру Голокосту «Бабин Яр»\nКиївська «Кристалічна стіна плачу» стала найбільшою інсталяцією Абрамович. Її відкрили до 80-х роковин трагедії Бабиного Яру.\nМарина Абрамович сама представила «Кристалічну стіну плачу». Фото: пресслужба Меморіального центру Голокосту «Бабин Яр»\nХудожниця сама представила новий об'єкт. До речі, у Києві Марина Абрамович відвідала виставку номінантів 6-ї премії Future Generation Art Prize.\nМарина Абрамович відвідала виставку номінантів 6-ї премії Future Generation Art Prize. Фото: пресслужба PinchukArtCentre\nМисткиня зізналася, що відчуває велику честь бути запрошеною зробити цю інсталяцію в Бабиному Ярі: «Сподіваюся, я виправдаю очікування, зробивши це місцем пам'яті, осмислення та зцілення».\nФото: пресслужба Меморіального центру Голокосту «Бабин Яр»\nКультура Голокост Бабин Яр


Є НОВИНА! Влада Румунії не пропустила літак з віце-прем'єром РФ до Молдови\nДмитро Рогозін прямував на переговори з президентом Молдови Ігорем Додоном.\nВлада Румунії не дозволила літаку з віце-прем'єром Росії Дмитром Рогозіним пролетіти до Молдови, куди він прямував на переговори з президентом Ігорем Додоном. Про це повідомив виданню ТАРС посол РФ в Молдові Фарит Мухаметшин, який очікує Рогозіна в аеропорту Кишинева, передає «Є!»\n“ "Нам повідомили, що влада Румунії не пропустила літак з Дмитром Рогозіним до Молдови. В даний час ведуться переговори про те, де він здійснить посадку", - сказав Мухаметшин.\nРейс S7157, який прямував з Москви до Кишинева, розвернувся у зворотному напрямку, зробивши кілька кіл на кордоні Угорщини та Румунії. Про це свідчать дані авіаційного порталу Flightradar24.com.\nРейс вилетів з аеропорту Домодєдово о 11:53 мск і мав приземлитися в Кишиневі о 16:30. Як свідчать дані порталу, пасажирський Boeing 737 здійснив кілька кіл, на кордоні Угорщини та Румунії, але так і не увійшов до румунського повітряного простору.\nНа борту літака перебуває віце-прем'єр Дмитро Рогозін, який прямував до столиці Молдови. Раніше Рогозін повідомив, що молдовська влада намагалася перешкоджати вильоту з аеропорту Домодєдово.


Незаперечним є факт користі грудного вигодовування. Про те, як його зробити більш корисним, поділилися вчені з Університету штату Огайо (США).\nЯк виявилося, для поліпшення якості грудного молока, потрібно просто підвищити фізичну активність годуючої матусі. Зовсім не обов'язково йти до спортзалу і качати там штангу, або бігти 10 км. На думку експертів, навіть однієї пішої прогулянки може бути достатньо, щоб збагатити грудне молоко корисними мікроелементами, інформує Ukr.Media.\nПочинати піклуватися про склад грудного молока потрібно ще під час виношування дитини. Дослідники встановили, що збільшенню у материнському молоці з'єднання 3SL (полісахарид 3-сіаліллактоза) сприяють помірні фізичні навантаження. Завдяки цим з'єднанням у дитини знижується ймовірність розвитку діабету, ожиріння, проблем із серцем.\nДо таких висновків вчені прийшли, провівши спостереження за 150 жінками у стані вагітності. Усім їм були роздані трекери активності, які допомагали фіксувати рівень фізичного навантаження. Результати експерименту показали, що майбутні матусі, які здійснювали щоденні та не дуже тривалі прогулянки, мали більшу кількість 3SL-з'єднань.\nВраховуючи той факт, що не усі вагітні жінки за станом здоров'я можуть вести активний спосіб життя, експерти працюють над можливістю виділення корисного з'єднання 3SL з молока матусь, що дотримувались активного способу життя, для того, щоб додати цю речовину у суміші для дитячого харчування.\nЯкість Годування грудьми Молоко Заняття спортом


Заказать Декоративна подушка на диван Time Textile Kanzas Olive TT129357-p в "Plus Plus" - 1474282458\nПродавець Plus Plus розвиває свій бізнес на Prom.ua 7 років.\nДекоративна подушка на диван Time Textile Kanzas Olive TT129357-p\nДекоративна подушка на диван Time Textile Kanzas Olive TT129357-pВ наявності\nДекоративна подушка додасть комфорту вашому відпочинку та завершальний акцент вашому інтер'єру. Розмір подушки 40х40 див. Склад тканини: 75% бавовна, 25% поліестер. Наповнювач: гіпоалергенний холлофайбер.\nВсі матеріали пройшли екологічне випробування і мають сертифікат Oeko-Tex Standard 100. Тому, якщо ви дбаєте про здоров'я та комфорт вашої сім'ї, декоративні подушки Time Textile Kanzas - це саме те, що вам потрібно!\nПереваги декоративної подушки Time Textile\nСтильні та сучасні відтінки\nКрасива текстура тканини\nВисока якість пошиття\nПрактичні і прості у догляді\nМожна прати в пральній машині\nПри забрудненнях рекомендується прання в пральній машині при температурі до 40 °C.\nРежим прання: делікатне.\nВіджим при низьких обертах.\nСушити в підвішеному стані Після сушіння добре збити, щоб розподілити наповнювач.\nУ разі зминання тканини після прання подушку можна пропарити праскою.\nПодушки виконані з високоякісної тканини, зносостійкі, не вимогливі у догляді.\n*В залежності від налаштувань монітору, відтінок може незначно відрізнятися.\nДЛЯ БУДИНКУ Й САДУ3\nPlus Plus | Поскаржитися на контент


Сад зима. Роботи в саду лютий. Сіють на розсаду насіння. Садові роботи на ділянці в лютому.\nРоботи в саду — лютий\nДавньоруська назва - сечень: січуть ще зимові вітри. Величали лютий і межень (межа - межа зими і весни), і лютню (лютують морози), бокогрієм (на сонячній стороні пригрівати починає), і сніжень, і вітродуя.\nЗ приходом останнього зимового місяця вже відчувається і наближення довгоочікуваної весни. Тривалість дня помітно збільшується, сонячного світла стає більше, от тільки тепла поки зовсім не передбачається - в лютому часто бувають морози сильніші січневих. І тому зараз саду потрібно приділити особливу увагу.\nУ лютому фаза природного спокою рослин змінюється фазою вимушеного спокою - рослини готові до вегетації, але не починають її через відсутність тепла.\nІноді в лютому в садах чується тріск - це від холоду розтріскується кора дерев, на ній з'являються морозобойні тріщини. Це відбувається через те, що вдень стовбури сильно нагріваються, а вночі швидко охолоджуються. Через морозобоїни в тканини дерева навесні при потеплінні проникають спори грибів і викликають ураження кори і серцевини стовбурів дерев та утворення гнилі. У садах для оберігання дерев від морозобійних тріщин фахівці рекомендують завчасно перевірити рано навесні (можна навіть у лютому), чи не змилася побілка штамбів і розвилок основних гілок, яку провели восени, і при необхідності її відновити (обмазати вапняним молоком або водоемульсійною фарбою). Роблять це при температурі не нижче -5 ° С. Можна навіть обприскати розчином всю крону. До речі, краще використовувати побілку промислового виробництва - вона тримається на корі до двох років.\nЛютий - найкращий час для зимового щеплення, за допомогою якої садівник може сам виростити саджанці потрібних йому сортів. Для цього з осені треба заготовити підщепи, тобто рослини, на які будуть прищеплюватися живці бажаних сортів. Можна використовувати клонові підщепи, дички, які виросли з насіння, або відрізки коренів товщиною в олівець і завдовжки 15-20 см, бажано з розгалуженою нижньою частиною.\nВикопані до замерзання грунту підщепи поміщають в ящик, відро або поліетиленовий пакет, вкривають корені вологим піском, мохом або тирсою і зберігають у підвалі при температурі 0-3 ° С. Якщо підщеп небагато, їх можна тримати в поліетиленовому пакеті в холодильнику під морозилкою, обрізавши верхівки для економії місця і залишивши 15-20 см від кореневої шийки. Живці щеп, заготовлені з осені, можна зберігати в пакеті разом з підщепами або нарізати їх безпосередньо перед щепленням, якщо не було зимових ушкоджень.\nЗа день до щеплення вносять підщепи в теплу кімнату. Безпосередньо перед щепленням їх ретельно промивають і обрізають пошкоджені частини коренів до здорового місця. Щеплення роблять ближче до кореневої шийки, а на кореневих обрізках - в їх верхню частину.\nЩеплення можна виконувати по-різному, але найбільш надійне зрощення забезпечує спосіб поліпшеного копулювання (вприклад з язичком). Цей спосіб досить простий, і будь-який садівник його може виконати. З цією метою береться живець з трьома нирками, гострим прищеплювальним ножем роблять на ньому і на підщепі рівні косі зрізи однакової довжини (приблизно 3 см). Потім на обох зрізах на відстані однієї третини довжини зрізу від верхнього його кінця роблять поздовжні надрізи і обережно розщеплюють їх ножем, щоб утворилися язички.\nСуміщають зрізи прищепних компонентів таким чином, щоб язичок держака увійшов в щілину на зрізі підщепи (див. рис). Якщо підщепа товща держака, суміщають прищепні компоненти по одній стороні, щоб кора нижнього кінця держака співпала з корою підщепи, а виступаючу частину підщепи зрізують. Місце щеплення обв'язують.\nПри зимовому щепленні найкраще використовувати матеріал, який легко розкладається, наприклад, паперовий шпагат, який потім руйнується, не врізаючись у рослину, що швидко товщає. Його треба попередньо розкрутити у вигляді вузької стрічки. При обв'язці підщепу тримають лівою рукою, а правою туго обмотують щеплення, закріпивши обв'язку вузлом. Місце щеплення і всі зрізи, у тому числі верхівку живця, замазують садовим варом.\nПотім щеплення укладають в ящик, дно і стінки якого вистилають плівкою, надрізаної в декількох місцях для стоку зайвої вологи. У ящику щеплення пересипають вологим піском, попередньо пропареними тирсою, очищеними від шматочків кори, або мохом-сфагнумом і витримують при температурі 20-25 ° С (не нижче +18 ° С) протягом 8-10 днів. Цього часу достатньо для утворення каллюса (напливу в місці зрощення) на зрізах. Тирсу або мох треба постійно зволожувати.\nПісля цього ящик з щепленнями переносять у холодний підвал або ставлять у сніговий бурт до весняної висадки на ділянку. Робиться це для того, щоб не допустити передчасного проростання бруньок на черешках при підвищенні температури.\nДля прискорення вирощування саджанців їх висаджують у поліетиленових пакетах розміром приблизно 30х20 см зі зрізаними кутами для стоку зайвої води. Пакети набивають дерново-перегнійної землею або сумішшю торфу з піском (1: 1) і додають в кожен пакет по 20 г суперфосфату.\nЩеплення (після утворення напливу) висаджують в пакети вертикально, залишивши на поверхні тільки верхню бруньку держака, і ставлять пакети в світле тепле приміщення або теплицю.\nПодальший догляд за рослинами зводиться до регулярного поливу, а після початку зростання - до щотижневого підживлення азотно-калійними добривами. На постійне місце їх можна буде висадити в травні-червні, краще в дощову погоду.\nЯкщо живці для зимового щеплення були заготовлені з осені, необхідно систематично перевіряти їх стан: не можна допускати появи на них цвілі, а також підсихання їх або проростання бруньок. Надійніше всього зберігати живці в холодильнику, попередньо обернувши їх у вологу тканину і поліетиленову плівку, або в сніжному бурті заввишки не менше 0,8 м, захищеному від мишей і укритому зверху тирсою, що запобігають весняне танення снігу.\nПокращене копулювання: а - підготовка підщепи; б - підготовка держака прищепи; в - готовий держак прищепи; г - прикладання щеплення; д - закінчена щеплення. Живці яблунь та інших деревних порід для щеплення можна заготовити і в зимові місяці, але за умови, що вони не були пошкоджені морозами або різкими перепадами температур.\nЩоб перевірити це, зрізують кілька живців і ставлять їх на відрощування у воду при кімнатній температурі, прикривши зверху поліетиленовою плівкою, щоб уникнути їх підсихання.\nЧерез 2-3 тижні можна оцінити ступінь пошкодження пагонів, зробивши на них поздовжні розрізи гострою бритвою в декількох місцях. Якщо колір всіх тканин світло-зелений, значить, живці не пошкоджені та придатні для щеплення. У пошкоджених ж живців деревина, кора і камбій стають коричневими, бруньки при подовжньому розрізі також мають коричневий колір. Такі живці для щеплення використовувати не можна.\nТривалі лютневі відлиги можуть нашкодити і іншим плодово-ягідним культурам. Необхідно стежити, щоб на плантаціях суниці садової не застоювалася тала вода, інакше при її замерзанні виникне гостра нестача кисню в зоні коренів, і рослини загинуть. Оголені безсніжні ділянки суничника та інших багаторічних культур утеплюють сухим торфом, соломою, перепрілим гноєм. Самі рослини вкривають хвоєю або іншим відповідним матеріалом.\nУ квітнику проводять аналогічні операції: при необхідності викопують канавки для стоку води (особливо в зоні посадки цибулинних культур - тюльпанів, нарцисів та інших рослин), а пагони зимуючих багаторічників, що оголилися прикривають.\nНерідко плодові дерева потрапляють під час цвітіння під пізні заморозки. Щоб уникнути пошкоджень квітучих бруньок, деякі садівники практикують в січні-початку лютого (при нормальному промерзані грунту) наступний прийом, що затримує їх цвітіння. Утрамбовують сніг під кроною плодового дерева, що знаходиться ще в стані повного спокою, і виливають кілька відер води на утрамбований сніг. Новоутворена крижана кірка зберігається значно довше, ніж сніг, і дерево починає вегетацію дещо пізніше звичайного, а, значить, і цвітіння, тому воно як би "йде" від пізніх заморозків.\nУ цей період треба обійти ділянку, намітивши план ремонту старих і влаштування нових доріжок, сходинок, альтанок, водойм, щоб завчасно придбати для цих цілей будівельний матеріал. Тим садівникам, які тримають на своїй ділянці хвойні культури, не завадить прикрити їх від сонячних променів, які з кожним днем стають більш пекучими.\nНа садових ділянках продовжують роботу по снігозатриманню за допомогою щитів, зрізаних гілок, дощок. З дерев сніг струшують з допомогою довгих жердин з розвилкою на кінці, оберненою мішковиною. До кінця лютого відбувається виснаження продовольчих запасів в коморах мишей, в результаті цього можливий їх вихід на поверхню грунту (під снігом). Від нашестя гризунів можуть постраждати в першу чергу молоді дерева. Щоб виключити це, важливо сніг після струшування ретельно відтоптати: тоді в його щільний шар миша не підїдають.\nЛюбителям альпінаріїв і гарних газонів треба при необхідності зняти з них надлишки снігу, щоб запобігти випріванню рослин (або, навпаки, накидати сніг на занадто оголені місця).\nЩе pобoти, які почали в січні. Спостерігають за станом дepeв. Піcля cильниx мopoзів cтaвлять гілки на відрощування, щоб своєчасно виявити ступінь підмерзання та на основі цього внести корективи в план обрізки.\nЗ наближенням весни синички та інші корисні птахи починають на садово-городніх ділянках активний пошук комах, одночасно доглядаючи собі майбутнє місце для гніздування і виведення пташенят. З цієї причини треба поквапитися, якщо ще не встановлені годівниці для цих корисних птахів, щоб "закріпити" їх на ділянці.\nПроводять розвилку скелетних гілок рослин.\nЗвільняють штамби дерев від руберойду, толі, плівок - вони можуть викликати перегрів стовбура.\nВкривають від прямих сонячних променів молоді хвойні рослини і ялину канадську, щоб не відбулося опіків хвої.\nПроводять формуюючу обрізку хвойних.\nПервинна обрізка ягідних кущів.\nПід час відлиг в кінці лютого бажано провітрювати укриття теплолюбних чагарників - троянд, тощо.\nУ водоймах роблять ополонку, щоб забезпечити зимуючі рослини і риб повітрям.\nРегулярно засипають корм у пташині годівниці.\nРемонт садового інвентаря.\nПридбання засобів захисту рослин від шкідників і хвороб, а також добрив.\nВ малиннику контролюють стан сніжного покриву, якщо на поверхні снігового покриву утворилася кірка, то її проколюють щоб забезпечити доступ повітря.\nВ кінці місяця приступають до формування крон актинідій.\nСіють на розсаду насіння наступних однорічних квіткових культур: агератума, бегонії квітуча, лобелії, портулаку, петунії, лев'ячого зіва, жівокості, сальвії та посів насіння на розсаду деяких овочевих (перець болгарський) культур. Їх дрібне насіння не засинає і пророщуюється на світлі. Насіння гвоздики шабо, бальзаміну уоллера і нірембергіі засипають піском шаром 2-3 мм, пеларгонії зональної та плющевидної - 6 мм, а насіння кобеі, що проклюнулися сіють на глибину 1 -1,5 см.\nУ лютому закладають на стратифікацію (певні умови підготовчого періоду спокою - дозрівання) насіння тих порід, тривалість стратифікації яких становить близько трьох місяців. Насінням садівники можуть розмножувати ремонтантну Безус суницю, айву японську, чорноплідну горобину та ін.\nЗ цією метою тримають насіння близько години в марганцовому розчині, щоб оберегти його від цвілі і загнивання. Потім їх змішують з промитим зволоженим піском і кладуть в мішечки з повітропроникної тканини,яка не розкладається (наприклад, з капронової панчохи). Мішечки з насінням поміщають в дерев'яний ящик або квітковий горщик і ставлять у темне приміщення (підвал) при температурі 3-5 ° С.\nНадалі їх час від часу переглядають і зволожують. Як тільки більшість насіння "наклюнутся" (трохи здадуться білі паростки), їх треба перенести в більш холодне місце (близько 0 ° С), щоб до посіву не допустити передчасного проростання.\nЯкщо насіння груші та яблуні не встановлені в холодильник на стратифікацію в січні, то це роблять в першій половині лютого. Їх попередньо замочують при кімнатній температудні у воді, яку необхідно періодично замінювати. Період стратифікації триває 3-4 місяці.\nРевізія коренеплодів, картоплі та овочів в підвалах і льохах.\nКожен раз, забираючи чергову порцію овочів зі сховища, перевіряйте стан своїх запасів. Виявивши ознаки загнивання, уражені екземпляри негайно видаліть зі сховища.\nУ сховищах обов'язково потрібно ретельно оглядати посадковий матеріал квітів (бульбоцибулини гладіолусів, бульби жоржин та інші) на предмет проростання. Таке нерідко трапляється до кінця зими, тоді слід відкоригувати температуру в приміщенні для зберігання або перенести їх у більш прохолодне місце.\nПродовжують оглядати хоча б пару разів на місяць клубнекорні жоржин і бульбоцибулини гладіолусів (температура зберігання 5-7 ° С), коріння і цибулини інших культур.\nУ лютому-березні завершується період зберігання яблук деяких зимових сортів, тому треба регулярно перевіряти їх стан. До кінця зими непогано зберігають смак і аромат яблука сортів Уелс, Зірочка, Апорт, Пепін шафранний, Коричне нове, Жигулівське. Найбільш сприятлива температура їх зберігання 1-2 ° С. Якщо в приміщенні занадто сухе повітря, то ставлять ємності з водою або зволожують підлогу. Щоб не допустити гниття плодів у вологому сховищі, його якомога частіше провітрюють.\nЛютий для кімнатних рослин - це вже початок переходу від зимового відпочинку до весняної вегетації. Дні стали довшими, сонечка побільше, вже не потрібно додаткове досвічування. При такому режимі тіньовитривалі рослини здатні давати цілком здоровий приріст пагонів, але світлолюбні поки ще витягуються. Не завадить на вікнах зробити невелике притінення з тюлю, так як лютневе сонце вже здатне залишити опіки на ніжних листі чутливих рослин, наприклад, фіалок (наприклад: смужку рідкого тюлю шириною близько 40 см, прикріпити до рами англійськими шпильками). З пластиковими вікнами така операція не вийде, адже пластик не проколеш, тому можна поставити між склом і горщиками аркуші білого паперу, або прикріпити їх скотчем прямо до скла.\nУ цей час цвітуть цикламени, примули, зацвітають клівії та гіппеаструми, вигоночні цибулинні. Проростають глоксинії, бульбові бегонії, ахіменеси. Горщики з ними виставляють на світло, рослини починають поливати. Збільшують полив та інших рослин, які почали йти в ріст. Пам'ятаємо: поливати тільки теплою водою! За винятком видів, яким по агротехніці прописана прохолодна (+ 18 ... + 20 ° С) - цикламени, азалії і т.п.\nНа замітку початківцям квітникарям: щоб продовжити цвітіння цикламенів, на рослинах видаляють відцвілі квітки, різко висмикуючи їх, але ні в якому разі не обрізаючи. У лютому вже можна приступати до обрізання та формуванню крон, зайнятися пересадкою і живцюванням. Як і раніше, необхідно обприскувати рослини і всіляко підвищувати вологість повітря в приміщенні. Треба ретельно перевіряти листя на наявність на ньому шкідників.\nОсобливу обережність слід проявляти при провітрюванні приміщень - навіть в сонячні дні повітря досить морозне і може нашкодити квітам. Прибирайте їх на цей час подалі від розкритого вікна або ретельно прикривайте щільним папером від потоків холодного повітря. При цьому майте на увазі, що якщо провітрювання буде тривалим, а грунт в горщиках в цей момент вологим, то тут вже папір не врятує - краще віднести їх подалі від джерела свіжого повітря. Адже переохолодження вологого земляного кому призводить до неминучого пригнічення рослини, листя в'януть, коріння припиняє постачати воду наверх, і квітка може загинути.\nІ не забуваємо стежити за кактусами - зараз ймовірність появи бутонів ще більше зростає. Значить, екземпляри з бутонами потрібно вчасно перемістити з зимівника в тепло на найсвітліше місце і трохи полити теплою водою. Решта кактусів обов'язково потрібно регулярно обстежувати з лупою, так як в зимовий період на них часто з'являється червоний кліщ. Як тільки ви помітите яскраві руді точки що рухаються на тлі зеленого епідермісу - негайно приймайте кардинальних заходів! Фітоверм, актеллик і тому подібні препарати допоможуть врятувати ваших вихованців.\nОсь так за лютневими клопотами і не помітимо, як уже прийде весна і принесе нові турботи...


Юрій Луценко – один з лідерів опозиції, який уже понад півтори року перебуває за ґратами у Лук’янівському СІЗО. У п’ятницю суд має винести ще однин вирок Юрієві Луценку, у справі, яку багато правозахисників та експертів вважають сфабрикованою. Своїми відчуттями напередодні вироку та поглядами на сьогодення та майбутнє України Юрій Луценко поділився в ексклюзивному інтерв’ю «Голосу Америки» з тюремної камери.\nСин колись першого секретаря Рівненського обкому КПРС, Юрій Луценко, перепробував у своєму житті багато ролей. З 2000-го року він пройшов шлях від польового командира протесаного руху «Україна без Кучми» та бойового командира Помаранчевої революції до міністра внутрішніх справ України. Сьогодні Юрій Луценко підсудний та ув’язнений, але здається його головна роль ще попереду.\nМирослава Ґонґадзе: Юрію, у чому Ви бачите головну причину свого переслідування? Чому, на вашу думку, влада вдалась до цього кроку?\nЮрій Луценко: У моєму розумінні є дві причини політичного переслідування мене і Юлії Тимошенко. Перша – політична, яка мала за мету усунення конкурентів – лідерів двох політичних сил, які перемагали Януковича. Одночасно регіонали розраховували, що розправа над нами дасть потужний імпульс страху в суспільстві. А без страху нинішня українська ретрототалітарна влада не уявляє системи управління країною. Друга причина – особиста. Її дуже добре сформулював Альбер Камю: «Мораль кримінальника – це безкінечне чергування перемог, що завершуються помстою, і поразок, що породжують відчай і злобу».\nМҐ: Чи вбачаєте Ви у вашому кримінальному переслідуванні помсту з боку теперішніх високопосадовців і кого зокрема? Хто відповідальний за те, що Ви сьогодні сидите в тюрмі?\nЮЛ: З багатьох джерел я знаю, що рішення посадити мене в тюрму прийняв Президент В.Янукович. Виконавцем цієї вказівки став перший заступник Генпрокурора Р.Кузьмін, який примусив підлеглих сфабрикувати кримінальну справу та провести незаконний арешт. Багато урядовців Партії регіонів всіляко підтримували і схвалювали ці дії. Це – їх помста за пережитий після Помаранчевої революції страх. Так, їм вдалося похоронити у Генпрокуратурі безліч виявлених і оприлюднених мною злочинів, до яких вони дуже ймовірно причетні, але система кругової поруки еліт вимагає від них демонстративного покарання політика, який ні з ким не домовлявся і нічого не замовчував.\n«У вогні «домашньої війни» демократів згоріла парламентська більшість, а з нею – і можливість створення системи незалежного судочинства в країні. Впевнений, що це – ключова помилка президента Ющенка і демократичної команди».\nМҐ: Чи могли Ви та ваші соратники по Помаранчевій революції зробити кроки, які б унеможливили те, що сьогодні відбувається в державі – переслідування опозиції, згортання демократії, обмеження прав та свобод громадян та бізнесу?\nЮЛ: Гарантією прав та свобод країни є незалежний і об’єктивний суд. Будь-яка державна діяльність в економічній, соціальній, правоохоронній та іншій сфері має опиратися на міцний правовий фундамент, на принцип «Закон один для всіх». Без цього всі результати демократизації України нагадують солом’яний будиночок Ніф-Ніфа, який з першої спроби здує злий Сірий Вовк. Я особисто усвідомив це у 2006-му році. На дострокових парламентських виборах 2007-го року політичний блок «Наша Україна – Народна самооборона», який я очолював, виступав за глибоку реформу «сектору справедливості» – МВС, ГПУ, судів. На жаль, вже на другий день після перемоги об’єднаних демократичних сил Адміністрація Президента знову почала війну із БЮТ. Відтак, у вогні «домашньої війни» демократів згоріла парламентська більшість, а з нею – і можливість створення системи незалежного судочинства в країні. Впевнений, що це – ключова помилка президента Ющенка і демократичної команди.\nМҐ: Якщо б повернутись на шість років, чи зробили б Ви щось по-іншому в урядуванні та політичній кар’єрі?\nЮЛ: В умовах, коли безглузда війна В.Ющенка з Ю.Тимошенко знищила парламентську демократичну більшість, я, як міністр, не мав шансів на глибоке реформування пострадянського репресивно-детермінованого МВС. Близько 50-ти законопроектів, які я підготував, так і лишилися нерозглянутими у Верховній Раді. На жаль, я був приречений на функцію наглядача Майдану в 300-тисячному відомстві з надзвичайно запущеними спадковими хворобами. Тож всі мої досягнення зводяться в основному нанівець. У моєму МВС не розганяли мітинги, не відбирали бізнес, не арештовували політичних опонентів, не утискали ЗМІ, не покривали бандитів. Як можна було покращити результат? Думаю, що після зміни всієї корумпованої верхівки системи МВС я мав би зробити ще один важливий крок – призначити начальників слідчих підрозділів у центрі і на місцях виключно з числа осіб, які мали 5-10 років адвокатського стажу. Це дало би однозначний позитив у переломі каральної психології української міліції.\nЯкщо ж говорити про політичну кар’єру, то я дійсно міг зробити її більш успішною. «Народна самооборона» могла самостійно пройти в парламент, щоб грати «проти всіх». Я б міг нещадно критикувати всіх і все, міг би пристати на схему «дозволений опозиціонер» з максимальним режимом фінансового, медійного та адміністративного сприяння правлячою олігархією. Все це мені пропонували не раз. Але я і сьогодні, в тюрмі, гордий і щасливий з того, що обрав інший шлях – шлях об’єднання партій заради національного інтересу, шлях урядування без парламентської більшості і непримиренної боротьби на президентських виборах на чолі із Юлією Тимошенко заради європейського вибору.\nМҐ: Чи мають право, на вашу думку, такі лідери як Ющенко сьогодні претендувати на підтримку людей і обрання вчергове до парламенту?\nЮЛ: Для мене очевидним є те, що статус екс-президента дає величезні можливості захищати українські інтереси. Ці можливості незмірно більші, ніж повноваження одного з 450 депутатів Верховної Ради. Тому я розглядаю балотування Ющенка до парламенту як чергову участь у сценарії Партії регіонів по розпорошенню голосів демократичних та патріотичних сил українського загалу.\n«Головне питання українського порядку денного – пробудження суспільства, відновлення національної дієздатності».\nМҐ: Що, на вашу думку, сьогодні можна зробити, щоб зупинити «білорусизацію» України?\nЮЛ: Роботи забагато. Загалом вона зводиться до трьох завдань. Перше – радикальна чистка правоохоронної та судової системи, введення виборності голів Апеляційних судів, започаткування судів присяжних та інші кроки для створення незалежного судочинства в країні.\nДругий напрямок – декомунізація суспільства, що постійно знаходиться в полоні привидів свого минулого. Я впевнений, що країна потребує програми розвитку української ідентичності як основи своєї державності.\nТретій напрямок – демонополізація та дебюрократизація економіки, створення системи вільної конкуренції та підприємництва. Тільки це може зупинити трагічне зубожіння абсолютної більшості українців, відновити їх довіру до своєї держави.\nАле говорячи про «що робити?», дуже важливо дати відповідь «як цього досягнути?». Головне питання українського порядку денного – пробудження суспільства, відновлення національної дієздатності. Іспанський філософ Ортега-і-Гасет якось сказав, що нація – це постійний плебісцит. («Нація живе не традицією і не минулим… Нації формуються і живуть лише настільки, наскільки уособлюють в собі прагнення здійснити загальну програму майбутнього».\nНа поточних парламентських виборах українці мусять обрати своє майбутнє. Опозиційні політики, хай і недосконало, але свою роботу зробили – вибачилися за помилки, об’єдналися навколо дієвої програми змін і запропонували суспільству альтернативу. Вибір між Партією регіонів та «Батьківщиною» – це не просто вибір між двома політичними силами. Це вибір між мафією і демократією.\nЙого не замінять ні санкції ЄС та США, ні мрії про новий Майдан. Повернути Україну на європейський шлях здатен лише рішучий опір авторитарному клептократичному режиму, свідомий вибір вільних людей на користь демократії.\nМҐ: Як Ви бачите сьогодні майбутнє України?\nЮЛ: Якщо називати речі своїми іменами, то сьогодні влада в Україні захоплена мафію. Декілька олігархічних кланів, народжених ще в часи дикої приватизації Л.Кучми, на чолі з владною сім’єю В.Януковича, опираючись на державні органи примусу та безкарні бандформування, вибивають з економіки країни свою «гангстерську ренту».\nОзнакою мафіозної влади стало не тільки примусове поглинання або обкладання даниною бізнесу. Але й відверте функціонування так званих «смотрящіх» з числа криміналітету на територіях та у певних галузях в країні.\nВідтак країна перебуває в точці цивілізаційного вибору. Або повернення на європейський шлях політичної та економічної конкуренції та свобод, або сповзання в систему кримінально-олігархічної деспотії, яка невідворотно приведе до поглинання Кремлем. Звичайно, я робив і буду робити все, аби український народ обрав перший шлях.\nМҐ: Як Ви себе сьогодні почуваєте фізично та морально. Як вплинуло на Вас перебування за ґратами, чи змінило воно Вас?\nЮрій Луценко під вартою\nЮЛ: Звичайно, ці 19 місяців у бетонному мішку не могли не вплинути на мене. Фізичний стан, безумовно, не є найкращим. Півроку я просив медогляду. Потім ще півроку від мене приховували виявлений діагноз. Повноцінного лікування я так і не добився. Наодинці лікарі говорять про необхідність термінової госпіталізації, але в складі комісії підписують заготовлені тюремним департаментом рекомендації пити анаболіки та креон. Проте постійно просити у влади лікування вважаю для себе неприйнятним. Я вирішив добитися цих своїх прав через скаргу до Європейського суду з прав людини.\nЗ моральним самопочуттям все набагато краще. Гостре протистояння із режимом дає відчуття єдності того, в що я вірю, що я говорю і що я роблю. Дуже допомагає підтримка рідних, друзів та листів від простих людей. Я повний оптимізму і планів на майбутнє.\nСвоєю відкритою і зрозумілою системою захисту я виграв громадську думку про мій процес як політичну розправу. Я задоволений об’єднанням української опозиції та мобілізацією активної частини громадянського суспільства. Я сповна використовую час для поповнення знань. 210 прочитаних за цей час книжок серйозно допомогли мені провести внутрішню дискусію і посилити свої переконання. Напевно, я став терплячішим. Але залишився вірним своєму гаслу «Не боятися в мріях! Не відступати в діях!».\n«Звісно, я розумів, що не просто так мене помістили в блок для пожиттєво ув’язнених, а в сусідній камері сидить вбивця міліціонерів».\nМҐ: Що є найважчим у перебуванні в тюрмі? З чим доводиться найбільше боротись, і з чим довелось змиритись?\nЮЛ: Лук’янівська в’язниця збудована у середині ХІХ-го століття. Згідно з «Оксфордською історією в’язниць» вона відноситься до системи «тюрем залякування». Але, чесно кажучи, дикунські умови утримання не вплинули на мене аніскільки.\nІнше питання – психологічні навантаження, оборона свого «я». Звісно, я розумів, що не просто так мене помістили в блок для пожиттєво ув’язнених, а в сусідній камері сидить вбивця міліціонерів. Я знав також, що роздруківки з камерної системи відеоспостереження носять «на гору» для втіхи замовників. Звичайно, я усвідомлював, що мене випробовують, водячи по коридорах Генпрокуратури на довгому ланцюгу в наручниках, позбавляючи їжі та туалету на 10-12 годин. Найпаскудніше було, коли у відкриті двері мені ніби випадково показали, що старшого сина викликали на допит. Але все це відпало дуже швидко через співчуття і повагу, яку я\nбачив в очах і відчував, у рукостисканнях персоналу, міліціонерів, лікарів, більшості ув’язнених. Це зняло з мене величезний психологічний тягар. Єдине, чого неможливо позбутися – турботи про сім’ю. Адже покарали саме їх, мою кохану дружину і двох синів. Та вони виявилися справжніми Луценками з таким самим, як і у мене, негнучким хребтом. Усвідомивши це, я отримав спокійну впевненість, що жив і живу недаремно. А тюрма – лише зовнішній тимчасовий декор, який не може нас ні зламати, ні роз’єднати.\nМҐ: Ви в тюрмі, але поза її стінами в Україні іде повним ходом виборча кампанія. Якби Ви брали участь у складанні списків опозиції на цьогорічних виборах, чи були б у них інші люди і хто?\nЮЛ: З цього приводу я висловлювався ще минулої осені. Моя позиція, до речі, співпала із точкою зору Ю.Тимошенко і зводилася до необхідності запрошення у список опозиції знакових фігур громадянського суспільства. Я вважав і вважаю, що знакові депутати мають отримати підтвердження своїх мандатів на мажоритарних округах. Це було б і чесніше, і результативніше.\nМҐ: Чого сьогодні не вистачає опозиції окрім лідерів?\nЮЛ: Загальновідомо, що неможливо грати в шахи з шулерами, кінцевим аргументом яких є біта. Протистояти залякуванню, підкупу й фальсифікаціям можна, лише змінивши площину дискусії. Якщо влада на виборах опирається на гроші й спецназ, опозиція має озброїтися правдою і переконаннями.\nУ своєму останньому слові у Печерському суді я казав, що сьогоднішня Україна гостро потребує ін’єкції оптимізму. Я думаю, що для успіху опозиції потрібне випромінення сили духу, віри, впевненості.\nМҐ: Що сьогодні могло б об’єднати країну і людей?\nЮЛ: На мою думку, об’єднавчою для всієї України є вимога декриміналізації та деолігархізації економічного та політичного життя. Саме це і є не тільки головним питанням цих виборів, але і питанням життя і смерті української демократичної держави.\nМҐ: Чи маєте Ви плани балотуватись у президенти?\nЮЛ: Я буду робити все, аби Україна мала нового президента.\nЦВК зняла з виборів засуджених лідерів опозиції\nТимошенко обмежують у побаченнях; справа Луценка у глухому куті


У Дніпропетровській області мати заморила дитину голодом — Укрaїнa — tsn.ua\nПро те, що дівчинка живе в неналежних умовах, у соцслужбі дізналися три місяці тому.\nНа Дніпропетровщині працівники соцслужби разом із поліцією забрали до лікарні дівчинку, яку рідна матір ледь не заморила голодом. Маленька, до того ж, хвора на ДЦП і синдром Дауна, тож могла лише кричати та плакати.\nПро подробиці моторошного життя дитини 5 лютого йдеться у сюжеті ТСН.19:30.\nВиснажена, худюща, наче скелет дівчинка, на брудному матраці без ковдри й подушки - таку картину побачили працівники криворізької соцслужби, які разом із поліцією прийшли примусово забирати заморену голодом дитину.\n"Було зафіксовано повну антисанітарію, бруд, таргани, різкий сморід. На кухні під час огляду були відсутні продукти харчування та навіть питна вода", - зазначає прокурор криворізької місцевої прокуратури №1 Михайло Безсмольний.\nМатір дівчинки не бентежать ні гори сміття та сморід у квартирі, ані стан дитини. Усе - через безробіття, виправдовується жінка. Запевняє, коли була змога - годувала доньку.\nПро те, що дівчинка живе в неналежних умовах, у соцслужбі дізналися три місяці тому. Повідомили сусіди. Матері одразу рекомендували віддати дитину з ДЦП та синдромом Дауна до спеціалізованого інтернату, кажуть у районній соцслужбі.\n"Зрозуміло було, що вона зараз не може доглядати належним чином за дитиною. Не справляється з цим. Пояснювали, що ніхто не збирається відбирати дитину, що вона матиме змогу відвідувати, спілкуватися", - зазначає керівник служби в справах дітей райради Сергій Совенко.\n47-річна жінка, її старша донька та Богдана - виживали на дві з половиною тисячі гривень на місяць, які виплачують по догляду за дитиною з інвалідністю. Також районна рада двічі переказувала на рахунок жінки по 10 тисяч гривень. На що їх витратили - невідомо. Можливо саме тому мати категорично відмовлялася віддавати дитину, за рахунок якої жила. Тож, заморену голодом дитину примусово передали лікарям.\n"Важкою не була, просто дитина була голодна. Ніяких особливих лікарських заходів ми їй не проводили. Просто зараз у нас догляд, годування і все", - розповідає медичний директор із хірургічної допомоги криворізької лікарні №8 Ярослав Войтенко.\nПопри її вроджені хвороби - 9 кілограмів ваги для п'ятнадцятирічної дитини - це критично, кажуть фахівці. Нормальна для її віку вага - це 40-50 кілограмів, тож попереду в дівчинки тривала реабілітація.\nНовини України: у Дніпропетровській області мати заморила дитину голодом\n"Ця дитина буде вимагати тривалої реабіліітації, вона буде вимагати, по перше, огляду всіх вузьких спеціалістів, абсолютно всіх - без обмежень, буде вимагати лабораторного обстеження. Мінімум рік на відновлення", - зазначає головна лікарка дитячої лікарні Анна Горбань.\nЯк довго Богдана пробуде під наглядом медиків та куди вирушить потім: до матері чи до інтернату - стане відомо після рішення суду. Крім того, вирішать, чи притягувати до кримінальної відповідальності матір. За нехтування здоров'ям власної дитини жінці загрожує до 5 років ув'язнення.\n19 жовтня 22:23