Що подивитися в Країні Басків - кращі локації для подорожі по півночі Іспанії | РБК-Україна\nНеділя 24 жовтня 2021 07:55\nФото: Пам'ятки півночі Іспанії (колаж РБК-Україна)\nЧим вражає "інша Іспанія" - самобутні регіони Астурія, Кантабрія, Галісія та Країна Басків\nМандрівники частіше їздять по відомих і розкручених місцях, не помічаючи, що в тій самій країні є справжні "діаманти", заховані від очей масового туриста. Яскравий тому приклад – багатолика Іспанія.\nБільшість українців прагнуть потрапити до Барселони та Валенсії, і мало що знають про північні іспанські міста, природу та культуру цієї частини країни. Пора розширювати горизонти і звернути свій погляд на північні регіони: Країну Басків, Астурію, Кантабрію та Галісію.\nЯк зараз потрапити до Іспанії: правила в'їзду та перельоти\nЗ України в Іспанію літають авіакомпанії: Ryanair – зручно летіти з Києва та Одеси в Барселону, або з Києва в Мадрид. Також з Києва є рейси SkyUp – до Барселони і Мадрида.\nНа цю мить Україна знаходиться в" зеленій зоні " - Іспанія не вимагає від українських громадян ні сертифікатів про вакцинацію, ні ПЛР-тестів. Перед польотом необхідно заповнити форму на сайті www.spth.gob.es і, отримавши на електронну пошту bar-код, роздрукувати його, щоб показати перед посадкою на рейс і на паспортному контролі в Іспанії.\nКраїна Басків. Пляжі, кухня та сучасне мистецтво\nКраїна Басків – на диво несхожий на іншу Іспанію регіон, зі своєю мовою і історичним корінням, що йдуть в минуле на два тисячоліття тому. Баски живуть як на іспанській території, так і на північному заході Франції.\nДосі точаться суперечки і дебати, як і так і не прийшли до єдиної думки про походження басків. Це не заважає їм вважати себе обраним народом, а мова, якою, до речі, продубльовані всі іспанські назви, вважається реліктовою і ізольованою – вона не входить до жодної мовної групи\nФото: Карта Країни Басків – автономного співтовариства на півночі Іспанії (wikipedia.org)\nНавіщо їхати в Країну Басків? Щоб побачити неймовірно природу океанського узбережжя, красиві міста та спробувати чудову кухню, яка вважається кращою в Іспанії.\nДля початку варто побувати на найвишуканішому курорті північного узбережжя Іспанії – Доностія – Сан-Себастьян. Це подвійне ім'я перекладається як ім'я святого Себастьяна: перше – баскською, а через тире – іспанською мовою.\nФото: Дикі береги півночі Іспанії, панорама (Ірина Савіна/для РБК-Україна)\nТут панує атмосфера дорогого курорту, а перший погляд на величезний пляж уздовж бухти Ла-Конча створює приголомшливий вау-ефект. Пафосні вулиці, покриті мармуровою бруківкою, набережна уздовж пляжу, вкритого золотистим піском – місце ранкових пробіжок, вечірніх променадів і посиденьок в ресторанах.\nЩоб побачити Сан-Себастьян з висоти, можна піднятися на пагорб Ігельдо на старовинному червоному вагончику фунікулера. Або пішки піднятися на протилежний пагорб Ургуль до замку Ла-Мота і статуї Христа на вершині гори. Або пішки піднятися на протилежний пагорб Ургуль до замку Ла-Мота і статуї Христа на вершині гори.\nФото: Набережна Сан-Себастьян (Ірина Савіна/для РБК-Україна)\nФото: Пляж Сан-Себастьян(Ірина Савіна / для РБК-Україна)\nЩе одне приголомшливе місто і культурна столиця країни Басків – Більбао. Поціновувачі концептуального мистецтва будуть в захваті від сучасної архітектури і мостів нової частини Більбао.\nСьогодні і не скажеш, що якихось сто років тому це був промисловий центр, оточений шахтами і рудниками. Коли видобуток копалин вичерпався, було прийнято рішення зробити з Більбао зразково-показовий арт-об'єкт, який вирішив подальшу долю цього міста.\nФото: Міст у Більбао (Ірина Савіна/для РБК-Україна)\nОсобливу популярність Більбао приніс знаменитий Музей Гуггенхайма. Попри скептичне ставлення місцевих мешканців до будівлі, що нагадує чи то сталевий вітрильник, чи то гігантський шматок фольги, музей приніс Більбао світову славу і перетворив його на туристичну пам'ятку.\nФото: Легендарний Музей Гуггенхайма в Більбао (Ірина Савіна/для РБК-Україна)\nБільбао буквально розрізаний на дві частини річкою Нервіон. Старе середньовічне місто Каско В'єхо, з величезним вибором ресторанів і барів, в тому числі й з зірками Мішлен, відкриває невичерпні можливості для дослідження баскської кухні.\nЯкщо Мішлен для вас не по кишені, можна влаштувати серфінг незліченними барами, де подають пінчос – бутерброди з морепродуктами, рибою, овочами і чудовими соусами. Будучи в Країні Басків, не називайте пінчос більш поширеною назвою тапас – баски горді і знають ціну своїй особливій рецептурі.\nФото: Пінчос бар (Ірина Савіна/для РБК-Україна)\nПляжі та острови північного узбережжя Іспанії\nЗа 30 кілометрів від Більбао знаходиться Гастелугаче – острів, з'єднаний з сушею довгим рукотворним мостом. На вершині острова у 10 столітті була споруджена каплиця Сан Хуан де Гастелугаче на честь Іоанна Хрестителя.\nЗа легендою, святий наздогнав у цьому самому місці диявола, на що йому знадобилося всього три кроки. Цей своєрідний рекорд, що став за сумісництвом дивом, необхідно було увіковічнити. Тому на місці перемоги добра над злом побудували каплицю. Церква кілька століть переходила з рук в руки – від ордена Тамплієрів до лицарів Біскайї.\nУ 16 столітті в каплиці жив відлюдник, який попереджав моряків дзвоном про наступаючу грозу. Можливо, тому у місцевих моряків з'явилася традиція: вирушаючи у плавання, приносити подяку Святому Іоанну за благополучне повернення додому.\nФото: Острів Гастелугаче (Ірина Савіна/для РБК-Україна)\nЦе місце знімали в серіалі "Гра престолів" як декорацію для замку Драконячий Камінь. Тепер сюди приїжджають туристи, щоб побачити острів, прикрашений природними арками, піднятися крутими кам'яними сходами з 237 ступенів і споглядати рукотворну красу на тлі бурхливого океану.\nНе варто сприймати північні пляжі як місце для морського відпочинку. Тут комфортніше серферам, ніж туристам – частіше зустрінеш людей у гідокостюмах з дошкою, ніж класичного пляжника в шезлонгу.\nФото: На північних пляжах можна частіше зустріти серферів, ніж "класичних" туристів (Ірина Савіна/для РБК-Україна)\nСюди варто їхати, щоб побачити красиву природу в оточенні бурхливого океану. Уздовж усього узбережжя Біскайської затоки розкидані унікальні пляжі з флішевими відкладеннями на березі. Один з них знаходиться недалеко від Більбао – біля селища Зумайя. Тут теж знімали "Гру престолів" - пляж Драконячий Камінь.\nПри цьому один з найкрасивіших північних пляжів знаходиться в Галісії – пляж Кафедральних Соборів. Природні кам'яні арки, утворені під впливом води і вітру, під час відливу на кілька годин оголюють свої основи, а потім знову ховаються під товщею високої води.\nФото: Пляж Кафедральних Соборів (Ірина Савіна/для РБК-Україна)\nПляж Кафедральних Соборів – туристична назва Прая-де-Аугас-Сантас, що в перекладі означає "Пляж Святих Вод". Найкраще сюди потрапити на світанку, пройти по невинно чистому піску, який оголився після багатьох годин під водою.\nВелична картина арочних "соборів", перші промені сонця в калюжах на мокрому піщаному дні осяюють помаранчевим світлом простори пляжу, залишаючи враження від побаченого на все життя.\nКантабрія. У маленькі міста за морепродуктами\nКантабрія – це безліч на диво затишних міст, немов перлова розсип розкиданих уздовж океанського узбережжя. Одне з них – Кастро-Урдіалес з широкою набережною уздовж білосніжного пляжу, краї якого впираються в неприступні флішеві скелі.\nНа одному з круч височіє середньовічна церква Успіння Пресвятої Діви Марії. Зовні вона практично нічим не відрізняється від численних соборів Іспанії. Але всередині це на дивно "повітряна" будова, наповнене променями світла. Які, потрапляючи на обличчя статуй Діви Марії і Христа, оживляють емоції на їхніх обличчях.\nФото: Кастро-Урдіалес – місто в Кантабрії з широкою набережною уздовж білосніжного пляжу, краї якого впираються в неприступні флішеві скелі (unsplash.com/kamila-maciejewska)\nМорепродукти в Кантабрії – одні з кращих в Іспані,ї і за ними краще їхати в рибальське компактне містечко Сантонья. На кожній вулиці є по кілька рибних ресторанів, в яких є все, що тільки забажає душа: устриці, кальмари, безліч видів риби, креветки, лангустини й краби.\nАнчоуси - ще одна місцева гордість. Ним присвячена "Ярмарка анчоусів", який проводять тут щорічно в травні: хтось змагається в приготуванні, а комусь дістається можливість все це дегустувати і навіть навчитися правильно готувати.\nАстурія. Архітектура у стилі модерн та океан\nНайбільші міста Астурії: Ов'єдо, Хіхон і Авілес утворюють своєрідний трикутник, всередині якого з одного міста в інше місцеві жителі переміщаються по справах, по роботі, за покупками. Але міста трохи поменше – все ж симпатичніші й затишніші. Одне з них – Льянес, з дорогими кондитерськими і ратушею, яку свого часу мудро переробили на казино.\nЧудові особняки в стилі модерн були побудовані переселенцями до Латинської Америки, які одного разу вирушили на пошуки кращого життя, через деякий час повернулися додому, і таким чином продемонстрували свою любов до батьківщини і товщину власного гаманця.\nФото: Городок Луарка в Астурії (Ірина Савіна/для РБК-Україна)\nЩе одне симпатичне містечко – Луарка. тут знаходиться найкрасивіше в світі кладовище, з якого відкривається приголомшливий вид на океан. Та й взагалі оглядові майданчики на місто справляють таке ж незабутнє враження.\nКудільєро – маленьке рибальське село, розташоване на схилах вузької бухти. Її будинки буквально нависають над крутими схилами, по яких замість вулиць в'ються нескінченні сходи.\nНа центральній площі десятки рибних ресторанів продукують божевільні аромати рибних страв – риба і морепродукти потрапляють на стіл безпосередньо з місцевого порту. В Астурії немає свого вина, зате багато яблук, з яких роблять сидр – гордість і навіть національний напій.\nФото: Рибальське село Кудільєро (Ірина Савіна/для РБК-Україна)\nМісцеві бари називають сидреріями, в них обов'язково покажуть справжній ритуал розливання сидру по келихах. Ця процедура залишається незмінною протягом вже багатьох століть: зі спеціального посудини з вузьким носиком сидр наливають у стакан з великої висоти. Так він насичується киснем і стає набагато смачнішим.\nГалісія. Всі дороги ведуть до іспанської святині\nГалісія – автономія на заході Іспанії, куди ведуть десятки паломницьких доріг до християнської святині – містf Сантьяго-де-Компостела.\nСтолиця Галісії – туристичний і паломницький центр, куди приходять тисячі пілігримів з усього світу. Шлях святого Якова дозволяє побачити справжню Галісію, петляючи горбистими горами, серед численних корівників і пасовищ, по евкаліптових лісах і селах.\nФото: Сантьяго-де-Компостелла (Ірина Савіна/для РБК-Україна)\nТут обов'язково потрібно спробувати знамениту страву Pulpo de Gallega – восьминіг по-галісійськи. Не пропустіть кінцеву мету шляху Сантьяго –Кафедральний собор, в якому щодня проходить меса, присвячена паломникам.\nФото: Найбільше у світі кадило – Ботафумейро (Ірина Савіна/для РБК-Україна)\nТут, під склепіннями собору після закінчення меси літає найбільше у світі кадило – Ботафумейро. Після закінчення меси кожен може обійняти золоту статую Святого Якова, на спині якого неземним світлом горить черепашка-гребінець – символ паломництва – Каміно де Сантьяго.\nПодібний маршрут займе один тиждень, якщо орендувати автомобіль і проїхатися по пляжах і містах півночі Іспанії. Але цей тиждень точно запам'ятається – красою й смаками іншої Іспанії.\nРекомендуємо також почитати путівник Лісабоном - куди піти, де випити кави та продегустувати локальні продукти.\nТакож ми писали, що встигнути подивитися в Румунії за 72 години - цікаві локації країни для нетривалої поїздки.


Власник Nemiroff, який після Майдану втік з України, знайшовся в Росії, - ЗМІ | Українські Новини\nВласник Nemiroff, який після Майдану втік з України, знайшовся в Росії, - ЗМІ\n19 березня 2019, вівторок, 15:19\t518\n2019-03-19T15:19:00+02:00 Політика 2019-04-09T04:03:20+03:00\nЯків Грибов. Фото: obozrevatel\nМайже два роки тому Яків Грибов, власник торгової марки Nemiroff, перетнувши кордон з Білоруссю, покинув Україну. І весь цей час залишалося тільки гадати, де ж наразі перебуває відомий горілчаний магнат. Адже за інформацією Державної прикордонної служби, про повернення на батьківщину громадянина України з такими ім'ям, прізвищем та паспортними даними не йшлося, повідомляє "Обозреватель" з посиланням на розслідування "Стопкор".\nПроте цікаво у цій новині інше – переповідаючи плітки з життя підмосковної еліти, російський канал "НТВ" називає Грибова російським бізнесменом.\n"Тож за усіх наявних фактів, можна з великою долею ймовірності припустити, що громадянина України на ім'я Яків Грибов наразі не існує, є російський комерсант та громадянин Російської Федерації Яків Грибов", - пише "Обозреватель".\nЩо, утім, не завадило спеціалісту з "віджиму" підприємств влітку 2018-го розпочати операцію із захоплення одного з найбільших агрохолдингів України, стверджує видання. 4 вересня 2018 року в інтересах Якова Грибова та його партнера Сергія Тарасова адвокат Костянтин Лікарчук заявив про подачу позову до акціонерів "Росток-Холдингу" нібито за звинуваченням у шахрайстві. Тоді ж сумнозвісний юрист підкреслив, що спір має комерційний характер та пройде під юрисдикцією Британських Віргінських островів. Проте, мабуть, не розраховуючи на перемогу у міжнародних судах, одразу ж розпочав використовувати вітчизняну корумповану Феміду.


На Лисянщині місцеві борються із снігами власними силами (Фотофакт) | "ДЗВІН"\nНа Лисянщині місцеві борються із снігами власними силами (Фотофакт)\nКомунальники Лисянської територіальної громади після останніх рясних снігопадів докладають всіх зусиль, щоб розчистити вулиці селища і громади від снігу. Пише видання “Вісті Черкащини“.\n«І люди, і техніка КП «Благоустрій» працюють без упину, задіяна спецтехніка та бригада з ручного прибирання, щоб забезпечити нормальне пересування для транспорту і пішоходів. 3-4 одиниці спецтехніки працює у посиленому режимі» – прокоментував директор КП «Благоустрій» Віктор Куценко.\nПрибрати всі ділянки одночасно неможливо, визнав він, але роботи продовжуються та триватимуть і надалі. Тим часом жителі Лисянської і сусідніх громад не чекають поки приїде техніка комунальників чи орендарів, і самі беруться до роботи. Як це зробили, приміром, у Вотилівці, де вийшли всією вулицею і очистили дорогу від снігу(на знімку). Так само вчинили і в Верещаках.


Для російського населення ніяка тема не може стати токсичною: воно повторює те, що каже телевізор. Тому саме по собі населення поки що не в змозі формувати громадську думку. На жаль, в Росії немає ЗМІ — є тільки засоби масової пропаганди і агітації. Найімовірніше, було прийнято рішення поступово зам’яти теми Криму і Донбасу — з двох причин.\nПо-перше, псевдопатріотичний чад від анексії Криму — або, як її називають в Росії, «приєднання Криму» — вивітрився. Відповідно, народ накрила сувора дійсність того, що сталося за ці чотири роки. Включаючи, природно, економічні, фінансові та політичні наслідки, які народонаселення не в змозі розуміти і аналізувати в якості елементарних причинно-наслідкових зв’язків. Тобто перша причина — це те, що теми вже не сприймаються народом, і тому їх потрібно потихеньку «заграти».\nДруга причина, більш вагома, полягає в тому, що Путін, використовуючи абсолютно фашистські прийоми і, так би мовити, гітлерівську риторику приблизно часів 1938 року, говорив про «Новоросію» та представляв цей план, як, вочевидь, свого часу Гітлер представляв свої плани щодо анексії Судетської області та «захисту» німецькомовного населення (Чехословаччини), як він говорив про розділений народ. Все, що з цим пов’язано, — це точна калька з Гітлера.\nЦей план «Новоросія» мав абсолютно конкретні параметри — ми їх знаємо, пам’ятаємо і ніколи про них не забудемо (йшлося про захоплення всього півдня та сходу України). Путін, як і Гітлер, у цих своїх планах провалився. Тільки вони провалилися по-різному. Але все, що Путін ніс про так звану «Новоросію», не відбулося, нічого цього немає. Ми точно пам’ятаємо процес провалу цього плану — як і чому він провалився. Відповідно, це найбільша причина, згідно з якою це все треба замилити, засипати очі пилом.\nНевідомо, чи достатньо цього, щоб Кремль вирішив щось міняти. Ми не можемо цього спрогнозувати, тому що всі механізми будь-яких прогнозів у Росії зруйновані. Російська держава зруйнована, зруйновані конституційні гілки влади, інститути вільних, чесних і справедливих виборів, змінюваності влади... Ухвалення рішень досі залишається в руках Путіна і його найближчих поплічників на кшталт (секретаря Ради безпеки РФ і екс-глави ФСБ) Миколи Патрушева — в цьому плані нічого не змінилося за останні чотири роки.\nДжерело статті: “https://glavcom.ua/columns/slavarabinovich/putin-nakazav-zabuvati-pro-krim-i-donbas-je-dvi-prichini-508692.html”\nКрим, Донбас, ФСБ, Путін, путінський режим,\nРозбитий унітаз і розкидане сміття. Як обгрунтовані обшуки у помешканнях кримчан


П'ять порад, які допомогли покращити поведінку моєї дитини\nЦей пост Хріссі Келлі, мами двох хлопчиків з аутизмом.\nНаші двері були відкритими для поведінкових терапевтів протягом останніх майже чотирьох років. Обидва хлопчики близько 20 годин на тиждень проходили інтенсивну терапію. Я ніколи не думала, що молодий двадцятирічний вчитель зможе навчити мене новим прийомам у вихованні дітей. Наявність аутизму в моєму житті розширило моє розуміння в тисячу разів. Я кажу і роблю речі, що раніше б ніколи не подумала буде працювати, але воно працює. Ось невеликий перелік методів, які ми використовуємо щодня, що допомагають зменшити капризи, покращити розуміння та бути щасливішими. Немає жодної речі, яка працює для всіх дітей, і жодного швидкого рішення, однак, багато з цих методів працюватимуть для багатьох дітей. Незалежно від того, є в них аутизм чи ні.\n1. Використовуйте час, щоб знизити перехідні капризи\nЗазвичай дітям не подобається коли їм потрібно залишити місце або заняття, що їм подобається. Це є великою проблемою для мого 5-річного сина. Були часи, коли я навіть не брала його до сусідського парку, тому що я так боялася цього жахливого моменту, коли наставав час йти. Він був непередбачуваним. Іноді він кричав, падав на землю, або намагався вибігти на жваву вулицю, щоб утекти від мене, або міг вдарити мене. Це розбивало моє серце і дуже лякало мене.\nЄдиною річчю, що змінила життя стало використання хвилинних попереджень/таймерів: для вашої дитини може знадобитися 5-хвилинне, 2-хвилинне або 1-хвилинне попередження, перш ніж відбудеться зміна активності. Такі попередження допомагають дітям готуватися до переходу. Вони почнуть розуміти що за попередженням слідує дія. Врешті-решт, хвилинні попередження стають рутинними, навіть якщо наступного завдання немає.\nМи встановили таймер на нашому iphone.\n"Через п'ять хвилин треба прийняти ванну".\n"Через дві хвилини ми йдемо з парку".\nЦе допомагає дитині відчувати себе більш керованим тоді, коли батьківський контроль відсутній. Ми робили це протягом двох тижнів, перш ніж ми почали бачити результати. Вже пройшли роки, і це все ще працює. Встановіть свої межі та дотримуйтесь їх.\nБагато капризів трапляються через те що діти надто хочуть те, чого не можуть мати цієї миті. Іграшка, бажання перекусити, поїздка кудись саме зараз. Або щось, чого вони НЕ хочуть робити. Для багатьох з цих ситуацій ми використовуємо спочатку/потім. "Спочатку…, потім…" використовуються для того, щоб допомогти дитині завершити завдання, перш ніж отримати щось мотиваційне.\n"Спочатку ми закінчуємо обід, потім ми можемо вийти на вулицю".\n"Спочатку ми будемо прибирати, потім підемо в парк".\nЗалежно від ваших потреб та набору навичок вашої дитини, ви можете робити це в усній формі, використовувати зображення або писати на дошці.\nДіти з аутизмом краще сприймають візуальну інформацію, тому краще використовувати метод із зображеннями.\nТаким чином в розумі дитини з'являється чітка структура, що допомагає виконувати вказівки. Це зменшує розлад у дитини, оскільки вони можуть точно зрозуміти, що від них очікується. Це чудово працює для мого 5-річного Грейсона. Йому, напевно, знадобилося близько двох місяців, щоб він зрозумів, що отримає те, що хотів, після того, як він спочатку зробить те, про що його попросили. Але це не працює для Паркера, якому три. У нього немає такого ж розуміння мови, як у брата і він не може усвідомити щось інше, крім того щоб мати те що він хоче прямо. Ми як і раніше використовуємо цю комунікацію, оскільки одного дня, коли він опанує мистецтво мовлення, він зрозуміє важливість цього.\n3.Винагорода позитивної поведінки\nПосилення мови визначає та підтверджує конкретні позитивні дії дітей та закликає їх продовжувати свою відповідну поведінку. Наприклад, коли дитина ділиться, поступається в парку, можна сказати: "Мені дуже подобається, як ти ділився і грав так гарно з тим маленьким хлопчиком в парку". Особливо важливо визнати поведінку, коли дитині доводиться ділитися, тихо поводитись, слідувати вказівкам. Таким чином дорослий дає дитині зрозуміти, що її позитивна поведінка була помічена.\nМи постійно відмічаємо хорошу поведінку, коли хлопці докладають зусиль. "Мені подобається, як ти ділишся своєю вантажівкою з Паркером". "Ти дуже добре прибрався, Паркер". Визнаючи добру поведінку, збільшується вірогідність того, що вона повториться. (Зверніть увагу: це також працює з чоловіками). У середовищі з малими дітьми ви часто кажете: ні, покладіть це вниз, не робіть цього, покладіть назад, ви не можете це зробити - ви не можете з'їсти це, НІ, ні, ні, - іноді варто зосередити увагу на хорошому. Слова "похвали" є дуже гарною мотивацією.\nАле для деяких дітей похвала нічого не означає. Це не є дієвим для покращення поведінки. У цьому випадку необхідно виявити те, що стимулює дитину. Деколи можна запропонувати невелику відзнаку — шматочок цукерки або стікери, які при накопиченні можуть бути використані для якоїсь більшої винагороди. Я чула, як деякі люди кажуть: "Я не люблю підкуповувати свою дитину". Для мене це як отримати заробітну плату за виконану роботу. Ми всі працюємо за винагороду, будь то емоційна, фінансова або матеріальна.\n4. Зосередьтеся на тому, що ви хочете, щоб дитина робила, а не те, що ви хочете, щоб вона припинила робити.\nСкільки з вас кричали на свою дитину зі словами "припини галасувати"? Мінімізуйте використання "не" та "припини". Наприклад, фраза "Йди по тротуару" буде набагато ефективнішою, аніж "не ходи по траві" для дитини, яка може не чути фрази "не робити". Фразу "припини кричати" замініть на "тихіше, будь ласка", замість "не малюй на столі" використовуйте "малюємо лише на папері". Для багатьох батьків це здається нелогічним, але це працює.\nЯ знаю, що спочатку він почувався трохи дивно, коли я ігнорувала його крики або коли він кидався на землю. Але коли вони це роблять, вони привертають на себе увагу і коли ми звертаємо на це увагу, це підсилює таку поведінку. З часом вони розуміють, що це не працює і більше зосереджуються на гарній поведінці.\nДля мене було дуже складно навчитися контролювати свої емоції. Дуже непросто не реагувати, коли дитина виходить з-під контролю. Це виснажує і засмучує. Я роблю глибокий вдих і переконуюсь, що мій тон звучить спокійно, навіть якщо я не відчуваю цього. Я нагадую собі, що я доросла, і якщо я очікую, що моя дитина змінить свою поведінку, то я теж має це зробити. Діти не завжди можуть пояснити, що вони хочуть і потребують, і це дуже засмучує. У мене було багато років практики, тому я маю бути більш лагідною, спокійнішою і терплячою, так я буду подавати приклад іншим.\nЯ не можу повірити, наскільки щасливішими вони стали з початку поведінкової терапії. Вони менше засмучуються і набагато більше розуміють.\nПам'ятайте, що батьківство - це захоплива подорож, і в більшості випадків, ми проходимо всі складнощі. І раніше чи пізніше все закінчується. Іноді все, що стоїть між вами та щастям вашої дитини, є сферою, що потребує додаткового контролю. Якщо у вас є будь-які питання або поради з вашого боку, залиште їх у коментарях.\nВи можете дізнатись більше про Хріссі Келлі та її родину її сторінці Facebook


Економіка новини - ст 45 | Останні події\nOstanniPodii / Всі новини / Економіка / Сторінка 45\nЕкономіка та фінанси - ст 45\n06:26, 4 жовтня 2015 р.\nМедведєв лякає скасувати для України торгівельні преференції\n07:49, 30 вересня 2015 р.\nПрем’єр РФ заявив, що в разі початку дії на території України рішень ЄС, Росія призупинить дію режиму преференцій і перейде на звичайний торговий режим, щоб «Україна за свій європейський вибір отримала всі переваги».\nУ Кличка закупили ліків для онкохворих втричі дорожче\n13:59, 28 вересня 2015 р.\nЗа гроші столичного бюджету під керівництвом екс-регіонала втричі дорожче було придбано препарат «Доцетаксел – Віста», прописавши тендер під одного учасника ринку.\nМедведєв встановив ціну на газ для України\n09:24, 25 вересня 2015 р.\nПрем’єр РФ підписав постанову, згідно з якою ціна на газ для України з 1 жовтня до 31 грудня 2015 року встановлюється на рівні цін на газ для країн ЄС, суміжних з Україною.


Вийшов єпархіальний настінний календар на 2016 рік | Волинська єпархія Київського Патріархату – Новини\nВидавничий відділ єпархії «Ключі» випустив настінний двосторонній церковний календар на 2016 рік. Як і раніше, він, зокрема, відображає особливо шановані на Волині свята й пам’ятні церковні дні.\nНа одній стороні календаря розміщено світлину, де митрополит Луцький і Волинський Михаїл окроплює святою водою вірних парафії Мучеників Флора і Лавра в с. Яковичі Володимирського районного деканату. На другій – храм Різдва Пресвятої Богородиці в с. Новосілки Турійського деканату. У 2016-му відзначатимемо 340-річчя цього Божого дому.\nУ виданні календаря посприяв Центр хірургії ока Професора Загурського. Придбати його можна у книгарні-бібліотеці «Ключі» (Луцьк, просп. Волі, 2 – біля обласної юнацької бібліотеки), у храмах і монастирях єпархії.


Як зробити вино: технологія і правила приготування в домашніх умовах\nВинороби зберігають секрети отримання прекрасного напою і передають їх з покоління в покоління. Але технологія виготовлення вина відома з давніх часів, знаючи прості правила, будь-хто може приготувати напій самостійно. Розглянемо, як зробити домашнє вино з винограду або інших фруктів і ягід. Після того, як технологія буде освоєна, з’являться власні рецепти і секрети, які дозволять зробити домашній напій неповторним і вишуканим.\nЩо знадобиться для приготування напою\nДля приготування вина з домашньої технології потрібні:\nємність для бродіння мезги;\nтолкушка, лопатка для перемішування;\nгнучкий шланг для зняття вина з осаду.\nТара і пристосування перед використанням миються і дезінфікуються ретельно просушуються.\nЕтапи приготування вина в домашніх умовах\nПрирода ніби подбала про те, щоб люди могли виготовити вино – речовини, що викликають бродіння, знаходяться на плодах. Основне завдання початківців виноробів полягає в правильному зборі і підготовці сировини, створення умов для запуску процесу бродіння. В подальшому виробництві необхідно дотримуватися послідовність робіт, витримувати необхідні часові рамки, щоб напій перебродив і дозрів.\nПравила вибору та підготовки\nТрадиційною сировиною для вина є виноград. Винні сорти краще віддають сік, выбраживают. Для домашнього приготування краще використовувати їх. Основні правила вибору винограду:\nвибирають тільки повністю выспевшие кисті – без ознак нестиглості, псування, механічних пошкоджень;\nзбирання проводять у суху погоду – на кистях не повинно бути вологи;\nвиноград не миють – наліт містить речовини, що запускають бродіння;\nягоди знімають з кистей.\nОбробку плантації хімікатами, при необхідності, роблять задовго до збору врожаю, щоб на плодах вже не залишилося слідів шкідливих речовин.\nПодрібнення сировини, або одержання мезги\nЦілісність виноградин треба порушити, щоб сік почав відходити. Для цього тиснуть виноград – руками, толкушкой для картоплі. Здавлювання не повинно бути сильним, щоб не пошкодити кісточки. Тому блендери, преси, м’ясорубки не використовують.\nПоміщають підготовлену мезгу в ємності, які не піддаються окисленню – в каструлі з нержавіючої сталі, емальовані, скляні. Традиційно використовуються дерев’яні бочки, які попередньо миють і висушують.\nЄмність з винної заготівлею накривають тканиною, зав’язують, щоб виключити потрапляння комах. 1-2 рази в день склад перемішують, щоб полегшити бродіння. Коли весь макуха сплив і перетворився в щільну масу, його знімають, віджимають. Сік повинен бути вільним від частинок винограду.\nСік повинен продовжити бродіння. Для цього його переливають у тару, яку можна герметично закрити – скляні пляшки, банки, бочки. Потрібно не допустити контакту сусла з повітрям. Для цього роблять гідрозатвори. Щільно закривають тару, в кришку вставляють трубку, кінець її виводять у воду.\nПри бродінні відбувається утворення газів, тому ємність заповнюють на 2/3 об’єму. По трубці гази виходитимуть з бутля. Найпростіший спосіб замінити газовідвідну трубку – щільно надіти на шийку і прив’язати хірургічну рукавичку, зробивши голкою декілька отворів у гумі.\nБродіння винного сусла і його освітлення\nЯк забезпечити смак і правильне бродіння:\nбутель тримають поза доступу прямого сонця, в світлому приміщенні;\nтемпература – 18-28 °, низькі температури бродіння зупиняють, високі призводять до утворення спиртів, погіршують смак.\nБільшість сортів винограду потребують додавання цукру для поліпшення смаку і підтримки бродіння. Його вводять 2-3 рази в залежності від смаку сусла. Перший раз – через 2-3 тижні від розливу.\nОбсяг цукру – 50 грамів на літр. З бутля відливають частина рідини, розчиняють весь обсяг цукрового піску і повертають у загальну ємність.\nПеред іншими вводами цукру необхідно пробувати сусло. Якщо воно солодке, бродіння йде активно, дуже міцний і нудотний напій не потрібно, цукор не додають. В процесі бродіння сусло поступово світлішає і зріє.\nОсвітлення вина желатином\nПрибрати каламуть з вина, освітлити, стимулювати утворення осаду допоможе желатин. На 5 літрів вина беруть неповну столову ложку желатину. Його заливають столовою ложкою холодної води і чекають розчинення і набухання (1-2 години). Додають стільки ж окропу, вимішують до однорідності. Остудивши, вливають вино при постійному помішуванні.\nСтавлять напій на повторне бродіння на 2-3 тижні, використовуючи гідрозатвор. Чекають випадання муті в осад.\nВідділення вина від осаду\nПро завершення бродіння свідчать:\nвідсутність виходу газів через гідрозатвор (опадання рукавички);\nосвітлення і прозорість рідини;\nВино слід оперативно злити, щоб не погіршився смак. Бутель ставлять на піднесення, опускають гнучкий шланг і, подсосав, починають перелив в іншу ємність. Важливо не торкатися осаду – залишити його на місці.\nВажливо: якщо вино недостатньо солодке, можна додати цукор і поставити на доброджування, встановивши гідрозатвор.\nЄмність заповнюють доверху, далі йде процес тихого (неактивного) бродіння. Регулярно вино зливають з осаду.\nКоли осад перестає формуватися, напій переводять в пляшки, залишивши до пробки просвіт в пару сантиметрів, укупоривают. Зберігають у темному прохолодному місці (погріб). Дозрівання відбувається від декількох місяців до півтора років. Якість постійно поліпшується.\nОсобливості приготування різних видів вина\nВ домашніх умовах можна зробити вина різних видів, у тому числі найкорисніший, на думку дієтологів, сухий напій. Колір продукту залежить від використовуваних видів винограду, міцність – від процентного вмісту цукру і спирту.\nДля приготування сухого напою цукор не використовують зовсім – бродіння забезпечує фруктоза у винограді. Тому вибирають тільки самі солодкі виноградні сорти – з вмістом цукру 15-22 %. Якщо поставити вино з неякісної сировини, поліпшити смак вже неможливо.\nДовідка: сухі вина виходять з фортецею 8-11 °, смак залежить тільки від якості винограду.\nПісля освітлення в процесі бродіння темний виноград дає напій червоного кольору. Це найбільш терпкі і ароматні види натуральних вин. Щоб приготувати якісний продукт, потрібно підтримувати температуру 22-29 °. Чим солодший виноград, тим вишуканіше смак. Штучне додавання великої кількості цукру небажано, у цьому випадку виготовити вино з натуральним смаком не вдасться. Готовність наступає через 2-3 місяці після розливу.\nБілі вина рекомендується ставити на чистому соці – тверді складові відокремлюють відразу. В якості сировини використовують зелений виноград.\nРобити такі напої нескладно і швидко – на тихе бродіння йде не більше 2-х місяців.\nЗмішування темних і зелених сортів винограду при виготовленні саморобних вин дозволить отримати напій рожевого кольору. Готувати склад потрібно з урахуванням поєднання смаків винограду, не забуваючи, що темні сорти більш запашні і терпкі, можуть повністю перекрити ніжний аромат світлих сортів.\nДля виготовлення кріпленого вина використовують такі технології:\nзбільшений введення цукру – при додаванні 1 % піску фортеця піднімається на 0.5 %;\nкріплення спиртом – допустима добавка – 2-15 % від обсягу.\nВідзначимо, що останній спосіб погіршує смак, привносить спиртовий запах в готовий продукт, позбавляє натуральності.\nЩоб вино вийшло ігристим, його розливають, коли бродіння починає слабшати (через 14-28 днів). Для розливу використовують пляшки від шампанського. Головне в приготуванні – правильно закупорити натуральними пробками з вуздечками. На зберігання бутлі укладають із нахилом, щоб пробка була вологою.\nІдеальним місцем зберігання є темний підвал з постійною температурою 6-8 °. Вдома потрібно забезпечити провину затемнене місце з температурою 10-15 °. Вологість підтримують в межах 60-80 %. Бутлях необхідний повний спокій. При натуральних пробках бутлі розташовують горизонтально.\nПокроковий рецепт приготування сухого вина – з солодких сортів Піно Нуар, Соляріс:\nПриготовка соку. Плоди розчавити і витримати в ємності 12-18 годин. Віджати сік і перелити в бутель.\nДати сусла бродити 3 тижні при температурі 22-28 °.\nЗлити з осаду. Дати доброджувати 3 тижні в закритій банці.\nПовторно прибрати з осаду і залишити ще на місяць.\nРозлити в пляшки і прибрати на зберігання.\nСвоїми руками можна приготувати смачне вино з популярного сорту Лідія. Буде потрібно 3 кілограми цукру на 10 кілограмів сировини. Мезгу витримують у закритій тканиною ємності 5 днів. Потім зливають сік і віджимають. Переливають в бутель з гідрозатворів або простий гумовою рукавичкою, ввівши 2 кілограми цукру. Додають цукор, що залишився через 14 днів. Загальний час бродіння 3-4 тижні. Після розливу витримати в погребі не менше місяця.\nДомашнє виготовлення вин – заняття творче і захоплююче. У процесі приготування рецепти удосконалюються, у виноробів з’являються необхідні навички і секрети. Щоб приготувати вино, потрібно чимало часу, але результат окупить всі зусилля.


П`ятниця, 22 жовтня, 08:40:14\n27.09.2021 10:13 — Агенцiя\nПрацює колектив в одну зміну: з 8.00 до 17.00 з перервою на обід. Робота у вихідний день за згодою сторін компенсується або оплатою в подвійному розмірі, або наданням іншого дня відпочинку. Заробітна плата працівників залежить від професійних навиків та об’єму виконаних робіт.\n«Завод МК і МО» спеціалізується на випуску зварних металоконструкцій, металевих форм, бурових вишок і основ до них, веж стільникового зв'язку, димових труб, а також товарів за індивідуальним замовленням, зокрема, воріт, гаражів, решіток, огороджень тощо. «Ми – «металісти», - каже голова правління ПрАТ «Завод металоконструкцій та металооснастки» Микола Самусь. - Виготовляємо все, що можна зробити з металу».\nПродукція заводу має попит у будівельній і нафтогазовидобувній промисловості. Працює на підприємстві близько сотні людей. Переважно це - зварники та слюсарі із складання металевих конструкцій. Микола Самусь зауважує, праця на заводі фізично важка і потребує відповідних професійних знань, вмінь та навиків. Адже від якості роботи працівників залежить довговічність та стійкість будівельних конструкцій, робота і термін служби різної техніки.\nКваліфіковані робітничі кадри підприємству завжди потрібні. Так, за останні два роки до служби зайнятості було подано понад 30 вакансій. За словами голови правління заводу, їм постійно бракує конструкторів, машиністів кранів, слюсарів-складальників, газорізальників, фрезерувальників, газоелектрозварників, токарів.\nУкомплектувати кадри заводу допомагає служба зайнятості. Також на замовлення роботодавця організовується професійне навчання безробітних, щоб людина, отримавши потрібну професію чи кваліфікацію, залишилась працювати на підприємстві. Наразі служба зайнятості пропонує безробітним професійне навчання за професією фрезерувальник з подальшим гарантованим працевлаштуванням на «Заводі МК і МО».


Томас Маршалл — Вікіпедія\nТомас Райлі Маршалл\nангл. Thomas Riley Marshall\n28-й Віцепрезидент США\nНорт-Манчестер, Індіана, США\n1 червня 1925(1925-06-01) (71 рік)\nLois Irene Kimseyd\nТомас Райлі Маршалл (англ. Thomas Riley Marshall; нар. 14 березня 1854(18540314) — пом. 1 червня 1925) — американський політик, член Демократичної партії США, віцепрезидент США з 1913 по 1921 рік.\nМаршалл народився 1854 року у місті Норт-Манчестер, штат Індіана. Після закінчення школи поступив у коледж Уобаша, який закінчив 1873 року. Потім вивчав право, 1875 року зайнявся адвокатською практикою.\nУ 1908 році Маршалл балотувався на посаду губернатора Індіани та несподівано переміг, отримавши всього на 0,1 % більше голосів виборців, ніж його головний суперник, представник республіканської партії Джеймс Уотсон. На посаду губернатора вступив 11 січня 1909 року.\nПрацюючи на цієї посаді спромігся запровадити закон про захист дітей, зокрема щодо регулювання дитячої праці. Також підтримав ідею поро загальні вибори сенаторів та ратифікував сімнадцяту поправку до Конституції США. Також намагався провести конституційну реформу, але вона викликали бурхливу реакцію громадськості та була заблокована судом штату.\n1912 року на національному з'їзді Демократичної партії Маршалл був висунутий кандидатом на посаду віце-президента США. Цю посаду він обійняв 4 березня 1913 року після перемоги на президентських виборах Вудро Вільсона. На виборах 1916 року Вільсон та Маршалл були обрані на другий термін. Взаємини між Вільсоном та Маршаллом були доволі прохолодні, зокрема через політичні суперечності. Під час першої світової війни Маршалл активно діяв заради підйому морального духу американців, виступаючи на зібраннях по всієї країні. Також він став першим віце-президентом, який проводив засідання кабінету міністрів, під час частих відвідань Вільсоном Європи.\n1919 року Вільсон переніс інсульт, через що виявився недієздатним. Тому лунали заклики до Маршалла взяти на себе виконання обов'язків Президента США, але Маршалл відмовився брати на себе таку відповідальність.\nПісля завершення строку повноважень залишив велику політику та продовжив займатися адвокатською практикою, видав декілька книжок, зокрема власні мемуари.\nПомер 1 червня 1925 року від серцевого нападу, похований у Ідіанаполісі.\nВікісховище має мультимедійні дані за темою: Томас Маршалл\nБіографія Томаса Маршалла (англ.)\nFreebase: /m/07q4s · GND: 1185836071 · ISNI: 0000 0000 3139 8462 · LCCN: n91085671 · NUKAT: n00038936 · SUDOC: 16862947X · VIAF: 50868805\n28-й Віце-президент США\nОтримано з https://uk.wikipedia.org/w/index.php?title=Томас_Маршалл&oldid=28072166\nЦю сторінку востаннє відредаговано о 20:17, 16 травня 2020.


Название Транзитивне суспільство як виклик сучасності\nУ зв’язку з цим варто зробити деякі додаткові зауваження. Ми поділяємо точку зору, згідно з якою в закритих суспільствах потреби суспільства виникають у міру створення можливостей для їх задоволення. Це процеси економічного і соціального гомеостазу, що забезпечують стабільність і рівновагу в суспільстві. Доки СРСР було країною з закритим суспільством, проблеми розриву між виникаючими потребами і можливостями економіки і промисловості були не дуже гострі. Люди були бідні, але багато хто про це не знав. Значною частиною населення наша країна сприймалася кращою у світі, і люди відчували гордість за це. Після розриву залізної завіси не тільки в інформаційному, але й в економічному і політичному змісті, процеси гомеостазу були порушені. Приклади більш розвинутих країн породили проблему значного випередження росту потреб у порівнянні з можливостями економіки. Це у свою чергу викликало соціальну напруженість і масову незадоволеність країною, урядом, владою в цілому. Виник ефект “утрати майбутнього”, коли люди стали побоюватися за свою долю, за своє майбутнє. Утрата “культури самодостатності” викликала психологічну напругу, невдоволення і соціальну кризу. Перед країною встала проблема модернізації. Мова йде не просто про зростання економічних показників і обсягів виробництва товарів, а саме про засвоєння і задоволення політичних, споживчих і інших стандартів розвинутих європейських країн, тобто про проблеми міжнародної соціалізації.\nТранзитивний характер елементам політичної системи і політичного режиму надає наявність у ньому різноманітних рис. Так, можна виділити п’ять рис політичного режиму України: 1) демократія (наявність парламенту, загальних виборів і т.п.); 2) олігархія (певна кількість особливо заможних людей, які контролюють деякі сектори влади, засоби масової інформації, які забезпечують лобі у парламенті і т.д.); 3) авторитарність, яка особливо виявляється на місцевому рівні, у деяких діях виконавчої влади; 4) мафіозно-кримінальні риси (наявність корупції, злочинності в структурах влади і т.п.); 5) номенклатурно-бюрократичний характер влади, який є частково спадщиною тоталітарного режиму, частково – придбаний вже в нових умовах. Добре відоме постійне зростання державно-адміністративного апарату, поширення сфери його впливу.\nПостмодерністське суспільствознавство підживлюється природнознавчими парадигмами некласичного мислення, а також запозичає в естетиці принципи постмодерністської художньої свідомості. Той же синергізм, як риса модерністської методології, припускає єдність стилю мислення в природничих, суспільних науках і в естетиці. Сьогоднішнє громадське життя для свого пояснення вже не може задовольнитися традиційними уявленнями, класичним стилем мислення. Абсурд, божевілля – от характеристики суспільства . І якщо підійти до цих понять із мірками традиційних уявлень, то слідством буде розпач, безсилля, відмова від майбутнього. Безплідні спроби повернутися до звичної упорядкованості, через неможливість досягти цього, стимулюють прагнення до авторитарного насильства. Повернути цілковите самовладання і бажання до подальшого розвитку суспільства для забезпечення “життя майбутнього століття” можна шляхом зміни стилю мислення, надання статусу “виправданого, закономірного” і нарешті “нормального” усьому тому, що сприймається як абсурд, божевілля. У цьому можна вважати виправданість зусиль з формування постмодерніського суспільствознавства.\nЗ цієї позиції більшість негативних явищ можуть бути охарактеризовані як функціональні. Наприклад, можна стверджувати, що корупція дозволяє перебороти саботаж державних чиновників у реалізації ринкових відносин. Деякі державні службовці негативно ставляться до нових економічних структур і саботують їхню діяльність. Тільки гроші можуть служити для них аргументом для вирішення проблем. Без корупції взагалі нічого б не було: вона дозволяє залишатися суспільству “на плаву”. Більшість явищ, що ми називаємо негативними, не можна оцінювати в поняттях “добрі-погані”, а краще застосовувати інші терміни: “функціональні або нефункціональні”, тобто визначити чи дозволяють ці явища суспільству вирішувати проблеми або ні. Так, протез – це не добре і не погано, а дозволяє жити, це необхідність для інваліда. Таким протезом у нашому суспільстві-інваліді є корупція .\nДля класичних теорій властиві пошуки інваріантів, універсальних законів. На противагу цьому модернізм приділяє увагу унікальності, одиничним явищам. Постмодернізму властивий плюралізм основ, множинність ключових причинних зв’язків, детермінант. Суспільствознавчі теорії не просто різноманітні. Кожна з них стверджує свій тип універсальності. Постмодернізм не прагне спростовувати одну теорію на користь інший, а готовий розглядати різні підстави як рівнозначні. Художній принцип постмодернізму – полістилізм – у соціальних науках виявляє себе в множинності основ соціального мислення. Звідси соціалізм і капіталізм однаковою мірою розглядаються як підстави суспільного буття, що виявляється в моделі китайського ринкового соціалізму, у російських і українських реаліях, яким немає назви. Тоді як для класичної соціології капіталізм і соціалізм були альтернативами, а в посткласичному суспільствознавстві розглядалися унікальні моделі радянського соціалізму, арабського, африканського, що мало були схожі одна на одну.\nДля класичного принципу фундаменталізму є модерністська паралель – холізм, цілісність. Якщо для класичних уявлень частина і ціле співвідносяться в рамках здорового глузду, то фізика мікросвіту змусила по іншому розглядати ці співвідношення: ціле і частина в посткласичному мисленні стали розглядатися якрівноправні. Холізм, як риса модерністської методології, розмивається в постмодерністській методології. Він немов би є і його немов би немає. Так, соціологічний підхід вбирає в себе інші дисциплінарні підходи. Ідея клонування, голографічного відображення, коли в кожній частині цілого міститься це ціле, співвідношення цілого та частки також набуває постмодерністського значення. У рамках сучасного постмодерністського мислення ідея віртуальної реальності знаходить висвітлення в спростуванні самої проблеми цілого і частини: частина претендує на статус цілого, а ціле є частиною. Цілісність соціального світу, яка втілена, наприклад, в ідеї “єдиного радянського народу”, замінена рівнозначними українською і російською ідеями. При тому рештки цілісності зберігаються, співіснують із частками як віртуальні. Співвідношення соціального цілого і частини приймає невизначений характер: ціле немов би є і немов би його нема. Це стосується і феномену СНД, і Європейської спілки, і більшості інших важливих проявів цілісного. Віртуальність цілого і частини вирішується ситуативно.\nПостмодерністські феномени не мають назви. Віртуальна природа цих феноменів невловима для “найменування”, тому що останнє вимагає визначеності, фіксації. Якщо ж назви з’являються, вони мають екзотичні номінації типу “габітуса” ( у Бурд’є) .\nУ літературі пропонується відносити до постмодерністських таку якість, як “когерентність”, що означає “наявність синхронізованості різноманітних здавалося б, не пов’язаних одна з одною подій, які, накладаючись одна на одну, посилюють або послаблюють розмірність соціальних процесів” . Порушення просторово-часової структури викликає її саморуйнування. Поняття “політичного простору” досить поширене в сучасній політології і також опиняється в постмодерністській гносеології під впливом фізичного мислення.\nПостмодернізм не просто більш витончена новітня методологія соціального пізнання, але й об’єктивна характеристика соціальної реальності. Постмодерністське розуміння порядку конституюється з хаосу. Це не просто упорядкований хаос, а певне ставлення до хаосу, як до своєрідного різновиду порядку. Таке розуміння дозволяє зберегти почуття стабільності в умовах здавалося б дефіциту упорядкованості.\nНе розв’язавши всіх проблем модернізації, країна проте у визначених аспектах перейшла до вирішення завдань постмодернізації.\nВідоме положення про одночасність змін у взаємопов’язаних сферах, наприклад, економічній свідомості й економічній поведінці, в умовах нашого суспільства порушується у вигляді нерівномірності і наявності дифузійних процесів. Засоби масової інформації, сучасна освіта, різноманітні форми допомоги розвинутих держав в галузі інформації та ін. створюють умови для випереджаючого розвитку соціокультурної сфери, у деяких її проявах, в порівнянні з економікою і політикою. Процесі, які поєднують модернізацію та постмодернізацію, а також явища консервативного відступу, можна позначити інтегральним терміном “трансформація”.\nПодібні явища притаманні і сучасному суспільству. Для соціальної структури характерна невизначеність соціальних меж. Колишні критерії соціального поділу перестали бути значимими. Соціальна структура визначається за критеріями стилю життя, які не є чіткими. Професії сучасного суспільства перестають бути спеціалізованими настільки ж чітко, як і в традиційному суспільстві. Економічні відносини теж не можуть характеризуватися чіткістю. Добре відома соціологічна характеристика постмодернізму – це криза ідентифікації, коли людина не може точно віднести себе до якоїсь соціальної спільноти. Існує багато невизначених законів. Можна тлумачити ці явища як недостатній рівень розвитку суспільства. Але варто врахувати, що діючі суб’єкти як ніколи освічені, мають більше можливостей спиратися на досвід минулого. Деякими соціологами нинішній соціальний стан оцінюється як хаос. Ми ж схильні стверджувати, що це внутрішня властивість постмодерного суспільства. Така оцінка може мати важливі політичні наслідки. Якщо невизначеність, неясність, характерні для суспільства, розцінювати як хаос, що потребує упорядкування, то для цього необхідне застосування “сильної руки” і диктатури. Якщо ж цю невизначеність тлумачити, згідно з нашою точкою зору, як природну і внутрішньо необхідну властивість суспільства, то політичний висновок буде не в наведенні порядку “твердою рукою”, а у виробленні культурних зразків поведінки, щоб навчитися жити в постмодерному суспільстві, вирішувати проблеми демократичним шляхом в умовах культурної невизначеності. Формується тип особистості, що саме своєю діяльністю створює цю невизначеність і сприймає її як природне середовище свого буття. Такою є нова генерація підприємців, бізнесменів, політиків.\nДля сучасного суспільства також притаманна мозаїчність його структури, про що пише, наприклад, А.Тоффлер. У сучасній соціології достатньо поширеним є ситуативний підхід до вивчення соціальної структури і суспільства в цілому. Відповідно з таким підходом для кожної ситуації існує своя соціальна структура. Кожна проблема формує свій набір груп інтересів. Для сучасного суспільства масовою є мозаїчність і фрагментарність його способу життя і структури соціальних ролей. Для успішно діючих суб’єктів характерна хаотичність життя. Сучаснаюдина повноту буття відчуває в нестабільності. Це позначається на відносинах між людьми, особливо в родині.\nЗ погляду класичної, традиційної ментальності, постмодернізм – це мерзотний час, що руйнує особистість і позбавляє суспільство внутрішнього ядра , а людину – стабільності.\nЛітературний критик, аналізуючи сучасний художній твір, виявляє постмодерністські риси зображеного в ньому суспільства. Аналізуючи постмодерністський художній твір критик неминуче аналізує відображене в цьому творі постмодерністське суспільство. У цьому значенні абсурдними видаються ствердження деяких соціологів про те, що наше суспільство не може називатися сучасним, оскільки воно ще не вирішило завдання модернізації, і тим більше не готове вирішувати задачі постмодернізму. У вітчизняній літературі і мистецтві постмодернізм міцно утвердився, як один із домінуючих напрямків. Неможливо уявляти існування постмодерністського мистецтва в непостмодерністському суспільстві. Інша справа, що постмодернізм сам по собі не однорідний, він має різні форми.\nДля соціальної теорії періоду модернізації, особливо на початку століття, характерними були пошуки прихованого змісту подій, що відбуваються, активне богошукання. Збірник “ Віхи” – яскраве свідчення напруженого пошуку глибинної сутності історії. Символізм у мистецтві супроводжувався спробами прояснення сутності реальності. Зараз спроби знайти сакральний зміст викликають скептичну реакцію і є безрезультатними. Повсякденність є центр буття. Психологи відзначають відсутність глибини у відносинах між людьми. Відносини мають переважно поверхневий характер, вони не торкаються особистісних глибин душі. Психологічні комплекси замінюють істинну складність особистості сурогатом. Бути серйозним не модно. Іронія замінює серйозну реакцію на життєву ситуацію. Навіть проблема смерті іронічно травестується.\nУ трансформаційному суспільстві можливий парадокс, при якому зміни можуть не супроводжуватися змінами. Неупорядковані зміни, з протилежним змістом, що взаємно одна одну гасять, викликають нединамічний процес. Такого роду зміни можуть описуватися в рамках теорії хаосу. Проте, якщо хаос і абсурд розглядаються як закономірні явища – це вже не хаос. Вірніше, хаос іншої якості. Його нема необхідності переборювати, а необхідно вчитися жити в умовах хаосу. У процесі адаптації і навчання формується новий клас людей. Трансформація відбувається на особистісному рівні і трансформаційна особистість спроможна жити в умовах хаосу й абсурду, коли в суспільства нема прямування до визначеної цілі і воно приречено постійно трансмутуватися. Ці зміни відбуваються не ззовні, а зсередини, детерміновано новою ментальністю людини-мутанта з віртуальною свідомістю. Людина виявляє здатність оперувати з мнимою реальністю як із справжньою. Ментальність сучасної людини обумовлена тим, що для трансформаційного суспільства характерний нормативний плюралізм. Це стан, при якому відбувається модифікація соціальних і культурних норм на основі постійно – динамічно і ситуативно – мінливих моделей раціональності. Норми – різноманітні в різних ситуаціях, у різних співсуспільствах і при реалізації різноманітних практик.\nТрагічна сутність нашого часу в тотальній невідповідності об’єктивних умов життєдіяльності і ментальності значної частини суспільства.\nДля одних – це трагедія, що викликає відчуття життєвого краху, для інших – це природний стан у звичному середовищі, що відповідає потребам і інтересам. Криза стає перманентною характеристикою суспільства й особистості. Але це не безвихідь, а спосіб пристосування до умов існування, що змінюються.\nТранзитивний стан – це неминуча стадія у процесі модернізації. Можна сприймати цей час як історичний виклик, як таку проблему, вирішення якої піднімає суспільство на новий рівень якості. Від того, як сприймається та долається цей виклик, залежить історична судьба цивілізації українського народу. У циклічних теоріях суспільства, наприклад, А.Тойнбі, а ще яскравіше – у А.Шпенглера, подолання виклику часу сприймається фаталістично, як прояв “прасимволу” долі нації. Десять років триває виклик історії для українського народу. Нарешті з’являються перші ознаки того, що Україна долає стан транзитивності і набуває перших усталених рис і перших паростків надії.\nЛітература: 1. Ильин В.В. Постклассическое обществознание. Каким ему быть? // Социологические исследования. –1992. –№ 10. 2. Головаха Е.И., Панина Н.В. Социальное безумие. – К.: Абрис, 1994. 3. Бурдье П. Структуры, habitus, практики. // Современная социальная теория. – Новосибирск: Изд. Новосибирского ун-та, 1995. 4. Подшивалкина В.И. Социальные технологии: проблеми методологии и практики. – Кишинев: Центральная типография, 1997. 5. Танчер В., Карась О., Кучеренко О. Політичні партії та рухи у світлі “ситуації постмодерну”. – К., 1997. 6. Вайнштейн О.Б. Философские игры постмодернизма // Апокриф., 1991. – № 2.\n7. Кліффорд Г. Гедді, Баррі В. Айкс. Реалії віртуальної економіки Росії // Перспективні дослідження, 1999.–№ 1.\nЛістинг Пряма рекурсія\nРекурсією називається виклик функції самої себе. Такий виклик називається рекурсивним. Рекурсія буває пряма І непряма. Розглянемо...\nСуспільство має давнішню історію. З позиції теорії держави І права, а не філософії, нас цікавить суспільство у його взаємодії з державою...\nХviii. Громадянське суспільство\nЛекція 14 Суспільство|товариство| як об'єкт філософського аналізу Формування уявлень про суспільство|товариство|. Людина І його діяльність\nОб'єктивні закономірності суспільного|громадського| розвитку і суб'єктивна діяльність людей\nРабовласницьке суспільство досягло більш високого рівня розвитку у Стародавній Греції І стародавньому Римі. В історичній науці рабовласницьке...\nВзаємодіючи І доповнюючи одна одну, ці сфери утворюють єдину суспільну систему. На думку Платона, суспільство є об'єднанням людей...


Святковий концерт дитячої недільної школи Спасо-Преображенського кафедрального собору - Православна Сумщина\nДіти, наче справжні артисти, виступали перед глядачами, злагоджено замінюючи один одного на сцені.\nМинулої неділі, 20 грудня 2020 року, в актовій залі сумської єпархії відбувся концерт, який підготували учні разом з викладачами дитячої недільної школи. У цей день замість звичних занять діти спочатку гарненько прорепетирували концертну програму, щоб не пропустити жодної деталі, а потім порадували батьків та викладачів своїм щирими виступами.\nТрадиційно концерт розпочався із проповіді керівника дитячої недільної школи протоієрея Сергія Луцкіна та спільної молитви – усі присутні заспівали тропар святителя Миколая.\nВихованці недільної школи дуже творчі й талановиті. Хто грає на музичних інструментах, хто співає, хто виразно декламує віршики. А головне, своїми номерами діти прославляли Господа нашого Ісуса Христа, небесні сили та святого угодника Божого святителя Мир Лікійських Чудотворця Миколая.\nДіти, наче справжні артисти, виступали перед глядачами, злагоджено замінюючи один одного на сцені. Старша та середня групи – вже досвідчені, вони вже вкотре виступали у стінах рідної недільної школи. Діти кожного заняття у цьому навчальному році тренувалися та розучували нові пісні разом із музичним керівником Стефіною Надією Василівною, щоб гідно підготуватися до цього концерту. І не марно. Загалом діти показали більш, ніж 15 сольних та групових музичних номерів.\nНе оминули і акторські таланти дітей. Учні старшої групи Самойленко Андрій та Пороскун Олексій показали сценку, де оповіли епізод із житія святого Миколая – його подвижницькі та милосердні вчинки у дитинстві та зрілому віці.\nА от малеча вперше вийшла на сцену єпархіальної актової зали, але теж потрудилися на славу Божу, розповівши віршики по святого Миколая та подаруночки, на які так сильно чекають.\nПісля концерту усі учні недільної школи, у тому числі й ті, які через пропуски та хворобу не змогли підготуватися до нього, отримали пакунки з подарунками. На кожного чекали смачне та соковите яблуко і книжка «Азы Православия», де простою, зрозумілою навіть дитині мовою розповідається про те, як треба себе поводити православному християнину в різних ситуаціях та розтлумачуються деякі церковні поняття. Ця книжка точно стане в нагоді не лише дітям, а й батькам.\nІ хоч актова зала не змогла прийняти усіх бажаючих, через дотримання карантинних норм, але навіть крізь маски було видно щасливі усмішки батьків. Їхні очі світилися радістю від запалених вогників дитячих щирих і невимушених виступів.\nЗавершенням святкування став традиційний спільний молебень, який служить протоієрей Сергій Луцкін. На ньому учні разом з батьками беруть участь у піснеспівах та моляться за здоров’я рідних і близьких.


Суд відклав обрання запобіжного заходу нардепу Полякову через його хворобу, - ЗМІ - 112 Україна\nСуд відклав обрання запобіжного заходу нардепу Полякову через його хворобу, - ЗМІ\nДоправити його до суду силою також не можуть, оскільки Рада не схвалила арешт Полякова\nСолом'янський районний суд Києва розгляне обрання запобіжного заходу для підозрюваного у хабарництві депутата Верховної Ради Максима Полякова ("Народний фронт") після його одужання. Про це "Українським Новинам" повідомило джерело в суді.\nПовідомляється, що Спеціалізована прокуратура (САП) відклала внесення клопотання по Полякову через стан здоров'я депутата. Запобіжний захід буде обрано, щойно той видужає.\nЗазначимо, що доправити його до суду силою також не можуть, оскільки Рада не схвалила арешт Полякова.\nНагадаємо, 11 липня Верховна Рада зняла недоторканність з Максима Полякова, "За" проголосували 250 депутатів, проти було тільки двоє, утрималися семеро і не голосували 35 нардепів.\nТакож повідомлялося, що 14 липня нардеп Поляків не з'явився в НАБУ через погане самопочуття.\nВідзначимо, що раніше в САП заявляли, що клопотатимуть у Солом'янському райсуді про обрання для нардепів Борислава Розенблата та Максима Полякова запобіжного заходу у вигляді застави та здачі закордонних паспортів, а також попросять суд заборонити їм спілкуватися.\nНовини за темою: Луценко вручив підозри Розенблату та Полякову\n#суд #нардеп #Максим Поляков #хвороба


Президент України ініціював програму економічного патріотизму\nПрограма передбачатиме цільову підтримку окремих галузей економіки, зменшення податкового навантаження на підприємців, обмеження перевірок і створення стимулів для залучення коштів населення у бізнес та банківську систему.\nПро це Глава держави оголосив у зверненні до громадян.\nЯк зазначив Президент, у той час, коли українські військові захищають країну, інші громадяни мають працювати, вкладати гроші в економіку держави, зокрема й для забезпечення фінансування армії.\n«Патріот – це той, хто б’ється з ворогом за свою землю. І той, хто вкладається в неї грошима та створює на ній робочі місця. Тому ми запускаємо програму економічного патріотизму. Це додаткові стимули для локалізації нашого виробництва. Цільові програми підтримки окремих галузей»\nЗа його словами, програма економічного патріотизму передбачає зменшення податкового навантаження на підприємців, обмеження перевірок, створення стимулів для залучення коштів населення у бізнес та банківську систему. Крім того, завдяки цій програмі заплановано знизити ПДВ на бензин і дизель, що сприятиме зменшенню цін на пальне.


TOTAL пишається тим, що є частиною зусиль Формули-1!\nКомпанія Total, будучи партнером Infiniti Red Bull Racing, виступає також технічним консультантом і постачальником палива і мастильних матеріалів для болідів команди.\nУчасть компанії TOTAL в гонках Формула-1 надихає наукову команду на те, щоб робити свою продукцію ще більш ефективною. Мета нашої команди по розробках паливно-мастильних матеріалів - здобути перемогу на Королівських гонках!\nВраховуючи, що в 2014 році набрали чинності значні зміни правил, наприклад - обмеження використання двигунів до чотирьох на один болід (раніше можна було використовувати п'ять двигунів) до нових правил довелося звикати всім.\n«Зіткнувшись з труднощами в плані абсолютно нових двигунів, в 2014 році ми зосередилися на розробці палива», говорить Філіп Жирар, науковий представник Групи Total. «У минулому сезоні нам вдалося протестувати шість нових складів бензину, і саме завдяки цим продуктам ми досягли збільшення потужності силового блоку Renault Energy F1 на 50%, в минулому році. Сподіваємося, що і в цьому сезоні результати будуть такими ж вражаючими. І, звичайно ж, ми продовжимо займатися створенням нових мастильних матеріалів».\nУ минулому сезоні команда Infiniti Red Bull Racing на чолі з пілотами - Даніелем Ріккардо і Себаст’яном Феттель, після отриманих чотирьох поспіль перемог попередніх сезонів, не змогла втримати чемпіонський титул і зайняла 2-е місце. Однак, в цьому сезоні команда має намір взяти реванш.\nСебаст’ян Феттель і Даніель Ріккардо\nПілот Red Bull Даніель Ріккардо, який в минулому сезоні посів третє місце, розповів, що він завжди буде прагнути до максимально можливого результату:\n"На даний момент я знаходжуся на вершині, але це не означає, що я досяг своєї планки. Ні. Я постійно хочу покращувати результати і знати, що досяг максимуму в кожній гонці ..."\nКрім цього, Даніель Ріккардо - рекордсмен по обгонам сезону-2014. На рахунку австралійця 53 обгони в 19 гонках:\n"Я обожнюю свій болід, він дав мені можливість повністю проявити всі мої позитивні якості пілота. Я впевнений в собі і своїй машині, що дає можливість атакувати на межі і діяти на трасі агресивно. Хоча мені ще багато що належить зрозуміти і багато чому треба навчитися".\nУ минулому сезоні австралієць пішов на підвищення, перетворившись з пілота юніорської команди Toro Rosso в партнера чинного чемпіона Себастьяна Феттеля. При цьому Ріккардо не загубився на тлі чотириразового чемпіона, а, навпаки, став лідером Red Bull, вигравши три гонки.\n«Я прийшов в Red Bull Racing, щоб стати №1. Інакше це не мало б ніякого сенсу. »\nУ новому сезоні, пілотами Red Bull Racing являються Даніель Ріккардо та після шестирічного партнерства, Себастьяна Феттеля замінив пілот юніорської команди Данило Квят.


- Давнє й нове (а.с. Класика української літератури-43) 249 Кб (скачать fb2) - Іван Якович Франко\nСвічку поставив ти в церкві перед образами, багачу!\nДобре зробив ти: ось бач - ярко та свічка горить.\nГлянь, ось убогий до церкви прийшов,\nщо його ти покривдив, -\nСплакав і важко зітхнув - свічка погасла твоя!\nВбогому даток ти дав, о багачу, - се добре зробив ти!\nГлянь, онде слуги твої, твоїх волів пасучи,\nПотратували всю ниву убогого твого сусіда,\nЩо через кривди твої мусить по жебрах іти!\nГлупий! Ти бога здурити гадаєш сим датком мізерним,\nКпивда ж твоя, наче грім, супроти тебе гримить!\nНе мав багач що ліпшого робити,\nПриобіцяв цареві дань платити.\nКоли багатство в багача пропало,\nЦареві все віддай - і того мало.\nОбіцянка пожерла всю мамону,\nВ ярмо запрягшися, тягни до скону.\nХто славу світу осягнув\nАж по найдальші межі,\nНе раз бува подібний він\nДо наглої пожежі.\nЗ сухих дерев розпалена,\nВона високо буха,\nТа швидко попелом сіда;\nТак слава наглая з'їда\nНе тільки тіло, але й духа.\nТак говорить стародавня повість:\nЖив раз чоловік богобоязний,\nІ той сина мав одним одного.\nВипав голод лютий у тім краї,\nІ збіднів той муж богобоязний.\nІ сказав до свого сина: "Сину,\nБачиш, як збідніли ми страшенно\nІ не маємо з-за чого жити.\nХочеш, я продам тебе в неволю,\nБудеш ти живий, і ми за тебе\nВізьмемо для себе на прожиток".\nСин сказав: "Роби як хочеш, тату".\nОт і взяв отець свойого сина\nІ повів до одного вельможі,\nВзяв ціну за нього по угоді\nІ сказав до нього на прощання:\n"Сину мій, з тобою розстаюся,\nНе побачимося вже ніколи,\nТи прийми від мене на прощання\nСей один мій заповіт батьківський:\nКоли випаде тобі дорога,\nІ ти йтимеш попри церкву божу,\nІ в тій церкві буде служба божа,\nНе минай ти церкви в жоднім разі\nІ достій, аж служба закінчиться".\nСе сказавши, він вернув додому.\nСин же, живучи в того вельможі,\nНе занедбував тих слів ніколи.\nТак минуло часу не більш року.\nІ от раз юнак той припадково\nЗдибав у якімось закамарку\nСвою паню, а вельможі жінку,\nВ блудодійстві із одним слугою.\nГлипнув і відразу відсахнувся,\nНе сказав про се нікому й слова,\nТільки гаряче молився богу,\nЩоб ся тайна з уст його не вийшла.\nАле пані в тій гарячій хвилі\nБачила його, і в неї в серці\nЩось кольнуло, мов жало смертельне.\nШвидко в неї зродилася думка\nЗгладити зо світу хлопця того,\nЩо був свідком її блудодійства.\nВ той сам день, зустрівши мужа свого,\nЗ жахом і гадючими сльозами\nЙому тайну виявля страшенну,\nЩо недавно куплений невольник\nМає намір пана свого вбити,\nЩоб добром його забагатіти.\nНе відразу муж повірив тому,\nТа вона не перестала перти,\nДобираючи познак фальшивих,\nПоки серце людяне та добре\nПідозріннями не наповнила\nІ тривогою не затруїла.\nА тоді йому свій план чортівський\nПіддала, і він пристав на нього.\nСам пішов до місцевого ката\nІ сказав йому такеє слово:\n"Як пришлю тобі слугу одного,\nЩо віддасть тобі платок червоний,\nТо візьми його в таємне місце,\nГолову зітни йому без слова\nІ віддай її опісля тому,\nХто прийде за ним з обрусом білим".\nНе назвав вельможа перед катом\nНі одного ймення, ні другого,\nНе сказав причини, ні провини,\nАле знав, що кат сповнить той наказ.\nЗараз другий день уранці-рано\nВін покликав юнака до себе,\nПередав йому платок червоний\nІ післав його віддати кату.\nНе підозріваючи нічого,\nХлопець взяв платок і віддалився.\nТа, проходячи побіля церкви,\nВін почув, що служба почалася,\nІ, згадавши батькове прощання,\nУвійшов у божий дім і, ставши\nМіж людьми, прислухувався службі.\nАле пані, у своїй палаті,\nЗнаючи, що муж зробив, горіла\nНетерпливості огнем пекельним.\nПереждала, може, півгодини\nІ, не ждучи на свойого мужа,\nПосила слугу, того самого,\nЩо з ним скрито блуд гидкий творила,\nЩоб ішов до ката місцевого\nІ заніс йому обрус сей білий.\nТой слуга пішов, обрус узявши,\nХоч не в смак йому було посольство,\nБо не звик обрусів він носити.\nТа проходячи побіля церкви,\nВін побачив хлопця в ній, якого\nЗнав з двора; тому, вступивши в церков,\nЗапитав його, що він тут робить.\nВідповів юнак на те питання:\n"Отсе пан послав мене до ката,\nЩоб віддать отсей платок червоний,\nТа я жду, поки скінчиться служба".\n"Дай мені той твій платок червоний!\nБо й мене, бач, вислано до ката,\nЩоб віддати сей обрус великий.\nНа тобі його, а я тим часом\nЗанесу платок, а ти потому\nЗанесеш отсей обрус, бо ждати\nТут у церкві я не маю часу".\nІ, узявши той платок червоний,\nВін пішов до ката, й той без слова\nВзяв його з собою до пивниці\nІ мечем відтяв йому відразу\nГолову, провини не питавши.\nА коли за півгодини часу\nНадійшов юнак з обрусом білим,\nВін, не мовлячи йому ні слова,\nОбвинув ту голову обрусом\nІ віддав у руки юнакові\nЗ тим, аби заніс її до пана.\nЯк жахнулися вельможа й пані,\nБачачи невольника живого,\nА в обрусі голову тамтого,\nЩо надуживав немало часу\nПанського довір'я із жоною;\nЯк кроваве се cвідоцтво правди\nШвидко вияснило все те діло,\nСе не треба довго повідати.\nТа одно хіба ще тут додати,\nЩо його не сховано у тайні,\nА пішло воно від того часу\nМіж людьми луною голосною,\nЯк свідоцтво того, що невинність\nІз найтяжчих проб виходить ціло\nІ що злочин сам себе карає.\nТі, що крізь помилки до правди добиваються,\nА ті, що в своїх помилках угурні,\nТо справжні дурні.\nХто в добрій вірі жив, а в злих ділах,\nТой був неначе без очей лице;\nТой воду лив у збан, в якім розбив денце.\nЯк полоняник, що його в неволю\nВедуть, думками в рідний кут літає,\nТак той, що читанням книжок святих занятий,\nВсе в царстві правди і добра витає.\nВода, що довго капає на камінь\nІ в камені проверчує діру,\nОтак, хто книги праведні читає,\nЗ болота буденності вилітає,\nЗ душі брудоту й погань вимітає,\nЩо уподоблює його звіру.\nХоч хто мудрий у житті, а письма не знає,\nТо він буде мов той пліт, що підпор не має.\nБо як пліт той без підпор вітер валить скорий,\nТак безграмотний паде без знання підпори.\nЦареву тайну берегти порядно,\nБо зрадників карають безпощадно;\nТа славу божу тайною покрити -\nСе злочин, мов у землю скарб зарити.\nКарається не раз найгірш усіх,\nЯк непростимий проневірства гріх.\nХоч би ти попіл їв і землю гриз,\nА не позбувся злости,\nТо не заслужиш ти у праведних\nОдного "бог да прости!".\n"Блаженний той, хто дба про душу слуг своїх", -\nТак сказано в письмі святому.\nТа горе тому,\nХто ніби дба про душу їх,\nА тіло працею надмірною втомляє,\nТілесним недостатком оскорбляє.\nКраще малеє надбання\nЗ ласкою бога набути,\nЯк незліченне багатство\nСеред проклять загорнути.\nВ здоровому тілі здорова душа,\nТа часто буває не варта гроша.\nВ уломному тілі буває душа,\nЩо красою світ весь і бога втіша!\nЯк родився наш многонадійний,\nТо прийшли судильниці чотири,\nНа вікна варцабі посідали,\nНа дитя уважно погляділи,\nЗалюбки поцмокали губами,\nІ гарненько зажили табаки,\nІ собі поклали на коліна\nКалитки свої неспорожнимі,\nІ розважно, шамкаючи, звільна\nСтали викладать йому дарунки.\nОсь я дам йому наймення львине.\nОсь я дам Адоніса подобу.\nТ р е т я\nОсь я дам блискучі чорні очі.\nЧ е т в е р т а\nЯ додам ще голосок носовий.\nОсь я дам ораторськую позу.\nОсь я дам відвагу і завзяття.\nЯ додам ще пильність трудолюбну.\nЯ додам амбіцію безмежну.\nЯ дам жіночку йому прегарну.\nЯ зроблю артистом драматичним.\nЯ редактором ще політичним.\nЯ співцем вдодатку оперовим.\nЯ ввіткну перо критичне в руки.\nЯ штовхну поезії писати.\nЯ дам премії йому за драми.\nЯ… та ні, сього вже забагато\nДля одного. З того, що я мала\nДать йому в остатнім подарунку -\nТаланту, - не дам йому ні дрібки.\nНаписано в році 1907, досі не друковано.


Форум Юлії Тимошенко «Нова соціальна доктрина: нові можливості для кожного» – Олевський Інформаційний Портал\n23 листопада у Києві відбувся Національний Форум «Нова соціальна доктрина: Нові можливості для кожного», ініційований Юлією Тимошенко.\nЦе вже четвертий національний форум в рамках Нового курсу України. У заході взяли участь понад 3 000 учасників. Серед них – представники громадянського суспільства, бізнесу, медіа та міжнародних партнерів.\nПід час Форуму обговорювалися важливі питання, вирішення яких забезпечить нову якість життя українців: від соціальних стандартів, охорони здоров’я та освіти до екології та безпеки.\nРазом із великою групою фахівців лідер «Батьківщини» Юлія Тимошенко спільно шукатиме відповіді на головні виклики сьогодення.\nУсі напрацювання стануть основою для реалізації нової людиноцентричної політики, спрямованої на забезпечення українських громадян усім необхідним для гармонійного розвитку та щасливого життя.\nТакож Юлія Тимошенко пропонує громадянам України підписати з нею угоду про виконання зобов’язань, взятих на виборах. Таким чином лідер «Батьківщини» хоче покінчити з ганебною практикою безвідповідальності президентів за невиконання обіцянок.\nНовий курс – це комплексна програма дій, яка розробляється кращими експертами і зробить Україну сильнішою, а українців – щасливими і заможними.\nПопередня стаття Зміна депутатів в Олевській міській раді\nНаступна стаття Президент ввів у дію рішення РНБО про введення воєнного стану


Чи загрожує Хмельницькому протезному заводу приватизація, і чому там простоює обладнання за 2,5 мільйона доларів | Поділля News\n» Здоров’я » Чи загрожує Хмельницькому протезному заводу приватизація, і чому там простоює обладнання за 2,5 мільйона доларів\nГромадськість міста зацікавилась долею Хмельницького державного експериментального протезно-ортопедичного підприємства. Містом ширяться чутки, що його збираються приватизувати, тому не використовуються наповну потужності виробництва. Крім того, як вважають активісти, керівництво протезного заводу приховує інформацію про дороговартісне обладнання, яке придбали ще сім років тому і не використовують.\nЯк зазначив один із активістів Анатолій Савчук, про це обладнання він дізнався випадково. За його словами, техніку придбали за понад 2,5 мільйона доларів, але для роботи не використовують. А це могло б покращити справи підприємства, якому все важче конкурувати з приватниками.\n«В період війни це назвати інакше як «зрадою» не можна. В області багато військових частин, на жаль, багато воїнів отримують поранення під час бойових дій. Де, як не в рідній області, проводити лікування, реабілітацію і протезування земляків? Але без розвитку підприємства ці всі заходи ні до чого не призведуть. Чому керівництво не хоче розширювати виробничу базу, це для мене питання», – сказав Анатолій Савчук.\nДиректор департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації Світлана Лукомська запевнила, що приватизація підприємству не загрожує. Вона «особисто контролюватиме і захищатиме завод». Директор Хмельницького ДЕПОП Ігор Ліщук пояснив, чому не використовували це обладнання. Як виявилося, 7 років тому на обладнання виділили з держбюджету понад 2,5 мільйона доларів. Тендер виграла фірма з Житомира. Однак на ньому добре «нажилися», адже придбали не нове, а вживане, справою зайнялися правоохоронці. Слідство визнало техніку речовим доказом і її не могли використовувати.\n«Суд поставив крапку вже в цій справі у 2016 році. За його рішенням, обладнання повернули на підприємство. Його запустять у виробництво, згідно з вимогами закону. Не потрібно на цьому питанні спекулювати, бо вже розказують, що воно робить «наліво» продукцію. Ми виконуємо державне замовлення. Звертаю увагу, що підприємство виготовляє взуття, скільки замовляє держава», – заявив Ігор Ліщук.\nЗа його словами, зараз на підприємстві працює комісія, триває інвентаризація обладнання. Заводу справді необхідна допомога громадських організацій. Думати про роздержавлення неможливо, оскільки більшу частину прибутку завод віддає як дивіденди державі.\n«Прибуток у 2014 році в нас склав один мільйон 961 гривню, дивідендів ми сплатили 15 відсотків – це 222 тисячі, а торік вже було75 відсотків дивідендів на 3 мільйони 134 тисячі доходу. Приватники дивідендів не сплачують і можуть на ці кошти розвиватися, а за що розвиватися нам?», – сказав Ігор Ліщук.\nПоспілкувавшись, громада і керівництво підприємства спільно прийняли рішення з громадських діячів створити робочу групу щодо вивчення стану справ на заводі, а також сформувати громадську раду при підприємстві, аби разом дбати про його розвиток.


Теорія сорока відсотків - №45, 5 грудня 2019 | НВ\nТеорія сорока відсотків\nМи можемо стати вдвічі щасливішими, незалежно від того, який у нас статус, рівень добробуту й життєві обставини\nкандидатка психологічних наук,\nЩастя вивчають давно. За останні десятиліття порахували і перевірили майже кожен ген, кожен гормон і всі мікрорухи, які наближають нас до блаженного стану. Деякі висновки вчених не просто вражають, а допомагають не витрачати час на дурниці й будувати своє щастя усвідомлено, згідно з наукою.\nРезультатом одного з найдостовірніших досліджень щастя стала Теорія сорока відсотків. У ній важливі фактори представлено у простій діаграмі з трьох секторів 50%–10%–40%.\nГенетика. За підрахунками, щастя на цілих 50% залежить від генетично обумовленого рівня. Тільки уявіть: кожен із нас народжується з певним базовим рівнем щастя, успадкованим від біологічної матері, батька або обох батьків. Як схильність до повноти визначає обриси нашої фігури або як спадкові хвороби впливають на здоров'я, так від базового рівня залежить наше відчуття щастя.\nІ жодних варіантів змінити цей показник нема. За рівним умов дядя Жора частіше сміятиметься, легше переноситиме невдачі й почуватиметься щасливішим за дядька Василя, якщо у першого 9 із 10 балів за шкалою базового рівня щастя, а у другого — всього 3 бали.\nАле не поспішайте панікувати і виправдовувати свій безперервний сумний стан поганою спадковістю. По-перше, у всьому, що стосується людини, спадковість — це завжди лише пів справи. По-друге, існує абсолютно конкретний ген, який відповідає за щастя. І дані масштабного дослідження людей різних континентів і національностей свідчать, що народи Східної Європи досить щедро наділені "щасливим геном", у якому є особлива "щаслива" алель.\nЛюди з цією варіацією гена всі хороші події свого життя переживають із великим задоволенням і радістю, а важкі — не настільки драматично, і, звісно, почуваються щасливішими, незалежно від матеріальних умов життя і досягнень. Згідно з цим дослідженням виходить, що українці — нація потенційно щасливих людей. Чому ж ми не радіємо, як мексиканці, та не насолоджуємося життям, як греки?\nОбставини життя. Багато хто вирішить, що умови, в яких ми живемо, заважають бути щасливими. Але помилиться.\nЩе один важливий висновок, який досі широко обговорюється і підтверджується різноманітними дослідженнями й експериментами, - рівень щастя лише на 10% залежить від життєвих обставин або ситуацій. Багатство, бідність, краса, сім'я і навіть здоров'я не мають такого великого впливу на відчуття щастя, як багато хто звик вважати.\nСтавка на гроші — не найочевидніший шлях до щастя\nУявіть, що всі люди чарівним чином отримали перераховане: здоров'я, гроші, машини, посаду, статус. Так ось, їхній рівень щастя змінився б усього на 10%.\nІ цьому є безліч підтверджень. Наприклад, опитування найбагатших американців, їхніх офісних клерків і працівників їхніх фабрик показав, що у всіх трьох груп, незалежно від доходів і статусу, рівень щастя виявився майже однаковим. Красиві та некрасиві, мільйонери й люди з середнім добробутом, директори та домогосподарки, навіть здорові люди і люди у інвалідних візках не дуже відрізнялися одне від одного, коли вимірювали і порівнювали їхній рівень щастя. Тож ставка на матеріальні здобутки — не найочевидніший шлях до щастя.\nНу і як же стати щасливим? Залишаються чарівні 40% — це ті чинники, які можуть вплинути на рівень щастя найбільше і завдяки яким навіть невдаха з низьким спадковим рівнем щастя може нічогенько так почуватися.\nУ ці обнадійливі 40% входять ставлення до життя, до світу, до себе, моделі поведінки, ментальні й життєві звички, спосіб мислення. І якщо на генетику ми впливати не можемо, матеріальне мінливе й дрібне, то внутрішні психологічні процеси — те, що піддається нашому впливу і глибокій трансформації.\nЩо ж може зробити нас щасливішими майже удвічі? І де, до речі, в українців є великий потенціал для розвитку? Виявилося, що до важливих навичок, умінь і психологічних звичок "щасливих" стосуються: вміння бути вдячним за те, що є (замість того, щоб скаржитися і страждати щодо того, чого немає); вміння радіти простим речам; заняття фізичними вправами й хороший сон; справа, що додає сенс життю; самоповага й оптимізм; жити сьогодні замість перемелювати минулі образи й тривоги про майбутнє.\nЦе далеко не весь список, але, думаю, ви зрозуміли напрямок думки. Головний висновок Теорії сорока відсотків у тому, що ми можемо зробити себе значно щасливішими без генної модифікації й запаморочливих досягнень. Адже ментальні звички можна усвідомити і змінювати, як і спосіб життя, новим моделям поведінки можна навчитися, а образ думок — конвертувати. І стати значно щасливішими, всупереч спадковості й життєвим обставинам.


Голосування інвестиціями – ще один крок до держави-корпорації | Народний Оглядач\n27 Жовтень 2020 р., Вівторок, Київський час 23:19\n17.12.2014 - 16:36\nГолосування інвестиціями – ще один крок до держави-корпорації\nРозвиток стартапу Третій Гетьманат повністю залежить від інвестицій наших акціонерів. Відповідно, що більше ми задовольнятимемо їхнє бачення майбутнього, тим активніше вони будуть підтримувати нашу справу. З метою тіснішої взаємодії з акціонерами ми переходимо до голосування інвестиційними частками. Це означає, що вага голосу акціонера пропорційна його інвестиції у стартап.\nФактично, ми піднялися до стандарту колективного ухвалення рішень в акціонерних товариствах – корпораціях.\nДотепер у нас була зрівнялівка, адже і давній акціонер з інвестиційним внеском 1000 галів, і новачок зі 100 галами мали по одному голосу. Відтепер при голосуванні перший голосує тисячею галів, а другий – сотнею.\nЙдеться саме про інвестиції (кількість гривень, вкладених у стартап), а не загальну кількість галів у голосарі (гаманці), отриманих, зокрема, завдяки торгівлі чи вдалим публікаціям та коментарям.\nВрахування «інвестиційної ваги» акціонерів дозволяє об’ємніше побачити волевиявлення учасників голосування. Наприклад, ось так виглядає голосування за ім’я ГРАЙ для герба Української держави Третій Гетьманат:\nЦе ім’я підтримали акціонери, загальна частка яких у цьому голосуванні складає 54%. Тут же видно, хто конкретно проголосував і як обґрунтував свої рішення у коментарях. Нагадаю, що «Підтримати» має право тільки той, хто аргументує свою позицію і готовий її захистити.\n45% у загальній вазі мають ті учасники опитування, які проголосували «Не заперечую». У такий спосіб вони висловили довіру тим, хто розібрався у предметі голосування і натиснув на «Підтримати». Ті, що не заперечують, не зобов’язані коментувати свій вибір, проте, як бачимо, деякі з них пояснили свою позицію.\nПроти проголосували двоє учасників, які мають інвестиційну вагу 1% від загальної ваги всіх учасників голосування. Як і належить за правилами консенсусного опитування, вони обґрунтували свою позицію.\nСума інвестицій, що належить 18 учасникам цього голосування, складає 38.684% (33,124.00 ϟ / 85,627.00 ϟ) від суми усіх інвестицій нашої корпорації.\nДодатковою важливою перевагою голосування інвестиціями є те, що воно захищене від зловживань у випадку, коли та ж сама людина створює кілька реєстрацій і виступає під різними іменами. Вона може створити хоч сотню вигаданих реєстрацій, а проте значення матиме тільки її інвестиційний внесок у розвиток справи.\nНагадаю, що наявність кількох «віртуальних особистостей» допускається.\nЗ одного боку, це потрібно учасникам групи розробки для тестування взаємодії системи з користувачами різних статусів (учасниками, гравцями, інвесторами, редакторами та іншими).\nЗ другого боку, ми не забороняємо те, що не можемо проконтролювати.\nХтось запитає, а що робити тим акціонерам, які мають малі інвестиції, але заробили значні суми Галії завдяки влучним публікаціям, коментарям або успішній торгівлі на Ярмарку? Вони мають можливість агітувати за ті рішення, які їм подобаються, шляхом голосування за відповідні публікації та коментарі.\nОкрім того, вони можуть придбати на Ярмарку товари, продати їх за гривні, а виручені гроші вкласти у стартап, збільшуючи свою інвестиційну частку.\nГолосування інвестиційними частками є важливим кроком для набуття нашим стартапом ознак ділової корпорації, адже Третій Гетьманат буде глобальною українською національною духовно-економічною державою-корпорацією.\nДо всесвітньої української держави-громадиФінансування і мотивація розробки ТГ-онлайнЕнтузіазм, підтриманий грошима, - це страшна сила!Що робити після біфуркаціїЧому я став інвестором Третього Гетьманату Наша мета: нова раса, нова цивілізація, нова українська нація, нова держава\nТакого, думаю, не має в\nПосилання Опубліковано Арсен Дубовик 17 Грудень, 2014 - 19:08\nТакого, думаю, не має в жодній соцмережі чи сайтах! Цікаво.\n1)А що означають ті цифри в дужках біля початку коментарів галосувальників?\nНаприклад, скрін "Підтримую" - Тарнай Стрілець - "Підтримую ім*я ГРАЙ!" (16925).\n2)Яка потреба була вводити галосування за коментарі, якщо ці здобуті(зароблені) гали не враховуються ніде? Може, хай би було як у всіх? Лайкнув, та й задоволений )). А то тепер маємо поділ галів на "супергали" та "недогали"?\nРаніше говорилося, що вклад у розбудову сайту може бути чи то грошима, чи роботою... Зароблені гали за написані публікації чи коментарі - це реальна оплата праці, хоч і з ознакою "почуття вдячності". Навіть казали "гальте, а не говоріть".\nА може, назвімо це банкнотами - "гали перераховані з картки" і монетами - "гали зароблені в ТГ"? Та й приймімо за загальне правило - "У розмірі галасувальної частки враховуються лише банкноти". ;)\nПросто запитую, щоб стало всім зрозуміло... і мені також )). Ну Ви ж знали, що я щось таке напишу ;) ))\nУ дужках - номер коментаря з\nПосилання Опубліковано Миро Продум 17 Грудень, 2014 - 22:30\nУ дужках - номер коментаря з активним посиланням на нього. Це дозволяє в одному місці побачити всю аргументацію акціонера на підтримку свого волевиявлення.\nЗароблені гали використовуються для підтримки однодумців і купівлі товарів на Ярмарку. Кількість зароблених галів фіксується показником "Харизма" (див. свій профіль).\nЗароблені гали такі самі реальні, як інвестовані, в чому можна переконатися на Ярмарку.\nГолосування відбувається інвестиціями, бо розвиток сайту визначається саме ними.\nНаступним кроком буде політичне голосування, коли вага сотника чи полковника визначатиметься кількістю людей, які довірили йому свій голос.\nУ виняткових випадках за виконання робіт на замовлення адміністрації сайту ми можемо платити інвестиційними галами. Можемо платити й гривнями, проте поки що всі гривневі ресурси йдуть на оплату програмування і утримання серверів.\nПосилання Опубліковано Арсен Дубовик 18 Грудень, 2014 - 11:56\nНайближчі місяці, мабуть,\nПосилання Опубліковано Доброслав Велесовий 17 Грудень, 2014 - 20:02\nНайближчі місяці, мабуть, зможу інвестувати зовсім трішки, тому вага мого голосу буде мінімальна, але все одно вважаю, що це правильний напрямок, оскільки швидкість розвитку проекту залежить найбільше від інвестицій.\nЯ так розумію, що пізніше, коли запрацює виборність, то для ваги голосу в першу чергу буде мати значення, не сума інвестицій, а рівень гравця в ієрархії. Але на початку проекту, коли гроші необхідні, то мабуть це найкращий варіант.


Для навчальних закладів Бобрицької громади передали набори контейнерів для роздільного збору сміття (фото) - Новини Канос, слідами твого міста\nДля навчальних закладів Бобрицької громади передали набори контейнерів для роздільного збору сміття (фото)\n24.11.2021, 12:39 3 1 082\nЗавдяки Миронівській птахофабриці п’ять закладів освіти Бобрицької сільської ради отримали набори контейнерів для роздільного збору сміття.\nВідтепер корисні екологічні звички розвиватимуть у Бобрицькому, Литвинецькому та Грищинецькому ліцеях, а також Козарівській початковій школі та дитячому садку «Сонечко» у с. Литвинець.\nПроєкт вдалось реалізувати в межах екологічно-освітньої співпраці між підприємством та громадою, що триває вже не перший рік.\n– Разом із відділом освіти Бобрицької громади ми започаткували у цьому році ініціативу «Сортуй сміття – рятуй життя!», метою якого є виховання екологічної культури в дітей та молоді. Задля цього кожна зі шкіл та садочок отримали якісні металеві модулі для роздільного збору сміття, що прослужать не один рік. Крім того, в межах проекту розглядається можливість проведення відповідних тренінгів, у тому числі й за участю фахівців-екологів птахофабрики, – прокоментувала Світлана Ніколаєнко, начальник відділу охорони навколишнього середовища підприємства.\nНачальник відділу освіти громади Анна Бабенко відзначила наскільки важливо пропагувати екологічний стиль життя в шкільному й навіть дошкільному середовищі, аби діти змалку здобували навички правильного поводження зі сміттям та відходами.\nТакож за фінансової підтримки Миронівської птахофабрики, було придбано чотири швейні машинки та передано їх у Литвинецький ліцей. Тут, на базі діючого гуртка з шиття, тепер зможуть втілити в життя свою ідею під назвою «Світ без пластику». В основі проекту – пошиття екоторб як альтернативи поліетиленовим пакетам, про необхідність скорочення споживання яких нині говорить увесь світ.\n«Ідея полягає в тому аби надати нове життя старим та непотрібним речам, – розповіла Людмила Глушко, директор Литвинецького ліцею. – Всі, хто принесе нам непотрібні тканини чи речі, отримає екоторбу в подарунок. Далі також плануємо просто перешивати речі, перетворювати їх на щось корисне й таким чином продовжувати їх використання».\nЩо ж, ми обома руками за такі позитивні екологічні починання Бобрицької громади!».\nНагадаємо нещодавно ми писали про те, що співробітників Миронівської птахофабрики привітали із Днем працівників сільського господарства (фото).\nДля відвідувачів центру зайнятості провели тренінг щодо протидії торгівлі людьми\nКанівські медики отримали картки для обслуговування у соціальних магазинах МХ...\nТеги: Бобрицька громадаМиронівська птахофабрикаМХПШкола\n24.11.2021 о 16:52\nНє, ну воно канєшно, приучать чернь до порядку нада! Тіки єсть одна мєлка фігня – всі одсортіровані одходи потом ссипаюця в одну машину, на сміттєзвалищі висипаються на одну кучу і згортаються в одне місце. І спрашується нафіга було його сортірувать? У нас чогось все робиця через ж… (попу). Спочатку рішіть, куди дівати одсортіроване, де переробляти, куди відправляти, що утилізувати… Нашим тупорилим вождям все хочеця втелющити воза поперед коняки і одрапортувать наверх ще тупорилішим. А все як було так і осталось\nПривіт дно і вас всіх хто пробиває дно, борицька отг ви те що після дна\n26.11.2021 о 18:49\nХай діти учаться сортувати сміття, це корисніше, ніж скандінавська хода. Закінчать школу, дременуть звідси у нормальну країну, от цей навик і знадобиться.


Це цікаве українське містечко тихо розташувалось на низинах Українського Прикарпаття. Офіційно Станіславу, а саме таку назву мало місто аж до 1939 року, у 2009 році "стукнуло" 347 років\nОдне з найбільших міст на західній Україні, де завжди чисто, спокійно і привітно, де цілих два замки, де безліч храмів і культових споруд. Тут можна навіть знайти підземні лабіринти, які ще чотири - п'ять сотен років назад впускали своїх перших відвідувачів. Це місто, яке має дуже багато легенд.. Про деякі з них сайт TripUA.INFO склав свій рейтинг цікавих місць Луцька..\nУперше Тернопіль згадується 15 квітня 1540 року у грамоті на заснування міста. Ось відтоді це місто і починає свою славетну історію. Українська Трансильванія, як деякі її називають. Сайт TripUA.INFO склав свій рейтинг цікавих місць Тернополя..\nМісто пережило більше 30 різних війн, штурмів та пожеж, але щоразу поставало з руїн. Місцевий колорит поєнав в собі різні стилі й епохи - ренесанс і романський стиль, готика та бароко, сучасні еклкетику та конструктивізм, але все ж все це має свою власну атмосчерц. Львівські меценати XV-XVI ст запрошували сюди талановитих майстрів з усієї Європи, які створили унікальну перлину архітектури, внесену до переліку світової спадщини ЮНЕСКО..\n» Черновцы. Достопримечательности, интересные места. Резиденции, легенды, истории..\nЧернівці — політичний, культурний і релігійний центр Буковини. В цьому невеличкому українському містечці наразі проживає близько 240 тисяч людей. Перші згадки про Чернівці як місто датуються далеким 1408 роком. Від тоді і бере свій початок історія міста і його особливих місць. Ось наш список найкращих місць, які слід побачити в Чернівцях..\nПолюбоваться красивейшими бухтами?.. Посетить самый крупный военный объект планеты из всех рассекреченных военных объектов Земли?.. Крепости пятьсотлетней давности? Или может руины города, основанного две с половиной тысячи лет назад?.. Все еще мало? :) Тогда загляните, чтобы посмотреть нашу топ десятку мест, которые обязательно стоит увидеть в городе-герое Севастополе :) ...\nСтраница 2/7 < 1 2 3 4 5 > >|


Досить привабливим і цілком жіночним жестом, є підкреслення красивих ніг, сексуальних сідниць і стегон. Тільки з цієї причини багато дівчат віддають перевагу тільки завуженим штанам.\nНа сьогоднішній день, модельєри пропонують штани завуженого типу, фактично в кожному стилі і комплекті одягу. Подібним чином дуже легко підкреслити власне ставлення до того, як ви одягаєтеся, слідуючи модним тенденціям, абсолютно в будь-якій ситуації – на тренуванні, роботі або ж прогулянці. Проте, слід пам’ятати, що не вірно підібраний колір може зіпсувати не тільки всі стилістичні рішення, але і показати якісь недоліки, зробивши фігуру менш привабливою.\nЯкщо ваша власна фігура не є ідеальною в зоні стегон, то краще віддати перевагу штанам завуженого типу чорного кольору. Для дівчат, які люблять тримати себе в певних рамках, теж будуть до душі і по стилю штани спокійних світлих тонів. Однак, коли є такий поклик, як те, щоб люди звертали на вас свою увагу або ж ви просто хочете чимось виділитися, то кольори яскраві і незвичайні принти стануть вам незамінними помічниками. Помітне забарвлення, поряд з модним фасоном, буде виробляти приголомшливий ефект на оточуючих.\nЯкі ж моделі звужених штанів на сьогоднішній день є найбільш популярними?\nКласика. До них відносяться штани, виконані в строгому стилі. По-перше, даний фасон ніколи не вийде за рамки дрес-коду, по-друге, вони є хорошою можливістю якось розбавити абсолютно нудний офісний стиль. В нинішній час особливо популярними є штани в ¾ і моделі, що мають завищену талію.\nСпорт. Моделі, виконані в спортивному стилі, на даний момент вважаються найбільш зручними. В наш час модельєри пропонують широкий ряд моделей представлених штанів, які мають гумку внизу з таких тканин, як трикотаж і еластична синтетика. Подібні штани дають повну свободу руху і зручність.\nДжинси. Якщо розбиратися по факту, то джини, які будуть завужені до низу, в сьогоднішній час мають найбільший асортимент. Модельєри представляють моделі самих різних стилів, і будь-яка модниця зможе щось підібрати собі.\nЯк зберегти щасливий шлюб? Читаєм