У каналізації Афін знайшли голову статуї Гермеса, якій понад дві тисячі років - РІСУ\nУ каналізації Афін знайшли голову статуї Гермеса, якій понад дві тисячі років...\nУ каналізації Афін знайшли голову статуї Гермеса, якій понад дві тисячі років\nНезвичайну знахідку виявили грецькі робітники, які займалися облаштуванням каналізації міста Афіни. Під час робіт з прокладання каналізаційних мереж вони наткнулися на мармурову голову давньогрецького бога Гермеса.\nФрагмент знайшли на глибині 1,3 м в центрі Афін. Експерти вже встигли оцінити бюст — на їхню думку, вік знахідки понад 2 тис. років, вона датується 300 роком до н.е. Сама знахідка добре збереглася і є, свого роду унікальною, інформує сайт Сomments.ua.\nРіч у тім, що зазвичай Гермеса зображували молодим, але в цій скульптурі його образ показує зрілий вік. Вважається, що таке зображення властиве архаїчному грецькому мистецтву. Автором скульптури, за повідомленням грецької влади, може бути відомий скульптор Алькаменес. Вчені припускають, що бюст був частиною колони, які встановлювали на перехрестях і вулицях.\nТакі колони служили дорожніми знаками.\nВлада Єгипту виступили з офіційною заявою про велику археологічну знахідку. Так, згідно з інформацією, вчені виявили близько ста стародавніх саркофагів з муміями, а також позолочені колони та 40 статуй. Вік знахідок оцінюють у 2 тис. 500 років. Поховання вдалося виявити на глибині 12 метрів в некрополі екс-столиці Єгипту Мемфісі.\nГермес — один з найдавніших богів грецької міфології. Спочатку був богом-заступником отар. У гомерівському епосі — насамперед посланець богів і провідник душ померлих у підземне царство Аїда. Також уявлявся покровителем мандрівників. З розвитком торгівлі стає богом-заступником торгівлі, а також спритності, обману і навіть злодійства. Йому приписувалися винайдення численних наук та музичних інструментів. Крім того, Гермес — покровитель юнацтва, атлетів, бог гімнастики. Його статуї ставилися в палестрах і гімнасіях — закладах, де навчали боротьби, кулачного бою, метання диска, бігу, стрибків тощо.


ЛИСЯЧІ ПРИСТРАСТІ ТА САФАРІ В НАЦПАРКУ | Газета "Подолянин"\n«НАВІТЬ З АВТОМАТАМИ КАЛАШНИКОВА ЇЗДЯТЬ…»\n– Ситуація дуже складна, – розповідає секретар президії Кам’янець-Подільської РО УТМР Олександр ЮЗЮК. – УТМР – це громадська організація, яка живе за рахунок добровільних внесків її членів. Раніше в нас налічувалося 1200 осіб, тож ми виконували всі соціальні запити населення. Але після заборони полювання стало сутужно. Дуже багато членів організації вийшли з неї, залишилися лише близько трьох сотень. Але районне УТМР існує, варто подякувати тим мисливцям, які працюють єгерями на громадських засадах. Ми продовжуємо займатися підгодівлею, охороною, відтворенням тварин – це доволі великий комплекс дій.\nІнше запитання: а де поділися мисливці, які вийшли з УТМР? Адже рушниці в них залишилися. Я знаю конкретних людей, котрі займаються браконьєрством, але довести це дуже складно. Відстрілюють зайців, кабанів і козуль, як правило, вночі із приладами нічного бачення. Останнім часом чули, що навіть з автоматами Калашникова їздять. Раніше УТМРівці часто виїжджали в рейди з ночівлями, то й браконьєрства такого не було. Нині в нашої організації немає стільки грошей, щоб патрулювати. Під час зимового відстрілювання лисиць майже не помічали зайців – усе браконьєри «повитовкали».\nУ нас діє принцип: не спійманий – не злодій. Масштаби браконьєрства не те що колосальні – це сафарі. Держава заборонила полювання, а відповідальності за контроль на себе не взяла – перекинула на національний парк, який не має стільки ресурсів, щоб забезпечити охорону 261 тисячі гектарів. Контроль із боку поліції, прокуратури та громадських організацій теж не спрацьовує. Це подарунок для нечесних людей.\n– Іноді можна почути думку, що природа сама збалансує чисельність тварин, тоді як УТМРівці наполягають на необхідності відстрілювання лисиць. Які у Вас аргументи?\n– Пояснюю. 1985 року, якщо мисливцю вдавалося вполювати лисицю, він чіпляв її на себе і ніс через село як великий здобуток. Лиса можна було продати десь за 100 рублів (майже як тодішня місячна зарплата). У 90-х роках чисельність лисиць збільшилася в рази. Причина полягає в тому, що розвалилися економіка, колгоспи, і чимало полів перестали оброблятися. Внаслідок цього збільшилася чисельність гризунів, а це – кормова база для лисиць.\n– При спарюванні в самки запліднюються одразу 8 ембріонів, – продовжує Олександр Юзюк. -Лисиця за кормовою базою визначає, скільки потомства зможе вигодувати. Якщо, скажімо, ба-чить, що в силі прогодувати тільки трьох, то решта ембріонів розсмоктуються. Нині самки виводять 6-7 лисенят, отже, у них колосальна кормова база. І чисельність цих тварин у нас із кожним роком збільшується. Європа в середньому має 0,5-1 лисицю на тисячу гектарів, у нас же набагато більше. До речі, лисиця виводить потомство двічі чи тричі на рік. Хижака, який би її знищував, немає. Це вершина харчового ланцюжка. Щороку під час зимової регуляції чисельності ми відстрілюємо лисиць, а їхня кількість не зменшується. Пройдіться селами – нехай люди розкажуть.\n– Як Ви визначаєте чисельність лисиць?\n– Для обліку найчастіше використовуємо два методи: прогонний, коли в можливих місцях скупчення лисиць проходять 15-20 людей, рахуючи тварин, а також за пошуком і підрахунком виводкових нір. Провівши дослідження на певних ділянках, узагальнюємо картину.\nТретину застрелених лисиць у нас беруть для дослідження на сказ. За рік у середньому виявляються 5-6 випадків хвороби. Іноді науковці говорять про гуманні методи боротьби зі сказом – пероральну вакцинацію. Це розкидання пакетиків із кормом, всередині якого знаходиться ампула з живим збудником сказу. Коли лисиця з’їдає корм, у її організмі утворюються антитіла для боротьби з хворобою. Але один такий пакетик коштує 5 євро, а потрібно тисячі!\nА ще дуже багато в районі бродячих собак, особливо біля Жванця. Люди гірші від тварин: заводять песика, щоб дитина погралася. А коли набридло – завезли до Жванця і викинули. Ці бродячі собаки розмножуються. Минулого сезону мали право разом із лисицями відстрілювати і бродячих собак у мисливських угіддях. Але й таким чином проблема не зовсім вирішується. Ми сьогодні здобули одну собаку, а завтра інша народила ще сімох.\n– Раніше чули нарікання, що УТМРівці їдуть на відстрілювання лисиць із мисливськими собаками і без представників нацпарку, ветеринарної, екологічної інспекцій та органів МВС. Тож виникає думка: чи, бува, під цим приводом не відбувається полювання на інших тварин?\n– Є різні породи мисливських собак. Скажімо, фокстер’єри, такси та деякі інші полюють специфічно, залазячи в лисячі нори і виганяючи звідти хижака. За зайцем чи козулею вони ніколи бігати не будуть. Зовсім інша спра-ва – гончі собаки. Але ми законослухняні. Якщо гонча ганятиме зайців, все одно їх не стрілятимемо.\n– З часу заборони полювання в нацпарках уже минуло 6 років, – розповідає старший науковець НПП «Подільські Товтри» Михайло Дребет. – За цей час спостерігаємо позитивні зміни: зросла чисельність диких кабанів, у меншій мірі – сарни європейської та зайця сірого. Разом із тим чисельність лисиць перевищує санітарні норми, що характерно для українського лісостепу, де багато дрібних гризунів, якими вона в основному харчується.\nКрім того, такий метод боротьби з лисицями та сказом є неефективним, що підтверджують результати впродовж 3-х років. Поки в полі буде багато мишей, відстрілювання лисиць результату не принесе. А зі сказом у всіх цивілізованих країнах давно борються методом пероральної вакцинації: просто потрібно інвестувати гроші – і за декілька років проблема вирішиться.\n– З фактами браконьєрства доводилося стикатися?\n– На жаль, часто бачимо розставлені ловчі пристрої на зайців, кабанів, кіз і чуємо про вбитих тварин у недозволених на те місцях. Найгірше, що в ці самолови потрапляє такий рідкісний вид тварин, як дикий лісовий кіт. Його в Україні можна зустріти лише в деяких регіонах, зокрема й на Поділлі. Хоч полювання вже давно є лише розвагою, браконьєрство не зникає.\nЗростання чисельності низки видів тварин через заборону полювання є сигналом для здійснення наступного кроку – прийняття мораторію на промислове виловлювання риби в Дністровському водосховищі. Та одна заборона, звичайно, проблеми не вирішить. Важливими є природоохоронна пропаганда серед населення, екологічна освіта та виховання молоді.


Коронавірус в Україні: зірки СТБ підтримали флешмоб вдома | Телеканал СТБ\nКоронавірус в Україні: зірки СТБ підтримали флешмоб #залишайсявдома\nВ Україні запроваджено карантин у зв’язку з вірусом COVID-19, який визнано ВОЗ пандемією. Кабінетом Міністрів України вирішено ввести обмеження на проведення масових заходів, у яких запланована участь 200 та більше осіб. А у всіх навчальних закладах діє карантин. Зірки телеканалу СТБ заявили, що відповідально поставляться до превентивних заходів з боку держави, а також свідомо залишаться дома, аби вберегти себе та рідних. Детальніше про флешмоб #залишайсявдома — в матеріалі.\nВірусологи та імунологи намагаються об’єктивно висвітлювати стан вже хворих на коронавірус, а також убезпечити тих, хто особливо у зоні ризику. Вже відомі превентивні заходи, до яких обов’язково відносяться миття рук, обмеження контакту з людьми на відстані менше метра, а також перебування у багатолюдних місцях.\nЗірки СТБ також радять відповідально поставитись до карантину та правил особистої безпеки. Головне у таких випадках — чітко дотримуватись правил, які встановлюються як лікарями-вірусологами, так і політики МОЗ. Та головне не панікувати, адже єдиною можливістю себе убезпечили є декілька простих дій:\nЗамість паніки — часто миємо руки з милом та використовуємо антисептики. Вірусологи радять намилювати руки не менше двох разів за одне миття.\nЗамість хаотичного спустошення магазинів — свідомий підхід до закупок. Робимо акцент на здоровій їжі, насичуємо організм вітамінами та чистою водою.\nПийте більше води. Вірус може потрапити на слизові, до рота та горла, звідки його можна змити простою водою до шлунка. Там дія вірусу неможлива. Тож не давайте вірусу можливості потрапити до легенів!\nЗамість пізніх розваг в багатолюдних місцях — проводимо вечір вдома, граємо з дітьми, спілкуємось з близькими, читаємо та насолоджуємось прем’єрами на СТБ!\nНагадаємо, що з 16 березня о 20:05 лінійка «СТБ Серіал» представляє багатосерійний фільм «Ніщо не трапляється двічі». Тому є прекрасна можливість насолоджуватися всією сім’єю переглядом стрічки, яка торкнеться ваші душі!\nРедакція STB.UA радить усім не панікувати, а поставитися до вимог відповідально і виключно з інтересів до власного здоров’я!\nДо флешмобу #залишайсявдома приєдналися і зірки телеканалу СТБ. Ведуча проєкту «Таємниці ДНК»Тетяна Висоцька закликала усіх повести робочий і вільний час вдома, який можна поєднати з читанням книг.\nНезмінний ведучий реаліті «Холостяк» Григорій Решетник також поділився з прихильниками новиною, що свідомо поставився до самоізоляції. Це пов’язано виключно з бажанням вберегти родину та дітей від хвороб. Ба більше, такі обставини послужать можливістю більше часу приділити рідним.\nНагадаємо, щоп’ятниці на телеканалі СТБ о 19:00 виходить найромантичніший проєкт «Холостяк»-10 на чолі з пілотом і власником льотної школи — Максом Михайлюком!\nЛікар проєкту «Я соромлюсь свого тіла» Валерій Ослівський закликав усіх залишитися вдома протягом карантину. Адже це прекрасна можливість натішитись спілкуванням з найріднішими.\nСуддя «МастерШеф. Професіонали» Ольга Мартиновська залишиться також вдома. Нагадаємо, новий сезон проєкту «МастерШеф. Професіонали»-2 виходить щосуботи о 19:00 на телеканалі СТБ!\nВедучий проєкту «Один за всіх» Михайло Присяжнюк надав роз’яснення докладніше про коронавірус і закликав всіх не панікувати! Однак також вважав за краще залишатися вдома під час карантину.\nАкторка серіалу «Кріпосна» Анна Сагайдачна поділилася світлиною, де перебуває на карантині з дитиною. Анна зауважила, що її бентежить здоров’я близьких та рідних.\nПлан на найближчі кілька тижнів: багато обнімашок, цілувашок і смачненького\nМарина Боржемська поділилася своїми планами на час самоізоляції і карантину.\nОксана Байрак також закликала всіх залишатися вдома. Однак робити це вдвічі приємніше, адже стартує показ легендарного багатосерійного фільму «Ніщо не трапляється двічі»! З понеділка по четвер о 20:05 дивіться на телеканалі СТБ відразу дві серії!\nАктор легендарних серіалів «Кріпосна» і «Спійматі Кайдаша» Тарас Цимбалюк поділився списком своїх улюблений кіношедеврів. Ба більше зазначив, що панікувати точно не варто. Карантин — це можливість провести час з сім’єю.\nАктриса багатосерійного фільму «Ніщо не трапляється двічі» Катерина Тишкевич розповіла, що завжди має бути під рукою, навіть якщо ви знаходитесь вдома. Також Катерина нагадала, як важливо часто мити руки і пити багато води!\nЛайфхак від Наталки Денисенко, що робити під час карантину.\nЧас дорогоцінний, особливо це відчувається зараз. Сім’я — це найважливіше. Особливо думаєш про це зараз.\nРедакція STB.UA закликає усіх залишатися вдома і свідомо ставитися до себе та своїх близьких!


Серіал Аз воздам дивитись всі серії онлайн / Аз воздам сериал 2015 смотреть онлайн бесплатно та без реєстрації в хорошій якості. Смотреть Серіал Аз воздам дивитись всі серії онлайн / Аз воздам сериал 2015 смотреть онлайн бесплатно и без регистрации\nСеріал Аз воздам дивитись всі серії онлайн / Аз воздам сериал 2015 смотреть онлайн 11.03.2015, 14:41\nДовести правду неможливо якщо за нею стоїть впливові люди. Головний герой серіалу Ігор Снєгірьов, простий шкільний вчитель, який радісно чекає з дружиною дитини. Цю радість в одну мить списує жахлива значна, про те що його дружину збиває автомобіль і смерть. Ігор розуміє що це для нього кінець, але коли дізнається що за кермом сидів син мера міста впливовий бізнесмен Вадін, то Ігор вирішує проникнути в слідство. Починається справжня боротьба за справедливість але Ігор програє суд, на якому його покійну дружину звинуватили в ДТП. Ігор розуміє що добиватися чого то від правоохоронних органів просто неможливо і вирішує зробити власний суд. Дивитись онлайн з 12 березня __rotator_param_f\nРекомендуєм Вам Серіал Аз воздам дивитись всі серії онлайн / Аз воздам сериал 2015 смотреть онлайн. Це онлайн відео виможете переглянути в хорошій якості в зручному плеєрі з розширенням екрану 410,720,1080 тобто в якості BDRip чи HDRip


2/3 українців не пам’ятають, коли востаннє робили елементарну зарядку - Рідна країна\n2/3 українців не пам’ятають, коли востаннє робили елементарну зарядку\n11 листопада 2013 о 16:28\nВ Україні спортивних залів (у розрахунку на душу населення) — у 2-3 рази менше, ніж у Європі, а басейнів — у 30 разів! Рівень фінансування спорту на одного громадянина — у 10-15 разів нижчий, ніж у середньому по ЄС, пише Високий замок.\n“У європейців та українців — різна ментальність. Україна не раз переживала голод. Бажання запастися їжею та мінімізувати енергетичні затрати закладене у нас на генетичному рівні, — каже керівник відділу формування здорового способу життя Державного інституту сім’ї та молодіжної політики Наталія Романова. — “Не лишай нічого на тарілці”, “пий до дна”, “запросили в гості — мусиш наїстися від пуза” — нас цього вчать з дитинства. Крім того, складно порівнювати європейську спортивну інфраструктуру з нашою. На Заході спортивні зали доступні населенню за ціною”.\nЕксперт відзначає пожвавлення інтересу до здорового способу життя серед дорослого населення України. А от молодь почувається розгубленою. Шкільні предмети, які мають на меті пропагування спорту та здорового харчування, не виконують свого завдання. Учень “зазубрив” інформацію, склав, забув. Дівчатка-підлітки черпають знання із жіночих журналів — сідають на жорсткі дієти, виснажуються у тренажерному залі. Як наслідок, псують своє здоров’я. Хоча позитивна тенденція простежується. У 2003 році здоровий спосіб життя сповідувало 0,8% молоді. У 2010 — 3%...\n“Спорт — не панацея. Треба мінімізувати стреси, — каже Наталія Романова. — Не сприймати кожну неприємність як трагедію, а як випробування власних сил. Необхідно знайти людину, яка могла би грамотно проконсультувати з питань здоров’я: чому під час зарядки болить голова? Чому не можна щодня їсти м’ясо? Хочете змінити погану генетику — почніть із себе. Діти візьмуть з вас приклад”.\n“Не хвороби, а лінь переходить у спадок до нащадків. Діти переймають наш спосіб життя і поступово стають схожими на нас”, — вважає лікар-санолог Олександр Лебедєв. Наводить приклад зі своєї практики.\n“Тридцятирічну жінку почали турбувати болі у хребті. Лікарі виявили у неї спинномозкову грижу. Запропонували оперативне втручання. Вона прийшла до мене на консультацію. Жінка розповіла, що після школи вступила до педагогічного університету. Після навчання вийшла заміж і народила сина. В університеті займалася танцями. Після народження дитини кинула заняття і більше про фізичні навантаження не згадувала. Робота — малорухлива, пов’язана з комп’ютером, але її влаштовує. Розповіла, що у мами болить хребет. У тата — проблеми з серцем, має високий тиск. У сім’ї не прийнято було починати день з ранкової зарядки. За харчуванням не стежили.\nЖінка отримала свою проблему у спадок. Поки вчилася у школі і відвідувала уроки фізкультури, а потім в університеті займалася танцями, хребет її не турбував. Коли “закинула” заняття, набрала зайву вагу, влаштувалася на малорухливу роботу, спровокувала формування спинномозкової грижі і розвиток остеохондрозу. Запропонував їй побороти лінь, почати займатися фізичними навантаженнями і менше їсти. Показав кілька простих фізичних вправ. Кожного дня, крім одного вихідного, зранку, протягом 10 хвилин мала виконувати легкі рухи шийним, грудним і попереково-хрестовим відділом хребта. Потім мусила працювати окремо з кожним суглобом рук та ніг, а закінчити зарядку “лікувальною” вправою — полежати на підлозі, на килимку (щоб не застудитися), на спині 2-3 хвилини із заплющеними очима. У цей час організм сам себе “ремонтує”. Порадив змінити раціон харчування — не їсти після 18.00 та зменшити порції. Порекомендував періодично ходити на роботу пішки (відстань — трохи більше як 4 км) і носити зручне спортивне взуття. Вислухавши мої рекомендації, жінка заперечила, що не встигатиме зранку робити зарядку і ходити на роботу пішки. Треба чоловіка нагодувати і відправити на роботу. Сина зібрати в школу, та й себе привести до ладу. Погодився з нею, сказав, що має рацію і може хоч завтра розпочинати підготовку до операції. Якщо серйозно хоче поправити своє здоров’я, мусить раніше лягати спати і раніше прокидатися, щоб мати час і собою зайнятися, і близьких увагою не обділити. А чоловіка і сина треба попередити, що їй призначили таке “лікування”, і якщо вона щось не встигне для них зробити, хай самі про себе подбають. У цьому і полягає суть лікування — змінити спосіб життя. Організм може самотужки боротися з хворобами. Все, що від нас вимагається, — не заважати йому, створюючи сприятливі умови. Незабаром жінку перестав турбувати хребет, вага — нормалізувалася. Вона помолодшала, посвіжішала”...


Пухові та пір’яні подушки: переваги та особливості\n18:37, 25 серпня 2021 р.\nКласичним наповнювачем вважається пух та пір’я. Всупереч тому, що з’явились інші матеріали, натуральні залишаються популярними. Головна їхня відмінність – надзвичайна м’якість, цього ефекту не дає жоден інший матеріал. Саме за це їх і люблять.\nСпіввідношення пуху та пір’я\nНа характеристики виробу впливає співвідношення в складі пір’я та пуху. За цим показником вони діляться на категорії. Найякіснішими вважаються моделі, у котрих пера не більше ніж 10%. Така невелика кількість забезпечує пружність та допомагає подушкам тримати форму. Вони надзвичайно м’які та ніжні. Вироби зі співвідношенням 70/30, де 30% перо, належать до вищої категорії. Вони в міру м’які, пружні, нежорсткі й непласкі. Класичним вважається склад 50/50 – це перша категорія. Коли в подушці 90% пера та 10% пуху, вона підходить для тих, кому подобається спати на жорсткому.\nПридбати якісні пір’яні подушки можна тут: https://penelopebedroom.com.ua/podushki/napolnitel/puh-pero/, де знайдете варіанти з різним складом для задоволення ваших потреб.\nТакий наповнювач натуральний, отже, він має безліч переваг:\nчудова вентиляція. Така сировина надзвичайно зручна у використанні;\nгігроскопічність. Наповнювач поглинає вологу, яка виділяється під час сну з голови;\nзносостійкість та довговічність. Це можливе за умови правильної експлуатації та регулярного чищення;\nм’якість та легкість. На таких подушках приємно спати;\nеластичність і пружність. Це забезпечує поєднання пуху з пером. У процесі експлуатації наповнювач не деформується.\nНа відміну від штучних набивок у натуральних практично безмежний строк використання. Головна вимога – правильно та регулярно доглядати за таким виробом.\nЩо стосується недоліків, то вони також присутні, однак головний із них зумовлений неправильною експлуатацією. Наприклад, якщо регулярно не чистити подушку, то в ній можуть завестися пилові кліщі. У результаті розвивається алергічна реакція. Також варто зазначити необхідність спеціального догляду.\nЯк обрати пухову подушку\nОбираючи таку продукцію, треба звернути увагу на те, який саме пух використаний. Є наступні варіанти:\nгагачий. Він вважається кращим матеріалом, однак вартість такого виробу висока, до того ж він є далеко не в кожному магазині;\nгусячий. Більш доступний варіант, якщо поглянути на асортимент магазинів. Вартість виробу залежить від процентного співвідношення пуху та пера, тому різниця в ціні та експлуатаційних характеристиках може бути досить значною;\nкачиний. Бюджетний варіант. Відрізняється меншою еластичністю, низькою гігроскопічністю та невисокою здатністю вбирати вологу.\nВажливий момент – процентне співвідношення пуху та пера. Чим більше першого компоненту, тим м’якішим буде виріб, незалежно від його товщини.\nЗвертайте увагу на розмір та висоту подушки. Для тих, хто спить на боку, варто обирати модель товщиною близько 10–14 см; якщо надаєте перевагу позиції на животі, то оптимальний варіант – 7–10 см. Розміри переважно стандартні – 50х70, 50х50 та 70х70 см.\nПравила догляду за пуховими подушками\nЩоб текстильний виріб прослужив якомога довше, варто дотримуватися правил догляду за ним:\nдля чищення в домашніх умовах треба використовувати спеціальний рідкий порошок;\nвибирайте делікатний режим прання при температурі до 40 ⁰С (без віджимання);\nу пральну машину помістіть спеціальні м’ячі для прання, також підійдуть звичайні, тенісні. Це допоможе розбити пухові комки;\nсушіть на горизонтальній поверхні, регулярно перевертаючи.\nХоча є безліч рекомендацій щодо прання власними руками в домашніх умовах, найкращий результат буде, якщо звернутися в хімчистку. Такий догляд пуховим подушкам потрібен 2-3 рази на рік.


Курсовказівник TOPCON X14 + SGR - 1 Антена\nКонсоль Topcon X14 надає рішення для тих, хто шукає візуальне керівництво і / або автоматичне рульове управління. Володіючи яскравим повнокольоровим сенсорним екраном з діагоналлю 4,3 дюйма, сенсорним екраном, читаним на сонці, екранної підсвічуванням Topcon X14 пропонує потужну 3D-графіку для ручного наведення, картографування і додатків з автоматичним управлінням.\nНастроюється користувачем інтерфейс на основі піктограм пропонує повний спектр попередньо налаштованих схем навігації і забезпечує просту настройку на транспортних засобах провідних виробників, включаючи трактори, обприскувачі та комбайни. Найкраще X14 зростає до ваших потреб, від недорогого ручного управління аж до точності RTK для максимальної точності роботи. Комбінуйте X14 з приймачем Topcon SGR-1, щоб отримати просте і зручне рішення для ручного наведення.\nTOPKON SGR-1 АНТЕНА: Цей компактний і надійний приймач забезпечує одночасну обробку сигналів GPS і ГЛОНАСС з 82-канальним високошвидкісним відстеженням. Завдяки TruPass від Topcon він забезпечує більшу і більш стабільну точність між проходами в динамічних сільськогосподарських додатках.\nВін також генерує швидкість руху вперед як моделируемого радара, щоб забезпечити кращу роботу на низькій швидкості, наприклад, в разі висівання або розпилення.\nХАРАКТЕРИСТИКИ X14 ВКЛЮЧАЮТЬ 3D-графіку з сенсорним екраном 4,3 дюйма (10,9 СМ). Екранні навігаційні меню. Світлова панель на екрані. Модульна конструкція (не залежить від GPS). Схеми рульового управління: лінія A-B, однакова крива, опорна точка, автоматична подача обприскувача і управління секціями за допомогою додаткового блоку управління освітленням ECU *.\nПовернення до сумісності PointReceiver з Topcon SGR-1 або AGI-4. Сумісність з системою електричного рульового управління Topcon AES-25. Підтримка декількох мов.\nТип дисплея: кольоровий графічний РК-дисплей зі світлодіодним підсвічуванням\nРозміри: 4,3 "(95 мм х 53 мм ч)\nДозвіл: 480 × 272 пікселів\nВходи: сенсорний; аналоговий резистивний\nПроцесор CPU: Freescale, 532 МГц\nЗберігання: прибл. 900 МБ\nРобочий діапазон потужності: 9 - 36 В постійного струму\nІнтерфейси CAN: 2; ISO 11898\nRS-232: 1; Інтерфейс RS-232\nНавколишнє середовище: ISO 16750-4 / Дорожній транспорт\nРобоча температура: від -30 ° до + 65 ° C\nТемпература зберігання: від -40 ° до + 85 ° C


Направление деятельности: Україномовний глянцевий журнал "Like", який гарантує гарний настрій будь-якому читачеві. Мета журналу: 1. Створення позитивного іміджу нашого міста. Івано-Франківськ вже понад 5 років визнано одним з найкомфортніших для проживання в Україні. Франківськ подарував світові та Україні відомих письменників, художників, акторів, співаків, спортсменів. Місто з багатою історією та культурною спадщиною. Місто, яке щодня розвивається, росте і про яке можна писати вічно. Місто, яке може пишатися своїми відомими та успішними сучасниками, які відверто діляться своїми здобутками, мріями, планами. 2. Популяризація мистецтва. 3. Популяризація здорового способу життя: раціональне харчування, поради та рецепти дієтолога, спорт, здобутки відомих спортсменів, досягнення звичайних франківців у дотриманні принципів здорового способу життя. 4. Підтримання і саморозвиток жінки. Сучасна жінка щодня приймає чимало викликів життя, тому для підтримки її балансу ми залучили досвічених експертів, які дають цінні поради в сфері психології, материнства, етикету, краси, стилю, здоров'я. 5. Створення позитивного іміджу товарів, послуг і представників бізнесу.\nОсновні рубрики журналу "Like":\n1. Місто вчора, сьогодні, завтра.\n2. З Україною в серці.\n3. Зіркові зустрічі.\n4. Секрети успіху.\n5. Правильне дозвілля.\n6. Стильний гід.\n7. Краса і здоров'я.\n8. На валізах.\n9. Формула здоров'я.\n10. Абетка життя (психологія, материнство, етикет, вагітність, грудне вигодовування, сімейні стосунки).\n11. Дитяча сторінка.\n12. Чоловічий клуб (автомобілі, етикет, стиль).\n13. Арт хатинка.\nЗагальний наклад 10000 примірників, вихід 6 разів на рік, обсяг сторінок 164, формат 160*235, свідоцтво про державну реєстрацію ІФ 580-228 Р від 20.08.14\nСторінки у соцмережах Instagram https://instagram.com/likeifua/ Facebook https://www.facebook.com/likeifmagazine?ref=bookmarks наш сайт like.if.ua читати журнал он-лайн можна тут http://www.like.if.ua/like-online/\nДостижения: Перший рік роботи став продуктивним і ми досягли таких показників:\n1. Залучення в кожний номер зірок всеукраїнського масштабу (обкладинка, ексклюзивне інтерв'ю).\n2. Менше ніж за рік журнал з новачка став фаворитом ринку.\n3. Команда з 20 зросла до 30 професіоналів.\n4. Обсяг сторінок зріс від 100 до 164.\n5. Загальний наклад 10000 примірників.\n6. Продаж через роздрібну мережу зріс на 200 %.\n7. Починаючи з 3 номеру, бізнес став рентабельним.\n8. Розповсюдження 50% журналів безкоштовно у понад 3000 офісів компаній, салонів краси, спорт клубів, медичних закладів, кафе, ресторанів, готелів, бутиків тощо. Присутність на різноманітних заходах: від фешн до мистецьких і благодійних.\n9. Збільшення кількості рекламних партнерів з 10 до понад 200. Це компанії та місцеві бізнеси, які довірили нам свою рекламу.\n10. Найбільша нагорода - це позитивні відгуки наших читачів про журнал, активна їх участь у житті журналу. Дякуючи нашим читачам, журнал Like вже побував на різних континентах. А також нам телефонують і пишуть з різних куточків України, бажаючи отримати журнал. Плани на наступний рік полягають у збільшенні клієнтів (замовників реклами) в 2 рази, в збільшенні постійних читачів за рахунок впровадження підписки на журнал, в збільшенні ефективності роботи в соцмережах за рахунок smm, в розширенні клієнтської мережі в сусідніх областях, в оптимізації витрат на друк журналу без втрати якісних і кількісних показників.\nКоманда: Наша команда - на сьогодні вже 30 професіоналів, які досягнули успіху у своїй діяльності, і об'єдналися у новому та цікавому проекті: журналісти, дизайнери, редактори, фотографи, маркетологи, менеджери з продажу і розповсюдження, експерти у різних галузях. Наша команда - молода, амбіційна. Ми щодня вчимося чогось нового, творимо і радіємо нашим спільним результатам, адже за красивою картинкою глянцю стоїть колосальна праця. До роботи над журналом постійно долучаються нові люди: друзі і незнайомці, які хочуть стати частиною Like. Працівники конкурентів мріють працювати з нами. Ми відкриті до співпраці і до спілкування завжди. Пишаюся своєю командою!\nМожливість займатися улюбленою справою, коли праця приносить і радість, і дохід. Спілкування з безмежною кількістю цікавих людей, життя, творчість, успіх, мрії яких надихають. Створення позитивного іміджу Івано-Франківська: з любов'ю розповідати про наше місто, про його історію, про його скарби, про відомих і цікавих сучасників. Зустрічі з рекламодавцями і читачами на презентаціях нових номерів, можливість спілкування, знайомства, знаходженням нових контактів для бізнесу. Застосування своїх маркетингових знань для створення позитивного іміджу для товарів і послуг рекламодавців, створення іміджевого продукту.\nПісля завершення університету на спеціальності "Маркетинг" почала свою професійну кар'єру викладачем у ВНЗ. 5 років тому разом з чоловіком заснували будівельну компанію "Мельник". Моя участь у бізнесі - розвиток маркетингу і комунікації. Сьогодні будівельна компанія "Мельник" - лідер ринку і зводить 14 об'єктів житла від класу "економ" до "еліт" у різних мікрорайонах міста і у центрі. Ресторанний бізнес став другою сімейною справою. Ресторан-нічний клуб "Біле і чорне" і ресторан японської кухні "Ікра". Для розвитку власного бізнесу був потрібний іміджевий канал реклами, який би відповідав високим стандартам якості, був цікавим для читача і для наших партнерів по бізнесу. На той час було сформоване коло контактів, яке дозволило швидко знайти однодумців-професіоналів, які готові були долучитися до проекту. Я свій журнал бачила, як якісне видання, в якому буде, що прочитати. Аналогу не було, тому команда була сформована за місяць, а вже за 2 місяці, в жовтні минулого року вийшов друком перший номер "Like". Це перший мій власний бізнес. Ще в студентські роки, коли читала глянцеві журнали "Натали", "Единственная", "ЖЖ", моя мрія про власний журнал була просто фантастичною і не реальною. Якщо є мрія, то вона має обов'язково збутися, треба лише працювати і продовжувати мріяти.


Як склалася доля акторів колишніх союзних республік\nКім Кардашьян визнали «Іконою моди», за це вона подякувала...\nІмена цих акторів свого часу знав майже кожен мешканець Радянського Союзу. Їхньої появи на екрані чекали мільйони глядачів, а слава деяких артистів вийшла далеко за межі країни. Ми в Joy-pup розповімо, як склалася доля акторів колишніх союзних республік.\nПолад Бюльбюль огли 4 лютого 1945, 76 років\nТалановитий актор, композитор, співак, політик родом з Азербайджану. Батько Муртуза Мамедов – народний артист СРСР, оперний співак. Мати була керівником меморіального музею. Дитинство проходило у столиці, батьки мешкали в елітному будинку серед політиків. Полад був пустотливою дитиною, як і його друг – Муслім Магомаєв. Хлопчаки своїми невмілими гучними співами допікали сусідів. Звичайно, тоді вони не знали, що бешкетні діти стануть популярними зірками з унікальними голосами.\nВ акторській ниві на нього також чекав успіх. В 1966 вийшов фільм «Казки російського лісу», в якому Полад отримав роль. У його скарбничці також фільм «На крилах пісні». Але особливий успіх приніс фільм Юлія Гусмана «Не бійся, я з тобою!», що вийшов на екрани 1981 року. Роль Полад отримав абсолютно випадково. Гусман запросив Полада як композитора, але не знаходячи відповідного претендента на роль Теймура, вирішив ризикнути й не помилився. 2013 року знято продовження картини «Не бійся, я з тобою! 1919». Поланд грав уже постарілого Теймура.\nПолад Бюльбюль огли був у списку найкрасивіших чоловіків СРСР. Він знав це, тому сміливо дивився на будь-яку зірку. Закохавшись у відому на весь світ українську оперну співачку Белу Руденко, він навіть не замислювався, що молодший за неї на 12 років. Бела відповіла взаємністю, вони одружилися та народили сина Теймура. Проте часті гастролі подружжя та зради чоловіка, які Бела не змогла пробачити, зруйнували стосунки. Полад одружився вдруге з Гюльнарою Шихалієвою. У другому шлюбі народилося двоє дітей. Після розпаду СРСР Полад пішов у політику та став міністром культури. Сьогодні Полад Бюльбюль огли обіймає посаду надзвичайного та повноважного посла Азербайджану у РФ, але продовжує займатися музикою. У 2010 вийшов диск із народними піснями у його виконанні.\nГасанага Турабов 24 квітня 1938 – 23 лютого 2003\nЛегенда азербайджанського та радянського кінематографа. Йому належить ціла епоха кіно. Він знявся у півсотні драматичних стрічок і кожна його роль була особливою та колоритною. Багато хто його пам’ятає за фільмами: «Ювілей Данте», «Бабек», «Мої сім синів», «Не бійся, я з тобою!», «Час сідлати коней», «Вкрали нареченого», «Я ще повернуся» та ін.\nГасанага Турабов закінчив інститут з акторської спеціальності, знімався у кіно, грав у театрі, у 1987 стає директором, а у 1989 році художнім керівником Азербайджанського національного драматичного театру. З 1991 став президентом Союзу театральних діячів Азербайджану.\nУ житті Гасанага Турабова сталася трагедія, яку він важко пережив. Його син Дашгин у 1997 році загинув під час виконання обов’язків поліцейського. Біль втрати спричинив тяжкий інфаркт. Виходом могла стати операція із шунтування, але шансів вижити було лише 5%. Турабов наважився і полетів на операцію до Ірану. Через 5 днів він повернувся до Баку, хоча лікарі категорично забороняли вставати, а не те що летіти. На щастя, доля подарувала йому ще чотири роки життя.\nВахтанг Кікабідзе 19 липня 1938, 83 роки\nВідомий співак та актор радянського періоду родом із Грузії. Його стародавній рід має дворянське коріння. Батько, який пропав безвісти під час війни, був журналістом, а мати була співачкою. Хлопчик ріс у творчому середовищі, але співом не цікавився. Його пристрасть – малювання. Вахтанг взагалі був не дуже старанним, у школі його двічі залишали на другий рік.\nУ випускному класі Вахтанг випадково потрапив до друга на репетицію. Гра в ансамблі його настільки зацікавила, що він навчився грати на інструментах, а згодом спробував співати. Вахтанг Кікабідзе двічі вступав до ВНЗ на різні спеціальності, але кидав навчання, бо хотів співати. Він знайшов роботу у філармонії, їздив із гастролями, потім організував ВІА та почав гастролювати сам. Для Вахтанга 80-роки стали піком популярності.\nАкторська кар’єра розвивалася паралельно з естрадною. Випадково люди з кінематографа помітили Вахтанга на виступі та запропонували спробувати себе у кіно. Перша роль була у фільмі «Зустріч у горах». Далі головна роль кінокомедії Георгія Данелії «Не горюй!» та легендарних «Міміно», «Фортуна», «Ку! Кін-дза-дза», «Я, слідчий».\nКікабідзе все життя був вірний одній жінці – своїй дружині відомій балерині Ірині Кебадзе. Шлюб вони уклали у 1965 році, у пари народився син, якого назвали на честь дідуся.\nПісля розвалу СРСР Кікабідзе продовжував виступати та зніматися в кіно, останній альбом вийшов у 2014 році. У період пандемії коронавірусу він все рідше з’являється на сцені та на зйомках. У 2017 році отримав епізодичну роль у серіалі «Свати», а у 2021 – головну у фільмі Женіса Туматаєва «Більше ніж кохання».\nФрунзик Мкртчян 4 липня 1930 – 29 грудня 1993\nВідомий радянський актор родом із Вірменії. Батьки були із робітничого класу. Мати – посудомийка, батько – табельник. З дитинства у Фрунзика був потяг до акторства. Після закінчення школи грав у драматичному гуртку, потім рік навчався при Ленінаканському драматичному театрі, а 1947 його прийняли в трупу.\nПізніше він закінчив театральний виш. З перших днів Фрунзик сяяв на сцені театру, а в 1960 зіграв у картині «Хлопці музкоманди». Кар’єра у кінематографі також розвивалася швидко. Фільми «Тридцять три», «Кавказька полонянка», «Айболить-66», «Міміно», «Суєта суєт», «Самотнім надається гуртожиток» стали культовими та всіма улюбленими.\nЩе в студентські роки Фрунзик Мкртчян закохався в дівчину й мріяв з нею одружитися, але чимось вона не догодила батькам, і вони зробили все, щоб їх розлучити. З розпачу він одружився з однокурсницею, але шлюб без кохання розпався через рік.\nВдруге Фрунзик одружився з акторкою Донарі Пілосян. До речі, вона зіграла роль дружини Джабраїла у «Кавказькій полонянці». Донара була імпульсивною, запальною жінкою і шалено ревнувала чоловіка. Усі ці стреси призвели до розвитку шизофренії та тривалого лікування у психіатричній лікарні. Фрунзик вдруге розлучився, але від шлюбу залишилося двоє дітей. Дочка померла від раку, а син, як і мати, опинився на лікуванні у психіатричній клініці.\nТретій союз був із молодшою за нього на 24 роки Тамарою Оганесян. Пара прожила разом близько шести років, а за 4 роки до смерті артиста вони розлучилися, хоч і казали, що формально через поділ майна. Останніми роками Фрунзик багато пив, хворів, причиною смерті став інфаркт.\nВолодимир Толоконніков 25 червня 1943 – 15 липня 2017\nПопулярний артист кіно народився в Алма-Аті. Мати виховувала сина сама. Батьком був солдат, з яким її ненадовго звела доля у шпиталі під час війни. З дитячих років усі помічали артистизм Володі, але в театральний він вступав чотири рази й чотири рази отримував відмову через специфічну зовнішність. Проте Толоконніков не здавався, пішов грати в масовку, а потім вступив до Ярославського театрального училища.\nТворчим притулком для Володимира Толоконнікова став театр. В епізодичній ролі Володя з’явився у 1981 році, а відомим став завдяки ролі Шарікова «Собаче серце». Роль принесла актору тріумф, але й назавжди приклеїла погане прізвисько. Інші відомі фільми за його участю: «Хмара-рай», «Перехрестя», «Убивча сила-5», «Солдати». Навіть після розвалу СРСР актор мав нагоду зніматися. У 2006 році Володимир Толоконніков зіграв у комедії Петра Точиліна «Хоттабич». До самої смерті актора запрошували на ролі в кіно.\nВ особистому житті Толоконнікову пощастило. Він щасливо прожив все життя з дружиною Березовською Надією, яка пішла з життя раніше за нього.\nБаадур Цуладзе 5 березня 1935 – 13 травня 2018\nРадянський актор, кінорежисер, ведучий народився у столиці Грузії Тбілісі. Батька репресували після війни, мати була лікарем. До війни батько керував ансамблем пісні та танцю, від нього хлопцеві й передався талант. Разом із братом Баадур навчався у школі для обдарованих дітей, але через тавро «діти ворога народу» їм не дали вивчитися.\nЩе під час навчання на режисурі у ВДІК Баадур Цуладзе отримав перші ролі у кіно. Далі були знімання в «Мелодії Верійського кварталу», «Житіє Дон Кіхота та Санчо», «Тегеран-43», «Блондинка за рогом». Навіть у важкі 90-ті роки він знімався у кіно. Останній фільм за його участю – «Кавказьке тріо» 2015 рік. Особисте життя в актора не склалося. Він ніколи не був одружений, не мав дітей. Все життя прожив разом із такою самою бездітною сестрою.\nКікалейшвілі Мамука Андрійович 10 серпня 1960 – 03 травня 2000\nРадянський актор та режисер Кікалейшвілі Мамука народився у столиці Грузії Тбілісі. Батьки були пов’язані з театром, мати Лейла Дзуграшвілі була народною артисткою Грузії, а батько – директор театру, де вона працювала. Мамука пішов шляхом своїх батьків і закінчив ТГІТІ ім. Шота Руставелі. Кінодебют відбувся у 1982 році з картини «Відколи ми разом», але популярність приніс фільм «Мерзотник» 1988 року випуску. Потім були ролі у фільмах «Житіє Дон Кіхота та Санчо», «Принцеса на бобах», «Що сказав покійник», та останні знімання у «Старих шкапах» Ельдара Рязанова. У 1994 році спробував себе як режисер, знявши картину разом з Л. Узуняном «Падший янгол». Кікалейшвілі Мамуці завжди пропонували ролі, особливо на початку 90-х. Аж до смерті у 2000 році він знімався у кіно. Помер актор від передозування снодійного, як не боролися лікарі за його життя, не вдалося врятувати. Про особисте життя Мамука не говорив. Відомо, що за останні хвилини з ним була його дружина Тетяна.\nДонатас Баніоніс 28 квітня 1924 – 4 вересня 2014\nТалановитий актор радянського періоду народився у Литві у м. Каунас. Батько воював під час Першої світової війни, за фахом був кравцем. З матір’ю Она Блажайтите він розлучився. Син залишився з ним, а дочку виховувала матір. Батьки тяжіли до мистецтва, любили співати, тож Донатасу теж подобалася акторська майстерність. У дитинстві він відвідував драматичний гурток, мріяв вступити до театрального, але грошей на навчання не було. Але, попри це, він став актором, потрапив у театральну трупу та приміряв безліч ролей.\nУ кінематографі Донатас Баніоніс дебютував у фільмі «Адам хоче бути людиною» у 1959 році. Гра в кіно давалася складніше, ніж на театральній сцені, але це не завадило йому завоювати кохання глядачів. Одна зі значущих ролей, яка принесла славу, у фільмі «Ніхто не хотів помирати». Далі – головна роль у фільмі «Мертвий сезон» та знімання у картині Андрія Тарковського «Соляріс».\nЗ 1980 року Баніоніс працює в театрі, де розпочинав кар’єру, в Паневежісі на посаді головного режисера. У цей період на акторській ниві було затишшя, і лише в 1992 році він знову зіграв у фільмі «Без доказів». Останній фільм за його участю вийшов у 1999 під назвою «Двір».\nЗі своєю дружиною, актрисою, Оне Конкулевичюте Донатос прожив довгі щасливі 60 років. У них народилося двоє дітей. Смерть дружини стала важким ударом і через шість років після неї серце актора зупинилося – лікарі діагностували інфаркт.\nВія Артмане 21 серпня 1929 – 11 жовтня 2008\nНародна артистка СРСР народилася у маленькому селищі Латиської РСР. Її справжнє ім’я Аліда, а Вія стало сценічним псевдонімом. Батьки були селянами. Батько загинув ще до народження дочки, тому мати спочатку виховувала доньку сама, але потім повторно вийшла заміж. Вітчим був грубим, грошей не вистачало, і з 10 років дівчинка заробляла собі на життя. Вія Артмане планувала стати юристом, але її пристрасно вабила сцена, і вона вступила до студії при Художньому театрі імені Райніса.\nНеперевершений талант та краса гарантували їй головні ролі у багатьох театральних п’єсах. У кіно вона пішла вже відомою актрисою театру. Дебютувала у кінематографі Вія Артмане у фільмах «Після шторму» та «За лебединою зграєю хмар». Проте всесоюзне визнання прийшло з картиною 1963 «Рідна кров». У 60-х глядачі насолоджувалися ролями Вії у фільмах «Пори землемірів», «Гладіатор». У 70-х їй дісталася роль Катерини II у картині «Омелян Пугачов», і потім роль зірки в екранізації роману Сомерсета Моема «Театр». У 80-х вона не знала нестачі в роботі, а в 90-ті знялася лише у двох кінострічках. Остання роль – знову роль Катерини II у фільмі 2003 року «Золоте століття».\nЧоловік Вії Артмане був відомий актор Артур Дімітерс. Щоправда, щастя у шлюбі без кохання вона не знала, проте вдячна долі за сина та доньку. Хоча донька не від чоловіка, а від позашлюбних стосунків із Євгеном Матвєєвим. Доживала життя Вія у злиднях на дачі, тому що в результаті реституції у неї забрали квартиру. Таке існування підірвало здоров’я, розвинулося безліч хвороб, вона перенесла інфаркт, кілька інсультів і на 80-му році життя померла.\nСагдуллаєв Рустам Абдуллаєвич 25 липня 1950, 71 рік\nУзбецький актор та режисер кіно народився у Ташкенті в сім’ї партійного працівника. Мати займалася господарством та вихованням дітей. З раннього дитинства хлопчика приваблювала сцена, він із задоволенням ходив у драмгурток. Талант Рустама розглянули, коли йому було 13 років й обрали серед 300 претендентів на участь у картині «Канатоходці».\nДалі життєвий вибір було вирішено наперед. Він закінчив театральний інститут та продовжував зніматися. Загальним улюбленцем Рустам став після ролі Ромео у фільмі «У бій ідуть лише “старики”». Акторська кар’єра складалася успішно, але більше ролі не приносили приголомшливої популярності. У 90-х Сагдуллаєва Рустама чекав застій та відсутність роботи, оскільки на низькопробні ролі він не погоджувався.\nПісля тривалої депресії він вирішив створити свою кіностудію. 2001 року вийшла кінострічка «Сліпі», в якій він був співавтором сценарію, режисером, продюсером та актором. Сьогодні актор популярний, знімається у багатьох сучасних фільмах.\nОдружився Сагдуллаєв Рустам у 30 років з Мариною Кузіною. У шлюбі щасливий, має двох дітей. Ніжність і любов вони з дружиною пронесли крізь життя.


Комунальники показали, як прибирають Франківськ після фестивалю (ФОТО)\n05 Тра, 2019 10:12\nВ Івано-Франківську триває Міжнародний фестиваль “Карпатський простір”, який проходить у рамках святкування Дня міста.\nЧитайте також: Франківські комунальники відзвітували, як косять траву\nВулицями міста гуляють сотні франківців та гостей. У Бастіоні триває “Свято ковалів”, а на площі Франка щовечора о 21:00 виступають відомі артисти. THE HARDKISS і KAZKA вже встигли привітати Івано-Франківськ з Днем міста. Сьогодні на головній сцені будуть співати Арсен Мірзоян і гурт Vanotek&Eneli.\nДиректор комунального підприємства “МДК” Віталій Бурко поділився світлинами, на яких видно гори сміття та комунальників, які його прибирають.\n“Так виглядає, що свято вдалося?”, – підписав Бурко фото.\nУ коментарях до публікації франківці дякую комунальникам за роботу:\nЗоряна Герула Я завжди захоплююсь роботою Вашої служби . Дякую працівникам, які не зважаючи на погодні умови та часові рамки, виконують свою роботу. І дуже сумно, що культури побуту нам ще дуже довго вчитися….\nІгор Ходак Красавци.\nСвітлана Маланій Молодці, це так як в містах Європи, я рада, що побачила це в своєму місті. Так тримати.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Прогулянка “від Барселони до Амстердаму”: живі скульптури із сімох країн заполонили центр Франківська (ФОТО, ВІДЕО)


Прокат авто Вордінгборг - Оренда авто Вордінгборг\nПрокат авто Вордінгборг\nПрокат авто у Вордінгборг\nДешевий прокат авто у Вордінгборг\nОренда авто Вордінгборг\nЗнижка в прокат автомобілів Вордінгборг можлива, якщо ви забронювали прокат автомобіля якомога швидше. Звичайно, в автомобілі все ще набагато більше вибору, тому ви можете заощадити до 15-40% ціни на прокат авто. Порівняйте оренда авто в Вордінгборг та оберіть правильний транспортний засіб для вас та замовте он-лайн. Зробіть це зручно з дому.\nБільшість компаній, що пропонують оренди автомобілів, пропонують прокат авто в Вордінгборг, щоб місце розташування автомобіля та доставка автомобіля могли бути різними. Очевидно, це слід мати на увазі, і перед бронюванням необхідно вказати, чи хочете ви взяти в оренду авто у іншій країні.\nПропонуємо оренда машин в Вордінгборг в містах, аеропортах, залізнична станція: величезний асортимент, гарантовані найкращі ціни, якісні орендовані автомобілі. За допомогою зручного та безпечного онлайн-прокату автомобіля ви можете вибрати додаткове додаткове обладнання, таке як дитяче сидіння, GPS, стійка для даху та інше. сніжні ланцюги, що підтримують зимовий транспорт.\nПрокат авто в Вордінгборг\nОренда автомобілів Вордінгборг - Оренда авто в аеропорту Данія\nУ Данія існує багато міст, які можуть орендувати автомобіль в аеропорту або навіть вибрати аеропорт для доставки автомобіля. Звичайно, у Вордінгборг ми також маємо можливість позначити місце відправлення, відмінне від місця, де знаходиться автомобіль. Так що якщо оренда авто у Вордінгборг, то Данія не перебуває в аеропорту, але припускаєш, що покинувши країну, ми будемо літати на повітрі, то в будь-якому випадку ви можете вибрати аеропорт призначення на прокат автомобіля в Данія.\nЗабронюйте онлайн-автомобіль зараз і вибирайте з кількох сайтів прокат авто в Вордінгборг, або якщо ви прибуваєте на літаку, то оренда авто Данія можливий в таких аеропортах, як прокат аеропортів: Біллунн, Каструп, Орхус.


Урок мужності тема. Україна єдина країна\nГланишівського НВО «ЗОШ І-ІІІ ступенів – ДНЗ»\nКрасуля Світлана Петрівна\nОБЛАДНАННЯ. Гімн України , карта України, ватман, маркер, запис пісень.\n- Любі мої діти – ці слова завжди будуть висловлювати радість зустрічі нового дня, для мене також і радість зустрічі з вами.\n- Діти, сьогодні ми здійснимо подорож просторами нашої держави. Мандруючи, потрапимо у наймальовничіші куточки країни.\n2. Робота над темою.\n-Який настрій у вас з’явився, коли ви промовляєте найкращі слова: життєрадісний, веселий, піднесений … ?\n- А який настрій у вас переважатиме, коли я промовлю слова: війна, розруха, голод, ненависть, сльози … ?\nЩоб ці слова не робили нам сумне життя – покличемо на допомогу слова: захисник, військовий, солдат, гвардієць, відважний, герой, миротворець, воїн світла… На жаль так сталося в Україні, що ми повинні захищати нашу єдність держави Україна, її територію та кордони (вчитель показує на карті), її незалежність. Кожен, хто живе в Україні, повинен пам’ятати, що він громадянин цієї держави і від кожного залежить, яке життя ми в ній побудуємо. Важкі часи настали для нашої держави. Нас хочуть розділити , але ми – українці – сильна нація, і Україна – єдина країна. Кожен з нас має любити свій народ, його культуру і традиції, як це робили ті, хто загинув за нашу незалежність на Майдані та на полі бою. Ми повинні вчитися любити свою землю, свій народ, культуру, як її любили ті, хто загинув за нашу незалежність на Майдані та у військових діях, названих АТО.Кожен намагається допомогти, внести свій вклад у майбутнє. Ми пам’ятаємо наших героїв, які цієї зими боролися проти несправедливості, стояли на смерть за незалежність нашої держави. «Небесна сотня» називають їх, низький їм уклін. Ми серцем і душею з тими, хто й ці дні боронить нашу свободу на сході України, пам’ятаємо тих хто віддав своє життя задля нашого щасливого майбутнього. Випускник нашої школи Зінчик Станіслав захищаючи нашу неньку Україну, нас з вами віддав своє життя за мирне небо, щасливе життя людей,закриваючи собою своїх товаришів під Славянском.Прошу встати і вшанувати загиблих героїв, пам'ять про Станіслава хвилиною мовчання та виконати Гімн України.\n(Горить свічка пам’яті…)\nУчитель.Український народ обдарований милозвучною, солов’їною, рідною українською мовою. Вона має статус державної. Про це записано у статті 10 Конституції України. Адже кожна людина, яка проживає в Україні, повинна вміти розмовляти і добре знати державну українську мову.\nУчитель: Україна – це щедра земля під волошковим небом, це задумливі степи,широкі поля, густі ліси та гірські вершини. Це сині озера й річки, калина край вікна, журавель у небі і соловей у лузі. Це рідний дім, дорога в школу, це рідна мова й пісня колискова, це мама й тато й вся родина. Це все наша Батьківщина, наша земля, наша Україна.\nУчитель: А зараз пропоную вам відчути себе знавцями нашої культури.\n1. Кольори нашого державного прапора (жовтий і синій).\n2. Розкажіть перші стрічки національного Гімну (…).\n3. Президент України (Петро Порошенко).\n4. Дерево, яке освячується в церкві перед Пасхою. Воно охороняє від злих сил (верба).\n5. Старовинний обряд славлення різдвяних свят піснями (коляда).\n6. Кущ оспіваний в українських народних піснях, символ дівочої вроди (калина).\n7. Дерево-символ, з яким в українських народних піснях і переказах порівнюють струнких дівчат (тополя).\n8. Український народний духовий інструмент з дерева або очерету, що має форму трубки з отворами (сопілка).\n9. Чим прикрашають голову українські дівчата (вінок).\n10. Національний символ України. Матері дарують його своїм дітям на щастя, на долю, відряджаючи у далеку дорогу (рушник).\nIІ . Слово вчителя: екскурс у минуле\nУчитель: Україна – країна трагедій і краси, країна, де найбільше люблять волю і найменше знали її, країна гарячої любові до народу і чорної йому зради, довгої вікової героїчної боротьби за волю. Шлях України позначений високими степовими могилами, руїнами та прекрасними місцями.\nУчитель: Україна сьогодні – незалежна держава, частина Європи, величезна територія з величезним населенням. А згадаємо її історичне минуле – безмежна боротьба, величний порив волі, вічна сутичка з людьми, котрі бажали розділити землю на якій жили наші предки і житимуть наші діти.\nНе оминають нашої пам’яті величні походи князів за часів Київської Русі, набіги на татар козаків під супроводом гетьманів, бунти під проводом Олекси Довбуша та Максима Залізняка, захист загальнонаціональних прав під час Першої і Другої Світових Воєн, від’єднання від СРСР утворення самостійної держави. Люди боролися тому, що відчували себе частиною одного цілого, розуміли, що за них самих ніхто не побудує їхнього майбутнього. Нас роками відучували від мови, традицій, культури і навіть історії. Нас хотіли знищити, як націю.\nЯК РОЗПОЧАЛАСЬ ІСТОРІЯ НЕЗАЛЕЖНОЇ УКРАЇНИ\nЗ того часу на території України мають чинність виключно Конституція і закони України.\nЩоб упевнитись у підтримці населення, Верховна Рада України закликала всіх громадян підтвердити своє рішення голосуванням — 1 грудня 1991 року під час референдуму за незалежність України\nПроголошення незалежності України відкрило нову сторінку в її історії.\nЗа п’ять років після здобуття незалежності 28 червня 1996 року Верховна Рада України утвердила Конституцію України\nУчитель: Звертаючись до історичного минулого української нації, осмислюючи його духовні цінності, ми бачимо кращі риси наших предків: патріотизм, волелюбність, повага до своєї нації. Але чи легко бути патріотом? Чи вважаєте ви себе патріотами своєї держави? Чому?\nНі для кого не секрет, що сьогодні на Сході України йдуть військові дії. Сили АТО намагаються протистояти терористам. Більшість жителів Донецької та Луганської областей виїхали з зони АТО.\nПогодьтеся, коли йдеться про честь та гідність твоєї країни, коли ворог посягає на територіальну цілісність, коли раптом виникає гурт зрадників країни, ми не можемо вести дискусії, кому йти воювати. Це – обов’язок кожного. Не залежить це, де ти живеш, де служив, ким працюєш. Тому всі ми повинні бути вдячні тим, хто відстоює право України бути гордою державою, хто захищає вас із нами. Жах лише в тому, що гинуть наші співвітчизники.\nГероями є і наші земляки, які віддали своє молоде життя за нашу Україну. Один із них випускник нашої школи, вчитель за освітою – Зінчик Станіслав.\nУкраїна – мирна держава, українці – толерантні, ввічливі люди, які з повагою ставляться до будь-якої нації, будь-якої мови, а тому на території нашої держави проживають росіяни, молдавани, поляки, вірмени й багато інших.\nЗахідна Україна — в широкому сенсі охоплює Галичину, Західну і центральну Волинь, Закарпаття та Буковину — тобто землі, які більшу частину своєї історії до минулого століття знаходились під владою держав — західних сусідів України. Багатством цього регіону є сільське, лісове господарство, видобуток бурого вугілля, нафти і газу; туризм (Карпати, мінеральні води). Основні міста: Львів (промисловий, культурний і духовний центр всієї Західної України), Тернопіль, Івано-Франківськ (Станіслав), Дрогобич, Трускавець, Стрий, Самбір.\nЦентральна Україна (також «Наддніпрянська Україна»)— східна частина «Старої України». це — живописний сільськогосподарський край дивовижних краєвидів, широких ланів, перелісків і чистих річок між живописних пагорбів. Сюди належить Київщина, Чернігівщина і Полтавщина. Міста: Вінниця, Хмельницький, Кам’янець-Подільський (старовинне місто-фортеця).\nПівденно-Східна Україна — історичний край держави, заселений українцями переважно протягом XVI–XIX ст. (на відміну від Центральної та Західної України, заселеної корінним населенням ще з давніх часів). Міста є основними промисловими центрами держави: Харків, Дніпропетровськ, Одеса, Донецьк, Кривий Ріг, Маріуполь, Миколаїв, Луганськ. У теперішній час — край розвинутого хліборобства, гірничо-видобувної промисловості (залізна та марганцева руда, вугілля, газ), чорної металургії та машинобудування.\nПриазов’я — українські землі вздовж північного узбережжя Азовського моря. У середньовіччі — північна («материкова») частина Кримського ханства, населена кочовиками-ногаями.\nІ хочеться вірити, що Крим, який зараз вважається територією Російської Федерації, колись до нас повернеться. Адже прожити стільки років одним народом – це має дати свої результати.\nКолосальна і багаторічна справа сучасного державотворення була розпочата на фундаменті, який закладався впродовж віків. За нами – велике героїчне минуле, позначене звитягою і випробуваннями, здобутками і протиріччями, болісними помилками, трагедіями і втратами. І все це – наша історія – провісник майбутньої свободи.\nСаме ви, діти, – майбутнє нашої держави. Тож своїми знаннями, працею, здобутками збагачуйте її. Будьте гідними своїх предків, любіть рідну землю, бережіть волю і незалежність України, шануйте свій народ і нашу солов’їну мову.Примножуйте її культуру, своїми досягненнями славте її. Шануйте себе і свою гідність.\nНаш урок добігає кінця. Але я вірю, що любов до України житиме у вас вічно! Це – наша країна! Недарма є вираз: «Шукаючи Європу, ми знайшли Україну!»\nДійсно, вийшовши мільйонами на Майдан, повставши проти сваволі колишнього Президента, захищаючи власну гідність, ми, українці, знайшли себе, показали всьому світові, що Україна – це не просто точка на карті світу, Україна – це демократична, європейська країна.\nТема «Україна єдина країна»\nОбладнання: демонстрація відео фрагменту «Україна прекрасна», «Небесна сотня», кросворд, прислів’я\nУрок. Перший клас. Тема. Україна єдина країна\nМета. Вчити дітей любити оточуючий світ, те місце де ти живеш, щоб будувати щасливе життя на землі. Розвивати гармонійну особистість,...\nГодина мужності «Україна – єдина країна»\nМета: виховувати глибокі патріотичні почуття, причетність І відповідальність за все, що відбувається з країною, вдячність тим, хто...\nМетодичні рекомендації до проведення уроків мужності в загальноосвітніх...\nПершого уроку «Україна – єдина країна». Логічним продовженням теми єдності народу України та цілісності її території буде розмова...\nУрок мужності [ з досвіду роботи класного керівника Планчак Ж. М....\nМета: поглибити знання учнів про історію, природні ресурси, культурну спадщину України; формувати культуру взаємовідносин між людьми,...\nКонспект першого уроку в 5 класі на тему : «Україна єдина країна»\nМета: розширити поняття про єдність, незалежність І суверенність нашої держави, сприяти формуванню національної самосвідомості школярів;...\nПроекту “Моя країна – Україна, Київщина – серце України”. Автор – Шевченко Л. М


Уникнути покарання за всяку ціну - Адвокатське об'єднання "Barristers"\nУникнути покарання за всяку ціну\nНа що тільки не йдуть правопорушники, а іноді і їх адвокати, щоб позбутися доказів своєї провини чи уникнути покарання. Але деякі з їх способів можуть хіба лиш розсмішити.\nМи вирішили зібрати декілька курйозних випадків, коли правопорушники намагалися втекти від правосуддя та відповідальності.\nТа ми просто манекени\nУ 2000-х роках злодії залізли в продуктовий магазин, розбивши вітрину. Коли під’їхав патрульний автомобіль, горе-грабіжники намагалися прикинутися манекенами у вітрині цього магазину.\nОднак таку хитрість тут же розкрили, й злодіїв затримали.\nУ 1995 році Клаус Шмідт увійшов до відділення одного з берлінських банків, дістав пістолет та зажадав грошей.\nПрофесійно ввічливий банківський службовець запитав його: «Вам потрібна сумка?». На це грабіжник відповів: «Ти до біса правий, це справжній пістолет!»\nЗрозумівши, що грабіжник погано чує, клерк не побоявся натиснути кнопку сирени. Поліція увірвалася у відділення через 5 хвилин та затримала Клауса.\nПізніше невдаха-грабіжник подав до суду на банк, заявивши, що касир не повинен отримувати вигоду з його фізичної вади.\nНе розумом, так вогнем\nУ 2018 році троє молодих людей намагалися викрасти автомобіль, за їхніми словами, щоб покататися. Однак завести машину викрадачам не вдалося, та й відкотити її вони не змогли.\nЩоб приховати сліди невдалої спроби викрадення, хлопці підпалили автомобіль. Але й це не допомогло їм уникнути відповідальності: менш ніж через три тижні викрадачів затримали працівники правоохоронних органів.\nВ Ізраїлі двоє чоловіків вкрали з інкасаторської машини мішок з грошима та втекли. Незабаром поліція вийшла на слід зловмисників.\nКоли поліцейські прибули, щоб заарештувати злочинців, ті стали викидати гроші з вікна квартири. Так злодії намагалися позбутися доказів своєї провини. Уявіть здивування перехожих, коли гроші буквально посипалися на них з неба. Про подальшу долю викинутих грошей ЗМІ не повідомляють.\nАбо продуманий план, або віслюк\nКолумбійська банда вирішила пограбувати місцевий універмаг, проте не подбала про транспортний засіб, щоб втекти з місця злочину.\nВ останній момент вони викрали десятирічного осла Хаві. Грабіжники склали все награбоване та спробували відбуксувати видобуток в безпечне місце, однак Хаві навідріз відмовився співпрацювати.\nВіслюк не лише зостався на місці, а ще й зняв такий галас, що поліція, яка ще не знала про пограбування, примчала на місце та заарештувала всю компанію.\nПідвело почуття гумору\nОдного разу злодій проник вночі в один з будинків в Сан-Бернардіно, Каліфорнія. Раптово зловмисник почув голоси, що доносилися зі спальні на другому поверсі.\nРозмовляли господарі будинку — чоловік розповідав дружині про якусь смішну подію на роботі. Історія вийшла настільки потішною, що розсмішила й грабіжника. Почувши здавлений сміх, що доносився з вітальні, подружжя негайно викликало поліцію. Злодій підслухав смішну історію та видав себе.\nСам віддав пістолет\nДо одного з лондонських банків увійшов чоловік в масці, з пістолетом в одній руці та сумкою в іншій. Грабіжник сповістив всіх про пограбування, зажадав 700 000 фунтів готівкою і простягнув касирові … пістолет. Пішла незручна пауза.\nКоли бандит усвідомив свою помилку, клерк вже цілився в нього з його ж зброї. Грабіжник кинувся до виходу та зник на велосипеді одного зі співробітників банку.\nРозфарбували обличчя маркерами\nДжоуї та Метью були квартирними злодіями. Вирушаючи на чергову справу, вони замість того, щоб одягнути звичайні в таких випадках шапки з прорізами для очей або панчохи, розфарбували один одному лиця чорним маркером.\nВідмити сліди маркера їм не вдалося навіть через кілька днів. Поліцейські затримали їх на вулиці через їх підозрілий вигляд та відвезли до відділку. Відбитки пальців молодих людей збіглися зі зразками, взятими в декількох пограбованих квартирах.\nНакладні груди, перука та борода\nДенніс Хокінс з Піттсбурга вжив усіх заходів, щоб замаскуватися під час пограбування. Його маскування складалося зі світлої жіночої перуки, накладних грудей та широких яскравих штанів. З якоїсь причини він забув збрити вуса та борідку, які в поєднанні з іншими деталями перетворили його в одну велику особливу прикмету.\nНезабаром після того, як поліція оприлюднила деталі зовнішності грабіжника, працівник заправки повідомив, що схожа особистість намагається викрасти автомобіль.\nНе замів, а змив докази\nБували випадки, коли обвинувачені, вже перебуваючи під слідством, намагалися знищити матеріали кримінальної справи.\nНаприклад, один з них при ознайомленні з матеріалами справи вирвав кілька листів та змив їх в унітаз. Однак це не допомогло: слідчий відновив знищені листи, і обвинуваченого притягнули до відповідальності за статтею про шахрайство.\nІноді й адвокати намагаються допомогти своїм підзахисним уникнути покарання або хоча б його зменшити незвичайними способами.\nОдин адвокат намагався вкрасти речові докази, але його зупинив слідчий. Інший захисник сховав документи, які компрометували його клієнта, собі в штани, вважаючи, що таким чином він полегшить долю свого підзахисного.\nЗ незрозумілої причини найпоширеніший спосіб, яким правопорушники намагаються знищити докази, — спроба їх з’їсти. В прямому сенсі цього слова — зжувати та проковтнути.\nТак, прикордонника однієї з держав пострадянського простору затримали при отриманні хабаря за допомогу в перевезенні через кордон заборонених товарів. Щоб уникнути відповідальності, страж кордону намагався з’їсти ті 200 доларів.\nПроте це не позбавило прикордонника ні від затримання, ні від порушення кримінальної справи. І подібний випадок — не поодинокий. Є приклади, коли купюри проковтували підкуплені виборці. Правда, це вже відбулося в іншій країні.\nДо речі, їдять не лише гроші. Так, службовець, звинувачений у привласненні та розтраті значної суми грошей, намагався з’їсти документи, які доводили його провину. Однак своє становище обвинувачений тільки погіршив: після такого поводження з документами підписку про невиїзд замінили на взяття під варту.\nАле найкурйознішим можна вважати саме цей випадок. Обвинуваченому в слідчий ізолятор принесли матеріали кримінальної справи, щоб він міг з ними ознайомитися.\nСкориставшись тим, що співробітник ізолятора залишив його без нагляду, укладений з’їв кримінальну справу, не читаючи, сподіваючись таким чином уникнути суду. Виявилося, що йому помилково принесли кримінальну справу зовсім іншої людини, яку звинувачували у набагато легшому злочині.


Чому з'являється алергія на горіх? | Медичний довідник Virgo\nВи тут: Головна Сучасна медицина Чому з'являється алергія на горіх?\nВсім відома величезна користь горіхів для нашого здоров'я. Корисні речовини, які містяться в горіхах (калій, залізо, тіамін, вітаміни, амінокислоти, білок) можуть стати профілактикою від таких захворювань, як рак травного тракту, молочної залози та інших не менш небезпечних хвороб. Однак ці ж корисні речовини (будь-який з них) може послужити причиною розвитку харчової алергії. Саме з цієї причини не варто зловживати горіхами навіть здоровим людям, не кажучи вже про алергік, яким вони взагалі протипоказані.\nЇсти горіхи, які ростуть тільки на деревах і арахіс, який насправді належить до сімейства бобові (ростуть під землею). Білки в арахісі схожі за структурою на ті, які знаходяться і в горіхах, тому, ті, у кого алергія на горіхи, тоді може бути алергія на арахіс, і навпаки. Деякі види горіхів: волоський горіх, фісташки, фундук, арахіс, кешью і мигдаль.\nЯк ви помітили різноманітність просто величезна, тому в цій статті ми розберемо алергію на волоський горіх і мигдаль, але важливо запам'ятати, що якщо у вас алергія, наприклад, на мигдаль, не варто ризикувати і пробувати інші види родини горіхові.\nПричини і прояви алергії на горіх\nЗа однією з версій, алергія на горіх може початися в утробі матері, якщо вагітна жінка вживає горіхи або може бути передано на дитину під час годування грудьми, але дослідженнями ще не доведено, чому це відбувається.\nЯкщо ви страждаєте від атопии (бронхіальна астма, екзема або сінна лихоманка), ви перебуваєте в більш високому ризику розвитку алергії на горіхи. У більшості людей, які мають алергію на горіхи, може розвиватися реакцію, навіть якщо вони споживають мінімальну його кількість. Саме це і робить алергію небезпечною для життя людини.\nУ людей, які мають алергію на волоський горіх, можуть спостерігатися такі симптоми:\n• сильний свербіж шкірних покривів;\n• біль в області шлунка;\n• набряк обличчя.\nЦі ознаки алергії у кожного проявляються по-своєму. У кого-то незначно, а от для деяких людей це може бути небезпечно для їхнього життя.\nДуже дивно, що волоський горіх може викликати настільки бурхливі реакції організму. З якої причини це відбувається досі не з'ясовано. Відомо те, що, будь-яка алергічна реакція починається з виділення в кровоносну систему хімічні речовини. Ці речовини, яким належить гістамін, вражають організм (тканини, слизові оболонки, кровоносну систему).\nПісля того, як алергік з'їсть волоський горіх (через 2-3 години), може спостерігатися сильна блювота, почервоніння ділянок тіла, нудота, діарея і навіть набряк горла, що може бути дуже небезпечним для життя хворого.\nАлергія на мигдаль також носить небезпечний характер і починається тоді, коли з'їдений мигдаль в чистому вигляді або ж з додавання в блюдо, розпізнається нашим організмом, як небезпечне і погане речовину.\nУ цьому випадку, як при будь-якій іншій алергічної реакції, в кров виділяються хімічні речовини, які вражають наш організм. Хворий може помічати такі симптоми:\n• закладеність носових пазух;\n• стає складно ковтати, говорити;\n• набряк горла та мови.\nЯкщо вчасно не допомогти людині під час прояву симптомів, на жаль це може призвести до смертельного результату.\nАлергії на горіхи може бути потенційно небезпечною для життя, так як горіхи використовуються в різних продуктах (торти, салати). Тому важливим етапом у лікуванні є повна відмова від алергену.\nДля легкої форми алергії, лікування включає в себе використання антигістамінних препаратів, які легкодоступні без рецепта, наприклад, Діазолін. Тільки пам'ятайте головне - ліки повинен призначити фахівець. Якщо ви вирішите займатися самолікуванням, згадуючи «бабусині рецепти», також проконсультуйтеся з лікарем, адже алергія це не жарти, і домашня медицина може призвести до ускладнень.\nРозглянемо кілька основних правил, які допоможуть вам повністю уникнути споживання горіхів.\n• Визначення джерела горіхів є першим кроком для того щоб повністю ви змогли уникнути їх споживання. Горіхи широко представлені в цукерках, шоколаді, печиво, тортах, сухих сніданках і кексах.\n• Багато упаковані продукти містять ярлики, наприклад, «може містити сліди горіхів». Уникайте такі продукти.\n• Коли ви їсте в ресторанах, попередьте офіціанта, що у вас алергія. Якщо це можливо, звернутися безпосередньо до шеф-кухаря. Індійські, тайські, мексиканські і середземноморські кухні часто використовують горіхи або їх масла під час приготування їжі.\nНе нехтуйте цими простими правилами, адже здоров'я важливіше всього.\nАлергія на ліки - симптоми та лікування\nАлергія на воду - причини, лікування\nАлергія на алкоголь - причини розвитку та шляхи зцілення


отримання гарних вологу шкіру в простих способів\nМаючи здорову і красиву шкіру воля, про яку мріють багато людей, особливо жінки. Звичайно, люди повинні даючи достатнє лікування та догляд для шкіри зберегти її здоровою і красивою. Однак, в основному, люди роблять велику помилку, довіряючи здоров’я своєї шкіри тільки деякі косметичні продукти. Основна річ, щоб зберегти шкіру здоровою тримає вашу шкіру вологою. Звичайно, ви можете легко підтримувати вологу шкіру, слідуючи цим простим радам.\nПерше, що ви повинні зробити, це пити більше води. Це найпростіший і найважливіший крок у підтримці вологості вашої шкіри. Холодна погода, підігрів будинку, а також повсякденної діяльності, як правило, основною причиною сухої шкіри. При вживанні достатньої повсякденному воду, ваш організм не буде отримувати зневоднений і прийняти вологої шкіри. Таким чином, волога шкіра буде легко підтримувати.\nДруге, що дає досить догляду та лікування для вашої шкіри, застосовуючи зволожуючий крем. Нанесіть зволожуючий крем на шкіру кожен день, але переконайтеся, що продукт добре підходить для вашої шкіри. Ви повинні бути дуже обережні у виборі певного продукту, так як деякі зволожуючі продукти зроблять вашу шкіру сухою, а не зволожуючи її. Кращий час, щоб застосовувати зволожуючий крем після душу. Пар вашого душа дозволяє ваші пори відкриті, так що ваша шкіра буде готова поглинати зволожуючий крем.\nТретя важлива річ, щоб зробити, це дає достатній захист від вітру, сонця і холодного для вашої шкіри. Зміна погода буде може зробити вашу шкіру сухою, тому переконайтеся, що ви тримаєте мінімального впливу вашої шкіри.\nКрім того, уникаючи будь-яких продуктів харчування і напоїв, що змушує вас зневоднює буде четвертим, що потрібно зробити. Харчові продукти та напої, що містять кофеїн і солі, як правило, зневоднення, так буде краще зменшити споживання цих продуктів харчування і напоїв. Таким чином, можна зберегти як вологі у вашому тілі.\nДотримуючись ці поради, ви можете легко підтримувати вологої шкіри. Підтримуючи шкіру у вологому стані, здоровою і красивою шкіри, безумовно, буде твоїм.\nPrevious Previous post: знайти стоматологічних імплантатів компаній із найкращою зубний імплантат prices_\nNext Next post: домашнє природних видалення рубців – як прості предмети домашнього вжитку можуть бути потужним природним зброєю видалення рубців


Десятий «Діалог двох культур» відбувся\nРозпочалися урочистості з покладання квітів до пам’ятника Тарасу Шевченку та до могили Саломеї Словацької на Туницькому цвинтарі. Тут традиційно виступили з промовами відомий український поет Дмитро Павличко та координатор «Діалогу двох культур» від польської сторони, уповноважений фундації «Допомога полякам на Сході» Маріуш Ольбромський. Павличко у своєму виступі звернувся до Саломеї, як до матері, що виховала великого сина свого народу. Звернувся з болем сьогодення, шукаючи поради та підтримки. Присутні прочитали молитви «Отче наш» та «Діво Маріє». Усі молились за Україну, за тих, хто в ці дні на Сході обороняє право своєї Держави на незалежність і гідність. Зворушив усіх лист Юліуша Словацького до матері, який прочитав польський поет і композитор Бартоломей Лучак.\nДорогою до Музею Юліуша Словацького, учасники та гості заходу оглянули виставки квіткових композицій та картин художників місцевих мистецьких гуртів «Гладущик» та «Палітра». Ці виставки вже котрий рік поспіль організатори називають «Святом вулиці Юліуша Словацького».\nХ Міжнародний літературно-мистецький форум «Діалог двох культур – 2014» урочисто відкрили на подвір’ї родинної садиби Словацьких. На захід завітали представник Міністерства культури і національної спадщини Республіки Польща Кристина Марчик, Генеральний консул Республіки Польща в Луцьку Беата Бживчи, заступник директора з наукової роботи Музею Юзефа Пілсудського в Сулеювку Гжегож Новік, заступник голови правління Спілки польських письменників у Варшаві Івона Смолька, класик української літератури Дмитро Павличко, представники Тернопільської облдержадміністрації та обласної ради, районної та місцевої влади, мистецьких спілок краю тощо.\nНа подвір’ї музею прозвучали теплі слова вітань. Кристина Марчик зачитала вітання міністра культури Польщі, Беата Бживчи – привітала всіх із початком заходів від імені Надзвичайного та Повноважного Посла Польщі в Україні Генріка Літвіна. Листом привітав працівників музею і міністр культури України Євген Нищук. Заступник голови Тернопільської облдержадміністрації Леонід Бицюра передав вітання учасникам форуму від голови облдержадміністрації Олега Сиротюка. Він наголосив, що важливе значення при налагодженні стосунків має мистецтво. Саме воно творить їхній фундамент, сприяє кращому розумінню один одного і тих цінностей, якими багаті дві культури – українська й польська. «Постаті Юліуша Словацького та Тараса Шевченка – найбільш вагомі й дорогоцінні в історії, культурі та мистецтві наших народів. Дуже знаково, що саме в рік їхніх ювілеїв в Україні відбулася Революція гідності, яка підняла український народ з колін. Тому зараз постаті наших Геніїв повинні надихати нас на діалог, розуміння і співпрацю», – сказав Леонід Бицюра.\nІвона Смолька у своєму виступі згадала, як вона була вперше у Кременці. 11 років тому – не було нічого, лише стара будівля, де на той час знаходилась дитяча бібліотека ім. Ю. Словацького: «А там, де зараз квітне чудовий розарій, аромат якого доноситься до нас, був чагарник. Це говорить про те, що вистачить мати всього-на-всього добрий намір, бажання, щоб зреалізувати добру справу. І це буде потім єднати два народи десятиліттями, а може й віками. І якщо сьогодні, в дні, коли в іншій частині країни йде війна, тотальна брехня та дезінформація людей, така зустріч, як наша, має сенс, то тоді вона (добра справа, – ред.) має найглибший сенс».\nЗавідувач кафедри полоністики Київського національного університету ім. Т. Шевченка професор Ростислав Радишевський розповів про любов польського поета до Волині та пригадав присутнім пророчі слова Словацького: «Ім’я моє буде тривати крізь покоління, як блискавиця».\nДо кременчан, гостей та учасників зустрічі звернулася й директор музею Тамара Сєніна: «Завжди хотілося, щоб тут, саме в музеї Юліуша Словацького був центр романтизму ХХІ століття, щоб Юліуш горнув до себе поетів та письменників, художників, фотографів, щоб родинний дім Словацького став родинним домом для усіх митців сьогодення».\nМаріуш Ольбромський відзначив: «Сьогодні Україна бореться за свою незалежність. Незалежність держави з європейськими цінностями. Люди кладуть життя за найвищу цінність – волю. Польща з вашим народом, ми вболіваємо і молимось разом. Символічним є те, що у свій час і Шевченко, і Словацький кували незалежність своїх держав. І як тоді держави повстали і перемогли силою духу великих поетів, так і сьогодні ми віримо в перемогу правди».\nЗа вагомий внесок в організацію і проведення щорічних літературно-мистецьких зустрічей «Діалог двох культур» та налагодження дружньої співпраці між Україною і Польщею Леонід Бицюра відзначив представників обох країн грамотами Тернопільської обласної адміністрації та обласної ради.\nУ рамках Форуму в Кременці відбулися літературні ювілейні читання, мистецькі зустрічі, наукові конференції на теми: «Романтизм польський і український», «Мистецтво українсько-польського пограниччя», «Волинь і Галичина в літературі і мистецтві», презентації книг та нових імен в культурах українського та польського народів, художній та фотопленер.\nБеручи участь у форумі, я, мимоволі, задивилась на учасників. Усіх, що були в затишній залі пані Саломеї. Я побачила гроно людей, яким, щоб зрозуміти одне одного, не потрібні перекладачі, які знайшли спільну мову і під час зустрічі забували слідкувати за часом. І так кожного дня від ранку до вечора поетичні та прозові рядки (в музеї) та наукові думки (в інституті) наповнювали ауру «Волинських Афін» своєю силою. Два народи, дві мови переплелись у діалозі.\nУ музеї було відкрито виставку робіт учасників фотографічного пленеру під назвою «Кременець – місто полікультурне». Коментувала роботи та представляла авторів мистецтвознавець Уршуля Ольбромська. Виступив також керівник Кременецького фотоклубу «Позитив» Володимир Чумакевич.\n«У 30-х роках минулого століття кременецька фотографія славилась роботами таких відомих майстрів фотосправи, як Станіслав Схейбаль, Генріх Германович. Саме завдяки їм ми маємо уявлення про довоєнний Кременець. Представлені сьогодні роботи та ті, які наші фотохудожники будуть робити під час наступних фотопленерів, збережуть для майбутніх поколінь Кременець та околиці такими, як вони є сьогодні», – сказала на відкритті фотовиставки Тамара Сєніна.\nВразив бездоганною якістю виконання святковий концерт мистецьких колективів та окремих виконавців Кременецького обласного гуманітарно-педагогічного інституту ім. Тараса Шевченка. Для учасників «Діалогу» та гостей заходу лунали твори на слова Т. Шевченка, Ю. Словацького, милували око постановки Андрія Мадецького – польський народний танець «Краков’як» та поетично-хореографічна композиція «Лілея». Подих завмирав при виступах акторів студентського театру «Пілігрим» Марії Ніколайчук та Надії Бутинської. Зал стоячи аплодував Кременецькому симфонічному оркестру та зведеному хору, які виконали «Українську симфонію» невідомого автора та кантату «Радуйся, ниво неполитая» (муз. М.Лисенка, сл. Т.Шевченка).\nДесятий міжнародний літературно-мистецький форум «Діалог двох культур – 2014» завершив свою роботу 7 вересня. Усі учасники, прощаючись, домовлялись про зустріч у наступному році та запрошували один одного до своїх міст на літературні вечори й наукові конференції. Діалог культур триватиме.


Саакашвілі звинуватили у замовленні "російського вторгнення" - Світ - TCH.ua\nМихайло Саакашвілі: "сюжет, звичайно, неприємний, але він точно відображає плани Кремля" © AFP\nСвіт 15 березня 2010, 10:44\nГрузинська опозиція та преса переконані, що скандальне інсценування нападу Росії на телеканалі "Імеді" замовив президент.\nСкандальний сюжет грузинського телеканалу "Імеді" - інсценування нападу Росії на Грузію - був випущений в ефір з відома президента Михайла Саакашвілі, заявила лідер опозиції Ніно Бурджанадзе.\n"Сценарій цього фальшивого спецвипуску написаний Саакашвілі, оскільки ніхто б на телеканалі без його відома на таку провокацію не пішов", - заявила журналістам екс-спікер парламенту Грузії.\n"Влада бажає тримати в паніці населення Грузії, щоб зберегти свої крісла. Людей хочуть залякати російською загрозою, щоб приховати повний крах своєї політики", - додала Бурджанадзе.\nУ понеділок в Тбілісі відбудеться засідання комісії з регулювання у сфері масових комунікацій. Представник опозиції в цій комісії Іраклій Мосешвілі вже пообіцяв, що він наполягатиме на санкціях відносно "Імеді". А Ніно Бурджанадзе погрозила телекомпанії судом.\n"Все було узгоджено з Саакашвілі. Це була його піар-акція, якою він тероризує населення", - заявив колишній кандидат в президенти Грузії, лідер руху "Захисти Грузію" Льован Гачечиладзе.\nОпозиція впевнена, що сюжет був замовлений владою, яка таким чином вирішила підготувати виборців до головної політичної битви року, - за крісло мера Тбілісі.\nЦієї ж думки дотримуються російські та західні ЗМІ. "Без відома влади "Імеді" не наважилася би викинути такий фортель. Тим більше, що очолює ТБ давній соратник Саакашвілі по "Національному руху", колишній генсек партії Георгій Арвеладзе", - пише в понеділок "Независимая газета".\nКрім того, зазначило видання, тоді як мешканці Грузії в паніці кидалися на вулиці, шукати пункти роздачі зброї, силові підрозділи в країні не вжили будь-яких заходів – так, нібито знали про підготовлене інсценування.\nОглядач Berliner Zeitung з цього приводу висловився, що "перелік небезпечних божевіль Саакашвілі досяг нового апогею". На думку ЗМІ, Саакашвілі була потрібна "невелика акція", щоб розрядити свій гнів, викликаний опозиціонерами, які ведуть переговори з російським прем'єром Володимиром Путіном.\n"Тепер зрозуміло, що режим Саакашвілі не може бути союзником Заходу", - резюмує видання.\nThe Guardian згадує, що "цілу країну настільки успішно не одурювали з тих часів, коли Орсон Уеллс своїм радіоінсценуванням "Війна світів" примусив Америку повірити у вторгнення марсіан".\nНагадаємо, в суботу ввечері телеканал "Імеді "продемонстрував спеціальний репортаж про "сценарій можливих подій" - вторгнення російських військ, вбивство президента Грузії Михайла Саакашвілі та початок загальної мобілізації.\nБагато людей не чули підводки ведучого, і у країні виникла паніка. Серед найбільш вразливих глядачів різко зросла кількість серцевих нападів, мешканці почали телефонувати знайомим і вибігати на вулиці, шукати пункти роздачі зброї. Мешканці одного з прикордонних сіл навіть залишили свої будинки і виїхали, люди масово почали скуповувати продукти першої необхідності.\nПрес-секретар президента та інші політики після сюжету поспішили заспокоїти громадян, але паніка вляглася тільки наступного дня.\nСкандал прокоментував і сам Михайло Саакашвілі. "Я вважаю, що треба було зробити сюжет по-іншому - супроводжувати його написом, що це всього лише інсценування", - зауважив він, але при цьому додав: "сюжет, звичайно, неприємний, але він точно відображає плани Кремля і його агентів в Грузії".\nКомпанія "Імеді" в неділю принесла вибачення глядачам. "Ніхто не ставив за мету нервувати населення. На жаль, вступної частини передачі виявилося недостатньо, щоб громадськість повірила, що це всього лише імітація", - сказав гендиректор каналу Георгій Арвеладзе.\nВідеоСаакашвілі звинуватили у замовленні "російського вторгнення"\nСвіт 15 березня 2010, 11:07\n© За матеріалами ТСН.ua / з відкритих джерел / Н.Д.


4. Кримінальна та адміністративна відповідальність за порушення\n4. Кримінальна та адміністративна відповідальність за порушення авторських і суміжних прав\nНезаконне використання об'єктів авторського права або суміжних прав, так само як присвоєння авторства, якщо ці діяння заподіяли велику шкоду або вчинені неодноразово або групою осіб за попередньою змовою або організованою групою, тягнуть покарання у відповідності зі ст. 146 КК РФ.\nРяд порушень авторських і суміжних прав тягне адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 150-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КпАП) відповідальність настає у разі продажу, здачі в прокат або іншого використання в комерційних цілях примірників творів або фонограм за наявності будь-якого з наступних трьох умов:\n1. екземпляри є контрафактними;\n2. на примірниках вказана помилкова інформація про їх виробниках і про місця їх виробництва, а також інша інформація, яка може ввести в оману споживачів;\n3. на примірниках творів чи фонограм знищений або змінений знак охорони авторського права чи суміжних прав, проставлений правообладетелем.\nІнформація, релевантна " 4. Кримінальна та адміністративна відповідальність за порушення авторських і суміжних прав "\nО. Кримінальна відповідальність за порушення авторських прав\nУ ст. 61 Угоди ТРІПС сформульована вимога застосування кримінальної відповідальності за піратське використання авторських прав: "Країни-учасниці повинні накладати кримінальну відповідальність і покарання, принаймні, за зловмисне ... піратське комерційне використання об'єктів авторського права. Заходи кримінального покарання можуть включати як позбавлення волі, так і / або грошові\n1. Поняття і форми відповідальності за порушення авторських і суміжних прав\nВстановлені законом авторські та суміжні права іноді порушуються й потребують захисту. Зазвичай порушники , в якості яких виступають як фізичні, так і юридичні особи, незаконно виготовляють та розповсюджують екземпляри, тобто копії творів та фонограм на різних матеріальних носіях. Зазначені копії іменуються контрафактними екземплярами. До їх числа відносяться не тільки копії,\nПраво на ім'я - одне з найважливіших особистих немайнових прав громадянина, спрямованих на індивідуалізацію його особистості. Нині воно врегульовано ст. 19 ЦК. Взагалі, право на ім'я є вельми складною юридичною категорією, що вимагає регулювання нормами різних галузей права. Так, порядок присвоєння та зміни імені встановлюється нормами адміністративного та сімейного права.\nЯвище організованою злочинності.\nОрганізована злочинність - найскладніша та найбільш небезпечна форма злочинності, яка зазіхає на політичні, економічні, соціальні та правові сфери будь-якого суспільства. Проблема організованої злочинності, як зазначалося на VIII Конгресі ООН з попередження злочинності, є другий за ступенем важливості транснаціональної проблемою після екології. Аналізуючи проблему організованої\nВ . Роль юриста, що спеціалізується в сфері інтелектуальної власності\nРоль юриста, що спеціалізується в сфері інтелектуальної власності у відомому сенсі подібна з роллю, яку відіграють юристи-консультанти в інших питаннях, але разом з тим вона має свої серйозні відмінності. Як і інші юрисконсульти, фахівці з інтелектуальної власності повинні охороняти права своїх клієнтів і допомагати їм уникати порушень прав інших правовласників. Але в\nРФ "Про авторське право і суміжні права"\nволодарі виняткових авторських прав вправі вимагати від порушника:!) визнання прав; 2) відновлення становища, яке існувало до порушення права; 3) припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; 4) відшкодування збитків; 5) стягнення доходу , отриманого порушником внаслідок порушення авторських і суміжних прав; 6) виплати компенсації у певних\n3. Засоби захисту права авторства\nВідповідно до положень Угоди ТРІПС, в якому визначені засоби захисту всіх типів інтелектуальної власності, країни-учасниці повинні їх застосовувати в захисті авторських прав в обсязі, не меншому, ніж це передбачено Угодою. Угодою передбачається, але не оголошується обов'язковим використання такого способу захисту, як стягнення штрафів, визначених законом,\nН. Адміністративні санкції за порушення авторських прав шляхом імпорту піратської продукції\nВідновлення порушених прав в судах цивільної юрисдикції - не цілком достатній захист в області авторських прав. Пірати діють здалеку, часто з "заморських країн". У разі ввезення піратської продукції в країну не завжди є можливість запобігти її поширенню. Тому виникає серйозна потреба в способі блокування піратських товарів на кордоні. При цьому чесний