Ініціативний геній винайшов ґаджет, щоб утримати співмешканців від крадіжки вашої Нутелли - Нові рецепти - 2022\nНімецький винахідник придумав замок Nutella, щоб утримувати злодіїв від їжі\nЗамок Nutella, доступний на німецькому ebay, утримуватиме співмешканців та дітей від крадіжки Nutella у людини.\nЄ кілька таких кумедних відчуттів на кухні, як зайти в комору з нетерпінням чекати великої, поблажливої черпака Нутелли, але виявити, що її співмешканка все це вже з’їла. Але тепер нікому не доведеться ходити, щоб годувати ці рани, тому що підприємливий геній Німеччини винайшов спеціальний замок спеціально для того, щоб утримувати злодіїв з банок з Нутеллою.\nЗа даними The Local, Даніелю Шоблоху, з меблів та фурнітури Borkenkaefer, виникла ідея як жарт, але виявляється, люди дійсно хотіли спосіб заблокувати свої банки з Nutella.\n"Ідея почалася як жарт", - сказав Шоблох. "Один з моїх друзів завжди розслаблявся, тому що його діти крали його" Нутелу "".\nВинахід Шоблоха - це акриловий замок, який поміщається навколо верхньої частини банки з Nutella і не дозволяє нікому відкрити її без ключа. Шоблох зробив одну для свого друга, але потім їх захотіло так багато інших людей, що він вирішив розмістити їх на eBay. Наразі він продав понад 1000 з них за 9,99 євро кожен.\nSchobloch каже, що замки насправді не утримають дуже рішучого злодія, тому що просто розбити акрилові частини не буде так складно. Однак, як подарунок новизни, людям подобається ця ідея. Schobloch запатентував свій винахід і зараз продається на eBay, і сподівається мати його в магазинах найближчим часом.\nСильна сімейна схожість\nЦе надзвичайно поширена практика в анімації, де для встановлення сімейних відносин дитина виглядає більш -менш ідентичні одному з батьків. Це часто трапляється, коли в шоу використовується яскравий або дивний дизайн, де тонкість і тонкі фізичні деталі вже втрачені, і нам потрібна швидка візуальна допомога, яку інші персонажі можуть не помітити.\nЯкщо сім'я є стереотипною чотиричленною "ядерною", діти зазвичай будуть схожі на відповідних одностатевих батьків.\nОднак, намагаючись змішати ситуацію, може існувати сім’я, в якій діти будуть схожі на батьків протилежної статі. Інший поширений варіант-щоб діти виглядали майже ідентично відповідним одностатевим батькам, але з кольором волосся або очей протилежної статі.\nЯкщо є карапуз і дівоча дівчина або чутливий хлопець і чоловічий чоловік, карапуз і чоловічий чоловік будуть схожі на батька, тоді як дівоча дівчина та чуйний хлопець будуть схожі на матір.\nКрім використання у дизайні персонажів, цей троп також може грати роль у сюжеті, хтось помічає, як схожі два персонажі, і таким чином з’ясовує, що вони пов’язані між собою.\nПорівняйте незвичайну сімейну схожість (де подібність зберігається далі у родоводі), Ідентичного онука (де подібність дозволяє повторно використовувати дизайн персонажа чи актора) та покоління Xerox (де не лише зовнішність, а й особистість та досвід повторюється). Контрастуйте гарячу дочку потворного хлопця. Субтропом цього може бути спадкова зачіска та схожість сімейних очей.\nОднак, намагаючись змішати ситуацію, може виникнути сім'я, в якій діти будуть схожі на батьків протилежної статі. Інший поширений варіант-щоб діти виглядали майже ідентично відповідним одностатевим батькам, але з кольором волосся або очей протилежної статі.\nЯкщо є карапуз і дівчина -дівчина або чутливий хлопець і чоловічий чоловік, карапуз і чоловічий чоловік будуть схожі на батька, тоді як дівчатка та чуйний хлопець будуть схожі на матір.\nПодивіться відео: рецепт Нутеллы из старой книги: масло, сгущёнка, шоколадка (Червень 2022).\nЯ вітаю, яке чудове повідомлення.\nCopyright 2022 \_ Ініціативний геній винайшов ґаджет, щоб утримати співмешканців від крадіжки вашої Нутелли...


Сібас на мангалі - Ресторан Млин Фата-Моргана\nСібас - назв багато, а смак неповторний\nЗа свої смакові якості цю рибу сміливо можна віднести до класу "преміум". Напевно, треба ще пошукати якусь іншу рибу, в якої було б стільки же назв, як у сібаса. Як тільки не називають цю рибу. Перша офіційна назва «Лаврак» походить від латинського класифікатора риб Dicentrarchus labrax. Друга офіційна назва - «Морський окунь європейський». Поширена в ресторанному бізнесі назва сібас походить від англійської назви European seabass, де sea - це морський, а bass - загальне слово окунь.\nВід італійців пішла назва бранзіно або бранціно (branzino). У іспанців це лубіна (lubina). А ще - морський вовк, морський судак, спігола, раньо. Все це свідчить про велику популярність риби в кулінарії різних народів. А кожен, хто хоч раз скуштував страву з сібаса зрозуміє про причини такої популярності. Риба неймовірно смачна практично в будь-якому виді кулінарної обробки: і в запеченому, і в смаженому виді, і приготовлена на грилі. Ця риба майже не містить костей. Біле м'ясо сібаса має чудовий тонкий і чистий смак завдяки особливому раціону харчування сібаса, який досить вибагливий у їжі. Основу його харчування складають ракоподібні й молюски й дуже рідко інша риба. М'ясо сібаса є цінним смачним і корисним продуктом, багатим протеїнами (16,5%). В 100 грамах риби міститься всього 1,5 г жирів і 0,6 г вуглеводів, при цьому калорійність - усього 82 ккал. М'ясо цієї риби багате вітамінами В1 і В2, а також мінеральними речовинами - фосфором, кальцієм та залізом.\nУ ресторані «Млин Фата-Моргана» сібас готується на грилі цілком. Солимо й перчимо тільки безпосередньо перед готуванням. Рибу начиняємо прованськими травами, лаймом, збризкуємо маслиновою олією для одержання ароматної скоринки. Для сібасу ми не використовуємо олію першого віджиму— вона злегка гірчить і не підходить для ніжного смаку цієї риби, краще брати третій віджим, його легко визначити за зеленуватим кольором. Оскільки м'ясо сібаса відрізняється чистим смаком, що рідко зустрічається навіть у морської риби, соус для цієї риби підійде практично будь-який. Гарнір також може бути абсолютно різним — від рису й картоплі і до фруктів. Смачного!\nПерейти до опису інших страв ресторану...\nПерейти до повного переліку меню ресторану...\nОпитування: рибні страви\nУ якому вигляді Вам більше смакує риба?


The Last Poets: звукова доріжка до революції | Вперед\n« Національна справа і робітництво\nЛєнін, Радянський Союз і виклик західному світу »\nЗа леґендою, ґрупу сформували 19 травня 1968 року (в день народження Мелколма Ікса, про якого нижче) кілька чорношкірих вуличних поетів з Гарлема. Хто саме, леґенда не каже, але традиційно засновниками вважаються Джелал Мансур Нуріддін, Омар Бен Хассан та Абіодун Ойеволе. Крім них до складу гурту в різні часи входили також Феліпе Лучіано, Ґілен Кейн, Дейвид Нелсон і Сулейман Ель-Хаді. Всі вони були активними учасниками поетичного гуртка «Східне крило» (називався так через місце проведення засідань гуртка — східне крило одного з будинків на 125-й вулиці), в якому вдосконалювали майстерність у ритмічній поезії — репі.\nРеп (rap) — незалежно від того, як ми розшифровуємо цю абревіатуру (rhythm and poetry чи rhythmic American poetry) — означає в першу чергу ритм. У виникненні репу як специфічного виду вокального мистецтва найбільшу роль відіграли два чинники: (1) реп — це музика негрів, вихідців з Африки, де вони і їх предки протягом століть були слухачами ритмічної барабанної музики, яка увійшла, так би мовити, в їхню кров; ритм — це їхня природа; (2) поезії читаються на анґлійській мові, ритм в якій важливіший за всі інші фонетичні якості, важливіший навіть за інтонацію.\nВласне, наприкінці 1960-х те, що робили Last Poets, називали не реп, а шпіль. Це слово — скоріше за все німецького походження — запозичили з кримінального середовища, де шпілєм називали словесні баталії між в’язнями в тюрмі. Під час баталій обмінювалися не стільки образами, скільки життєвими досвідом й невигаданими історіями. Оскільки шпіль був формою „публічного дозвілля”, і навчалися з його уроків не тільки його учасники, але і слухачі, його можна пов’язати з традицією ґріо — мандрівних оповідачів Західної Африки. Ґріо за допомогою поезії та ритму вчили — і вчать до сьогодні — селян їхній історії та культурі. Щоправда, акомпанували вони собі не на барабанах, як можна було б очікувати від африканських бардів, а на кора — народному струнному інструменті, своєрідному гібриді арфи та лютні.\nLast Poets теж мандрували — мандрували вулицями Нью-Йорку. Вулиці були їхніми ринковими майданами, на яких вони намагалися розворошити апатичний ніґґерівський натовп речитативами, переповненими риторикою руху за визволення чорного населення США та натхненими двома символами цього руху — Мелколмом Іксом і Чорними Пантерами.\nКолишній вуличний гуліґан, Мелколм, відбуваючи в 1940-х термін за грабіжництво, знайомиться у в’язниці з вченням Елії Мухаммада, лідера орґанізації чорних націоналістів Нації Ісламу. Після визволення приймає іслам, вступає в орґанізацію і згодом стає найпомітнішим її діячем. Його проповіді, в яких він говорить про несправедливість і безнадійність виборів («Бюлетень чи куля»), нагальність активної політичної дії («Не сидіть — вставайте»), неможливість справжньої революції без кровопролиття («Революційне кровопролиття»), запалюють серця багатьох чорношкірих американців, і не в останню чергу завдяки його речам чисельність орґанізації за кілька років зростає з 500 до 30000 осіб. Проте через розбіжності у поглядах (і заздрощі з боку інших провідників) Мелколм виходить з Нації Ісламу та засновує американське відділення Орґанізації Афро-Американської Єдності. В лютому 1965 року Мелколма застрелюють під час однієї з його проповідей у Нью-Йорку. Хто вбив, достеменно невідомо. Одні кажуть, що колишні товариші по Нації Ісламу, інші — аґенти ФБР. Його смерть, а також вбивство пізніше Мартіна Лютера Кінґа, стала важкою втратою для чорного націоналізму та призвела до радикалізації руху, що відобразилось зокрема у діяльності партії Чорних Пантер.\nПартію Самозахисту Чорних Пантер заснували в жовтні 1966 року в Оукленді (штат Каліфорнія) Г’ю Нютон та Боббі Сіл. Цілі партії були соціалістичними (повна робоча зайнятість чорних, забезпечення чорних достойним житлом та освітою, звільнення від військової служби, край жорсткості поліцейських і т.п.), методи — революційними. Пантери видавали газету, вели проґраму годування чорношкірих дітей безкоштовними сніданками та проґраму медичного обслуговування для бідних, а також чинили збройний опір несправедливим діям поліції — часто вчиняли з поліцейськими перестрілки. Між 1966 і 1970 роками у таких сутичках було вбито більше десяти поліцейських. З цей же період самі Пантери втратили тридцять своїх членів. Іноді стрілянина починалася не з поліцейськими, а з іншими радикальними ґрупами. Так, зокрема, сталося влітку 1969 року на території Каліфорнійського університету в Лос-Анджелесі, де Пантери не знайшли спільної мови з ґрупою Сполучених Рабів. Точилася всередині партії й дискусія щодо доцільності залучати до боротьби білих. Перемогла та точка зору, що білих залучати не слід. Деякі лідери Пантер були налаштовані настільки радикально, що, здається, кінцеву мету своєї революції вбачали у досягненні повної незалежності чорних спільнот від білих спочатку в економічних, а згодом і в політичних питаннях, і у наступному витісненні білих з Америки назад в Європу.\nВ такому наелектризованому середовищі Last Poets не хотіли і не збиралися ставати поп-зірками. Вони вважали себе поетами, що пишуть звукову доріжку до чорної революції. Свою назву гурт запозичив у південно-африканського поета Керапеца Вільяма Кґосітсіла: «З визріванням моменту в череві часу розмови про мистецтво закінчаться. Єдиною поезією, яку почуєш, буде лезо, що стирчить у проколотому серці зла… Так що ми — останні поети світу». Здавалось, що боротьба проти імперіалістично-капіталістичного зла ось-ось перейде у рішучу стадію, і музи замовкнуть, поступившись місцем гарматам. Мистецтво відпочиватиме до повної перемоги революції.\nУ 1970 році Нуріддін, Бен Хассан і Ойеволе зробили свій внесок у наближення перемоги — записали перший альбом «The Last Poets» (Douglas). Продюсером його виступив Елан Даґлас, який двома роками раніше працював над альбомом Джимі Гендрікса «Electric Ladyland» (Track). Без брейк-біту, скречінґу, драм-машин та інших чудес пізнього гіп-гопу, в супроводі перкусіоніста Ніладжи Поети заримували вуличну романтику з чорним націоналізмом. Альбом містив тринадцять пісень — одноактових п’єс поетично-політичного театру. На сцені цього театру стоїть соліст, а поряд — невеличка ґрупа підспіву. Соліст вигукує тексти, в яких кепкує з дурних звичок негрів, що заважають їм змінитися і змінити своє життя, (типу телевізора та наркотиків) і закликає здолати інерцію, зробити зусилля і революціонізуватись. В кожній пісні новий соліст — він від пісні до пісні міняється. Кожний соліст просуває свою тему, кожний говорить по своє наболіле. Пробігшись по темі, соліст як бігун передає естафету іншому, а сам відступає в «ґрупу підтримки» — підспів. Підспів або імітує ротом перкусію, або повторює ключові «лозунги». Якщо спробувати перекласти українською, то звучало б це приблизно так:\nНіґґери бояться революції\nНіґґери бояться революції.\nАле ніґґери не повинні боятися революції,\nТому що революція — це просто зміна,\nІ щоб ніґґери не робили — вони завжди змінюються.\nНіґґери міняють колір свого волосся з чорного на червоний, потім на білий,\nІ сподіваються, що зміниться їхній образ.\nНіґґери з чоловіків перетворюються на жінок, з жінок — на чоловіків.\nНіґґери змінюються, змінюються, змінюються.\nВід ніґґегрів можна почути:\n„Все міняється? Все міняється?”\nТак, все міняється!\nНіґґери врубаються в Чорну ідею,\nА Чорна ідея приносить з собою різні зміни.\nВдень ніґґери змінюються і кричать:\n„Влада чорних! Влада чорних!”\nВночі вони знову змінюються та зітхають:\n„Стегна білих. Ох, стегна білих…”\nНіґґери весь час зайняті безглуздими змінами,\nАле коли приходить час для змін справжніх,\nНіґґери — це актори! Справжні актори!\nВони грають так, ніби вони поспішають\nНа перший акт п’єси під назвою „Велика біла надія”.\nНіґґери грають так класно, так кльово,\nЩо білі питаються:\n„Чому ви, ніґґери, весь час з себе когось вдаєте?”\nНіґґери грають так неперевершено,\nАле коли справа доходить до постановки революції,\nВід ніґґерів чуєш: „Я не врубаюсь у цю постановку!”\nКоли прийде революція\nКоли прийде революція,\nДехто з нас дивитиметься її по ТБ\nЗ ротами, набитими шматочками курча.\nТи здогадаєшся, що це революція,\nБо зникнуть рекламні ролики,\nКоли прийде революція.\nЦе вулична аґітпроп-бригада. Хтось озброюється бейсбольною бітою, хтось пістолетом, а зброя Last Poets — слово. Слово і ритм. Лінія фронту проходить прямо по вулицям. Вони їздять від однієї дільниці фронту до іншої, піднімаючи бойовий дух, надихаючи на боротьбу.\nНа обкладинці дебютної платівки четвірка серйозного вигляду хлопців у дашикі (вільного крою африканських сорочках). Стоять на тротуарі. Знімок, напевне, зроблено на ходу, в короткій перерві між виступами.\nЧи мала перша платівка якийсь комерційний успіх? Цікаве питання… За одними відомостями вона розійшлася мільйонним накладом і навіть потрапила до топ-10. За іншими було продано лише три тисячі копій. Втім, продаж навіть тисячі примірників за відсутності реклами у пресі, на радіо та телебаченні (а такої, звичайно, не було) можна вважати справжнім досягненням для чорних поетів.\nНаступна робота «This Is Madness» (Douglas, 1971) стала продовженням дебюту, щоправда без Ойеволе. На ній під ті самі ротові перкусії та барабани Ніладжи жваво обговорюються теми білого расизму («White Man’s Got A God Complex»), конформізму негрів («Black People What Y’ All Gonna Do») і нелюдяного державного устрою («This Is Madness»).\n«The Last Poets» та «This Is Madness» вважаються „класичними” альбомами Поетів — музика на них проста, мускулиста й гнучка, виключно акустична. Музика на платівках, що були записані після них, почала змінюватися, рухатися спочатку в бік джазу, а потім — фанку. Вона стала різноманітнішою і водночас уникнули спокуси обвішатися недоречними прикрасами, не загубилася в своєму новому електричному вбранні.\nКажуть, що до появи Last Poets нічого подібного в чорній музиці не було. Ніяких музично-політичних постановок, ніякої ритмічної поезії, ніякого репу. Це не так. Існує принаймні ще один гурт, який претендує на звання «піонерів гіп-гопу». Це Watts Prophets з Сан-Франциско. Назву свою вони взяли у Воттса — району Лос-Анджелесу, в якому в серпні 1965 року відбулося велике неґритянське повстання. Тріо Емдея Гемілтона, Отіса О’Соломона та Ричарда Дедо відоме менше за Last Poets, і це не можна вважати справедливим, оскільки історія свідчить, що свою першу платівку «The Black Voices: On The Streets In Watts» вони випустили на рік раніше за Last Poets. На ній вони начитують тексти під фрі-джаз. Теми текстів ті самі, що й у реперів з Східного Узбережжя — безробіття, зубожіння, поліцейська брутальність, расизм, але подача інша. У Пророків соліст виступає не в компанії «ґрупи підтримки», а в оточенні зібрання слухачів, своїх друзів чи просто випадкових перехожих, до яких і звертається. Слухачі жваво реагують на «виступ» — весь час чути схвальні або обурливі вигуки. «Rappin’ Black In A White World» — збірка поезій, прочитаних майже без інструментального супроводу, яка вийшла 1971 року — є другим вкладом Watts Prophets в канон гіп-гопу.\nХоча серед музичних впливів на себе Поети визнавали і Елберта Ейлера, і Джона Колтрейна, і Сан Ра, до джазу вони — тепер це був дует Нуріддіна і Ель-Хаді — звернулись тільки на третьому альбомі «Chastisement» (Blue Thumb, 1972). Платівку відкриває 10-хвилинна композиція «Tribute To Obabi (Ogun)», в якій репу власне і немає. Зате є ритмічний перестук африканських барабанів бата, який служить опорою для імпровізації саксофону і бас-гітари. Кілька разів імпровізації перериваються співом невеличкого жіночого хору, ніби записаного десь у селищі на березі озера Чад. Речитатив з’являється тільки у наступній пісні, назва якої схожа на ім’я окремого стилю — «Jazzoetry». «Джазезія — це поезія,» — говориться у пісні. Так, це імпровізаційна поезія (як джаз — імпровізаційна музика), в якій замість найпоширенішого в джазі інструменту саксофону імпровізує людина: поет як музикант-соліст обігрує зміст пісні, підходячи до теми з різних боків, час від часу повертаючись до найважливіших слів і фраз. Саксофон щоправда в пісні теж звучить, тільки на другому плані. В схожій за побудовою пісні «Bird’s Word» Поети вже у відкриту зізнаються у коханні до джазу, який — хто б сумнівався! — є великою музикою чорних.\nСлід сказати, що у цей час Last Poets стають об’єктами проґрами КОІНТЕЛПРО (COINTELPRO — counter intelligence program), започаткованої ФБР наприкінці 1960-х для нейтралізації радикальних політичних орґанізацій. В цю катеґорію спецслужби «найдемократичнішої країни світу» зарахували і їх. Влада спробувала дезинтеґрувати Поетів: хтось опинився у в’язниці, хтось був змушений поїхати з Нью-Йорку. Одначе революційний запал не стихає, і альбом «Chastisement» стає — попри всі старання «федералів» — найбільш відвертою політичною заявою гурту. Не в сенсі обклеювання музики гаслами типу «Вбий білого буржуя!», а в сенсі дотепного викривання державної брехні та критики соціальної несправедливості, яку цією брехнею намагається прикрити. Ось, скажімо, ще одна пісня з альбому «E Pluribus Unum» — це справжній урок з політекономії та символіки американських грошей (e pluribus unum у перекладі з латини означає «один з багатьох» — надпис на однодоларовій банкноті):\nДоу-Джонс сьогодні єдиний володар домів людей\nІ землі, що навколо них,\nТоргуючи їхніми скромними помешканнями\nВ ім’я Великого Плану.\nТому що паперові гроші як бджілка без меду,\nБез жала, що силу дає.\nА ті, хто вкрав народне золото,\nЄ справжніми шахраями.\nКредитні картки, «Мастер-чардж», вроджена ворожнеча,\nНерухомість, акції та купонні облігації.\nСьогодні монетні двори США виробляють папірці — мільйони щодня\nІ користуються орлом як символом, оскільки це — стерв’ятник.\nЛаври миру та стріли війни\nЦіпко стискають орлові кігті.\nПереповнений жадоби та похоті,\nА на звороті доларової банкноти\nНаписані слова «В Бога віруємо».\nАле доларовий білет — єдиний їх Бог,\nВони навіть не вірять один одному:\nЗа кілька додаткових доларів вони розпочнуть війну\nАби мати зиск з матері свого брата.\nОкремо від всього стоїть піраміда,\nПобудована знанням та багатством чорних людей,\nА над пірамідою висить диявола око,\nЩо вкрало правду та створило брехню.\nА, наприклад, трек «Black Soldier»— це антивоєнна речівка:\nЗвертаюсь до тебе, чорний солдате, до того, хто воює у В’єтнамі,\nДопомагаючи своїм гнобителям гнобити чужий народ.\nЗвертаюсь до того, хто добровільно жертвує власним дорогоцінним життям\nВ той час, як ми тут, в ґетто, боремося за виживання.\nЗвертаюсь до того, хто посягнув на чужу землю\nВ той час, як національні ґвардійці тероризують тих, кого ти полишив вдома.\nНа «Delights Of The Garden» (Celluloid, 1975) ми чуємо справжній фанк — пострибучу музику з мелодійним басом, яку виконує вже нормальний інструментальний ансамбль із звичайною барабанною установкою замість пари барабанів. Темами пісень є війна у В’єтнамі і ширше — втручання у внутрішні справи інших країн під приводом захисту свободи та демократії («Ho Chi Min»), революційна боротьба («Blessed Are Those Who Struggle»), проблема контролю за народжуваністю («The Pill»).\nЗ самого початку склалося так, що під назвою Last Poets записувалася не одна формація. Під цією назвою трійця Лучіано, Кейн і Нелсон, відсутня на згаданих вище записах, знялася в 1971 році в фільмі «Right On!», музика до якого тоді ж була видана на платівці. Потім виникли гурти Original Last Poets та Formerly Of The Last Poets, і дійшло до того, що в другій половині 1970-х учасники цих ґруп у суді боролися один з іншим за виключне право називатися Last Poets. В США їхні платівки не виходили. Власне перестали вони виходити й в інших країнах. Тільки у 1980-х, у Великій Британії, дует Нуріддіна і Ель-Хаді випустив кілька альбомів, але, як писали критики, їхньому «модернізованому танцювальному гіп-гопу» було далеко до робіт початку 1970-х.\nПрактична невідомість Last Poets в США свідчить про непроникливість білої аудиторії для чорної музики, якщо тільки ця музика не просувається білими продюсерами. Гіп-гопу знадобилося 20 років, щоб вибухнути в 1980-х. Але навіть тоді, коли гіп-гоп з ґетто увірвався у мейнстрім, Last Poets залишалися у тіні. Настали 1990-і, а Поетів продовжували не помічати. Аж доти, доки в 1995 році дует Бен Хассана та Ойеволе не випустив під ім’ям Last Poets нову платівку «Holy Terror» (Black Arc/Rykodisc), продюсував котру знаний спеціаліст в афро-американській музиці Білл Лесвелл. І тільки після цього відродилась цікавість до їхньої творчості — були перевидані на компакт-дисках перші альбоми, з’явилися чисельні збірки «кращих речей». Хоча і після цього «відродження» вони не стали частиною мейнстріму, не здобули відомості і тим більше популярності. Популярними стали гіпгопери, які зазнали їхнього впливу — Public Enemy, Ice Cube, A Tribe Called Quest, а Поети продовжують пропагувати радикальні соціальні перетворення. Актуальність їхні пісні не втратили, адже революція, про яку так довго і так голосно говорили ліві радикали, не відбулася. І чи могла відбутися? Чи мала вона шанси?\nНа початку 1970-х фракційна боротьба (почасти спровокована аґентами спецслужб) призвела до розколу Чорних Пантер, до того ж багато їхніх лідерів на той час вже або опинилися за ґратами, або були вбиті, або еміґрували. Після розколу діяльність орґанізації потроху зійшла нанівець, а її колишні провідники або свідомо залиши політику (Боббі Сіл), або деградували до наркоґанґстерів (Г’ю Нютон) і реакціонерів (Елдрідж Клівер). Цікаво, що б сталося, звільнись неґри від білого гніту? Цікаво, що б сталося, отримай чорні владу? Якою б ця влада була? Чи не перетворилися б вони на своїх колишніх кривдників? Як перетворилися на фашистів жиди в Палестині. Чи не розпочали б полювання на своїх братів — недавніх товаришів по визвольній боротьбі? Як у постколоніальній Африці, де, здавалося б, ніякі білі не заважають будувати «царство свободи», але чорні вбивають чорних. І чи в білих взагалі-то справа? Онде Кондоліза Райс — чорна, але зовсім не революціонерка, а навпаки — справжня ніґґафашистка.\nОмріяна революція не відбулася, і виходить, що Last Poets не стали останніми поетами. Гармати не почали говорити по-справжньому. Музи ще мають час. Саме тому пропаґандистська справа не відкладена у бік: як і тридцять років тому Поети проповідують своїм братам чорну революцію — тепер, щоправда, не тільки на вулицях, але й в університетських аудиторіях.\nВибрана дискоґрафія: The Last Poets (LP, Douglas, 1970); This Is Madness (LP, Douglas, 1971); Chastisement (LP, Blue Thumb, 1972); Delights Of The Garden (LP, Celluloid, 1975); Oh My People (LP, Celluloid, 1985); Get Movin’ (EP, Celluloid, 1985); Freedom Express (LP/CD, Acid Jazz, 1988); Holy Terror (CD, Black Arc/Rykodisc, 1995); Time Has Come (CD, Mercury/Mouth Almighty, 1997).\nДжерело: «Аутсайдер», Київ. — №7, 2007.\n0 Responses to “The Last Poets: звукова доріжка до революції”


Релігії Франції, віросповідання французів (історія і сучасність) | Туризм і подорожі\nГоловна / Пам'ятки / Релігії Франції, віросповідання французів (історія і сучасність)\nСучасність (які релігійні напрями переважають у Франції сьогодні, процеси, пов’язані з секуляризацією суспільства)\nВплив релігій і віросповідання французів на розвиток науки, культури і суспільства\nЯкі екскурсії у Франції, пов’язані з релігією, можна відвідати (детальна інформація)\nНезважаючи на домінуванні римсько-католицької церкви в історії, місце в країні знайшли багато релігій. Сьогодні є громади, що сповідують буддизм і індуїзм, іудаїзм, іслам, а також інші гілки християнства – православ’я і протестантизм. До католицької церкви, незважаючи на не релігійність французького суспільства, формально відносять 2/3 французи, яка на землі галлів почала проникати в 2-м столітті, а широке поширення отримала після 481 року, коли віру прийняв король Хлодвиг.\nФранцію іноді називали дочкою Ватикану, саме католицтво зіграло головну роль в становленні і розвитку країни. Важливо відмітити, що в XIV ст. В місті Авіньйон нетривалий час знаходилася резиденція Папи римського. починаючи з 1905 р. в державі Францію релігія не має ніякого значення – країна є світською державою і толерантна до усіх віросповідань.\nСьогодні більшість релігійних співтовариств Франції живуть мирно, але історично це було далеко не так. Франція відома своїми релігійними війнами. Більшість з них почалася після процесу Реформації в Європі. Оновлена католицька церква на чолі консервативної групи з принцом Гизав Васси влаштувало вбивство гугенотів в 1562 році, таким чином, розділивши французький народ і почавши перші релігійні війни, через які Англія, Німеччина і Іспанія допомагали як католикам, так і протестантам.\nПід час найвідомішого інциденту, названого вночі св. Варфоломея, в 1572 році, були убиті тисячі гугенотів. Релігійні війни досягли кульмінації війни при трьох Генрихах, в якій Генріх III убив Генріха, принца Гизы, лідера іспанської католицької ліги, після чого в помсту був убитий король. Генріх IV, який після цього став королем, підписав указ Нанта (1598).\nРелігійні конфлікти відновилися під час царювання Людовика XIII, коли кардинал Рішельє, чия біографія тісно пов’язана з релігійними конфліктами, змусив протестантів роззброїти армію і віддати свої фортеці. Конфлікт закінчився вбивством Ла-Рошель (1627-1628), в ході якого протестанти і їх прибічники англійці зазнали поразки. Алеосский світ підтвердив свободу релігії, але при цьому протестанти не мали права на носіння зброї.\nДодаткова інформація! Це був також час розвитку філософії. Р. Декарт шукав відповіді на філософські питання, використовуючи логіку і розум, і в 1641 році сформулював так звану теорію дуалізму.\nРелігійні конфлікти спустошували не лише Францію, але і Святу Римську імперію. Тридцятирічна війна зруйнувала владу католицької Святої Римської імперії. Кардинал Рішельє, попри те, що бився з французькими протестантами, під час цієї війни був на їх стороні, цього, як він говорив, вимагали національні інтереси.\nГабсбургские війська вторглися у Францію, розорили Шампань, погрожували Парижу. В цей час, в 1642 році, помер Рішельє і його замінив Юлій Мазарин, а через рік помер Людовик XIII і королем став Людовик XIV.\nЧерез півтора століття у Франції почнеться час Французьких революцій, який скасує як владу короля, так і католицькій церкві, яка після тих подій так і не набуде своєї минулої величі.\nСьогодні у держави Францію віросповідання не має значного значення. Окрім католицької церкви в країні є присутнім цілий ряд інших віросповідань. Далі розглянемо короткий огляд релігійних громад країни.\nПриблизно 750 000 чоловік сповідують православ’я. Попри те, що православ’я йде коренями в 1054 р., у Франції громади стали з’являтися, головним чином, тільки в XIX ст. В основному це представники східних християнських церков (грецькою, вірменською, коптською, російською). Головним чином віряни зосереджені в столиці Парижі і на берегах Середземного моря. Зі східних католицьких церков є присутньою Українська греко-католицька церква, яка має там цілу єпархію і налічує близько 20 тис. вірян, їх національність – українці.\nДо іудаїзму належить приблизно 500 000 вірян, представлених як автохтонами (ашкенази) так і новими емігрантами. Відомо, що перші євреї осіли у Франції при Карлі Великому в Х ст.\nІслам сповідує біля 4-ех мільйонів чоловік, хоча дані різняться, відсоток вірян в різних джерелах коливається від 2 до 8 % населення країни. Головним чином це нові емігранти. Але є і традиційні громади, які оселилися у Франції в середні віки.\nЦікаво. Десь близько 400 000 чоловік належить до буддизму. Ця досить нова течія, перші переселенці почали з’являтися тільки в 1960 рр. Проте, багато французів цікавиться цією новою філософською течією.\nПрибічників індуїзму налічується близько 150 000 чоловік. Також ці громади нетрадиційні для Франції, почали переселятися в 1950-і рр.\nПротестантизм сповідує близько 1,2 мільйонів вірян. Склад їх різний, в основному вони представлені лютеранській, баптистській, евангелистической, пятидесятнической церквами.\nПро карту Венеції : з пам'ятками і вулицями російською мовою, райони\nДодаткова інформація! Історія протестантизму у Франції дуже трагічна, про це свідчить Варфоломеевская ніч і інші конфлікти.\nВ різний час існували і інші християнські течії, які не визнавала офіційна римсько-католицька церква. Це катари, вальденсы і інші християнські течії, вчення яких відрізнялося від головних християнських церков. Наприклад, деякі заперечували існування Святого Духу, тобто. Святу Трійцю і інше.\nОдин з головних слідів в розвитку французької науки, культури, мистецтва залишила римсько-католицька церква. Першими вогнищами знань в середньовічній Європі були монастирі. Там з’явилися перші університети, перші переписувачі книг. До того усе мистецтво було на службі у церкви. Необхідно було будувати величні храми і їх прикрашати. Віра вимагала величі і розкоші.\nДо того ж церква претендувала на панування над людиною і державою. Вважалося, що саме у неї особлива місія, вести людство до порятунку. Тому вона мала права вирішувати усе, створити норми, по яких суспільство житиме і розвиватиметься. Людина врятується тільки тоді, коли житиме за законами, які йому вона наказала.\nЦерква знала усе, і чому сходить і заходить сонце, звідки виникло життя і що буде з нею в майбутньому. І тільки із закінченням середньовіччя, церква і наука, теологія і філософія розійдуться і почнуть самостійне життя. Тому середньовічну Францію неможливо представити без церкви. Крім того, що вона залишила після себе прекрасні храми і витвори мистецтва, вона ще залишила і кодекс моральних норм, на основі яких і сформувалося сучасне французьке суспільство.\nЗверніть увагу! Не слід забувати і те, що католицька церква вплинула і на французьку мову, яка сформувалася з латинського (офіційної мови церкви, науки, медицини в середньовіччі) і гальського.\nБажаючи відвідати Францію, можна відправитися в тур по релігійних місцях. Це передусім відвідати величні храми. З величезного списку можна запропонувати декілька.\nСобор Авіньйона або Нотр-Дам-де-будинок. Був побудований в ХІІ ст. В історії католицької церкви має важливе значення.\nЦікаво знать! Саме там в 1309-1378 р. розташовувався Святий Престол, тобто звідти йшло управління усією католицькою церквою.\nАмьенский собор – це найбільший католицький храм Франції, його об’єм 200 000 м3. Висота шпіца – 112,7 м. Його будівництво було розпочате в 1220 р. Шпіц був побудований в 1528 р.\nСобор Людвика – храм знаходиться в м. Версаль, його будував архітектор Жак Ардуэн-Мансар Молодший, онук архітектора Версальського палацу.\nЛіонський собор – включений в реєстр ЮНЕСКО, заснований в ХІІ ст.\nВажливо! Туристи можуть його відвідувати з 8 до 12, і з 14 до 19.30. А у вихідні і святкові дні до 17.00.\nСобор Реймса, побудований в ХІІІ ст. В нім коронувалися більшість французьких монархів. включений в реєстр ЮНЕСКО. Висота храму – 81 м.\nБазиліка Сакре Керв Парижі. Зовні базиліку має довжину 100 м, ширину 50 м, висоту 83 м; внутрішній простір: довжина 85 м, ширина 35 м, купол заввишки 55 м і завдовжки 16 м; висота дзвону – 94 м. Засадничий камінь церкви був закладений в 1875 році, будівництво було розпочате в 1878 році. У 1900-1922 рр. була створена велика мозаїка, вітражі в 1903 – 1920 р. Вже в 1914 році собор готовий до освячення, але був перерваний Першою світовою війною, що почалася, через що церква була освячена тільки в 1919 році. Храм знаходиться в одному з самих прекрасних районів – на Монмартре. Відвідавши цей храм, ви також насолодитеся пишністю Парижу.\nЗверніть увагу! Відвідуючи цей храм туристам важливо знати, що фотографувати усередині не можна, можна тільки зовні. Вхід в саму базиліку для туристів безкоштовний. Але якщо захочете піднятися на вежу, доведеться заплатити 5 євро. Тому потрібно бути до цього готовим.\nОдним з самих відвідуваних релігійних місць Франції є Лурд. Згідно з легендою, в 1858 г. Бернадетте Субиру явилася Богоматір. На тому місці заснований санктуарій. Щорічно приїжджає більше 5 мільйонів паломників і туристів. Місце вважається святим, і люди вірять в те, що там досі відбуваються чудеса, тяжкохворі люди зціляються. Тому там можна побачити велику кількість інвалідів.\nРелігія у Франції зіграла значну роль у формуванні держави, мови, культури. Сьогодні вона не відіграє важливої ролі в житті французів і представлена численними конфесіями. Традиційна католицька церква втрачає кількість вірян. Проте, залишаються важливі центри не лише для церкви Франції, але і усього католицтва, такі як Лувр, куди щороку їдуть мільйони паломників.\nВідвідуючи Францію і вивчаючи історію релігії країни, ми не лише насолодимося величчю храмів, але і побачимо ще місця, пов’язані з активною практикою католицької віри і збереженням її багатовікових традицій.\nПодорожуй як Скорина


Юрій Ковальський: Змагатимуся за звання кращого вчителя фізкультури доти, поки не виграю конкурс – Тернополіс\nЮрій Ковальський: Змагатимуся за звання кращого вчителя фізкультури доти, поки…\nВчитель із Шумська Юрій Ковальський розповів про успіх на конкурсі Global Teacher Prize Ukraine\nВже понад 16 років Юрій Ковальський працює вчителем фізичної культури в одній зі шкіл Шумська, що на Тернопільщині. За цей час він не лише навчився знаходити індивідуальний підхід до кожного учня, але й розробив декілька власних методик, переміг у десятках конкурсів, створив Ютуб-канал.\nЦьогоріч до всього згаданого Юрій ще й потрапив до переліку найкращих вчителів фізкультури всієї України.\n«Це вже не перша моя спроба перемогти у конкурсі Global Teacher Prize Ukraine, – розповідає Тернополісу Юрій Ковальський. – Пробував кілька разів, проте, на жаль, безрезультатно. Цьогоріч мені вдалося потрапити до переліку 51-го найкращого вчителя фізкультури за версією JuniorZ (до слова, пан Юрій – єдиний житель Тернопільщини в цій номінації!, – прим. ред). Це поки не перемога та не призове місце, як дехто вважає. Переможця оголосять третього жовтня. Наразі, я лише учасник та претендент».\nЯк зізнається сам вчитель, найважче для нього – освоїти дистанційне навчання та комп’ютер.\n«Попри попередні спроби, цього разу при оформленні документів для участі в конкурсі я мусів подати новітні розробки. А саме – авторські нововведення для учнів. До цього я готувався завчасно, тому як тільки усіх перевели на дистанційне навчання, одразу ж почав освоювати комп’ютер, відеозйомку, монтаж та ряд програм для спілкування в режимі онлайн. Зізнаюся, усе це куди складніше, аніж розробка курсу тренувань чи покращення вправ. Проте задля своїх учнів я готовий на все»!\nЩе одним «випробуванням» для пана Юрія стало оформлення десятка заяв та зібрання супровідних документів.\n«Подати заявку на Global Teacher Prize Ukraine – завдання не з легких, особливо, якщо ти трохи далекий від комп’ютера, – сміється один з найкращих вчителів України. – Усі заяви, листи, супровідні документи (грамоти, нагороди, власні розробки, публікації тощо) слід оформити відповідним чином та надіслати у певному порядку. Зізнаюся, переживав, аби щось не пропустити, про щось не забути. А на додачу, кожен конкурсант повинен вести власний блог».\nА не забувати про все дійсно важко! Лише з 2007 по 2019 рік Юрій Ковальський брав участь у 36-и всеукраїнських конкурсах (це – без урахування змагань та конкурсів на рівні Тернопільської області, навчань та курсів тощо).\n«Я тверезо оцінюю свої шанси на перемогу. Знаю конкурсантів, які дійсно кращі, проте, як то кажуть, «який солдат не мріє стати генералом»… Я подаватиму заявку на Global Teacher Prize Ukraine доти, поки не виграю конкурс, навіть якщо це триватиме все життя. Хоча річ не так у призі, як у самовдосконаленні. До участі в конкурсі допускаються кращі з кращих. Якщо я учасник – значить цього року я вже кращий, аніж був торік. А рости, повірте, ще є куди».\nДовідково: JuniorZ – це громадська організація, направлена на розвиток та мотивацію вчителів фізичного виховання, а також пропагування спорту серед школярів. Завдяки Олександру Педану ГО у рамках конкурсу Global Teacher Prize Ukraine вдалося ввести окрему номінацію. Так, її переможець отримає 30 тисяч гривень та поїздку до Німеччини. До слова, головний приз Global Teacher Prize Ukraine – 250 000 гривень, участь у міжнародній конференції, рік навчання та цінні подарунки.\nХристина СЛОТА, фото, відео надані Юрієм Ковальським\nTags: вчитель фізкультури тернопільські новини Шумськ Юрій Ковальський


На Kickstarter збирають гроші на «кирбиванию» Vivid – Minecraft community\n21:08 / 09 Серпня / 2019\nНезалежна студія LucasMaxBros з допомогою Kickstarter намагається зібрати гроші на завершення свого намальованого вручну проекту Vivid. Жанр ігри самі творці визначили як «кирбивания» по імені головного героя знаменитої серії ігор Kirby, хоча джерелом натхнення називають також Castlevania, Paper Mario, Mighty Switch Force і інші ігри.\nОсобливість пригодницького платформера Vivid — в незвичайній механіці кольору. Героїня гри Вивид — паперова дівчинка, яка народилася безбарвною і довго з-за цього страждала. Але завдяки цьому вона і її собака по кличці Дух можуть забарвлюватися в колір блоків, на які наступає.\nКожний колір дає їй окремий вид зброї і наділяє унікальними здібностями. Якщо колір Вивид і ворогів збігається, то вона завдає їм подвійний шкоди — однак і пошкодження від них подвоюються. Є й інші особливості: жовті навички діють на відстані, червоний колір забезпечує силу в ближньому бою, а синій дозволяє високо стрибати.\nПознайомитися з тим, як працює колірна механіка, можна безоплатної демоверсії Vivid. А у творців гри є 28 днів на те, щоб зібрати 8500 доларів. Поки що ця мета виконана всього на 5%.


Пробан - захист від вогню та електрики | svan.com.ua\nПробан - захист від вогню та електрики\nДля пошиття спецодягу для працівників нафтової та газової промисловості, пожежників, зварників, металургів та інших професій широко використовують сучасну спеціальну тканину Пробан, яка забезпечує не тільки спеціальний захист, а й зручність носіння.\nДля пошиття спецодягу для працівників нафтової та газової промисловості, пожежників, зварників, металургів та інших професій широко використовують сучасну спеціальну тканину Пробан, яка забезпечує не тільки спеціальний захист, а й зручність носіння. Завдяки спеціальному просоченню спецодяг Пробан служить надійним захистом від вогню, розпечених бризок металу й електричної дуги. У процесі займання тканина Пробан створює ізоляційний шар, вона не тліє та не плавиться, а вогонь не може поширитися за межі обвуглілої частини. Гладка структура тканини запобігає пропалюванню, розпечені бризки й іскри металу плавно скочуються з одягу.\nВогнестійка технологія Пробан — основні характеристики обробленої тканини\nОсоблива технологія Пробан використовується протягом багатьох років, основним її призначенням є надання бавовняним і змішаним тканинам надійних вогнестійких властивостей, що відповідають усім необхідним нормам і вимогам техніки безпеки на виробництві.\nСучасні види тканини, оброблені просоченням Пробан, мають такі характеристики:\nне горять і не тліють, гарантують безпеку й захист від опіків;\nнадаються до частого прання, не втрачають свої захисні властивості;\nне впливають на натуральні властивості тканин, зберігають їхню міцність та екологічність;\nне викликають алергічної реакції й подразнення, внесені до переліку дозволених матеріалів міжнародної системи тестування та сертифікації виробів Oeko-Tex;\nвідповідають усім європейським стандартам вогнестійкості.\nНадійне, вогнестійке просочення Пробан зберігає свої захисні властивості протягом 6 років, забезпечує зручність і високий комфорт робочого одягу, зберігає гігроскопічність та інші необхідні властивості.\nВикористання тканин із просоченням Пробан для виготовлення спецодягу\nТканини з просоченням Пробан широко використовуються для виготовлення спецодягу й взуття, а також для інших цілей, наприклад, для пошиття чохлів автомобіля або літака, дитячого одягу тощо. Усі зазначені вище властивості тканин із просоченням Пробан відповідають вимогам індивідуального захисту при зварюванні, а тому їх використовують для пошиття костюма зварника. Подвійний контроль якості — технологічний аудит у Carrington та акредитованій лабораторії Rhodia забезпечують надійність вогнезахисних властивостей.\nПереваги використання спецвзуття на виробництві\nВажко переоцінити важливість робочого взуття на виробництві, адже специфіка багатьох професій така, що можливі нещасні випадки, і тому робоче взуття має не тільки виконувати свої основні функції, пов'язані з особливостями виробничого процесу, а й бути зручним, комфортним, повторювати анатомічну будову ноги.\nНині будь-яке підприємство із хорошим іміджем намагається забезпечити своїх працівників якісним робочим взуттям, воно обов'язково міститься в комплекті спецодягу й належить до категорії засобів індивідуального захисту працівника на виробництві. У деяких випадках взуття має відповідати ДСТУ та технічним вимогам, пов'язаним із певними умовами.\nОсновні вимоги до робочого взуття на виробництві\nГоловним призначенням спецвзуття є захист працівника від впливу несприятливих чинників на виробництві, уникнення різноманітних травм і нещасних випадків. До його вибору слід ставитися відповідально, враховуючи всі параметри й специфіку професії. Основними функціями, які має виконувати робоче взуття, є:\nНайбільш запитаним взуттям є моделі, які мають виконувати такі функції:\nпротистояти коливанням температур;\nвитримувати дію електричних зарядів;\nпротидіяти хімічним речовинам;\nбути стійкими до проколів і порізів.\nКрім цього, робоче взуття має охайно виглядати, адже від цього залежить корпоративна культура підприємства, тому, щоб купити взуття високої якості, звертайтеся у великі компанії, які тривалий час займаються продажем і власним виробництвом робочого взуття.\nСпоживчі властивості робочого взуття\nУ виробництві спецвзуття особливе значення надають вибору сировини, від якої залежить цілісність моделі й тривалість терміну експлуатації. Надзвичайну популярність має робоче взуття з натуральної шкіри із міцним фіксованим металевим носком. Важливим елементом є підошва, вона має бути товстою й міцною, адже саме від підошви залежить якість та міцність моделі. Великий попит існує на моделі з поліуретановою підошвою, вони легкі й невразливі до шкідливих впливів навколишнього середовища. Робоче взуття має пасувати до розміру ноги, бути зручним, відповідати гігієнічним вимогам і бути зносостійким.\nБезпека на висоті — призначення та основні види страхувального обладнання\nРобота на висоті завжди пов'язана з ризиком для життя, і щоб не допустити нещасний випадок на виробництві, слід використовувати засоби індивідуального захисту на висоті, від надійності яких залежить здоров'я та життя людини. Широко поширені серед монтажних висотних професій страхувальні ремені, виготовлені з міцного, надійного матеріалу, перевірені на міцність різними навантаженнями на спеціальному обладнанні. Даний різновид обладнання використовують і в побуті, власники приватних будинків, де страхувальний пояс потрібний для ремонту даху, монтажу віконних блоків, ремонту фасаду будинку та інших робіт.\nПрактичні поради для вибору страхувального обладнання\nПрофесійна діяльність працівників будівельно-монтажних професій, комунальних служб, ремонтної спеціалізації та інших спеціальностей вимагає виконання робіт на висоті, і з метою дотримання техніки безпеки працівники повинні бути забезпечені страхувальними ременями, які гарантують безпеку й дають можливість працівникові прибрати зручне положення для виконання роботи.\nВибираючи страхувальний пояс, слід звернути увагу на такі його різновиди:\n1 клас: Безлямковий поясний ремінь, що має міцно вшите кріпильне кільце.\n2 клас: Поясні ремені з лямками, які використовуються для виконанні аварійних робіт, у промисловому альпінізмі та інших сферах виробництва.\nСвоєю чергою лямки страхувальних ременів можуть бути:\nпоєднано наплічними й настегенними;\nоснащені сідельною лямкою.\nКріпильні стропи, необхідні для комплектації страхувального пояса\nСтрахувальний ремінь має бути забезпечений страхувальним стропом — обов'язковим елементом захисту, що служить для з'єднання страхувального пояса з кріпленням, опорою або іншим спорядженням. Під час виконання робіт на висоті строп страхувальний забезпечує зручне положення працівника, безпечне переміщення, а також амортизацію динамічної дії на тіло в разі випадкового падіння. Страхувальні стропи можуть бути одинарними й подвійними, обладнаними декількома карабінами та регуляторами довжини повзунків.\nВибираючи страхувальні ремені й стропи, слід враховувати специфіку роботи, для якої вони призначені, і обов'язково перевіряти наявність сертифікатів, що підтверджують відповідність обладнання стандартам та нормам. Це гарантує безпеку під час використання обладнання, від надійності і якості якого залежить життя людини.


Погрожував вбити. Зять-іноземець вимагав 20 тисяч доларів у підприємиці з Хмельницького (ВІДЕО) : 17:02:2020 - vsim.ua\nПогрожував вбити. Зять-іноземець вимагав 20 тисяч доларів у підприємиці з Хмельницького (ВІДЕО)\nЖінці погрожував співмешканець її доньки.\nЗловмисник казав, що вб'є її та чоловіка, якщо та не заплатить.\nДеталі шокуючої справи, читайте далі.\nУ Хмельницькому працівники поліції затримали іноземця за вимагання 20 тисяч доларів з місцевої мешканки. Про це повідомили у Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України.\nЯк зазначається, 38-річний громадянин Вірменії вимагав з 57-річної місцевої підприємиці неіснуючий борг. Він погрожував потерпілій фізичною розправою. Гострити справі додає те, що зловмисник є співмешканцем доньки потерпілої.\n"Іноземець познайомився з донькою заявниці в мережі Інтернет, невдовзі на власному автомобілі перетнув кордон України і почав проживати у квартирі хмельничанки. Під час знайомства з потерпілою – матір’ю співмешканки, яка займається підприємницькому діяльністю у Хмельницькому, чоловік розповів, що у Москві, начебто, теж має власний бізнес. Натомість жінка обмовилась, що у столиці Росії живе батько її дочки", - йдеться у повідомленні правоохоронців.\nЧерез деякий час іноземець зателефонував своїй названій тещі та запропонував відшукати її колишнього чоловіка. За це він просив у тої 5 тисяч доларів США. А коли жінка категорично відмовилась платити, на її телефон посипалися смс з погрозами. Ба більше, для переконливості зловмисник поставив жінку на лічильник, вже за два тижні розмір неіснуючого боргу становив 20 тисяч доларів США.\nВимагача затримали "на гарячому" - відразу після передачі йому частини коштів – 120 тисяч гривень Йому вже оголошено про підозру за ч.2 ст.189 КК України. Суд відправив зловмисника під арешт на 60 діб без права внесення застави. За вимагання та погрози фізичною розправою іноземцю загрожує позбавлення волі на строк від трьох до семи років.\nЧитайте також: Внаслідок обвалу стіни одна дитина загинула, ще одна постраждала: деталі трагедії у Хмельницькому\nСекс с армянином так дорого стоит???))) Ничего себе ))\nА с другими национальностями сколько обходится, сколько вымагают за половой акт??)) Дешевле всего секс с украинцем )) ??


ФІЛОСОФСЬКА ЛІРИКА К.К.СЛУЧЕВСЬКОГО: ВІД РОМАНТИЗМУ ДО СИМВОЛІЗМУ\nГоловна Реферати українською Дисертації та автореферати ФІЛОСОФСЬКА ЛІРИКА К.К.СЛУЧЕВСЬКОГО: ВІД РОМАНТИЗМУ ДО СИМВОЛІЗМУ\nКонец ХІХ - начало ХХ столетия - переломный момент в развитии русской ли\nУДК 821. 161. 1 – 1\nФІЛОСОФСЬКА ЛІРИКА К.К.СЛУЧЕВСЬКОГО:\nРобота виконана на кафедрі порівняльного та російського літературознавства Дніпропетровського національного університету, Міністерство освіти і науки України (м. Дніпропетровськ).\nГусєв Віктор Андрійович, Дніпропетровський національний університет, завідувач кафедри порівняльного та російського літературознавства.\nМіхед Павло Володимирович, Інститут літератури НАН України\nкандидат філологічних наук, доцент Емірсуїнова Нурія Каримівна,\nКримський державний інженерно-педагогічний університет, доцент кафедри російської філології.\nімені Тараса Шевченка, кафедра російської літератури, Міністерство освіти і науки України, м. Київ.\nЗахист відбудеться “_08_”_квітня 2005 року о _10_ годині на засіданні спеціалізованої вченої ради К 08.051.12 у Дніпропетровському національному університеті (49025, м. Дніпропетровськ, пл. Тараса Шевченка, 1, Палац культури студентів ДНУ, кімн. № 12).\nАвтореферат розісланий _7 березня_ 2005 р.\nУчений секретар спеціалізованої вченої ради І.В.Кропивко\nКінець ХІХ – початок ХХ століття – перехідний період у розвитку російської літератури. Він акумулює попередній художній досвід, але водночас закладає й ключові принципи поезії ХХ сторіччя. Саме буття на зламі значних поетичних епох великою мірою визначило перехідні ознаки поезії передсимволістів. Залишаючись поетами ХІХ століття, вони вдаються до зміни вже існуючої традиції. Новації торкнулися й жанрово-стильової системи лірики. Здійснювали її “вісімдесятники” відповідно до глибинних змін їхніх світоглядних позицій. Переосмислення уявлень про світ і особистість, передчуття глобальних зрушень у свідомості людства спричинили формування передумов для утвердження філософської лірики як жанру, особливо характерного для поезії цього періоду.\nОдносторонній погляд на філософську лірику як суто змістову категорію чи як форму з превалюванням аналітичності, абстрактності ставав на заваді вироблення відповідного реальним літературним фактам її визначення. Опис моделі філософської лірики, на наш погляд, має здійснюватися з урахуванням смислотворчих світоглядних центрів, що лежать в основі струк-тури тексту. Вивчення взаємозв’язку динаміки розвитку особливостей художнього мислення з видозміною в жанровій структурі дозволяє скласти уявлення про найважливіші етапи становлення жанру філософської лірики.\nПослаблення впливу поетики жанру на поетичну тему, вироблення позажанрового вірша, постперцепційний принцип жанру стають тими чинниками, які визначають передумови виникнення цілої низки ознак філософської лірики в творчості романтиків.\nПеріод 20-х – 30-х років ХІХ століття можна вважати першим етапом становлення цього жанру: вже в творчості В.А.Жуковського, Є.А.Баратинського, П.А.В’яземського формується проблематика філософ-ської лірики, яка полягає в переживанні та осмисленні метафізичного начала через відновлення єдності самовідчуття ліричного “Я” та навколишньої дійсності. У поезії романтиків розробляється поліінформативна смислова модель, для якої характерні роздвоєння ліричного “суб’єкта” і втілення позиції “спостерігача”, а також лейтмотивність, багатоакцентні композиції.\nНайважливіші особливості філософської лірики виразно окреслилися в творчості Ф.\nРеферат на тему: ФІЛОСОФСЬКА ЛІРИКА К.К.СЛУЧЕВСЬКОГО: ВІД РОМАНТИЗМУ ДО СИМВОЛІЗМУ


СДПУ(о) пропонує лівоцентристам об`єднатися у новій Київраді -...\nСДПУ(о) пропонує лівоцентристам об`єднатися у новій Київраді\n10 квiтня 2008 12:40\nУ разі позитивних результатів на виборах до Київради СДПУ(о) планує об`єднати всі лівоцентристські сили в Київраді і створити єдину фракцію. Про це заявив голова Соціал-демократичної партії України (об’єднаної) Юрій Загородній.\nЯк повідомляє ЛІГАБізнесІнформ, лідер СДПУ(о) відзначив, що ця партія була ініціатором об`єднання всіх лівоцентристських сил. Цей процес, сказав він, наразі продовжується і ще не дійшов до логічного завершення.\nТак, під час ухвалення рішення СДПУ(о) про участь у виборах до Київради відбулися консультації з усіма лівоцентристськими силами, проте не було ухвалено рішення об`єднатися і йти єдиним фронтом на ці вибори. При цьому була досягнута домовленість, що у разі проходження до Київради всі лівоцентристські сили об`єднаються в єдину фракцію лівоцентристського напряму.\nРазом з тим, СДПУ(о) заявила про підтримку кандидата в мери, секретаря Політради Соцпартії Сергія Червонописького. Крім того, Загородній звернув увагу, що від соціалістів наразі висунуто дві кандидатури в мери, проте він висловив надію, що партія з цим розбереться, ухвалить серйозне рішення і визначиться, хто буде єдиним кандидатом на посаду Київського міського голови.\nКрім того, Загородній оприлюднив виборчий список кандидатів у депутати Київської міської ради від Київської міської організації СДПУ(о). Він нагадав, що ці кандидати були висунуті на 16 конференції Київської міської організації СДПУ(о) 8 квітня 2008 року.\nДо списку увійшли Юрій Загородній - голова СДПУ(о), Сергій Медведчук - голова наглядової ради київського філіалу ТОВ "Компанія з управління активами "Портфельні інвестиції", Ігор Шурма - перший заступник голови СДПУ(о), заступник Харківського міського голови, Олексій Мустафін - заступник голови СДПУ(о), заступник голови правління з інформаційного мовлення ЗАТ "Міжнародний Медіа Центр - СТБ", Володимир Воюш – член політбюро СДПУ(о), народний депутат 4-го скликання. Список затверджений із 35 кандидатів у депутати міськради.\nНагадаємо, кандидатуру Червонописького на пост мера Києва підтримала Комуністична партія України.\nВиборча кампанія в Києві стартувала 26 березня, а вибори Київського міського голови і нового складу Київради мають відбутися в столиці 25 травня 2008 року.


У російськомовній частині Internet можна знайти багато матеріалів, присвячених стандарту MPEG-4, однак велика їхня частина містить опис тонкостей процесу компресії відео в цей формат. Це, безумовно, специфічний і потребуючий докладного дослідження питання, але для користувачів, що виступають тільки в ролі глядачів, подібні статті найчастіше не можуть дати відповідь на питання, що виникають при бажанні подивитися фільми. Інше велике джерело інформації - це конференції. У розділах "Процесори", "Відео", "Мультимедія" постійно піднімаються теми, пов'язані зі швидкодією, якістю, оптимальною конфігурацією і всім тим, що стосується MPEG-4, але відповіді, що надходять, найчастіше суперечать один одному. Хтось заявляє, що все життя дивився без гальм MPEG-4 на Pentium 200, інші скаржаться на шоу, маючи при цьому комп'ютер із процесором Pentium III.\n"\tСтандарт MPEG-1. Був випущений у 1992 р. Частіше асоціюється в користувачів з фільмами на VideoCD. Типовий побутовий формат відео для MPEG-1 у стандарті PAL складає 352*288 пікселів, 25 кадрів у секунду. Аудіо частина - стереозвук з частотою дискретизації 44,1 кгц, стиснутий у MPEG-1 Layer II. Повнометражний фільм, записаний у цьому форматі, займає два компакт-диски в стандарті VideoCD. Якість зображення на VideoCD дисках знаходиться на рівні побутовий VHS відеокасети.\n"\tСтандарт MPEG-2. Випущений у 1995 р. Користувачі зіштовхуються з цим форматом компресії відео головним чином придбавши DVD диски з фільмами. Типовий розмір кадру для DVD фільму у відеостандарті PAL/SECAM складає 720*576, при 25 кадрах у секунду, чи 640*480 при 30 кадрах у секунду в стандарті NTSC. У порівнянні з MPEG-1, в аудіо частини додана підтримка багатоканального звуку (Dolby Digital 5.1, DTS, і т.п.). Збільшення бітрейта і застосування удосконаленого алгоритму стиску відеопотоку забезпечило DVD фільмам набагато краща якість зображення, чим на VideoCD. MPEG-2 сьогодні застосовується також у цифровому супутниковому телебаченні. Побутові програвачі DVD-дисків у нашій країні ще тільки завойовують популярність. Не останню роль у цьому грає відносно висока ціна фільмів на DVD. Ліцензійний диск з одним фільмом коштує 15-25$ (у Москві роздрібні ціни, у тому числі в інтернет-магазинах, коливаються від $20 до $35 ).\n"\tСтандарт MPEG-4. Розробляти його почали ще в першій половині 90-х років минулого століття. У грудні 1999 року був представлений реліз цього формату, що одержав офіційний статус стандарту ISO/IEC. MPEG-4 задумувався як спосіб передачі потокових медіа-даних, у першу чергу відео, по каналах з низькою пропускною здатністю. Стандарт зненацька завоював популярність у бюджетного користувача: застосування більш складних алгоритмів компресії дозволило розміщати повнометражні фільми тривалістю півтора-дви години в прийнятній якості усього на одному компакт-диску! При тому самому бітрейте і визначених умовах кодування, якість зображення фільму в MPEG-4 може бути порівнянне чи навіть краще, ніж у випадку застосування MPEG-1 чи MPEG-2. Однак застосування нових алгоритмів стиску спричинило за собою й істотне збільшення вимог до обчислювальних ресурсів, необхідним для якісної декомпресії зображення з цього формату. Так, приміром, на більшості компакт-дисків з фільмами у форматі MPEG-4 у системних вимогах зазначений PII-400, у той час як MPEG-1 цілком сносно відтворюється навіть на комп'ютері з процесором P100.\nСтандарт MPEG-4 задає принципи роботи з контентом (цифровим представленням медіа-даних) для трьох областей: власне інтерактивного мультимедіа (включаючи продукти, розповсюджувані на оптичних дисках і через Мережу), графічних додатків (синтетичного контенту) і цифрового телебачення - DTV; фактично даний формат задає правила організації середовища, причому середовища об'єктно орієнтованої. Він має справу не просто з потоками і масивами медіа-даних, а з медіа-об'єктами (ключове поняття стандарту). У MPEG-4 визначениа подвійна мова опису об'єктів, класів і сцен - BIFS, що розроблювачі характеризують як "розширення Си++".\nКардинальне нововведення при компресії відео в MPEG-4 полягає в наступному. На відміну від попередніх форматів, що поділяли зображення на прямокутники, при обробці зображень кодек оперує об'єктами з довільною формою. Приміром, людина, що рухається по кімнаті, буде сприйнятий якокремий об'єкт, що переміщається щодо нерухомого об'єкта - заднього плану. Природно, алгоритми пошуку й обробки подібних об'єктів вимагають набагато більше обчислювальних ресурсів, ніж у випадку MPEG-1/2. Але з урахуванням швидкодії сучасних комп'ютерів остання


У кафе ніхто не їсть. На роботу всі йдуть із бутербродами. Наша землячка – про життя у Нідерландах | zakarpatpost.net\n10.02.2019 10.02.2019 post 4904 Views\nНаталія Мерецька чотири роки тому переїхала у село Адорп, що знаходиться в історичному регіоні Твенте на сході Нідерландів. Про побутові дрібниці, які найбільше вразили у країні, вона розповіла Gazeta.ua.\nВ будинку не більше 17 градусів тепла\n“Зимою в українських будинках зазвичай така температура, що ходимо у футболках. У Нідерландах, навпаки, прийнято, щоб було прохолодно. В українсько-голландських родинах із цього приводу іноді доходить до сварок. Наприклад, у нашій спальні батареї завжди відключені. А на ніч обов’язково відкриваємо вікно на провітрювання. Довго звикала до того, що в домі зазвичай не більше 17 градусів тепла. Хоча зараз теж іноді прикручую опалення”, – розповідає українка.\nВранці та на обід їдять бутерброди\n“Вранці та в обід усі нідерландці харчуються бутербродами. Це дивує наших українців, які звикли, що обов’яково потрібно поїсти чогось гарячого. В одній книжці із вивчення мови навіть є такий текст: “Я приходжу на роботу. Бачу, що тут є кафе, але в ньому ніхто не їсть. Всі приходять зі своїми бутербродами. Чому ви так робите?”. Дійсно, сендвічі традиційно беруть з собою на роботу. Ходити в заклади харчування не прийнято навіть серед тих, хто має високу зарплатню і може собі це дозволити”.\nГоландці бережуть природу, ніхто не зриває квіти, яких дуже багато у містах та селах.Собливо вільно почувають тварини – вулицями бігають зайці і повзають їжаки, птахи не бояться людей\nГарячі страви в Нідерландах зазвичай подають на вечерю, коли за столом збирається родина.\n“Зимою тут завжди готують дуже густий гороховий суп із різними видами м’яса та овочами. Дуже люблять дуже люблять майонез, особливо з картоплею фрі. А також м’ясо, яке тушкують декілька годин. Ще одна популярна страва “стампот” – картопля із відвареними овочами, в яку додають ковбаски, – розповідає Наталія. – Ще помітила одну цікаву звичку. Якщо люди йдуть на ринок, завжди купують смажені шматочки риби чи оселедці. Після закупів, там же ними перекушують”.\n“Серед десертів найпопулярніший “флан”. Це пудинг, який нагадує дуже густий кисіль. Раніше його продавали у скляних пляшках і на краях було багато залишків. А нідерландці дуже скрупульозні. Якщо тебе запросили в гості на шматочок торта, значить це буде один шматочок, а не два. Все потрібно доїдати. Тому існує спеціальна паличка з гумою для того, щоб вигортати остатки з посуду”.\nНа вікнах не має занавісок\n“Коли зайшла у туалет побачила календар, де позначені дні народження знайомих та родичів. Запитала у чоловіка, що це. Виявилося, такий традиційно висить у вбиральнях багатьох голландців, – каже Наталія Мерецька.\nТакож у всіх місцевих будинках великі вікна. При цьому на них ніколи не має занавісок. Це роблять для того, щоб заходило більше сонячного світла. Адже на вулиці переважно похмура осіння погода. Для нас це дуже дивно. Знаю, що деякі українці не витримують і таки вішають штори”.\n← Коли закарпатці питимуть коньяк по 88 тисяч гривень\nЗакарпатцям час переходити на дерев’яні виделки →


Марін МАН - морська крюінгова агентство, Україна. Огляд і відгуки - Онлайн журнал для жінок\nЩо відкриває співробітництво з Марін МАН\n28.12.2020 Рубрика: РЕКОМЕНДАЦІЇАвтор: andre\nМарін МАН — єдина компанія з України якій вдалося створити сильну європейську мережу офісів комплектування екіпажів. З самого початку (рік заснування 2008) агентство набирало моряків і офіцерів для роботи на торгових судах. Завдяки досвіду, накопиченому за роки роботи, компанія може виправдати очікування як моряків, які шукають роботу, так і судновласників, які шукають висококваліфіковані crewing для своїх судів.\nЧому співпраця з Марін МАН — найкращий вибір для вас?\nКращий вибір для моряків:\nДля вас знайдуть ідеальне робоче місце.\nЗабезпечать безпечні і привабливі умови роботи.\nПропонують роботу на різних типах судів.\nСпівробітники компанії Марін МАН з вами на кожному етапі: допомагають знайти роботу, надають професійну підтримку під час контракту і після його завершення\nУ крюінговому агенстві розуміють ваші потреби — адже вони самі є частиною морського співтовариства.\nМарін МАН створює кваліфікований персонал. Багато співробітників компанії самі мають досвід роботи на судах, тому тут точно знають, що вам потрібно, і як допомогти вам отримати хороший контракт.\nВідмінний партнер для судновласників:\nКомпанія вже не перший рік відправляє офіцерів і моряків працювати в море. База даних Марін МАН включає тисячі ідеально кваліфікованих кандидатів.\nАгенство пропонує дуже вигідні умови співпраці:\nпрофесійні послуги з підбору персоналу,\nнадійність і гнучкий сервіс.\nКоманда Марін МАН складається з моряків за освітою і досвідом, включаючи офіцерів найвищого рангу, тут знають все про потреби моряків, вимоги судновласників і морської галузі і готові запропонувати оптимальний варіант.\nПошук відповідних кандидатів на дану посаду, відбір, перевірка їх кваліфікації — головна робота компанії.\nМорське крюинговое агенство Marine MAN Ltd надає професійні послуги але за дуже вигідними цінами. Роби все можливе, щоб надавати послуги з управління екіпажем відповідно до практики Sound Crew Management, щоб захищати і просувати інтереси власників з усіх питань.\nЦентри обслуговування екіпажів партнерів\nПрацюють по всьому світу 24 години на добу! 7 офісів, 2 континенту, 50+ співробітників. Дізнатися більше за т: +38 050 49 44 082\nСильна мережу допоміжних підрозділів\nКомпанія MARINE MAN Ltd працює і має угоди з наступними дочірніми компаніями для надання більш ефективних послуг щодо укомплектування екіпажем:\nВласний Travell Agent — оформлення будь-яких типів віз (в тому числі MULTI -SHENGEN) і бронювання квитків.\nАгент Sub Travell — оформлення будь-яких типів віз (в тому числі MULTI -SHENGEN) і бронювання квитків\nХерсонське морське училище і академія\nХерсонський центр підготовки моряків\nІнспекція Міністерства транспорту і комунікацій України з навчання та сертифікації моряків (Державний реєстр документів моряків України), перевірка будь-яких документів за запитом прапора\nМедичний центр (Одеса) — для проведення міжнародного медичного обстеження\nМедогляд і обстеження теплохода P & I club


Елітний прапор для директорського кабінету | FlagSystem\nБільшість керівників компаній цікавляться таким питанням: «чи можна застосовувати в даному приміщенні державну символіку, таку як прапори?». Безумовно, так. Кожна поважаюча себе організація в нашій країні обов'язково в кабінеті директора встановлює прапор країни. Якщо ж діяльність вашої компанії пов'язана з співпрацею з державними фірмами, то їх представникам буде дуже приємно бачити цю символіку.\nКрім цього, прапор в кабінет директора дозволить зробити дане приміщення солідніше, більш представницьким і яскравіше. Також, це прекрасний спосіб для оформлення приміщень для проведення переговорів та інших офіційних заходів. Кожен клієнт або партнер, який виявиться в такому кабінеті, зможе зрозуміти всю серйозність ваших намірів. У свою чергу, це посприяє підписання взаємовигідних договорів і прийняття правильних рішень.\nДана продукція може бути вироблена з наступних видів матеріалів: прапорова сітка, габардин, шовк і атлас. Прапори в кабінет можуть бути, як односторонніми, так і двосторонніми:\n• У першому варіанті, який є найпоширенішим і недорогим, малюнок наноситься сублімаційним методом на лицьову сторону. Дана продукція застосовується в тому випадку, коли зворотна сторона не має значення (це може бути кріплення на стіну, вивішування на великій висоті і т.д.).\n• Можна придбати і двосторонні прапори. Вони складаються з двох полотен, зшитих між собою. Зображення тут наноситься з обох сторін в одному і тому ж напрямку. Найголовнішою перевагою таких прапорів є читабельний і яскравий малюнок з двох сторін. Правда така продукція виходить важче, а її виготовлення - дорожче. Застосовують дану символіку в тому випадку, коли потрібно нанести на обидві сторони прапора різний малюнок. Виготовляються вони найчастіше з атласу або сатина, а також додатково прикрашені срібною або золотистої бахромою.\nСама друк теж виконується при використанні методу сублімації. Така високоякісна продукція має яскраві і насиченими кольорами того ж відтінку, які не вигоряють на сонці і не тьмяніють з часом. Дане полотно можна прати і прасувати не один раз, при цьому якість малюнка залишиться колишнім.\nКріплення кабінетних прапорів здійснюється за допомогою спеціальної підлогової підставки з флагштоком. Саме ж полотно шиється з кишенею під древко. Його розмір прямо залежить від діаметра самого флагштока.


Як працювати в «білу»: офіційне працевлаштування персоналу, РРО, нульові декларації, майно – компанія по бугалтерським та аудиторським послугам - «А.Б.А.»\nЯк працювати в «білу»: офіційне працевлаштування персоналу, РРО, нульові декларації, майно\nЯк працювати в «білу»\nУкраїнська влада вживає заходів із виводу економіки з «тіні», наслідуючи приклади Італії, Бразилії, Індонезії та Аргентини, де реформи, спрямовані на зменшення «тіньового сектору» економіки дали позитивний ефект.\nЩо таке «нульова декларація»\nУ червні 2021 року Верховна Рада України прийняла Закон №5153, який отримав неофіційні назви закону про «податкову амністію» чи «нульове декларування».\nЙого суть у запровадженні періоду добровільного декларування активів, отриманих під час роботи «у тіні» без сплати податків. Задекларовані ФОПами, самозайнятими особами на робітниками, які отримують заробітну плату в «конвертах» до 1 липня 2022 року активи (рухоме та нерухоме майно, цінні папери, валютні заощадження і т.д.), після сплати податку стануть легальними. За їх отримання особа не понесе адміністративної чи кримінальної відповідальності.\nЗаявлені у період добровільного декларування активи вважаються «нульовою декларацією». Якщо після 1 липня 2022 року податкові органи не матимуть інформації про сплату податків із заробітної плати чи інших доходів, майно, придбане за рахунок цих доходів, буде визнане нелегальним.\nУ Законі перелічені активи, що не підлягають декларуванню у «нульовий період». До них віднесені земельні ділянки площею до 2 га, квартири, площа яких не перевищує 120 кв. м, а також нежитлові приміщення площею до 60 кв. м некомерційного призначення. Також не підлягають декларуванню активи, вартість яких не перевищує 400 тис. грн.\nНаступним кроком, після «нульової декларації», на думку експертів, стане запровадження загального декларування доходів. У подальшому приріст фінансових чи майнових статків особи буде порівняно з прибутками, задекларованими у «нульовий період». Усі активи, що не підтверджені задекларованими прибутками, підлягатимуть оподаткуванню.\nТакими чином влада намагається вивести із «тіні» на обкласти податками самозайнятих осіб, людей, які працюють на аутсорсі, заробітчан та працівників, які отримують заробітну плату у «конвертах».\nЩо отримає робітник від виходу з «тіні»\nВажливим кроком із детінізації економіки має стати прийняття змін до Кодексу законів про працю, спрямованих на стимулювання робітників та працедавців до укладення трудових угод.\nРобітник, який офіційно працевлаштований отримує ряд переваг:\nПісля укладення офіційного трудового договору працедавець зобов’язаний виплачувати заробітну плату у повному обсязі та у визначені угодою строки. За невчасні виплати він несе адміністративну, а за необґрунтовані невиплати — кримінальну відповідальність.\nРегламентовані відносини з працедавцем\nТрудова угода передбачає чітко встановлену тривалість робочого дня. Працедавець не може примусити співробітника працювати понаднормово. Також офіційно працевлаштованому працівнику не загрожують штрафи. За накладення останніх працедавець нестиме відповідальність відповідно до закону. Основними видами покарання робітника за трудовою угодою є догани та звільнення.\nОфіційно працевлаштований робітник отримує передбачені законом лікарняні та інші виплати. Його трудовий стаж враховується під час розрахунку пенсійних виплат.\nКомпенсація у разі скорочення\nПри звільненні, скороченні, суттєвій зміні умов праці, призові на строкову військову службу робітник отримує компенсації, відповідно до діючого законодавства.\nЧому підприємцеві цікаво працювати «в білу»\nПереваги від «узаконення» відносин з найманими працівниками отримує й підприємець:\nЗменшуються витрати на підготовку персоналу\nДосвідчений спеціаліст, не зв’язаний договірними відносинами із працедавцем, може вимагати збільшення заробітної плати, або звільнитися без виконання зобовְְ’язань перед працедавцем. Останній вимушений буде витрачати час і кошти на підготовку нового спеціаліста.\nЗбільшуються шанси на отримання коштів на модернізацію\nЧим менше офіційно працевлаштованих співробітників у штаті компанії, тим менш охоче банки розглядають заявки на отримання кредитів для розширення виробництва, закупівлю товарів, тощо.\nЗменшуються шанси на отримання штрафів за порушення трудового законодавства\nВід початку 2021 року в Україні відновлено роботу інспекторів праці, завдання яких виявити порушення трудового законодавства. Вони перевіряють чи відповідає обсяг виконаних робіт чи наданих послуг фактичній кількості співробітників, чи співпадає інформація Реєстру застрахованих осіб із кількістю працівників, а також чи не приховує підприємець трудові відносини іншими видами громадянських чи господарських відносин.\nЧому підприємці та робітники не готові працювати «в білу»\nНа думку експертів, «тіньова економіка» виступає для малого та середнього бізнесу своєрідним компенсатором економічних та фінансових шоків. Основними причинами роботи у «тіні» підприємці називають адміністративний та податковий тиск держави. Чим більш жорсткими роблять органи державної влади умови оплати праці, тим більше підприємців переходять до «тіньових» відносин з найманими працівниками.\nОкрім того, за даними соціологічних опитувань позитивно або байдуже до тіньової зайнятості ставляться 39% найманих працівників. Більш ніж 59% із них згодні працювати легально, але при цьому отримувати частину заробітної плати «у конверті».


Подорожі і не тільки (Travel and more): Львів, цікаві місця. Вулиця Ставропігійська, площа Музейна, трішки вулиці Івана Федорова і кавалок Підвальної.\nКутовий будинок, фасад якого прикрашають досить цікаві барельєфи.\nДеякі з них можуть здатись непристойними, завдяки цим барельєфам навіть з'явилась історія, що в цьому будинку був бордель, а самі барельєфи трактували, як зображення легенди про Онана. По цим барельєфам вам можуть розповісти таку історію - Онан займається мастурбацією, а Фамарь за цим спостерігає, сильно обурюється і посилає птаха щоб він покарав Онана. Ну птах і карає Онана - відриваючи йому...\nАле то все неправда, люди які розбираються в мистецтві кажуть, що ті барельєфи, навіть близько, не мають відношення до Онана і всяких там неподобств.\nОтут Геракл правою рукою тримає палицю, а лівою яблука Гесперід,\nа тут зображена Венера,\nЛада і лебідь,\nПрометей, якому орел вириває печінку.\nОсь так - усі барельєфи, присвячені персонажам давньогрецьких міфів, а то понарозказують історій...)\nМайже на протязі всієї історії свого існування, площа називалась Домініканською і лише з приходом "совка" почались перейменування площі. Музейною площа стала в 1993 році, назвали її так через Музей історії релігії, що знаходиться на площі в приміщенні колишнього монастиря домініканців.\nПорівняно нещодавно, в 2000 році), на площі Музейній встановили пам'ятник художнику Никифорові Дровняку.\nЄ легенда, що цей пам'ятник може виконувати бажання, для цього потрібно загадати бажання і потерти палець Никифора, але, на жаль, художник виконує лише одне бажання за день, то ж чи виконувати саме ваше бажання - вирішить сам Никифор.\nбезумовно окраса, не тільки площі Музейної, а й усього Львова. Є версія, що саме на місці сучасного Домініканського собору і монастиря, колись стояв палац короля Лева.\nБудівництво теперішнього Домініканського собору розпочалось в 1749 році і в 1764 вже було майже завершене, але через пожежу, що виникла під час фарбування органу і завдала значної шкоди, будівництво храму затягнулось аж до 1778 року. Теперішня дзвіниця була збудована в 1865 році, а в 1895 році перебудували ліхтар на куполі храму.\nХрам прикрашають статуї які створили львівські скульптори, а під банею Домініканського собору можна побачити напис латиною:\n"Soli Deo honor et gloria", що в перекладі на Українську означає - "Єдиному Богу честь і хвала".\nДовкола основної нави Домініканського собору прибудовані кілька каплиць які колись служили усипальницями.\nВ часи СРСР храм закрили, а в приміщеннях храмового комплексу влаштували склад.\nВ 90-х Домініканський собор передано УГКЦ, тепер тут Церква Пресвятої Євхаристії.\nВ 1559 Домініканський монастир став учасником справжніх бойових дій, а все, як завжди - через гроші і кохання.\nКрасуня Гальшка Острозька - найбагатша наречена Речі Посполитої, проти своєї волі була обвінчана з воєводою Лука з Гурки, хоча в деяких джерелах зазначено, що до подій 1559 року, Гальшка ще не була заміжньою. Але, як б там не було, а Гальшка не любила Луку і не хотіла бути з ним тому разом з матір'ю тікає у Львів від войовничого Луки, під захист стін Домініканського монастиря.\nЛукаш, після недовгих вмовлянь Гальшки про повернення, розпочав облогу монастиря, кажуть навіть з застосуванням артилерії.\nВ розпал бойових дій, в монастир домініканців, пробирається коханий Гальшки - князь Симеон Слуцький і вони таємно одружуються, чи то вважаючи попередній шлюб Гальшки недійсним, чи таки правда, що не було ніякого шлюбу з Лукашом.\nДекілька тижнів тривала облога Домініканського монастиря, під час якої життя у Львові завмерло. Монастир стійко стримував натиск воєводи Луки з Гурки, але коли Лука заручившись підтримкою короля перекрив водогони до монастиря - монастир здався.\nГальшку спочатку було ув'язнено в Високому замку, а далі віддано Лукашу.\nНе витримавши випробувань, що випали на її долю, Гальшка збожеволіла і через деякий час померла. Спадок Гальшки так і не дістався Лукашу, бо згідно тогочасних законів, якщо в пари не було дітей то вся спадщина переходила до родичів померлого.\nСаме під час цих подій костел при Домініканському монастирі сильно постраждав і був розібраний, а на його місці збудували собор який ми бачимо тепер.\nУсе цінне, що збереглось від зруйнованого костелу тепер знаходиться в Домініканському соборі.\nУ 1970 році в Домініканському монастирі відкривають музей релігії та атеїзму, а під куполом собору встановлюють маятник Фуко, що підтверджує своїм рухом обертання Землі. В Музеї релігії та атеїзму читали лекції та показували фільми на атеїстичну тематику. Тепер це - Львівський музей історії релігії.\nВ Львівському музеї історії релігії є дев'ять тематичних відділів:\n- Релігії стародавнього світу\n- Раннє Християнство\n- Вірменська церква\n- Історія Римо-Католицької церкви\n- Східні релігії\nА ще в музеї відбуваються концерти органної музики.\nТакож можна відвідати підземелля Домініканського монастиря, які вважаються одними з найстаріших підземель Львова. Є припущення, що ці підземелля це - залишки палацу короля Лева.\nПрогулювався площею Музейною перед Пасхою і натрапив на ось таку виставку писанок.\nНеподалік площі Музейної, за адресою вулиця Івана Федорова 9, можна побачити друкарню Ставропігійського інституту.\nСвого часу це була одна з найбільших друкарень України, а ще саме тут, Іваном Федоровим були видруковані перші книги, про ці події повідомляє пам'ятна дошка на фасаді будівлі.\nА тепер пройдемо кілька кроків до Підвальної, а саме до пам'ятника Івану Федорову.\nВідкрили пам'ятник українському першодрукареві в 1977 році до 400-річчя книгодрукарства в Україні.\nЄ цікава історія пов'язана з пам'ятником Федорова. Розповідають, що скульпторам була вказівка з Москви - за два місяці створити пам'ятник. Звичайно ж за такий короткий час зробити це було нереально, але скульптори знайшли вихід. Взявши типовий макет пам'ятнику солдата, пам'ятники такого типу встановлювали в ті часи ледь не в кожному містечку, змінили голову з суровим обличчям воїна і каску на голову першодрукаря з шевелюрою і бородою, з шинелі зробили фартух, а замість автомата дали в руки книгу.\nОтак і стоїть Федоров в кирзових чоботях на львівські бруківці тримаючи в лівій руці книгу - джерело знань, а правою розсіває ці знання, наче зерно, на благодатний ґрунт львівських вулиць.\nПравдива чи ні історія про виготовлення пам'ятника Федорову вирішуйте самі, а от задум скульпторів з символічним розташуванням рук першодрукаря таки відповідає дійсності бо тільки "Апостол" в 1574 році було видано тиражем 1000 примірників.\nДовкола пам'ятника Федорову розкинувся ринок старих книг.\nТут можна відшукати багато цікавого і ціни приємно здивують, головне не забувати торгуватись і тоді легко можна придбати книгу яка вам сподобалась в кілька разів дешевше від тої ціни, що вам спочатку назве продавець.\nЛьвівський книжковий ринок біля Федорова влада вже кілька разів намагалась закрити і перенести, але люди завжди відстоювали це місце. Воно й добре бо книжковий базар в центрі міста, здається, вже став невід'ємною частиною Львова.\nА ще, окрім книжкового ринку, неподалік пам'ятника Федорову можна побачити залишки Низького і Високого оборонних мурів середньовічного Львова.\nІ ледь не забув, коли встановлювали пам'ятник Федорову то знайшли залишки вежі Мулярів, але на жаль побачити їх нам не вдасться бо на її місці збудовану будинок з адресою Підвальна 1.\nКоролівський арсенал має тепер адресу Підвальна 13.\nЗбудований в 1640 році, на місці так званого Малого арсеналу. Дві третини коштів на будівництво виділив король Владислав IV, що готувався до війни з Туреччиною.\nКоролівський арсенал прибудували до Високого муру і він був частиною системи укріплень Львова. Завдяки внутрішній системі двору Королівського арсеналу, якщо ворог вривався у двір то потрапляв у пастку - ворогів було легко розстрілювати, з внутрішніх вікон.добре прострілювалась кожна частина двору.\nПри Королівському арсеналі працювали ливарня і майстерня зброї.\nКоролівський арсенал використовували для зберігання і ремонту зброї аж до 1927 року, за іншими даними до 1939 року. Тепер тут міститься обласний архів.\nКолись внутрішній портал арсеналу прикрашала скульптурна група: "Архангел Михаїл вражає сатану", але після кількох пошкоджень і перенесень - тепер цю скульптурну групу можна побачити відвідавши Музей зброї в Міському арсеналі.\nНа цьому завершу свою прогулянку вулицями Львова, решту вулиці Івана Федорова, а ще вулицю Руську прошпацерую в наступній публікації присвяченій цікавим місцям Львова.\nЧитайте далі про вулицю Руську та решту вулиці Івана Федорова\nБільше фото з вулиці Ставропігійської, площі Музейної, трішки вулиці Івана Федорова і кавалку Підвальної тут\nОпубліковано Pasha Velukuy о 12:45:00


Водій, який Мерседесом підбив маршрутку, не був п`яним (ОНОВЛЕНО). Кримінал - Новини Рівного та області — Рівне Вечірнє\nВодій, який Мерседесом підбив маршрутку, не був п`яним (ОНОВЛЕНО)\n20-річного водія, який 25 червня поблизу села Орлівка у Сарненському районі скоїв дорожньо-транспортну пригоду, затримали та відправили в ізолятор тимчасового тримання.\nПоліцейські встановили, що 20-річний житель міста Сарни, керуючи легковим автомобілем «Mercedes-Benz» на іноземній реєстрації, виїжджав з другорядної дороги на головну. Він не врахував дорожньої обстановки, не надав переваги в русі та допустив зіткнення із маршрутним таксі сполученням «Київ-Ковель». Від удару маршрутку відкинуло на смугу зустрічного руху, де відбулося лобове зіткнення із вантажівкою під керуванням 57-річного рівнянина.\nТроє осіб із мікроавтобуса «Mercedes-Benz» загинули на місці події: 51-річна жителька Полтавської області, 30-річний мешканець Київщини та водій маршрутки 62-річний житель Ковеля. Ще один водій мікроавтобуса, 36-річний житель Волинської області, від отриманих травм помер у Сарненській центральній районній лікарні. Із травмами різного ступеня тяжкості до лікарні госпіталізували ще сімох пасажирів із Волинської, Київської, Кіровоградської областей, Харкова, Світловодська та Рівного, віком від 19-ти до 57 років, серед яких і водій вантажівки. Двоє із потерпілих, зі слів медиків, перебувають у тяжкому стані, ще одного після надання допомоги, відпустили.\nЗа фактом порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель кількох людей, слідчим управлінням розпочато досудове розслідування. 20-річного водія легковика поліцейські затримали та помістили до ізолятора тимчасового тримання. Вирішується питання про повідомлення йому про підозру у вчиненні злочину та обрання міри запобіжного заходу. Молодик не перебував у стані алкогольного сп’яніння. Відділ комунікації ГУ Нацполіції у Рівненській області помилково спершу зазначив зворотне.\nСанкція інкримінованої йому статті передбачає покарання - позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років, до того ж - з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, повідомляє відділ комунікації поліції Рівненської області.\nПопередня стаття Четверо загиблих: поліція розповіла нові подробиці автопригоди на Сарненщині\nНаступна стаття Мікроавтобусом підбив мотоцикла і втік. Троє людей у лікарні


В поліції відкрили кримінальне провадження через травмування юнака, на якого впало дерево : 17:06:2021 - vsim.ua\nВ поліції відкрили кримінальне провадження через травмування юнака, на якого впало дерево\nПостраждалого 18-річного хлопця забрали до лікарні.\nМинулої доби на Хмельниччині сильний вітер повалив кілька дерев. У Кам’янці-Подільському через це перехожий опинився в лікарні. Трапилось все вчора, 16 червня, на вулиці Огієнка. Близько 17-ої години 18-річний хлопець проходив вулицею, як раптом на тротуар впало дерево. Юнака з тілесними ушкодженнями госпіталізували до Кам'янець-Подільської міської лікарні. Про це повідомили у Секторі комунікації поліції Хмельницької області.\nЗа даним фактом слідчі Кам'янець-Подільського районного управління поліції вже відкрили кримінальне провадження за частиною 1 статті 367 (Службова недбалість) Кримінального Кодексу України.\nНаразі за даним фактом проводиться досудове розслідування. Правоохоронці встановлюють усі обставини події.


Київ чекають масштабні будівництва: тонель під Дніпром, четверта лінія метро, офісний район Kyiv City - Dom2000\nКиїв чекають масштабні будівництва: тонель під Дніпром, четверта лінія метро, офісний район Kyiv City ...\nУкраїна - ризикове місце для інвестицій. Тут можна збагатитися за рахунок високої прибутковості проектів. Але можна і прогоріти через слабку захисту приватної власності.У рейтингу Світового банку за легкістю ведення бізнесу Україна на 152-му місці з 183-х.\nДо того ж Європу лихоманить через кризу в Греції, а США ніяк не оговтається після проблем з іпотекою. І гроші течуть в еталон надійності - американські боргові папери, а не в країни, що розвиваються, до яких відноситься і Україна.\nЧи легко в таких умовах працювати з інвесторами, розповів ЛБ Руслан Крамаренко, заступник голови Київської міської держадміністрації.\n"Ми хочемо розвантажити центр міста" - Чи готові інвестори вкладати гроші в Київ?\n- Світова кон'юнктура досить складна. Ми бачимо, які процентні ставки на кредити, на облігації. Це пов'язано з проблемами Євросоюзу. Тому переконати інвесторів вкладати гроші в Київ важко.Наприклад, майже немає будівельної галузі - робота йде на проектах 2006-2007 років. Нові проекти якщо й стартують, то тільки надцікаве і надприбуткові.\n- Цього, як розумію, мало.Завдання стоїть не просто гроші залучити, а ще й направити їх в потрібні для міста проекти. Що це за проекти?\n- Їх досить багато. І всі вони однаково важливі для міста.\nЯкщо говорити про енергозбереження теплових і водопровідних мереж, то інвестиції допоможуть або стримати тарифи на тепло і гарячу воду, або навіть їх знизити за умови стабільної ціни на газ. Створена схема теплопостачання міста на 5 років.Є ряд заходів, які дозволять реконструювати теплові мережі, насосні станції, центральні теплові пункти і котельні.\nЄ й схема водопостачання, проводиться енергетичний аудит "Водоканалу" за програмою Світового банку на $ 300 мільйонів. Мова йде про кредити на хороших умовах, нам це вигідно.\nЄ думка, що ринок офісних площ в Києві насичений.Але я з ним не згоден. По-перше, у Києва є величезний потенціал виставкової діяльності. Особливо враховуючи, що Європа рухається на схід, а Росія - на захід. Між ними України - це ворота між сходом і заходом.Тому розвивати офісні та виставкові центри ми теж будемо. Для цього ми відібрали кілька майданчиків під проект Kyiv City, підготували пропозиції по великій виставці.Якщо буде розвиватися виставкове напрямок, то з'явиться попит на нові офісно-торгові центри чи навіть комплекс таких центрів. Таким ми бачимо Kyiv City.\n- Можете більше розповісти про цю ідею?\n- Є Moscow City, є Paris City - частина міста, де сконцентровані офісні та торгові приміщення. Ми плануємо побудувати від 1,5 до 3 мільйонів квадратних метрів. Площа забудови від 30 до 80 гектарів.Відповідно, обсяг інвестицій складе від $ 2 до $ 10 мільярдів.\n- Де Kyiv City буде розташований?\n- Ми підготували п'ять майданчиків, на яких можна було б побудувати такий комплекс. Але в підсумку залишиться тільки одна.Розглядаються майданчика "Теличка", "Іподром", "Осокорки Північні", в районі озера Вирлиця і на Березняках. Поки лідирують перші три майданчики.\n- Є вже інвестори, які підтримують цю ідею?\n- Щоб з'явилися інвестори, треба запропонувати їм готовий продукт для інвестицій. Зараз ми цей продукт робимо.\n- Ви плануєте перенаправити в Kyiv City всю ділову активність столиці?\n- Так, в цьому і полягає ідея.Щоб розвантажити центр міста.\n- Як переконати людину з офісом на Хрещатику переїхати на околицю? Це ж великі турботи. - До того як стати чиновником, я керував приватною компанією з персоналом більше 300 чоловік.І мені було дуже зручно перебувати не на Хрещатику. Навіть з тієї точки зору, що зручно добиратися до офісу або їхати додому з роботи.Якщо це буде майданчик "Іподром", то поряд - аеропорт "Жуляни", поруч Виставковий центр, по прямій дорозі - аеропорт "Бориспіль", поруч окружна дорога ... Вся інфраструктура. Необхідно просто якісна пропозиція.\n"Інвесторів цікавлять острови"\n- Про які ще великих проектах можете розповісти?\n- Проводимо конкурс для Вашого островів. До адміністрації надходить маса звернень з організації того чи іншого виду дозвілля на островах.Тобто острова інвесторів цікавлять. Це унікальні острови, ми їх повинні захищати. Але дивитися з одного берега на острів і говорити, що це заповідник - це одне. А хто буде доглядати за цим заповідником?Сьогодні 60% островів знаходяться у заповідній зоні, де взагалі нічого не можна робити. Інші 40% відкриті для відвідування, але знаходяться в жахливому стані. Це можна виправити.\n- Якого роду інвестиції там можуть бути?\n- Там можуть і футбольні поля, і відкриті кінотеатри, і яхт-клуби, і пляжі, і волейбольні літні майданчики. Гідропарк, наприклад, потрапляє в ці 40%.\n- Схили Дніпра теж цікавлять інвесторів?\n- Ми замовили проект по створенню єдиного туристичного маршруту, який пройде в тому числі і по схилах Дніпра. Можу заспокоїти, що схили Дніпра перебувають під захистом ЮНЕСКО, і забудовуватися не будуть.Ми займаємося тільки організацією туристичного маршруту і упорядковуємо зелену зону.\n- Чи з'являться нові мости через Дніпро?\n- Так, працюємо над будівництвом двох тунелів або мостових переходів (рішення остаточного немає) через Дніпро для створення малої окружної дороги. Один - продовження вулиці Заболотного з виходом на Бориспільську трасу.А інший - продовження вулиці Північна.\n"Метро на Троєщину можна запустити в 2017 році" - Наше видання багато писало про розвиток транспортної інфраструктури Києва. Один з наймасштабніших проектів - метро на Троєщину.Провести туди метро обіцяють з кінця 80-х, тому не віриться, що це буде зроблено. - Міст Кирпи (Дарницький міст) будувався багато років за державний рахунок.З досвіду Росії та інших країн світу ми бачимо, що інфраструктуру можна розвивати швидше, якщо залучати приватні інвестиції. Цей метод називається державно-приватним партнерством. За рахунок нього можна реалізувати цей проект.\nМова йде про будівництво четвертої гілки метро, яка йде відокремлено. Її будівництво ще не розпочато. Тому є можливість побудувати гілку з наступною концесією або лізингом.У випадку з концесією метро залишиться у власності міста, але інвестор отримуватиме гроші за його експлуатацію, поки не відіб'є вкладення і не отримає запланований прибуток.\n- В інтерв'ю LB.ua головний архітектор Києва Сергій Целовальник говорив, що існує два проекти будівництва метро на Троєщину: по вулиці Бальзака і по вулиці Маяковського.\n- Є проект будівництва метро на Троєщину 1986 року, де гілка проходить по вулиці Бальзака. З усіма цифрами і розрахунками. Поки всі роботи ведуться виходячи з цього проекту, незалежно від джерел фінансування.Так, дійсно є тертя, і доручено архітектурному та будівельному блоку Київської адміністрації визначитися, чи доцільно будувати метро по Маяковського.\n- Проект по Маяковського лобіюють якісь забудовники?\n- Не можна сказати однозначно. Є кілька зацікавлених організацій. Починаючи від проектного інституту, якому, напевно, цікаво розробити ще один проект.І закінчуючи підрядною організацією, якій було б вигідно вести будівництво не на відкритій місцевості на Бальзака. Там зробив контактні рейки, організував відсипання і поставив станції відкритого типу, як на Броварській лінії.Інша справа - заходити під землю на Маяковського. Зрозуміло, що проходження одного метра по Маяковського буде раз в 50 дорожче, ніж по Бальзака.\n- Якщо все ж вести метро по Бальзака, як скоро воно запрацює?\n- Якщо по Бальзака запустити гілку, то при наявності належного ритмічного фінансування ми виходимо на термін введення в експлуатацію в 2017 році.Притому основною проблемою ми бачимо не прокладку комунікацій на Троєщині, а саме роботу на правому березі. Там треба працювати під землею, що досить складно.\n- Як участь приватного капіталу позначиться на тарифах на четвертій гілці метро?- Є різниця між тарифом та вартістю проїзду. Тариф розраховується на основі витрат та мінімальної рентабельності підприємства (інвестора) - до 12% максимум. І він дійсно буде набагато вище, ніж оплата за проїзд.Але вже сьогодні при платі за проїзд 2 гривні собівартість проїзду в метро (тариф) становить 2,68 гривні. Просто 68 копійок за кожного пасажира доплачує місто.\nТому навіть якщо проїзд по новій гілці буде коштувати 3-4 гривні (а тариф зросте не тільки через будівництво, а й через інфляцію, зростання цін), то на вартості проїзду це не позначиться. Різницю в тарифах буде компенсувати місто.\nТут, звичайно, можна поставити запитання: чого ж не будувати самим без приватного інвестора? Але за скільки місто може такий проект подужати?\n- Буде не 2017 рік, а 2037-й ...\n- Так, побудуємо ми це до 2037, і коштувати це буде вдвічі дорожче.Тому що фінансування буде вестися неритмічно. Тому що потрібні будуть витрати на охорону, консервацію, розконсервацію ... А місту метро потрібно зараз.\n- Чому не запустити кільцеве метро як у Москві чи Токіо?Яке б об'єднало вже діючі гілки?\n- Ми вже запустили кільцеву електричку, яка в декількох точках перетинається зі станціями метро.\n- Вірно, але електричка йде по дуже маленькому кільцю - перетинається з Вокзальної станцією, з Лівобережної ... А якщо побудувати велике кільце, то можна було б вирішити проблему не тільки жителів Троєщини.\n- Легко говорити.Кожен такий проект треба ретельно прораховувати. І ми зараз готуємо конкурс з відбору компанії, яка б могла розробити перспективну транспортну схему.Компанія-переможець буде прораховувати, де краще прокласти метро, де запустити новий маршрут автобуса, а де дорогу побудувати.\n"Підземні переходи будуть в чистоті і порядку" - Скільки грошей витратять на реалізацію Стратегії розвитку Києва? - Всього закладено 82 млрд гривень до 2025 року. З них 15% - державні кошти, решта - інвестиції.\n- Основна частина інвестицій повинна прийти в перші роки або якось гроші будуть рівномірно надходити до 2025 року?\n- Ми відводимо близько двох років на так званий старт-ап. По-перше, треба повністю перебудувати схему залучення інвестицій. Друге: розробити проекти для інвесторів. Третє: переконати інвесторів у необхідності вкладати гроші.\nЧастина проектів буде розроблена до січня 2012 року. Потім держекспертиза, конкурс, дозвільні документи. На все це піде близько року.Тобто перші гроші за найпростішим проектам підуть в 2012 році, але бум інвестицій, я думаю, буде в 2013 році. Це якщо ми приберемо всі бюрократичні процедури по максимуму.Якраз до цього часу ми прийдемо на схему фінансування метро, на проекти з паркінгів (хоча найнеобхідніші ми побудуємо вже в наступному році, навіть якщо це треба буде робити за власні кошти).\n- Крім парковок будуть інвестиції і в зупинки, і в підземні переходи. Але про це ж говорилося і раніше. Чим ваш підхід кардинально відрізняється?\n- Є переходи - їх 236 на все місто.Їх утримання обходиться у 12 мільйонів гривень на місяць. А в оренду вони здаються за 4 мільйони гривень. Навіщо така оренда, якщо йдуть збитки?\nБільше того, здаються окремі площі, а не цілі переходи.Тому у нас незаконна торгівля в переходах, немає прибирання території. У нас орендар відповідає лише за свої кілька метрів.\nМи ж говоримо про те, що в оренду буде передаватися весь перехід.У договорі буде зазначено, які площі можна використовувати для торгівлі, а які - для проходу людей. Плюс ділянка на 20 метрів навколо входу і виходу буде міститися в чистоті і порядку.\nТаким чином, ми з вами отримуємо монопольну відповідальність за зміст переходу. Перекладаємо цей збиток у 8 мільйонів за утримання на плечі інвесторів. І з досвіду тієї ж Москви отримуємо чистенький перехід.\n- Інвестору буде цікавий центр, а що робити з переходами на околицях? - Ми ділимо всі переходи по пакетах. За лотами. До того ж не можна говорити "центр" або "не центр". Тому що перехід на Майдані - найдорожчий, напевно.А варто пройти 300 метрів на Європейську площу - там вже немає людей.\nПереходи будемо віддавати в довгострокову оренду. У разі несплати або відсутності прибирання будемо розривати договори.\nТе ж саме і по зупинним комплексам.Там ще буде заданий єдиний архітектурний стандарт.\n- Парковки будуть наземні або підземні?\n- Будуть і наземні, і підземні. Але з досвіду Європи підземні парковки доцільно закладати в проекти при будівництві будинків.\n- А зараз у забудовників немає такого обов'язку?\n- Є. Але є проекти, які вже погоджені, і в яких ведеться будівництво. І змусити такого забудовника зробити три поверхи паркувальних ми вже не можемо.\n- Як влада працює з інвесторами?\n- У понеділок ми відкрили єдиний дозвільний центр, "єдине вікно". Це має спростити роботу з інвесторами.Перевели в цей центр всі свої дозвільні органи та половину загальнодержавних дозвільних структур.\nЩо стосується великих проектів, то в Києві буде кілька людей у ранзі радників.Вони будуть працювати за напрямками Стратегії (всього вісім напрямків). Вони будуть особисто готувати проекти, захищати їх.Після того, як проект пройде захист, ми визначимо його пріоритетність і передамо в комунальні підприємства для подальшої роботи.