Професор П’єр ІБІШ — про глобальне підвищення температури та екосистемні рішення – IRCEF\nНа головну » Новини » News » Професор П’єр ІБІШ — про глобальне підвищення температури та екосистемні рішення\nЗміна клімату є одним із ключових викликів людства. Цьогорічна зима вже побила температурні рекорди і змушує задуматися над тим, яким чином це вплине на аграрний і туристичні ринки вже найближчим часом. Нагадаємо, наша газета нещодавно наводила думку на цю тему завідувачки відділу прикладної метеорології та кліматології Українського науково-дослідного гідрометеоінституту, кандидатки географічних наук Віри Балабух («День» № 5 від 15 січня 2020 року).\nПро те, які наслідки кліматичних змін варто чекати уже найближчими роками, як від цього постраждає Україна і чи можливо адаптуватись до нової реальності, розповів професор з охорони природи університету сталого розвитку Еберсвальде (Німеччина) доктор П’єр ІБІШ.\n«ЗАРАЗ БАЧИМО ШВИДКІ РЕАКЦІЇ В ПРИРОДІ, ЯКІ ВІДВЕРТО ЛЯКАЮТЬ»\n— Яким чином вас особисто торкнулася зміна клімату?\n— Вперше дізнався про зміну клімату ще наприкінці 1980-х, спілкуючись з одним із піонерів-експертів у цій сфері професором Хайнлотом. Він був членом комісії німецького парламенту з питань зміни клімату, яка збирала всі наявні докази і теорії щодо ризиків та можливих сценаріїв, ще до заснування IPCC (Міжурядова група експертів з питань змін клімату. — Авт.) Це мене зацікавило. Відтоді ніколи не переставав думати про значення зміни клімату для природи та людства.\n— Ви багато років провели в Південній Америці. Чим там займалися?\n— Pазом з командою намагалися інтегрувати зміни клімату в планування збереження біорізноманіття. Звісно, все це було трохи абстрактно. Однак наукова література розвивалася швидко й переконливо. У Болівії мав шанс сприяти реалізації одного з перших великих проєктів, який показав, що захист лісу сприятиме пом’якшенню кліматичних змін.\n— Після повернення із Південної Америки з 2003 року розпочав інтенсивніше досліджувати необхідність та варіанти адаптації до зміни клімату в галузі охорони природи та управління лісами в Німеччині. Починаючи з 2010 року в межах проєктів по всьому світові ми розробили методологію оцінки ризиків на основі екосистем і стратегічного планування. Нарешті увійшли в епоху, коли неможливо було не помітити, що зміни клімату вже відбуваються. Прикро бачити, як подібні зміни стають реальністю. Багато років поспіль попереджали про можливість того, що наші лісові екосистеми можуть зруйнуватися або принаймні кардинально змінитися, коли зміни клімату запускають певні екстремальні події. І зараз, власне, бачимо швидкі реакції в природі, які відверто лякають.\n«НАША МЕТА — ВИВЧИТИ ВАРІАНТИ АДАПТАЦІЇ»\n— Про які реакції йдеться і де конкретно?\n— В основному — пов’язані зі зміною клімату. Зокрема, в таких європейських країнах, як Німеччина чи Україна: затоплення територій і дефіцит води, надзвичайно висока температура, теплові хвилі та посухи, повені, пошкодження лісів шкідниками, пожежі, втрата продуктивності сільського господарства. Все це впливає на здоров’я людини і на економіку загалом.\n— Які проєкти реалізовуєте в Україні?\n— Наразі втілюємо в життя лише один проєкт, який підтримує три біосферних резервати в Україні — Розточчя, Шацький та Деснянський. Наша мета — вивчити варіанти адаптації до зміни клімату на основі екосистем.\nБіосферні заповідники ЮНЕСКО створили як живі лабораторії, де фахівці вивчають нові шляхи сталого розвитку. Їх часто розглядають як просто захищені території для збереження біорізноманіття, але їхня основна місія полягає в пошуку природоохоронних рішень суспільних проблем і забезпеченні хорошого життя людей, які користуються природними системами, не завдаючи при цьому їм шкоди. Ми прагнемо допомогти українським біосферним резерватам пропонувати нові рішення і ставати зразками для наслідування.\nРіч у тім, що природні екосистеми можуть знижувати екстремальні температури й буферні аномальні коливання клімату, регулювати потік води і захищати людей від небезпек. Ми маємо зрозуміти їхній потенціал. Опісля — запропонувати діяльність та проєкти, які б сприяли стабілізації та використанню природних можливостей — допомогти природі, щоби вона могла допомогти людині.\n«Я МАВ ПОВЕРНУТИСЯ ІЗ ПІВДЕННОЇ АМЕРИКИ, ЩОБИ СПРАВДІ ЗРОЗУМІТИ, ЩО ЦЕНТР ЄВРОПИ РОЗТАШОВАНИЙ В УКРАЇНІ»\n— Чому вибрали для дослідження саме Україну?\n— Відтоді як повернувся із Болівії, щороку відвідував Україну — важливу та велику країну Європи. Я мав повернутися із Південної Америки, щоби справді зрозуміти, що центр Європи розташований не в Німеччині чи будь-якій із наших держав-сусідів, а в Україні.\nРізноманітні соціально-економічні та геополітичні виклики, з якими стикається Україна у своїй боротьбі за пошук хорошого місця в Європейському домі націй, спонукають нас до активізації співпраці.\nІ останнє, але не менш важливе: ми в захваті від цінних екосистем в Україні. Їх потрібно захищати задля збереження функціональності та послуг, які вони надають людям.\n— Під час своїх проєктів ви аналізуєте теплові мапи регіонів. Що саме означають ці мапи, як збирати відповідні дані і як їх використовувати?\n— Мапи температури поверхні створюємо у співпраці з фахівцями Потсдамського інституту досліджень впливу на клімат. Науковці використовують великі дані, сформовані супутниками, які вимірюють відбиття радіації на поверхні Землі й за допомогою яких можна зрозуміти, наскільки певний ландшафт страждає від «лихоманки-гарячки» — нагрівається чи охолоджується. Різниця денних температур влітку між лісами та сільськогосподарськими угіддями або поселеннями може становити кілька градусів Цельсія.\nНас цікавить, зокрема, температура поверхні в регіонах біосферних резерватів, з якими працюємо. Перші результати показали, наскільки прохолоднішими є ліси і наскільки вони важливі для підтримки температури навколишнього середовища.\nТакож бачимо, що деякі звичайні практики, такі як просіки лісів, сприяють потеплінню і зменшенню здатності екосистем захищати себе та людей від зміни клімату.\nЗагалом мапи допомагають нам обговорити варіанти адаптації до зміни клімату. Доводиться ставити під сумнів певний тип землекористування, який добре працював у минулому, але може створювати ризики для функціонування екосистеми за умов глобального потепління.\n«ЗАРАЗ СТИКАЄМОСЯ З ІМОВІРНИМ РИЗИКОМ ТОГО, ЩО ПОТЕПЛІННЯ НА 1,5°C ДОСЯГНЕМО В НАЙБЛИЖЧІ КІЛЬКА РОКІВ»\n— На думку експертів, якщо глобальна температура Землі зросте більш ніж на два градуси, то зміни клімату стануть незворотними. Наскільки світ близький до цієї межі?\n— Навряд чи ми достатньою мірою зрозуміли всі механізми, які сприяють зміні клімату і які призводять до складних реакцій у природі. Підвищення температури на два градуси, як вважалося, є точкою неповернення — перехід до швидкої зміни клімату, яку не можна буде зупинити століттями і навіть тисячоліттями.\nДля людей, які вимірюють історію десятиліттями і століттями, насправді це може стати «незворотним».\nУ наш час багато кліматологів погоджуються, що потепління на два градуси — порівняно з доіндустріальними часами — занадто великий ризик. Тому 2015 року в Парижі було досягнуто знаменитої кліматичної угоди. Зокрема, було поставлено нову мету — спрямовувати всі зусилля на обмеження зростання температури до +1,5°C від доіндустріальних рівнів, оскільки це суттєво зменшить ризики зміни клімату і впливи на них.\nНа жаль, поки що людству не вдалося ініціювати жодних серйозних змін, які знизили б глобальні викиди парникових газів. Зараз стикаємося з імовірним ризиком того, що потепління на 1,5°C досягнемо в найближчі кілька років.\n— Чого варто очікувати?\n— Якщо не вдасться повернути «колесо» в найближчі кілька років, то на нас чекають серйозні проблеми. Деякі регіони перебувають в особливій зоні ризику. Північна півкуля нагрівається швидше, полярні та бореальні (екосистеми, характерні для субарктичних (у Північній півкулі) та субантарктичних (у Південній півкулі) територій. — Авт.) екосистеми здаються дуже вразливими, і навіть у наших помірних регіонах зміни можуть стати занадто швидкими.\nНа зміни клімату згубно впливають явища, які є наслідками надмірного використання природи, різних забруднень та всіх інших створених людьми екосистемних проблем.\n— Якщо людство повністю припинить викиди вуглекислого газу в атмосферу, чи зможемо врятувати планету від подальшого швидкого нагрівання? Адже океани, по суті, є гігантськими обігрівачами, які накопичили дуже велику кількість тепла.\n— На думку кращих вчених-кліматологів, у нас може бути шанс — якщо нарешті дослухаємося до попереджень.\nКілька тижнів тому в міжнародному науковому журналі IPCC було опубліковано матеріал «Попередження світових вчених про надзвичайну ситуацію з кліматом». Це звернення підтримали тисячі вчених. Вони одностайно заявляють, що кліматична криза є «більш серйозною, ніж передбачалося, і загрожує природним екосистемам і долі людства». Що можна до цього додати?\nКоли молода шведська кліматична активістка Грета Тунберг каже: «Я хочу, щоб ви панікували», — це не здається недоречним.\n«АНОМАЛІЇ НЕВДОВЗІ МОЖУТЬ СТАТИ «НОВИМИ НОРМАМИ»\n— Крім сильної літньої спеки, ми також помічаємо й інші ознаки зміни клімату: урагани, повені, нетипову рослинність, лісові й торфові пожежі. Що з цього списку є в Німеччині?\n— Нині нас особливо турбує стрімка загибель лісів. Протягом 2019 року принаймні 300 000 га постраждали від посухи та спеки. Хвойні насадження руйнуються. Лісові господарства зазнають збитків. Міністр сільського господарства навіть організував національний лісовий саміт, а наш національний парламент — слухання щодо становища лісу.\nМинулого року сухе літо виявилось причиною того, що на річках майже не було води, рух кораблів був перерваний, електростанціям довелося зменшити виробництво, оскільки річкова вода стала занадто теплою для охолодження. Втрати сільського господарства виявились завеликими. В останні два літа деяким громадам довелося навіть заборонити зрошення.\nНАСЛІДКИ ДЛЯ СІЛЬСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА ТА ЛІСІВ МОЖУТЬ БУТИ ЖАХЛИВИМИ. НАПРИКЛАД, У КАРПАТАХ ВІДМИРАННЯ ХВОЙНИХ ДЕРЕВ МОЖЕ БУТИ ПРЯМО ПОВ’ЯЗАНИМ ЗІ ЗМІНАМИ КЛІМАТУ / ФОТО МИКОЛИ ТИМЧЕНКА / «День»\nМи справді страждаємо від дедалі сильніших лісових пожеж, особливо в соснових насадженнях. Затоплення та сильні бурі також траплялися протягом останніх років.\nДослідження показують, що ймовірність таких екстремальних теплових хвиль істотно збільшилася за рахунок зміни клімату, відповідно — подібні аномалії невдовзі можуть стати «новими нормами».\n«В УКРАЇНІ ЗАЛИШИЛИСЯ НЕДОТОРКАННИМИ РІЧКОВІ ЕКОСИСТЕМИ, А ТАКОЖ ПРАЛІСИ В ГОРАХ — ПРО ЦІ ФУНКЦІОНАЛЬНІ ЕКОСИСТЕМИ НІМЕЧЧИНА МОЖЕ ЛИШЕ МРІЯТИ»\n— Які заходи вживаєте на державному та регіональному рівнях для адаптації до зміни клімату?\n— У нас є національна стратегія адаптації. Серед екосистемних рішень — зменшення дренажу, надання більше місця річкам, зволоження боліт, зменшення герметизації міських поверхонь та будівництво зелених дахів.\nСпекотне літо допомогло зрозуміти тим, хто приймає рішення на державному рівні, що адаптація до зміни клімату — це питання якості життя, здоров’я та безпеки.\n— В Україні є багато водойм. Найнебезпечніші для нас — повені. Що можемо використати з німецького досвіду адаптації?\n— В Україні залишилися недоторканними річкові екосистеми, а також праліси в горах — про ці функціональні екосистеми Німеччина може лише мріяти. Крім того, опираючись на німецький досвід, не можна знищувати природний потенціал, а навпаки — варто наполегливо працювати, щоби підтримувати механізми адаптації на основі екосистем.\n— Цьогорічна зима для українців розпочалась з екстремально теплих показників. Для багатьох це не так уже й погано. Чи треба хвилюватися?\n— Я не радив би просто мріяти про те, що життя стане простішим з теплішою та екстремальнішою погодою. Наслідки для сільського господарства та лісів можуть бути жахливими. Наприклад, у Карпатах відмирання хвойних дерев може бути дуже пов’язане зі змінами клімату. Також дефіцит води здатен стати критичним у деяких регіонах. Нестача снігу взимку вплине на гірські екосистеми та місцеві економіки, які залежать від зимового туризму.\n— Як ви вважаєте, українці є екологічно відповідальними чи, навпаки, байдужими до зміни клімату?\n— Як і будь-де на планеті, в Україні є люди, які добре розуміють суть проблеми. Але я також бачу, що багато інших охоплені короткостроковими потребами й викликами, що заважає їм визнати ризики.\nЗнаю Україну вже понад десять років. Був свідком того, що багато екосистем тут погіршуються з часом. Попри це, потенціал все ще існує. Однак ті, хто приймає рішення в Німеччині, Франції, в Україні й будь-де у світі, зосереджуються на традиційних способах розв’язання проблем, прагнучи економічного зростання, і наразі не реагують на попередження вчених. Людство вступає в дуже критичну фазу історії.\n«У РАЗІ НЕБЕЗПЕЧНИХ ЗМІН КЛІМАТУ ІСНУЄ РИЗИК ТОГО, ЩО ЛЮДСТВО ПОТРАПИТЬ У TERRA INCOGNITA»\n— Чи здатні кліматичні процеси спричинити міграційні, соціальні чи навіть політичні катаклізми?\n— Боюся, що це можливо. Уже відомо про конфлікти щодо води на територіях транскордонних річок. Уявімо, що в деяких частинах земної кулі, де живе багато людей, сільське господарство стане важким або неможливим. Це може призвести до політичної нестабільності та хвилі еміграції. Про це вже є чимало досліджень. Нещодавній звіт Міжурядової групи експертів з питань змін клімату також засвідчив, що в багатьох місцях може стати занадто спекотно для людей. Існують ризики величезних проблем зі здоров’ям.\n— Чи є якась користь від зміни клімату для людства?\n— Сучасні цивілізації зародилися в період останніх десяти тисяч років з досить стабільними кліматичними умовами. Однак навіть незначні кліматичні коливання в минулому спричиняли голод і геополітичні потрясіння. Наприклад, під час кліматичного песимуму раннього Середньовіччя (загальне похолодання клімату в Європі, яке тривало кілька століть після римського кліматичного оптимуму. Кульмінацією кліматичного песимуму було похолодання 535—536 років. — Авт.) народи Євразії мігрували і вторгались в інші території.\nПроблема не в тому, щоб мати якісь більш комфортні умови. Йдеться не про те, щоб увімкнути обігрівач і не потребувати пуловерів у кімнаті. У разі небезпечних змін клімату існує ризик того, що людство потрапить у terra incognita — невідому землю без відповідного обладнання та достатньої кількості їжі.\nЗвісно, мені подобається зараз вирощувати виноград на півночі Німеччини. Також, коли погода стає теплішою і сухішою, деякі регіони, скажімо, німецьке узбережжя Балтії, виграють від бурхливого туризму. Але ціна за ці незначні й короткострокові вигоди, яку доведеться сплатити в середньостроковій перспективі, занадто висока.\nPrevious post 20 тис. га недоторканних лісів України чекають на отримання статусу пралісових пам’яток природи.\nNext post Тренінг з питань відповідального управління відходами для школярів


Регіональні партії: чи є загроза національній безпеці | Петр и Мазепа\nРегіональні партії: чи є загроза національній безпеці\nНебезпека регіональних партій. Хто з них є прихованими сепаратистами, а хто — нормальним політичним об’єднанням.\nПримітка редакції. Хоча в Україні усі партії, згідно закону, мали б бути представлені в усіх регіонах, на практиці в нас є значна кількість «регіональних» політсил. Наскільки це небезпечно? Хто з них є прихованими сепаратистами, а хто — нормальним політичним об’єднанням? Розібратися спробував Сергій Пархоменко.\nВ чинному реєстрі Мін’юсту значиться близько трьох десятків партій, які орієнтовані не так на всеукраїнську, як на місцеву політику. В одних випадках про це свідчать назви партій, в інших, за фактом, діяльність партії обмежується однією, двома або трьома областями. Є навіть такі партії, діяльність яких зосереджена навіть не в одній області, а в одному районі одного міста(!) Наприклад, «Сила громад» — партія одного району — Деснянського в місті Києві, так само, як і Партія рішучих громадян. Або ж партія «Нові обличчя» — це партія, яка фактично не веде активну діяльність поза межами міста Ірпінь — передмістя столиці.\nУ світлі децентралізації, реформування місцевого самоврядування такі от партії мали підняти свою політичну вагу. Втім, як свідчить практика, цього не відбувається. І якщо якісь регіональні партії й проявляють себе, то або в контексті інструменту для просування певного політика на місцевому рівні, або задля лобіювання регіональних політичних і бізнесових груп на всеукраїнському рівні.\nЯк показує історичний приклад, регіоналізм в Україні поки не став настільки цивілізованим, як у країнах ЄС, й це може нести цілком конкретну загрозу.\nОглядаючись в недалеке минуле, мусимо констатувати: Партія регіонів — той жахливий приклад, коли адепти регіоналізму виплекали сепаратизм. По суті, ПР — це був донецький регіоналізм, який у 2014 році як реакція на Революцію Гідності став основою донецького сепаратизму.\nСпробуємо розібратися, які в Україні існують регіональні партії й на що спрямована їхня діяльність.\nПівдень і Схід\nДо 2014 року партії, орієнтовані на електорат Півдня та Сходу України, переважно були провідниками ідей «руского міра».\nПромовистий приклад — партія «Руський блок» (заборонена в 2014 році), діяльність якої була зосереджена переважно в Криму і місті Севастополі.\nАбо ж партія «Союз» покійного Лева Миримського — фактично кримська російська іредентистська партія. Партія свого часу була утворена на базі забороненої Міністерством юстиції України Кримської партії, державну реєстрацію партії поки що не скасовано.\nСкрін-шот сайту Л.Миримського, де покійний нардеп вже після анексії Криму публічно засудужує арешт харківського сепаратиста Костянтина Долгова\nНайбільше регіональних партій за фактом діють в Одесі, або ж мають одеське походження. Зокрема, це Партія пенсіонерів України, «Родіна» — партія прихильника «новоросії» Ігоря Маркова, «Блок Геннадія Чекіти «За справедливість», Українська морська партія Сергія Ківалова. Є також «муніципальна» партія мера «південної пальміри» Геннадія Труханова «Довіряй справам».\nЩе є політична сила, яка так і називається «Одеська партія», щоправда, зареєстрована вона в Києві. Її голова Євгенія Кобизєва колись очолювала так звану «Блокову партію», теж, до речі, одеську, з якої свого часу виник «Наш край». «Наш край» — це партія, яка сповідує регіоналізм, фактично — одна з «ідейних наступниць» Партії регіонів. Ця політсила об’єднує в собі представників ряду місцевих еліт півдня і сходу України. Почала свій поступ саме з Одещини, з Бессарабії, де один з засновників «Нашого краю» Антон Кіссе активно проводив агітацію серед болгарської етнічної меншини.\nПотім до партії почали приєднуватися такі відомі регіонали, як Сергій Кальцев (Запоріжжя), Володимир Сальдо (екс-мер Херсона), Юрій Хотлубей (екс-мер Маріуполя, що навесні 2014 року намагався загравати з сепаратистами) та інші…\nВласне, саме під «теплим сонцем» Півдня України розквітла найбільша кількість партій, зареєстрованих під місцеві вибори: подібним до Одеси шляхом пішов Херсон, де було створено «іменну» партію міського голови — «Блок Володимира Миколаєнка». Ще в цьому місті діє партія «Херсонці», зареєстрована в Києві.\nА ще на Одещині діють «Циганська партія України» та «Грузинська партія України». За словами експерта Комітету виборців України Дениса Рибачука, ці партії (Циганська, Грузинська, а також Партія поляків, Партія угорців і т.д.) є партіями національних меншин.\n«Ці партії показують національну приналежність, а не ідеологічну», — цитує Рибачука Громадське радіо. Втім, тут дозволю собі не погодитись з експертом КВУ: радше це технічні партії, що створювалися «під вибори» або з метою «відмивання» грошей. Наприклад, «Партія поляків України» була свого часу її лідером Станіславом Костецьким з пафосом презентована польським політикам. Але коли Республіка Польща відмовилася надавати фінансову допомогу партії, її діяльність, м’яко кажучи, дуже швидко згорнулася.\nВідомі екс-регіонали в керівництві «нашого краю». Інфографіка руху «Чесно»\nЩодо партій, які діють або діяли переважно на Донбасі, то тут ще можна згадати «Слов’янську партію», зареєстровану в Донецьку, актив якої в 2014 році переважно перейшов на бік проросійських терористів.\nЄ ще відносно нові партії «Відродження і розвиток», «Суверенна Україна» та «Партія Європейських Демократів». Основне, що про них відомо, що вони були зареєстровані вже після початку війни на Донбасі.\nЗахідний регіон не такий багатий на регіональні партії, як Одеса. Переважно регіональні партії зосереджені в Закарпатській області.\nЦе «Єдиний Центр», де-факто — закарпатська регіональна партія, дітище клану Балог, що поза Закарпаттям політичного впливу практично не має, та «КМКС» Партія угорців України.\nЄ ще «Українська Галицька партія». Її діяльність зосереджена у Львівській, Тернопільській та Івано-Франківській областях. Саме ця партія найбільше подібна до цивілізованих європейських регіоналістських партій. І хоча деякі ура-патріоти вже встигли охрестити її ледь не «сепаратистською», партією, що працює за гроші Кремля, але вона такою не є. В її керівництві є не просто патріоти, а й націоналісти, які мислять загальнодержавними, а не лише місцевими категоріями, хоча й підтримують децентралізацію як важливий фактор, зокрема, й для економічного розвитку регіону.\n«Верхівка національно-демократичних партій розглядає Галичину не як полігон для обкатки реформаторських ідей та їх пропаганди перед цілою Україною, а єдино як плацдарм для штурму київських владних висот. Тому для нас нині абсолютно необхідним є створення політичної сили, що зможе реалізузати нашу візію України як держави, української за суттю та європейської за цінностями. І почати з Галичини», — так сказано в Маніфесті партії.\nА от такі партії, як Партія угорців, той же Денис Рибачук вважає певною загрозою:\n«Ми не так давно чули про скандали, коли ці партії ніби фінансувалися з-за кордону. З іншого боку, маємо офіційну позицію Віктора Орбана з Угорщини, який каже, що є свої територіальні претензії на Закарпаття. Діяльність таких партій може підігрівати ситуацію. До окупації Криму діяла партія «Руський Блок» Аксьонова. Якби ми класифікували, то назвали б її регіональною партію. Це питання того, чи становлять вони загрозу. «Руський блок» у Криму став загрозою», — каже експерт КВУ.\nЩодо «КМКSZ» Партія угорців України, яка у 2015 році об’єднала в собі дві партії – власне КМКSZ і Демократичну партію угорців, то її керівництво до 2013 року підтримувало Віктора Януковича і Партію регіонів, а в 2014 році її голова Василь Брензович став депутатом вже від президентської партії БПП-«Солідарність». Відтоді питання угорської меншини не особливо мусувалося в українському політикумі поки, як пише видання «Високий замок», «Василь Брензович, після відповідних консультацій з представниками Генерального консульства Угорщини в Ужгороді, виголосив у Верховній Раді України полум’яну промову на тему утисків та залякувань представників угорської нацменшини краю. Депутат розповів про «факельну ходу» націоналістичних організацій на площі Шандора Петефі, де, зокрема, лунало провокативне гасло «Мадярів на ножі!» А 2 квітня в українському місті Береговому у приміщенні Закарпатського угорського інституту він же стоячи аплодував представникові українофобської угорської партії Jobbik Дюре Чобо у відповідь на його заклики зробити все, щоб на Закарпатті утворилася русинсько-угорська автономія…»\nЯк відзначає політолог Олександр Никоноров, угорці Закарпаття мають широку мережу національно-культурних організацій, які не гребують політичною співпрацею з угорськими радикалами та одіозним кумом Путіна Віктором Медведчуком та людиною останнього Іваном Чубірком, який є прихильником «угорсько-русинської автономії».\nХоча, якщо відверто, у випадку з угорськими політичними рухами Закарпаття ситуація може погіршитися лише у випадку приходу до влади в Будапешті ультраправих неадекватів. Втім, та обставина, що Угорщина є членом ЄС і НАТО, все одно мінімізує ризики фінансування угорського сепаратизму в Закарпатті.\nСайт Партії угорців України. Все – угорською. Навіть англомовної версії немає\nЦентр і Північ\nПро деякі київські партії ми вже писали вище. Можна ще згадати партію «Кияни передусім!» та сумнозвісний проект Сергія Думчева «Рух за реформи», який з тріском провалився на виборах до Київради в 2015 році.\nЩодо інших партій, орієнтованих переважно на населення північних та центральних областей, то можна згадати партію «Вінницька європейська стратегія» та партію родини Герег «За конкретні справи», яка переважно провадить свою діяльність в Хмельницькій області.\nЄ ще партія ВО «Черкащани» колишнього нардепа від Блоку Юлії Тимошенко Анатолія Семиноги.\nЄ декілька партій, які зареєстровані на Волині, в Харківській, Дніпропетровській, Рівненській, Полтавській і Сумській областях, переважно нещодавно.\nДо речі, до певної міри місцевими політичними партіями можна вважати «проекти Коломойського» — УКРОП (Дніпро і Волинь) та «Відродження» (Харків, Дніпро).\nДозволю собі озвучити думку, що українські політичні сили поки не дозріли до цивілізованого європейського регіоналізму.\nУ трактуванні більшості українських партій, які спираються у своїй політичній діяльності на певний регіон, регіоналізм — це лобіювання інтересів місцевих бізнес-еліт.\nЩодо політсил, які принаймні декларативно виступають на захист певних національно-етнічних груп, то такі сили в першу чергу зосереджені в Одеській та Закарпатській областях. Враховуючи, що саме ці два регіони після Донбасу є ключовою ціллю Росії з розхитування ситуації в Україні, місцеві партії Одещини та Закарпаття можуть стати інструментом Кремля в гібридній війні.\nP.S. До речі, в реєстрі політичних партій немає жодної кримськотатарської. І це промовисто свідчить про те, що «національну карту» кримські татари в політичних цілях розігрувати не будуть. Адже «киримли» добре розуміють, що зараз не час спекулювати потребами окремих етнокультурних груп. Хоча саме кримські татари на те мають найбільше морального права…


23:04, 1 листопада 2016 р.\nНе можна уявити жодну квартиру, в якій не було м'яких меблів, зокрема дивана. Таке можливо тільки в тих квартирах, в яких на даний момент ведуться ремонтні роботи. Перші дивани в інтер'єрі з'явилися дуже давно. Тільки в той час він вважався показником розкоші і багатства. Дивани прикрашали приміщення тільки в дорогих будинках представницьких громадян. Але з часом він перетворився в саму повсякденну меблі, без якої в сучасному світі просто не обійтися.\nПерші дивани були зовсім не такими, як ми бачимо їх нині. Тоді акцент при виробництві їх ставилося на красу. Звичайно, і зараз красива картинка грає не менш важливу роль. Він разом з тим, сучасні мешканці від дивана хочуть отримати не тільки зовнішнє задоволення, але і багатофункціональність. З кожним роком дивани видозмінювалися. З'явилися такі моделі, як крісло-ліжко, трохи пізніше світ побачив кутовий диван в інтер'єрі, модульні дивани і так далі.\nСучасні дивани Львів http://www.nova-market.com.ua/ можуть мати не тільки різне колірне рішення, але і його розмір і форму. Ці всі якості перетворили цей елемент м'яких меблів в необхідну складову кожного інтер'єру. Тим більше, що квадратура багатьох квартир, зобов'язує використовувати диван як спального місця. У деяких випадках на диван укладають зупинилися на ніч гостей, але найчастіше диван перетворюється щодня місце для відпочинку членів родини. Саме тому найбільший попит припадає на дивани, здатні трансформуватися. Такі дивани прекрасно впишуться і в дизайн спальні і вітальні.\nЩоб правильно облаштувати інтер'єр, потрібно дуже уважно вибирати не тільки корпусні, але і м'які меблі. На що звернути увагу, підбираючи диван для своєї квартири? А адже вибір такий складний. Мало того, що сьогоднішній ринок поповнює величезне число виробників м'яких меблів, так ще і вибір величезний. Вибір ускладнюється не тільки із-за різноманітності колірної палітри, форм, фактур, але і функціональності. Від обраного набору характеристик буде залежати і вартість. Відповідно, чим цікавіше, а більше і функціональний модель, тим і коштувати вона буде дорожче.\nВи підбираєте дизайн вітальні і хочете встановити сюди м'які меблі? Вибір в першу чергу потрібно робити, відштовхуючись від розмірів. Площа вітальні дозволяє розмахнутися на шикарний диван? Тоді варто зупинитися на кутових моделях.\nФото кутових диванів в інтер'єрі дозволяють переконатися в тому, що це найбільш розкішний варіант. Він не тільки з легкістю зможе вписатися в будь-яку обстановку, але і прикрасить приміщення, вміло сховавши гострі кути інтер'єру. Для великої сім'ї – це ідеальний варіант.


Твір доповідь: Бібліотеки в Німеччині | Сочинения на свободные темы\nHome ⇒ 📕Сочинения на свободные темы ⇒ Твір доповідь: Бібліотеки в Німеччині\nНімеччина – це країна з багатьма культурними центрами. Кельн та Дюссел дорф – лише два серед центрів сучасного мистецького життя. Більшість сце пропонує Берлін. Академії наук мають свої резиденції у Берліні, Дюссельдорф Дармштатті, Геттінгені, Галле, Гейдельберзі, Лейпцигу, Майнці та Мюнхені. Найзначущі музеї розташовані у Берліні, Гільдесгеймі, Мюнхені, Нюрнберзі, Кельні та Щтуттгарті. Обидва літературні архіви лежать у Марбасі та Веймарі. Федеральний архів, з головною службою у Кобленці, має у своєму розпорядженні філії серед інших\nу Берліні, Потсдамі, Фрайбурзі/Брейсгау та Бейрейті. Найбільша концентрація засобів масової інформації – у Гамбурзі. Німецька Бібліотека знаходиться у Франкфурті на Майні, Лейпцигу та Берліні.\nНімеччина Не має великих старих національних бібліотек. Лише з 1913 року збирала знов заснована Німецька Книгарня у Лейпцигу всю німецькомовну літературу. Розділ Німеччини привів у 1947 році до заснування Німецької Бібліотеки у Франкфурті на Майні. її було засновано як Лейпцізьеьку книгарню представниками книготоргівлі, та вона є з 1996 року федеральною установою. І і У серпні 1990 року обидві бібліотеки були об’єднані під\nназвою “Німецька Бібліотека”. Німецька Бібліотека – це весь архів німецькомовної літератури та національний бібліографічний інформаційний центр Федеративної Республіки. Вона має на цей час майже 14 мільйонів томів. У Лейпцигу’знаходяться серед інших музей книги і писемності. У Берліні розташований з 1970 Німецький музичний архів як відділ Франкфуртського будинку.\nДо найважливіших наукових бібліотек належать баварська державна бібліотека у Мюнхені з більш ніж 6 мільйонами томів та “Державна берлінська бібліотека – прусський культурний фонд” у Берліні з майже 4 мільйонами томів. Поруч з загальними науковими бібліотеками існують спеціальні бібліотеки, як, наприклад, Медична центральна бібліотека в Кельні.\n« Читая стихи Шарля Бодлера\nТвір на тему: Зв’язки України з англомовними країнами. Relations between Ukraine and English-Speaking Countries »


Увага, розшук! В Умані зник 22-річний Андрій Демчук » ПРОВІНЦІЯ - Інформаційно-аналітичне видання\nЗа інформацією ГУНП у Черкаській області, в Умані зник 22-річний Андрій Демчук.\n4 липня хлопець пішов на зустріч із приятелем та не повернувся.\nЙого прикмети: худорлявої статури, зріст 180-187см, волосся – темний шатен, очі зелено-карі. Був одягнений у чорні спортивні туфлі, чорні штани, синю жилетку, темну футболку, чорний блайзер.\nЯкщо ви бачили хлопця або знаєте, де він може бути, повідомте рідним 0665204112, або до поліції за номером 102.


Останнім часом я почав помічати, що дружина йде на кухню, щоб поговорити по телефону. Коли запитав, з ким така секретна розмова, відповіла, що з мамою. Раніше вона цього не робила. Вирішив подивитися телефон, дійсно розмовляла з тещею, я і заспокоївся. Але насправді то були розмови не з мамою – Українці Сьогодні\nYou are here: Home / Життєві історії / Останнім часом я почав помічати, що дружина йде на кухню, щоб поговорити по телефону. Коли запитав, з ким така секретна розмова, відповіла, що з мамою. Раніше вона цього не робила. Вирішив подивитися телефон, дійсно розмовляла з тещею, я і заспокоївся. Але насправді то були розмови не з мамою\nЗ Катериною ми одружилися відразу після університету, і зараз ми разом уже 11 років. Я дуже люблю свою дружину, Катерина у мене красуня, і донечку таку ж красиву мені народила.\nНаші відносини були нормальними, ми жили як всі – ходили на роботу, ростили дитину, інколи, на вихідних ходили в кіно чи кафе. Останнім часом я почав помічати, що дружина йде на кухню, щоб поговорити по телефону. Коли запитав, з ким така секретна розмова, відповіла, що з мамою. Раніше вона цього не робила. Вирішив подивитися телефон, дійсно розмовляла з тещею, я і заспокоївся.\nБатьки дружини живуть в іншому місті і завжди приїжджали до нас раз на рік, а потім два рази на рік на свята їздили до них ми. Потім дружина почала їздити частіше і одна, сказала, що мама трохи прихворіла, і їй потрібна допомога, а мені там робити нічого, краще, якщо я буду з дитиною вдома. Дочка ходить в другий клас, і щоб вона не пропускала уроки, я залишався вдома.\nПісля приїзду дружина постійно розмовляла з тещею, і я знову нічого не запідозрив. Як виявилося пізніше, вона розмовляла з чоловіком, з яким там познайомилася, і якого познайомила з батьками. У нього серйозні наміри щодо моєї дружини. Він став приїжджати до них, щоб поговорити з моєю дружиною з телефону тещі, щоб я нічого не запідозрив.\nТеща підтримувала їх відносини, так як у нього є гроші, квартира, машина, у мене ж крім роботи, немає нічого. Мені 33 роки, житла свого немає, але ми планували взяти квартиру в кредит, а зараз поки живемо на знімній.\nАле, мабуть, дружина не стала чекати, і коли трапився кращий варіант, зважилася на розлучення, а її батьки, як це не дивно, її підтримали.\nНезважаючи на те, що у нас є дочка і їй тепер доведеться переїжджати з дружиною в те місто, так як вона категорично не згодна залишити дитину зі мною. Донька не хоче їхати, звикла до школи, тут у неї друзі, та й столицю не порівняти з маленьким містом. Але що я можу зробити? Дружина пообіцяла, що я зможу забирати доньку на канікули до себе.\nАле ось днями Катерина зателефонувала і попросила, щоб донька поки пожила зі мною. Я був здивований, але дочка сказала, що чула, як мама з цим дядьком лаялися через неї, я зрозумів, що дитина йому не потрібна, і він розраховував, що вона залишить дочку або мені, або своїм батькам. У нього в планах мати своїх, спільних дітей.\nЩо буде далі, я не знаю, мені шкода дочки, але в той же час, розумію, що дружина скоріше віддасть її батькам, ніж мені. Поки живу з дочкою. Щось мені підказує, що Катерина надовго не затримається біля того чоловіка. Ну і що, що у нього є гроші, якщо душі немає. Якщо чоловік любить жінку, то він прийме її разом з дитиною.\nЯ вже для себе вирішив – якщо Катерина захоче до мене назад повернутися, я її не прийму, ні за яких обставин, навіть заради дочки, яку дуже люблю.\nФото ілюстративне – canstockphoto.


Робота з запереченнями при продажу жіночого одягу\nЯ часто розповідаю вам про хитрощі продажів, так би мовити, про «вищому пілотажі» продавця. Однак же, гарне будівля не вдасться побудувати без фундаменту. Якими б не були вдалими планування приміщень, архітектурні елементи і якісними - будівельні матеріали, без фундаменту будинок стояти не буде.\nТак і з продажами. Яким би витонченим в своєму мистецтві не був продавець, наскільки добре він ні відчував би клієнтів, яке б шість чуття ні вело його в розумінні, який товар, як і кому запропонувати - без деяких основ професії багато він не продасть. А основам цим, на щастя, досить просто навчитися. Це - як ограновування для алмазу. Таланту ці знання не додадуть. Але без них навіть найталановитіший продавець не буде успішним. Це - знову, фундамент продажів.\nОдне з таких необхідних знань-умінь - це робота з запереченнями. Сьогодні ми поговоримо про те, як з ними працювати при продажах жіночого одягу.\nВелика помилка - починати сперечатися з покупницею. Запам'ятайте, в якому б тоні не було висловлено заперечення, яким би воно не було абсурдним - а буває і таке - не сперечайтеся ніколи. Ви тут же перетворитеся на представника якогось «протилежного» табору, який прагне клієнтку до чогось примусити, обдурити, переконати зробити щось. чого вона не хоче. До цього вона не знала, хоче чи ні купувати річ. А ось тепер вже точно знає, що - немає. І зробили це - ви. Чи не хочете такого ефекту - не вступайте в суперечки.\nЩе одна велика помилка - почувши заперечення, вирішувати, що все закінчилося, цю річ клієнт не купить. Це не так. Клієнтка точно не купить річ, яку покрутила в руках і відклала або сказала категоричне «ні» без пояснень. Але поки покупниця розмовляє з вами про покупку, то вона - сумнівається. Навіть якщо вона при цьому говорить «занадто дорого», «якість не дуже», «мене це повнить». Навіть якщо вона не питає, а стверджує. Навіть якщо вона робить це в категоричній формі.\nЗапам'ятайте, поки покупець спілкується, він - не вирішив, він - сумнівається. І робота продавця - не прибрати покірно річ на полку, підтвердивши тим самим сумніви клієнтки. Так ви губите цілком реальний продаж. Робота продавця - обговорити з клієнткою те, в чому вона сумнівається. Так, ми пропонуємо, корпоративний тренінг з продажу, і проведе його, Ніл Рекхем в Україні проведе для Вас.\nДавайте подивимося, як це може виглядати на практиці. Припустимо, дама розглядає блузку, цінник і каже: «Дорого!»\nНе кажіть їй «Та що ви, це - не дорого». Не сперечайтеся з нею. Вона вважає, що - дорого, значить з її точки зору дорого. І взагалі, ви не знаєте, можливо, у неї принцип - не купувати дешевих речей. І так вона себе «розігріває»: ось, мовляв, дорого, а я можу собі це дозволити, ага! Ви їй своїми суперечками зіб'єте весь процес, і річ їй разонравится.\nНе забирайте блузку! Ви ж бачите: людина її розглядає, прицінюється, сумнівається. Якщо ви зараз зробите рух проти - візьмете річ з її рук, скасуєте розмову, замовкніть, станете чекати, поки вона вам її віддасть, то клієнт відчує, що її сумніви отримують підтвердження від вас - від людини, яка знає товар, ринок і ціни. А значить - або і правда ціна безбожно накручена, або можна дешевше, або воно таких грошей не варто, і як вона, марнотрат, могла тільки подумати про таку покупку. Загалом, неважливо вже, як не відбулася клієнтка пояснить собі ваше мовчазна згода. Головне - вона відмовиться від покупки.\nХороший продавець, почувши фразу «Дорого», підхопить розмова, обережно погоджуючись з частиною твердження, але вже трохи його спростовуючи. Наприклад: «Так, річ - дуже якісна, не з дешевих ганчірок». І уважно дивіться на реакцію. Можливо, того, що ви підтвердили статусність речі, вже досить. Якщо особа клієнтки НЕ просвітліло, додайте: «І це ми ще дуже вдало закупили цю партію. Зараз тільки три таких залишилося, а наступна партія вже дорожче піде ».\nДивіться, ви ніяк не оскаржили твердження, що це - дорого. Ви весь час погоджувалися, були заодно з клієнткою. Але при цьому вже «промацали» дві точки. Перевірили, чи дійсно дорого - це погано. І, якщо ціна і правду викликає сумніву, якщо клієнт не радіє тому, що «дорого - гідна річ!», То - дали зрозуміти, що це - не так вже й дорого. Що довше буде - дорожче. Що клієнт, насправді, робить бюджетну, вдалу покупку.\nНа цьому етапі покупниця, якщо вона взагалі вміє розмовляти, щось вам відповість. І ви зможете зорієнтуватися вже точніше, що ж стояло за словом «дорого». І працюйте в тому ж дусі. Вам стане видніше, що говорити. Головне - не сперечайтеся, і не припиняйте діалог, якщо тільки клієнт не сказала виразно: «Ні, я не буду брати».\nДо цього моменту продаж швидше має шанси відбутися, чому - ні. Просто тому, що людина вже тримає річ в руках і сумнівається. Половина клієнтки каже «Так», а половина - «Ні». А ще «Так» говорите ви і сама вподобана їй річ. Так що ж має перемогти, як ви думаєте? Безумовно, ви, товар і сама покупниця переконайте її саму ж в тому, що покупку треба зробити. Просто не помиліться - і продаж відбудеться!


реформа | В4АСНО\nУКР.БОРЩ Текст: ВЧАСНО 16 Серпня, 201912:36\nУ Зеленського українцям обіцяють дві пенсії. Але пенсіонери можуть цього не дочекатися. Чому?\nУ команді Зеленського вже не раз заявили про намір продовжити пенсійну реформу, розпочату попередньою владою. Зокрема, планується вже незабаром ввести другий рівень пенсійної системи – накопичувальний. ВЧАСНО з’ясовував, що це означає, коли це станеться і чи призведе це до суттєвого підвищення пенсій.\nПАZZЛИ Текст: CHERNIN 14 Серпня, 201914:15\nХто і як часто перевіряє український бізнес?\nМоніторинговий сервіс Опендатабот проаналізував дані 73 тисяч перевірок державних органів, опублікованих на Інспекційному порталі. Дослідження мало на меті допомогти підприємцям передбачити можливі порушення, усунути їх і бути готовими до перевірок. Справа в тому, що в діях контролюючих органів є деякі закономірності.\nВЧАСНО з’ясовував, хто найчастіше проводить перевірки, хто виявляє найбільше порушень і як підготуватися до візиту інспекторів.\nПАZZЛИ Текст: CHERNIN 13 Серпня, 201913:30\nНовий парламент має намір проводити чергову пенсійну реформу. Чому це – погана ідея?\nЗ п’яти партій, які потрапили до нового парламенту, три виступають за запровадження накопичувальних пенсій («Слуга народу», «Батьківщина» і «Голос»). Однак у експертів Центру економічної стратегії є великі сумніви з цього приводу.


Десикант сільськогосподарських культур (соняшник, горох, зернові, картопля, хміль, насіннєві посіви люцерни, морква, сорго, капуста, буряк, конюшина, кормові боби, редька).\n- лідер на світовому ринку завдяки своїм унікальним властивостям.\n- знищує бур'яни, повністю припиняє розповсюдження хвороб, наприклад: фітофтороз, біла та сіра гнилі.\n- безпечний для застосування на насіннєвих посівах, оскільки діюча речовина швидко розпадається в рослинах. Має контактну дію, не накопичується в продукції. Оброблену продукцію (в т.ч. солому) через 4 дні після застосування препарату можна використовувати для годівлі худоби.\n- прискорює дозрівання і робить його рівномірним по всіх органах рослини, що дозволяє провести збирання в ранні строки за будь-яких погодних умов. Забезпечує збільшення врожаю за рахунок зменшення втрат і засміченості продукції, знижує вологість насіння, зменшуючи втрати на сушіння.\nу період пожовтіння нижніх стручків\nу період біологічної стиглості насіння\nБуряки цукрові (столові, кормові)


Застосування офлоксин необхідно при ряді інфекційних-запальних захворювань, що вражають різні системи організму. Ліки володіє широким спектром дії, але має протипоказання і викликає побічні ефекти, тому перед початком курсу терапії слід проконсультуватися з лікарем.\n7 Як приймати офлоксин\n7.2 У разі пропуску прийому дози\n8 обочние дії\n9.2 Призначення офлоксин дітям\n14 Умови відпустки офлоксин з аптеки\n14.2 Ціна на офлоксин\n16 Виробник офлоксин\n17 Відгуки про офлоксин\nЗастосування офлоксин необхідно при ряді інфекційних-запальних захворювань, що вражають різні системи організму.\nJ01MA01. Ліки відноситься до протимікробних засобів системної дії, похідних хінолону.\nНа фармацевтичному ринку представлено 2 форми офлоксин: таблетки і розчин для ін’єкцій. У першому випадку препарат випускається в 2 дозах. Одиниця антибіотика містить 200 мг або 400 мг головного діючої речовини офлоксацину.\nТаблетки білого кольору, вкриті плівковою оболонкою, мають двоопуклу круглу форму, з одного боку розділені рискою, з іншого нанесена гравірування із зазначенням дозування. У даній лікарській формі препарат представлений у контурних чарункових упаковках, поміщених в картонні пачки.\nРозчин для проведення ін’єкцій є прозорою рідиною з жовтувато-зеленуватим відтінком. Ліки продається в скляних флаконах об’ємом 100 мл, в кожному з яких міститься 200 мг офлоксацину.\nТаблетки білого кольору, вкриті плівковою оболонкою, мають двоопуклу круглу форму, з одного боку розділені рискою, з іншого нанесена гравірування із зазначенням дозування.\nАнтибактеріальний засіб відноситься до препаратів фторхінолонового ряду і має широкий спектр дії проти грампозитивних і грамнегативнихаеробних бактерій. Активність офлоксин проявляється проти таких мікроорганізмів, як:\nMycoplasma spp ..\nChlamydia spp ..\nАнтибактеріальний ефект не поширюється на анаеробні бактерії. Активні компоненти Офлоксацину проникають у вогнище запалення, блокують синтез ДНК-гірази, необхідної для нормальної життєдіяльності клітин збудника інфекції. Зупиняється зростання, розвиток і розмноження бактерій.\nАктивні компоненти офлоксин проникають у вогнище запалення, блокують синтез ДНК-гірази.\nЛіки швидко всмоктується і з кров’ю потрапляє в різні органи і тканини. Максимальна концентрація активної речовини спостерігається через 60 хвилин після прийому. Антибіотик розподіляється у легенях, верхніх дихальних шляхах, сечовивідної системи, тканинах нирок і статевих органів, жовчному міхурі, шкірі і кістках. Високий рівень активних компонентів офлоксин спостерігається в біологічних рідинах організму.\n25% сполук, що входять до складу антибіотика і виконують терапевтичні функції, зв’язуються з білками плазми. Препарат на 80% виводиться з сечею в незмінному стані. Це відбувається через добу після прийому. Частково ліки видаляється через кишечник. Період напіввиведення антибактеріального засобу становить 6 годин. У людей з низьким кліренсом креатиніну цей інтервал збільшується до 13,5 години.\nЛіки швидко всмоктується і з кров’ю потрапляє в різні органи і тканини.\nМедикамент довів ефективність в боротьбі з цілою низкою інфекційно-запальних захворювань, викликаних патогенною мікрофлорою, чутливою до офлоксин. Показаннями до застосування антибіотика є:\nважкі бактеріальні ураження верхніх дихальних шляхів і легенів (гострий і хронічний бронхіт, пневмонія).\nзапальні процеси в лор-органах (синусит, отит , гайморит, фарингіт, ларингіт).\nінфекції шлунково-кишкового тракту і жовчовивідних шляхів (крім бактеріального ентериту).\nураження шкіри, суглобів і кісток.\nзахворювання нирок і сечовидільної системи (пієлонефрит, цистит, уретрит).\nінфекції статевої системи (орхіт, кольпіт, гонорея, хламідіоз).\nбактеріальне ураження очей.\nпрофілактика запалень при хірургічних втручаннях.\nрізні інфекції у людей з імунодефіцитом.\nАнтибіотик призначається лікарем після обстеження пацієнта і визначення чутливості інфекційних агентів до препарату.\nПоказанням до застосування є хронічний бронхіт.\nДаний засіб покращує стан уражених суглобів.\nЛіків енное засіб застосовується для комплексної терапії туберкульозу.\nВагітність і годування груддю є протипоказанням. Медикамент заборонений при індивідуальній непереносимості речовин, що входять до складу, а також при підвищеній чутливості до фторхінолонів.\nНе слід застосовувати лікарський засіб пацієнтам з дефіцитом глюкозо 6-фосфатдегідрогенази. Препарат небезпечний для тих, хто переніс інсульт або має в анамнезі патології ЦНС, що знижують судомний поріг. Епілепсія входить в список протипоказань. Антибіотик не призначають дітям до 18 років.\nПри органічних ураженнях центральної нервової системи і важких патологіях нирок краще віддати перевагу іншому лікарського засобу. Медикамент з обережністю призначають людям, що страждають на атеросклероз судин головного мозку та іншими захворюваннями, пов’язаними з неправильним кровообігом.\nПри важких патологіях нирок краще віддати перевагу іншому лікарського засобу.\nЯк приймати офлоксин\nДозування, схема і тривалість лікування визначаються лікарем на підставі результатів аналізу пацієнта, його віку та інформації супутніх патологіях. Таблетки слід ковтати, не розжовуючи, запиваючи великою кількістю води. Розчин для інфузій вводять внутрішньовенно крапельним шляхом.\nПри неускладнених інфекціях сечовидільної системи слід приймати по 100 мг офлоксацину 1-2 рази на добу. При пієлонефриті і запальних процесах в статевих органах призначають 100-200 мг через рівні проміжки часу двічі на день.\nБактеріальне ураження дихальної системи, а також інфекції, що зачіпають вухо, горло і ніс, патології м’яких тканин і верхніх шарів епідермісу, кісток і суглобів лікують офлоксин, застосовуючи по 200 мг 2 рази на добу. При тяжкому перебігу хвороби допускається прийом 400 мг антибіотика двічі в день.\nПри ураженні черевної порожнини і септичних інфекціях пацієнта лікують за тією ж схемою.\nДля профілактики розвитку інфекції у осіб з імунодефіцитом проводять інфузії. Для цього необхідно 200 мг офлоксацину змішати з 5% розчином глюкози. Тривалість внутрішньовенного вливання 30 хвилин.\nЯкщо в анамнезі пацієнта є хронічні захворювання нирок або печінки, інструкція передбачає скорочення обсягу антибіотика.\nПри діабеті необхідний постійний контроль рівня глюкози в крові, оскільки при поєднанні офлоксин з препаратами, які регулюють вміст цукру, можливий розвиток гіпоглікемії.\nЯкщо пацієнт не прийняв антибіотик в належний час, слід випити таблетку відразу, коли пропуск медикаменту був виявлений.\nПід час лікування засобами фторхинолонового ряду виникають різні негативні реакції організму.\nу пацієнтів в період антибактеріальної терапії можлива поява нудоти , блювоти, діареї або запорів. Не виключаються хворобливі спазми в животі. Деякі пацієнти скаржаться на метеоризм, печію і сухість у роті. У рідкісних випадках виникають кровотечі в органах травного тракту, відбувається підвищення активності печінкових трансаміназ, розвивається гепатит і холестатична жовтяниця, псевдомембранозний ентероколіт.\nДія антибіотика провокує зміни показників системи крові, викликаючи анемію, агранулоцитоз, тромбоцитопенія. Можливі кровотечі. Рідко виявляється негативний вплив на процес кровотворення кісткового мозку, відбувається збільшення протромбінового часу.\nУ деяких пацієнтів не виключаються важкі реакції з боку центральної нервової системи. Люди скаржаться на запаморочення і головні болі, порушення смаку та нюху, відчувають сплутаність свідомості, відчувають підвищену тривогу. Не виключаються депресивні стани, думки про суїцид, фобії, параноя. У важких випадках можливі судоми, галюцинації, парестезія, порушення мови і координації.\nВ якості побічних ефектів не виключаються проблеми з ЦНС.\nПрийом фторхінолонових антибіотиків може викликати загострення міастенії, артралгія, тендиніт. Відзначається слабкість в м’язах і розвиток міалгії.\nНегативні реакції проявляються у формі кашлю. У деяких пацієнтів з’являються виділення з носа. У рідкісних випадках можливий бронхоспазм і зупинка дихання.\nНе виключається розвиток фотосенсибілізації. Антибіотик може викликати підвищену пігментацію і спровокувати висипання на шкірі.\nПрепарат стає причиною дизурії і гематурії, нефриту, утворення каменів в нирках, затримок або почастішання сечовипускання. Не виключається біль і висип в урогенітальної області, вагініт, кандидоз.\nПри прийомі лікарського засобу може розвиватися тахікардія, спостерігатися різке підвищення або зниження артеріального тиску. У рідкісних випадках відбувається набряк легенів і зупинка серця.\nПри прийомі лікарського засобу можуть розвинутися проблеми з серцево-судинною системою ..\nМедикамент провокує порушення обміну речовин. Пацієнти відзначають спрагу, втрату ваги. У діабетиків можливе різке підвищення або зниження рівня цукру в крові (на фоні прийому відповідних препаратів). У сироватці може бути виявлено збільшення вмісту холестеролу, тригліцеридів і калію.\nЧастою алергічною реакцією на антибіотик є кропив’янка, свербіж шкіри і висип. Рідше спостерігається кон’юнктивіт, різні види еритеми, ангіоневротичний набряк, анафілактичний шок.\nЛікарський засіб робить негативний вплив на керування автомобілем та іншими складними технічними засобами, оскільки уповільнює психомоторні реакції і викликає небажані прояви з боку ЦНС.\nЛікарський засіб робить негативний вплив на керування автомобілем та іншими складними технічними засобами.\nІснують умови, при яких прийом препарату заборонено або сильно обмежений.\nАктивні компоненти проникають через плацентарний бар’єр і виділяються в грудне молоко. Діючі речовини викликають пороки розвитку у дітей. Тому під час вагітності та при грудному вигодовуванні застосовувати антибіотик не можна. У період лактації при необхідності проведення курсу терапії у матері дитини слід перевести на штучне харчування.\nПризначення офлоксин дітям\nПід час лікування пацієнтів зрілого віку необхідно постійно контролювати життєві показники. У більшості випадків рекомендована коригування режиму дозування, в зв’язку з ризиком ураження печінки, нирок і сухожиль у літніх людей.\nПід час лікування пацієнтів зрілого віку необхідно постійно контролювати життєві показники.\nПри низькому кліренсі креатиніну добовий обсяг антибіотика зменшують. Лікування фторхінолоном при патологіях нирок проходить під контролем фахівців.\nПри хронічних захворюваннях печінки ліки призначають з обережністю.\nПри перевищенні рекомендованого обсягу препарату спостерігається блювота, запаморочення, порушення координації рухів, сплутаність свідомості і дезорієнтація. Специфічного антидоту немає. При прийомі всередину великої кількості антибіотика роблять промивання шлунка. Потім проводять симптоматичну терапію.\nАнтибіотик підвищує концентрацію теофіліну в крові. Антациди і препарати, що містять магній, кальцій, калій і залізо, знижують всмоктуваність офлоксин, тому приймати дані види медикаментів слід через 2 години.\nНестероїдні протизапальні засоби провокують судоми в разі одночасного прийому з фторхінолонами. Глюкокортікостеріоди підвищують ризик розриву сухожиль. Антибактеріальний препарат з обережністю використовують спільно з гіпоглікемічними ліками. Таке поєднання може викликати різке зниження рівня глюкози в крові.\nМетотрексат і петльові діуретики підвищують токсичність офлоксацину. При спільному прийомі з непрямими антикоагулянтами існує ризик розвитку кровотеч.\nПід час курсу антибактеріальної терапії приймати алкоголь не можна. Спиртне підсилює тяжкість побічних дій і знижує ефективність препарату.\nСтруктурними аналогами медикаменту по головному компоненту є такі лікарські засоби, як Офлоксацин, офлокса, Глауфлокс, Таріцір, Уніфлокс. Замінниками антибіотика можуть бути препарати з групи фторхінолонів: Нолицин, Норфлоксацин, Левофлоксацин, Глева.\nПо-швидкому про ліки. Левофлоксацин\nПо-швидкому про ліки. Норфлоксацин\nТермін придатності офлоксин з аптеки\nТаблетки і розчин для інфузій поширюються через аптеки.\nАнтибіотик продається при пред’явленні рецептурного бланка, завіреного лікарем.\nЦіна на офлоксин\nВартість ліків залежить від дозування та обсягу. Ціна коливається від 160 до 280 руб.\nПрепарат необхідно зберігати в недоступному для дітей місці при кімнатній температурі. Слід обмежити вплив світла і вологи.\nЛіки потрібно використовувати протягом 3 років з дати виробництва.\nМедикамент випускається в Чехії компанією Zentiva AC\nВідгуки про офлоксин\nАнтибактеріальне засіб отримав різні відгуки.\nІгор Вєтров, уролог, Мінськ\nофлоксин потужний антибіотик, призначати його краще тільки у важких випадках. При інфекціях легкого та середнього ступеня можна використовувати менш токсичні препарати.\nІрина Розанова, отоларинголог, Волгоград\nЛіки ефективне, але вимагає ретельного вивчення анамнезу і правильного вибору дозування.\nАнгеліна, 27 років, Мічурінськ\nПісля застуди почався бронхіт. Призначили прийом офлоксин. Температура впала через день. Кашель припинився приблизно на 3 добу. Але тепер не можу позбутися від дисбактеріозу і молочниці.\nАнтон, 34 роки, Ярославль\nКрапельниці з цим антибіотиком врятували від пневмонії. У лікарні лежав 10 днів. Побічні ефекти неприємні, але пережити розлад шлунка можна, щоб встати на ноги.


Рибний терін – Європейська Кухня з Іриною Чорній\nЯкщо Ви хочете здивувати гостей чимось особливим, без вагань подайте на стіл ніжний, легкий та дуже смачний терін. Повірте, Ви зачаруєте гостей своїми неймовірним кулінарним талантом.\nТерін, усього на всього різновид паштету, закуска родом із Франції. Готують його у фарфоровій або керамічній прямокутній формі, нарізають скибочками й подають холодним. Хоч терін і швидко готується, проте, перед тим як подавати його на стіл, варто щоб він якийсь час постояв, або як кажуть «вбувся».\nСпоконвіку приготування цієї смачної страви в Європі вважалося справжнім мистецтвом. У Франції, наприклад, терін величали не інакше як «втіхою королів», а робили цю смакоту практично з двох сотень інгредієнтів. Попри те, що рецептів теріну існувало безліч, французькі придворні кулінари продовжували придумувати все нові й нові варіанти. Терін зайняв своє міцне на столах вищого європейського дворянства ще з XVIII століття.\nОкрім того, у теріна є ще одне безперечна перевага: хоч він і має вигляд та смак вишуканого делікатесу, приготувати його дуже легко.\nЦе універсальна страва, яка дозволяє експериментувати, фантазувати на своїй кухні та готувати його з різноманітних овочів, сирів, усіх сортів м’яса, субпродуктів а також з різної риби або морепродуктів. Особливо цінують терін з дичини.\nПорція на 10-12 осіб.\n500 г філе мерлузи (хек)\n200 г почищеної броколі\nВідварити броколі у підсоленій воді 5 хв, відцідити та обдати холодною водою, охолодити.\nФіле сьомги порізати шматками та пропустити у блендері з 2 білками, 70 мл вина, ложкою січеної петрушки, сіллю й перцем.\nФіле мерлузи нарізати невеликими шматками й теж пропустити у блендері разом із броколі, 70 мл вина, 2 білками, сіллю та перцем.\nЛегко скропити пергаментний папір вином, віджати та застелити ним прямокутну форму (25х9х4.5см).\nСпочатку щільно викласти половину однієї маси наповнюючи нею лише половину форми по довжині, а тоді другу половину форми щільно заповнити наступною масою. Другий шар викласти так же само, тільки на червону масу викласти зелену і навпаки.\nЩоб рівномірно розділити лінію поміж двома фаршами, можна допомогти собі будь якою плоскою дощечкою. У кінці, коли фарш почергово викладений у форму, вийняти дощечку, обстукати форму щоб фарш рівномірно увійшов в усі дірки.\nФорму з теріном накрити пергаментом і поставити у попередньо нагріту духовку 200 С та випікати 20-30 хв.\nГотовий терін вийняти з духовки й залишити щоб цілковито охолонув. Потім вийняти з форми перевернувши його на таріль, зняти папір і нарізати скибками. Подавати з лимоном.\nПопередній запис Запечена свинина з айвою\nНаступний запис Шоколадно-апельсинові капкейки


Відкриття меморіальної дошки Марку Бернесу » Ніжинський фаховий коледж культури і мистецтв\nУ церемонії відкриття меморіальної дошки взяли участь заступник голови Чернігівської облдержадміністрації Тканко В.М., міський голова Приходько М.В., заступник міського голови Васильєва С.Ю., секретар ради Кірсанов О.В., радник міського голови Карманов Л.О., депутати міської ради, учні шкіл, громадський актив та жителі міста.\nЗ вітальним словом виступили заступник голови Чернігівської облдержадміністрації Тканко В.М. та міський голова Приходько М.В.\nНа вшанування пам’яті великого земляка присутні поклали до меморіальної дошки квіти.\nВшанувати знаменитого земляка прийшли викладачі і студенти Ніжинського училища культури і мистецтв ім. Марії Заньковецької. Були виконані пісні Марка Бернса. Студент Богдан Козоріз задушевно виконав пісню «Темная ночь». Схвилювали глядачів також хореографічна композиція на пісню «Журавлі» та мелодія пісні «Я люблю тебя, жизнь» у виконанні духового оркестру.\nВ рідному місті з’являється ще одна меморіальне дошка, що символізує увагу влади до розвитку української культури. Цією подією ніжинці не тільки вшанували видатного земляка, але й сприяли вихованню у молодого покоління почуття патріотизму, любові до культурного надбання рідного краю.\nВикладач Л.О. Ющенко


21-04-2022 14:14 98\nВід курсу «Тактичної медицини» — до посібника\nабо Ефективність, яка визначається врятованими життями\n«Рецепти перемоги, або Як підвищити ефективність волонтерства» — таку назву має блог у «Дні» Віктора КОРСАКА. Він — особистість, відома не тільки на Волині, а й у світі. Бо крім того, що є головою ради директорів VOLWEST GROUP, доктором економічних наук і кандидатом медичних наук, він — і фундатор Музею сучасного українського мистецтва Корсаків у Луцьку.\nАле з початком війни став разом зі своєю командою і волонтером. І те, що робить ця команда — креативна й активна, викликає захоплення і повагу. Про те, чим зараз займається Віктор Корсак та його однодумці, — в нашій розмові.\n— Ще до початку війни ви одні з перших на Волині організували навчання з тактичної медицини для всіх охочих. А також вчили і поводитися зі зброєю, оскільки маєте і тир. Відомо, що в день на ці навчання приходило по пів тисячі людей! Ви згадали і своє медичне минуле, позаяк за першою професією є хірургом, тому самі проводили навчання з тактичної медицини. Чи виправдали себе ці зусилля, чи варто давати людям такі знання?\n— Наше навчання «Тактична медицина та бойова підготовка», яке ми інтенсивно продовжуємо викладати, має два аспекти:\n• Другий — це суттєва психоемоційна розрядка, адже ми найбільше переживаємо про «щось», коли не маємо досить інформації про це «щось». Коли люди отримують цю інформацію, комунікують, обмінюються враженнями, то психологічне напруження знижується. Це дуже добре відчувається, коли наші «курсанти» приходять на навчання збуджені, стривожені, злі, а виходять розслаблені, впевнені у собі і значно добріші.\n— Другим напрямком вашої участі в наближенні нашої допомоги стало постачання медичних аптечок на фронт. Розкажіть, з якими труднощами ви зіткнулися під час формування аптечок. Хто, власне, займається у вас цією справою? Які висновки маємо зробити на майбутнє, аби не довелося зі світу по нитці, образно кажучи, збирати потрібні медикаменти і пристосування для надання допомоги?\n— Після початку активної фази війни я не дуже розумів, що робити і куди «бігти». Було очевидно, що піти насипати мішки з піском чи розливати коктейлі — це не дуже ефективне використання мого ресурсу та ресурсу менеджменту нашої компанії. Через півтори доби я усвідомив, що потрібно займатися насамперед тим, де ми є професіоналами. І тоді почали приходити ідеї: спочатку про організацію курсу «Тактична медицина та бойова підготовка», адже маємо великий досвід навчання людей (у нас у структурі функціонує «Бізнес-академія практичного менеджменту PMBA»).\nПотім ми створили «Центр допомоги тимчасово переміщеним особам». Наш культурно-розважальний центр «Адреналін Сіті» в мирний час займався організацією відпочинку, тож логічно, що цим він і зайнявся на засадах волонтерства під час російської агресії. У нашій корпорації VolWest Group є багато напрямків, і ми для кожного бізнесу придумали певну форму допомоги нашій державі.\nКоли через декілька днів до нас надійшла допомога із Європи та світу від SPAR International, де були продукти і певні медичні засоби, перші фури ми просто віддали на обласну військову адміністрацію. Тоді я звернув увагу на суб’єктивність та недостатню ефективність розподілу допомоги, тож вирішив, що з наступними надходженнями будемо працювати самостійно.\nТак народилася ідея формувати сухі пайки для ЗСУ, адже коли війська в тилу, то їх з радістю волонтери кормлять варениками та борщем, а коли в окопах чи розвідці — це складно реалізувати. Частину продуктів ми збираємо як гуманітарну допомогу, а частину — докуповуємо. І вже понад 10 000 таких пайків укомплектували й відправили на фронт — цим займаються працівники мереж «Наш Край» та SPAR.\nЩодо аптечок, то викладаючи «Тактичну медицину» у військових частинах, я часто бачив ящики з медикаментами, які валялися по закутках, і солдати не знали, що з ними робити. Тому ми швидко замовили за натівським стандартом футляри для аптечок, щоб мати правильний зразок, і налагодили пошиття своїх. Далі попросили у наших партнерів зі SPAR International необхідні для аптечок і тактичних медичних наплічників медичні засоби. Зрозуміло, що їм вдалося відшукати для нас далеко не все. Решту ми докупили й отримали від наших партнерів — волонтерських центрів, які часто не розуміють, що робити з медикаментами, щоб використати їх найефективнішим чином і не відправляти туди, де вони в надлишку.\nОтже, нашим ключовим фактором успіху виявилася здатність формувати кінцевий продукт: індивідуальні військові аптечки й тактичні медичні рюкзаки, які у великому дефіциті у нашого війська. І це стало можливим завдяки тому, що в структурі нашої компанії працює мережа клінік сімейної медицини «Біхелсі». Лікарі та медсестри наших клінік у вільний від роботи час з ентузіазмом реалізовують цей проєкт: хтось їздить по волонтерських центрах і підбирає необхідні препарати й медичні засоби, хтось формує індивідуальні військові аптечки, хтось — тактичні рюкзаки.\nЩодо висновків, щоб у майбутньому знову «не довелося збирати по нитці медикаменти», то все дуже просто: потрібно усвідомити, що медицина на війні співмірна зі зброєю.\nТобто керівництво держави має зрозуміти, що 50% нашої перемоги — це знищити ворога, а інші 50% — це врятувати життя пораненого. Водночас інвестиції у ці інші 50% — у тисячі разів менші, просто копійчані, порівняно з інвестиціями у зброю. І вони складаються із інвестицій у знання з тактичної медицини та у медичні засоби, необхідні для її забезпечення.\n— Щойно побачив світ посібник з тактичної медицини, який вийшов за вашою редакцією. Що спонукало його видати? На який резонанс сподіваєтесь? Хто брав участь у його підготовці?\n— Щодо посібника, то ідея виникла, коли я усвідомив надзвичайно низький загальний рівень медичної підготовки наших новобранців. І це логічно, адже що говорити про «мирних жителів», коли нас, лікарів, не вчили тактичної медицини. Якщо про першу медичну допомогу хтось має поняття, то тактична медицина, я так розумію, почала з’являтися у нас після 2014 року.\nТому, ознайомившись із наявною літературою з цього напрямку, я зрозумів, що знання цієї дисципліни і наявність навичок важать надзвичайно багато в бойових умовах і можуть врятувати тисячі життів. Тому ми інтенсивно викладаємо цей курс: уже маємо понад 7000 слухачів, серед яких понад 1000 — солдати, проте це дуже мало. Тому я вирішив створити посібник із тактичної медицини і вкладати його у тактичні медичні рюкзаки, які ми формуємо, роздавати медичним інструкторам та солдатам. Я переконаний, що в такий спосіб ми зможемо підвищити рівень обізнаності наших воїнів із цього предмета, що допоможе рятувати їхні життя й життя їхніх побратимів.\nПід час створення цього посібника я використовував матеріали «Стандарту підготовки І-СТ-3», який розроблений Українською військово-медичною академією (науковий керівник — М. І. Бадюк), а також матеріали із книги «Тактична медицина для підрозділів спеціального призначення», яку було створено із досвіду ОЗСП НГУ «Азов» згідно з навчальними і тренувальними протоколами передових армій світу (за редакцією С. Березан, С. Ротчук). Крім того, я спілкувався з багатьма українськими та іноземними санінструкторами, які мають великий бойовий досвід у різних країнах світу.\nЩодо «очікуваного резонансу», то єдиний критерій успішності цього видання — врятовані життя наших славних воїнів завдяки знанням, які вони здобули завдяки цьому посібнику. А це — дуже багато, можливо, найбільше, що я зробив у своєму житті.\n— Я вже писала у «Дні» про арт-батальйон від Музею сучасного українського мистецтва Корсаків («Мистецький марафон триватиме аж до нашої перемоги!» від 4 квітня ц. р. ). Творчий марафон триває щодня, без вихідних. І це також величезний внесок у наближення нашої перемоги. Що ще маєте в планах? Бо складається враження, що ви справді ніби перекваліфікувалися у волонтера з допомоги українській армії, вимушено переселеним людям із «гарячих точок». Хоча були і залишаєтесь бізнесменом, управлінцем. Чи не заважає волонтерство основній діяльності? Адже щоб допомагати, потрібно спочатку заробити.\n— Щодо планів, то запускаємо проєкт із виробництва кровоспинних турнікетів: маємо бета-версію прототипу, купуємо техніку, набираємо спеціалістів. Дуже хочеться, щоб кожна аптечка була укомплектована не лише джгутом типу Есмарха, а й турнікетом.\nЩодо волонтерства та бізнесу. Ще в мирний час я наголошував, що парадигма розвитку нашої компанії передбачає баланс між КСВ — корпоративною соціальною відповідальністю та високою ефективністю бізнесу, тобто одне має підсилювати інше і навпаки.\nА ще я переконаний, що дві справи упродовж життя не можна делегувати — це «зачаття» своїх дітей і стартапи.\nЩодо другої, то кожен напрямок у волонтерській діяльності — це, фактично, стартап, який нічим за сутністю не відрізняється від формування нового бізнесу.\nТому на початкових стадіях для якісного старту волонтерських проєктів потрібно занурюватися особисто. Зрозуміло, що буквально через тиждень частину функцій починаєш делегувати, а через місяць залишаєш собі лише питання контролю.\nЩодо наших бізнесів, то звісно, що все не просто: є такі, які зупинилися, є такі, які більш-менш тримаються. У нас професійний менеджмент, тому я переконаний, що все буде добре.\nА ще ми вже маємо ряд нових ідей, чим будемо займатися після перемоги, і основою для цих стартапів, імовірно, стануть напрацювання та досвід, якого ми набули за час волонтерства.\nНа мою думку, це і є баланс між бізнесом та КСВ.\nНаталія МАЛІМОН, «День», Луцьк. Фото надані Віктором КОРСАКОМ\n‹ 2022 › ‹ May Apr ›


офіційна зима.. | Europe Liberal\nЗа вікном офіційна зима, з офіційним снігом. Час, коли викладачі можуть підіткнути професорську мантію і почати колошматити в усі дзвони. «Все! Досить!» – кричу я з дзвіниці, смикаючи дзвін за поворозки – «Сесія на носі! Пора вам, дорогенькі, згадати про забуту і закинуту вами країну знань! Причаститись віковічної університетської мудрості!»\nА добре,все ж таки, було раніше! Раніше в нашій коронній провінції був один університет і відвідували його виключно різнопланові генії. Винахідники. Дослідники. Генерали. Глянеш на студентську групу – готовий уряд для якоїсь країни сидить.\nТепер в королівському місті сімдесят чотири різновиди університетів і сто тридцять дві тисячі напрямів освіти в кожному. І з цих поліфонічних чертогів випускаються винятково однотипні похмурі недогарки. Дивишся на студентську групу і розумієш – уряду в країні не буде. А буде так, як є зараз – фанерна імітація уряду вгадує екстрасенсорно через стіну вчорашні погодні умови.\nІ тим не менше, дорогі студенти, одне можу гарантувати: безнадійні дні, коли у вас навколо сонце, тепло, алкоголь і суцільний секс, нарешті, тимчасово припиняються. Попереду у нас славні зимові деньки мук і відплати. Заметілі, відлиги, знову заметілі, калюжі по пояс, діряві валянки і обмороження. А там одразу і 18 грудня – і стане ще цікавіше. Бо треба розуміти: є Бог, є біль і є батьки. І всі вони з вас спитають.\nА тепер гукайте «Слава!» з цього приводу. Тричі.