Купить Опикун гелевая повязка 10*50 см в упаковке в аптеках Киева, Украины, низкая цена\nГелевидний засіб на щільної основі направлено на швидке відновлення шкіри після опіків, ран і операцій. Використовують при виникненні опіків різного ступеня тяжкості, для загоєння глибоких післяопераційних ран, зняття жару і сверблячки. Мають антибактеріальну та охолоджувальну дію, знімає болюче подразнення, дозволяє шкірі дихати і швидше регенерувати. При опіку ранній стадії пов'язка не дає утворюватися пухирі і водянки. Щільно прилягає до шкіри і не дає рані підтікати.\nИнструкция Опикун гелевая повязка 10*50 см в упаковке Показать полностью\nПов'язка гелева антимікробна «Опікун» ™ (10х50 см)\nВідноситься до перев'язувальних виробів медичного призначення нового покоління, виготовлених на основі гелю.\nУ У 21.2-39157124-002: 2014. Висновок МОЗ № 05.03.02-04 / 57042. СР 14299/2014 від 16.10. 2014 р\nПризначення: Смужки гелеві антимікробні призначені для використання в якості самостійного операційно-перев'язувальних засобів в хірургічних клінічних установах, в лікарнях, травматологічних та опікових центрах, аптечках першої допомоги, спеціалізованих клінічних лікарнях, опікових центрах, станціях швидкої медичної допомоги, стоматологічних клініках, а також - для комплектування аптечок першої допомоги в домашніх і польових умовах.\nЗагальні відомості: Гелеві смужки забезпечують захисний охолоджуючий ефект, який дає негайне полегшення, запобігають інфікуванню ран, прогресування опіку, і зростання бактерій. Смужки просочені водноальгінантним розчином з додаванням дезинфікуючого засобу. Завдяки специфічній мікроструктурі матеріалу і наявності антибактеріальних властивостей, смужки не прилипають до рани, прискорюють регенерацію тканин і зменшують дискомфорт при заміні пов'язки.\nнегнійний, без кровотечі рани різної етіології;\nопіки I і II ступеня будь-якого походження (сонячні, хімічні, термічні, механічні);\nтравматичні і післяопераційні рани;\nбудь-які побутові ушкодження шкіри, укуси тварин і комах.\nЗастосування: Перед використанням обов'язково порадьтеся з лікарем.\nПеред накладенням смужки необхідно:\nпідготувати рану, очистити від нежиттєздатних тканин, обробити розчином антисептика;\nнакласти на рану гелеву смужку будь-якою стороною;\nзафіксувати смужку будь-яким перев'язувальним матеріалом, процедуру бажано проводити кілька разів на день, кожні 8 годин, але не рідше 2-3 разів на день;\nпри опіках I ступеня на опікову поверхню нанести гелеву смужку і зафіксувати її будь-яким перев'язувальним матеріалом. Процедуру повторювати через 7-8 годин до зняття болю і зняття набряку;\nпри опіках II ступеня на опікову поверхню нанести гелеву смужку, зафіксувати її будь-яким перев'язувальним матеріалом і негайно звернутися за допомогою до лікаря. Якщо рана суха, рекомендується міняти смужку частіше ніж кожні 8 годин, так як ввібравши в себе ексудат, смужка може висохнути і пристане до рани.\nПротипоказання: Не слід застосовувати при гіперчутливості до компонентів смужки.\nВимоги до експлуатації. Перев'язочна гелева смужка нестерильна, упакована в індивідуальний водонепроникний герметичний пакет.\nУВАГА: Перед кожним лікуванням інфікованих ран, або ран, погано гояться, необхідно провести повне медичне обстеження з метою оцінки стану рани і виявлення чинників, що перешкоджають її загоєнню. Лікування за допомогою смужок гелевих антимікробних не може замінити лікування основного захворювання, яке уповільнює процес загоєння рани. У разі виникнення спонтанної кровотечі, набряку та інших складних випадках, стан рани повинен оцінюватися лікарем. У разі, якщо смужка висохла і прилипла до рани, не слід віддирати її необхідно змочити смужку слабким розчином фурациліну, риванолу, перекису водню, або іншим антисептичним засобом. Після зняття смужки, рекомендується продезінфікувати рану антисептичним засобом.\nВиробник: ТОВ «Зентекс», Україна\nОсобливі вказівки: Повторно не використовувати.\nС Опикун гелевая повязка 10*50 см в упаковке покупают\nГде купить Опикун гелевая повязка 10*50 см в упаковке


Мобильная версия сайта Главная страница » Новости » Видеосюжеты » 8 травня – День пам’яті та примирення\nСуббота, 8 Мая 2021 10:54 | Просмотров: 913\n8 травня в Україні відзначають День пам’яті та примирення. Саме цього дня 1945 року о 23:01 наступила перша хвилина миру після Другої Світової в Європі. Цього дня ми вшановуємо пам’ять всіх, хто боровся з нацизмом, а також жертв війни.\nСергій Бутко, представник українського інституту національної пам’яті: «В Червоній армії було до 7 мільйонів українців, половина з них загинула. Плюс ще після війни понад півмільйона загинули під РА. Це я маю на увазі в перший рік після війни. Щодо Чернігівської області – більше 300 тисяч брали участь у бойових діях, 134 тисячі загинуло».\nДень пам’яті та примирення і День перемоги над нацизмом у Другій Світовій війні символізує не тріумф переможців над переможеними, а має бути нагадуванням про страшну катастрофу і застереженням. А найважливішим підсумком війни є не культ перемоги, а вміння цінувати мир, категорично і безкомпромісно захищати його всіма розумними засобами. Наша пам’ять є запобіжником від того, щоб подібні лиха ніколи не повторювалися.\nДруга Світова – трагедія для всіх народів. І особливо для українців, котрі на той час не мали власної держави, кажуть в інституті національної пам’яті.\nСергій Бутко, представник українського інституту національної пам’яті: «Ми повинні чітко відокремлювати тих, хто воював проти коричневої чуми, ті, хто боровся з нацизмом, від самого режиму. Тому що мій дід, ваші діди і прадіди, вони якраз боролися. Вони не за Кремль боролися, не за так звану соціалістичну родину, вони дійсно були визволителями. Але Радянський Союз тільки виганяв нацистів, для того, щоб самим володіти Україною».\nОбидва тоталітарні режими – як нацистський, так і комуністичний, – використовували українців як гарматне м’ясо. Прикладів тому є безліч в історії Другої Світової. Як-то бій за Дніпро, з землею залитою кров’ю наших бійців, кинутих в бій навіть без зброї чи обмундирування, або ж створення, за ініціативи нацистського командування, дивізія СС «Галичина», в котру українці вступали добровільно, маючи надію навчитися воювати і використовувати ці вміння у боротьбі за незалежність України.\nСергій Бутко, представник українського інституту національної пам’яті: «Мета нацистської Німеччини – використання як гарматного м’яса. Чому створення цієї дивізії, як німецько-військового, як нацистського формування, категорично неможна схвалювати. Це не просто помилково, це неприйнятно і образливо для всіх. Якщо брати тих людей, які туди пішли, то можемо їм тільки поспівчувати. Це були щирі патріоти, які звісно хотіли взяти участь у боротьбі за незалежність України, але вони помилилися».\nІсторію значення «Девізія СС «Галичина» останнім часом українці багато обговорюють після київського маршу вишиванок до річниці створення нацистської бойової одиниці. Історики вказують, що УПА і ОУН з початків формування дивізії були категорично проти цього.\nСергій Бутко, представник українського інституту національної пам’яті: «Роман Шухевич, як керівник організації українських націоналістів і як головнокомандуючий УПА, навіть розглядав варіант вбити представників української інтелігенції, які пропагували іти в дивізію «Галичина». Я це кажу тому що, я якраз той історик в Україні, який знайшов в архіві СБУ протокол засідання, де Роман Шухевич про це говорив. Він каже, потім ми від цієї ідеї – вбити представників української інтелігенції, – відмовимось, тому що це була їх помилка, а це була українська кров, нащо ж ми українці, коли стільки жертв будемо ще вбивати своїх».\nПозиція української держави чітка – засудження дивізії СС «Галичина», як нацистської військової одиниці. А її учасників ми не можемо називати борцями за незалежність України. Тим, хто добровільно вступив туди з цією метою, нині ми можемо лише по-людські співчувати. Але аж ніяк не героїзувати, вказують історики. Хоча Нюрнберзький трибунал і ще дві перевірки не знайшли в їхніх діях військових злочинів чи злочинів проти людяності.\nСергій Бутко, представник українського інституту національної пам’яті: «Коли війська Червоної армії під Бродами в 1944 році розгромили цю дивізію, українці воювали проти українців. Це трагедія. Це горе велике. То більше тисячі з тих, хто залишився в живих, пішли в українську повстанську армію. І саме в лавах повстанської армії вони заробили собі своєю кров’ю статус борців за незалежність України».\nУкраїна засудила і комуністичний, і нацистський режими. Використання символіки обох заборонений і карається згідно закону. Детальніше інформацію про День пам’яті та примирення можна почитати на сайті Українського інституту національної пам’яті.\n8 травня українці разом із багатьма іншими народами прикрашають одяг квітками червоного маку – символом пам’яті майже 8 мільйонів загиблих співвітчизників та 65 мільйонів убитих у світі.\nТеги: День пам’яті та примирення, Сергій Бутко, історія, «Дитинець»


Як готувати рибні котлети в духовці. Простий і смачний рецепт приготування з фото рибних котлет з манкою в духовці.\nЧас приготування — 30-40 хвилин (а також 3 години на те, щоб фарш настоявся).\nРиба — дуже цінний і корисний продукт харчування. Її калорійність набагато менше, ніж м’яса. Але при цьому, вона така ж ситна. Саме з цієї причини багато дієтологів рекомендують якомога частіше включати рибу в свій раціон і завжди по можливості замінювати нею м’ясо. Для цих цілей спробуйте замість традиційної страви з м’ясного фаршу приготувати соковиті рибні котлети в духовці. Блюдо виходить дуже смачним, ситним і цілком дієтичним. Додавання манної крупи робить його соковитим і ніжним, а запікання в духовці прибирає зайвий жир, який виділяється при смаженні. Рибні котлети з манкою в духовці можна приготувати з будь-якого сорту риби. Але найкраще брати філе. Таким чином, ви позбавите себе від нудного перебирання дрібних рибних кісток і полегшите процес приготування. У цьому рецепті котлети готувалися з пангасіуса, але можна також використовувати хека, минтая, тріску або іншу рибу.\nЯк готувати рибні котлети в духовці\n1 кг філе рибки пангасіус.\n1 велику головку ріпчастої цибулі.\n4 столові ложки манки.\n3 столові ложки сухарів для панірування (1 — в фарш, 2 — для обсипання).\nМасло для смаження і змащування листа.\nРибу і цибулину перекрутити в фарш. Всипте всю манку, вбийте яйце, покладіть також столову ложку сухарів. Всю масу посоліть і поперчіть на ваш смак. Потім ретельно розмішайте ложкою і залиште в холодильнику години на три. Або навіть на ніч. Можна, наприклад, приготувати фарш ввечері, а все інше зробити вже вранці. Це дуже важливий момент, тому зверніть на нього увагу. Якщо манка недостатньо розбухне, то котлети будуть погано склеиваться і почнуть розвалюватися на сковороді.\nПісля цього дістаньте підготовлений фарш і сформуйте котлети, щедро присипаючи їх сухарями.\nРозігрійте сковороду з маслом. Викладіть їх. Трохи підсмажте з двох сторін (буквально по парі хвилин).\nДеко змастіть маслом пензликом і перекладіть обсмажені котлетки на нього. Запікайте близько 20 хвилин в розігрітій духовці.\nОт і все. Тепер ви знаєте, як готувати рибні котлети в духовці і зможете урізноманітнити своє меню простим і дуже корисним стравою. Такі соковиті рибні котлети в духовці з пангасіуса відмінно доповнять гарнір з рису, картопляного пюре або макаронів. Але при бажанні їх можна подати і окремо.\nРибні котлети з манкою в духовці Ссылка на основную публикацию


Український лікар в Італії: коронавірус для медицини зараз те саме, що й напад РФ на Україну в 2014-му - Новинарня\nHome / COVID-19 / Український лікар в Італії: коронавірус для медицини зараз те саме, що й напад РФ на Україну в 2014-му\nФото з ФБ Гліба Бєлгова\nГліб Бєлгов (Бітюков)\nлікар з української делегації, яка прилетіла в Італію допомагати з лікуванням хворих на коронавірус\nМене питають, чи не страшно мені тут. Сьогодні я вперше піймав себе на думці, що страшно. Не за себе.\nДивлячись на обладнання, яке є в цій, достатньо невеликій лікарні, мені страшно за те, як ми зможемо впоратися вдома зі значним збільшенням пацієнтів, лікуючи їх термометром, крапельницею та червоним ковпачком.\nВ італійській лікарні, де я працюю зараз, при звичайному режимі роботи було одне реанімаційне відділення з шістьма ліжками, одне з яких – в ізоляційному боксі.\nВ один із найскладніших днів до них надійшли одразу 70 пацієнтів у важкому стані, які потребували реанімації. Зараз тут обладнано п’ять реанімаційних відділень.\nНа момент нашого приїзду в них було близько тридцяти пацієнтів на апаратах штучного дихання. Тобто кількість важких пацієнтів збільшилась вшестеро. Ще близько п’ятдесяти пацієнтів перебували у відділенні інтенсивної терапії.\nРоботу лікарень в межах цього регіону перерозподілили таким чином, що ця лікарня стала приймати лише COVID-позитивних пацієнтів, у той час як інші лікарні взяли на себе решту пацієнтів.\nІ мова не іде про те, що якась лікарня має краще обладнання, а якась гірше. Вони всі однакові. Просто кількість ліжок у них різна.\nДля того, щоб забезпечити надання допомоги в моїй лікарні, пацієнтам, кількість яких стрімко зростала, сюди привезли обладнання з інших регіональних лікарень. Але не це стало проблемою.\nНайбільший виклик, з яким стикнулася система охорони здоров’я, це нестача персоналу. Переважно це медсестри та молодші медсестри, які тут виконують багато функцій. Набагато більше, ніж у наших умовах. Тому їх також з інших лікарень регіону перевели на тимчасову роботу сюди. Таким чином, перерозподіливши ресурси, отримали більше можливостей та ізольовані лікарні, які переорієнтували повністю на допомогу інфікованим пацієнтам.\nТранспортне сполучення обмежене, але це не призвело до такого колапсу з медичним персоналом, як у нас, оскільки тут кожен має власну машину.\nГостьовий персонал інколи погано орієнтується в тому, де що знаходиться в лікарні і які документи необхідно заповнювати, і тоді я відчуваю себе майже своїм, оскільки так само, як і вони, на перших чергуваннях не знав, куди бігти за кисневими масками чи санаційними катетерами.\nТаке збільшення навантаження на систему та перепланування її роботи системи не призвело до колапсу чи нестачі обладнання або витратних матеріалів. Тут є все і в достатній кількості.\nПри кожному вході у відділення я вдягаю дві пари рукавичок та новий костюм. Перед кожним пацієнтом я вдягаю ще одну пару рукавичок, а після того, як знімаю, дезінфікую нижній шар рукавичок розчинами, які знаходяться всюди у відділенні, і все це є.\nБа більше – я можу вибрати, який розмір рукавичок мені підходить.\nТи просто береш все, що тобі необхідно – від серветок до кисневих балонів, які стоять в коридорі під стінкою.\nЯкщо необхідно перевезти пацієнта з відділення в відділення, ти береш кисневий балон, від’єднуєш від пристрою моніторингу невелику портативну його частину, яка має свій окремий екран, готуєш пацієнта і прямуєш разом із ліжком-каталкою в ліфт по коридорах, в яких можуть розійтися дві каталки одночасно, оскільки цілком імовірно, що на зустріч буде нестися каталка з іншим пацієнтом, і часу на пошуки альтернативних шляхів немає.\nІ це неможливо порівняти з українськими лікарнями, де часто може не бути жодної пари рукавичок.\nДе все, аж до сечових катетерів, купується пацієнтами, а рукавички в кращому випадку є одного розміру, якщо є взагалі.\nДе для того, щоб виконати маніпуляції, потрібно спочатку дочекатися, щоб родичі пацієнта принесли все необхідне і лише тоді з’явиться можливість щось зробити.\nЗараз тут в Італії у мене у відділенні лежить літній пацієнт, який декілька днів тому втратив свою дружину – так само хвору на коронавірусну інфекцію, а його донька у відділенні на поверх вище.\nХто б їм купив все: від серветок до антибіотиків в нашій українській реальності, де в лікарні немає навіть цефтріаксону?\nСитуація, яка зараз розвивається в Україні з забезпеченням лікарень, нагадує мені 2014 рік, коли добровольці, вдягнуті волонтерами “в те, що змогли знайти” пішли захищати Україну від вторгнення російських військ.\nІ це “те, що змогли знайти”, було в рази краще, ніж те, що потім дала їм країна. Ця строката юрба, тоді собою затулила всіх нас від загрози, що поставала на Сході країни.\nКерівництво лікарень зараз, так само, як у 2014 році командування українського війська, забороняє персоналу казати правду про нестачу всього та не готовність.\nА волонтери всіма силами купують засоби захисту, апарати штучного дихання, медикаменти, об’єднуються в мережах, допомагаючи медикам дістатись на роботу.\nБезумовно, італійцям важко.\nВони працюють, виснажуючись, але мають необхідне, щоб надати потрібну допомогу. Хотілося б мати більше, але з тим що є, можна надати допомогу.\nВони хотіли б, щоб було більше апаратів штучного дихання або інфузоматів, які передали в новостворені реанімації, і це разюче впадає в око у порівнянні з українською реальністю, в якій перед тим, як перевезти пацієнта з операційної в палату необхідно знайти інфузомат і бажано працюючий, а подорож на КТ перетворюються на біг із перешкодами, де, долаючи численні пороги, треба забігати в інші палати, оскільки там є кисень та апарат штучної вентиляції легень, після чого можна швидко перебігти до наступного такого пункту.\nІ при цьому кожен, хто потрапляє на посаду міністра каже, що в нас ідеальна система, яку необхідно лише трохи забезпечити, але та модель, яку ми маємо, точніше, мали до 1 квітня цього року, функціонально не спроможна забезпечити навіть існуючих пацієнтів, не кажучи про стрімке збільшення нових.\nСпалах коронавірусу для медицини зараз те саме, що і напад російських військ на Україну в 2014-му. І ось від цього стає страшно.\nВід популізму та викривлення даних про готовність, від випадкової каруселі міністрів та їхньої безвідповідальності.\nЯ бачу своїх колег тут і знаю багатьох удома, хто почне надавати допомогу не замислюючись, але так само я знаю, як їм не вистачає практично всього, що я бачу тут.\nЗвісно, хочеться сподіватись, що в Україні буде оптимістичний сценарій розвитку епідемії, але планувати ресурси необхідно, виходячи з песимістичного сценарію.\nДинаміка розвитку подій також каже про необхідність готуватись до другого варіанту. І це не означає панку, це означає лише здоровий глузд та здатність до аналізу та планування, що як ми бачимо не наш “коньок”, починаючи з Санжар та “легендарних” видатних лікарів, які зникають із горизонту швидше, ніж встигають додати до забезпечення своєї старості ще трохи суспільних ресурсів.\nХотілось би бачити чіткий план перерозподілу ресурсів на рівні країни, області, регіону, а не метушливі рухи в різних напрямках. Мають бути чіткі фази входу та виходу з кризи.\nОднією з перших фаз мала би стати підготовка людських ресурсів – це найскладніший момент для будь-якої країни, як для Китаю так і для Італії, Німеччини чи Франції. І тут важливе навчання, швидкий обмін інформацією – актуальною та об’єктивною, а не створення “вінницьких” протоколів лікування Covid-19 чи не встигаючих за розвитком подій наказів.\nСудячи з десятків випадків зараження медиків уже на початку складної ситуації в Україні, ми бачимо результати відсутності цього етапу. Хочеться вірити, що наша присутність в Італії – це частина цього плану і, звісно, ми зробимо все, що від нас залежатиме для допомоги як тут, в Італії, так і потім в Україні. Однак є багато можливостей паралельно організувати підготовку персоналу.\nПерерозподіл ресурсів мав би включати визначення лікарень для лікування лише вірусних хворих, виходячи з песимістичного варіанту розвитку події. Відповідно, обладнання з інших лікарень перевезти в ці визначені лікарні.\nЗвісно, це чи не найбільша проблема для України, де попри заяви про “одну з найкращих систем охорони здоров’я” вона насправді настільки не спроможна діяти злагоджено, що навіть ларингоскопи лікарі купують за свої кошти, так само як і дорожче обладнання лікарні буквально вишукують і звісно відносяться до нього як до найдорожчого і свого власного. Тому віддати апарат ШВЛ (штучної вентиляції легень – “Н”) чи CPAP (СіПАП, Constant Positive Airway Pressure – пристрій, який подає безперервний потік повітря під певним тиском) іншій лікарні дуже не хочеться, але в умовах епідемії так варто було б зробити.\nПісля першої підготовчої фази, яка мала би бути пройдена ще в лютому-початку березня, наступна мала би стати масовим тестуванням та визначенням контактів з інфікованими.\nАле вже після першого летального випадку в Радомишлі і потім початку поширення хвороби в Чернівецький та Тернопільській областях стало зрозуміло, що і цього не відбулось.\nНамагання міряти температуру дешевими китайськими термометрами через вікно автомобіля водієві на холодному повітрі викликало щонайменше здивування.\nЗаяви про термометрію в аеропортах, якої насправді не було, сотні заробітчан, які повернулись приватно та невеликими групами, призвели до неконтрольованого розповсюдження вірусу.\nІ програвши всі попередні етапи, зараз варто сконцентруватися на якісній допомозі тим, хто хворий, на підсиленні спроможності лікарень, виходячи знову ж таки з принципів критичного мислення та відвертих даних, а не сподівання на “либонь пронесе”.


Сукня бордового кольору – з орнаментом, український стиль, купити у Києві\nОшатна сукня приталеного фасону з чудовою вишивкою, що складається у V-подібний малюнок. Зручний комір-хомут та довгі втачні рукави захистять Вашу шию та руки від холоду. Вгорі рельєфні шви формують жіночний силует, а знизу сукня закінчується спідницею-олівцем. Ця сукня - відмінний вибір для свята чи урочистого вечору: помірковано сувора і водночас приваблива, вона допоможе своїй власниці запам'ятатись!\nСклад тканини: 76% поліестер, 12% бавовна, 12% віскоза.\nРозмірний ряд: 42–56.\nКолір орнаменту Жовтий:Бордовий\n09 січня 2018 13:35:57\nОтримала й приміряла сукню. Зазвичай ношу речі 46 розміру. Втім вироби"Слобожанки" (м. Харків) дещо маломірять, як на мій суб"єктивний погляд. Мої вагання щодо визначення з розміром вдало та компетентно розв"язала консультант Інна, порадивши замовити сукню 48 розміру.\nСукня сіла ідеально. Якість високого рівня, колір шляхетно-стриманий і водночас урочистий. Вишивка бездоганна. Кольори вишивки й орнамент гармонійно поєднуються та доповнюють один одного.\nДякую персоналу "Етнохати"за допомогу в придбанні гідної речі!\n09 січня 2018 17:31:48\nДоброго дня, Вікторіє! Дякуємо за відгук та оцінку нашої роботи. Раді, що сукня вам підійшла. Сподіваємось, що вона ще довго тішитиме вас та буде гідною оправою вашого образу\nСукня «Стефанія» бежевого кольору\nОшатна сукня бежевог...\nСукня «Зоряне» синього кольору


Книга-розмальовка Monticolar з додатковою реальністю Викрадена принцеса: Руслан і Людмила. Відкрийте нові можливості дитячих розмальовок разом з Вашою дитиною! / FILM.UA Group Store\nКнига-розмальовка Monticolar з додатковою реальністю Викрадена принцеса: Руслан і Людмила\n48 сторінок з ілюстраціями\nрозмір розмальовки 28×21 см\n24 яскравих ілюстрації AR\n24 сторінок з малюнками AR\n16 історій та логічних завдань\nЯскрава дитяча розмальовка з доповненою реальністю для покращення читання та навиків малювання, розвитку креативного мислення та пізнаваних навиків Вашої дитини. Розмальовку створено за мотивами мультфільму «Викрадена Принцеса: Руслан і Людмила».\nНа дитину чекають захопливі історії про пригоди героїв та незвичайні логічні завдання від них. Розмальовка – це справжня подорож у казковий світ з закрученим сюжетом та безліччю завдань для юних талантів. Особливим бонусом стане можливість самим розмалювати героїв казки та оживити їх у новому вбранні. 48 сторінок ігор та взаємодії для дитини.


Сезон цукроваріння закінчився великим галасом - Косів та Косівщина * інформаційний сайт\nСезон цукроваріння закінчився великим галасом\nКосів - Косівщина інформаційна | Публіцистика та аналіз | 2012-11-16 11:30:19\nГороденківський цукрозавод несподівано швидко завершив цьогорічний сезон варіння цукру. На Городенківщині це викликало значний резонанс - у громадськості виникли побоювання, чи не йде справа до закриття цього підприємства.\n3 жовтня, коли робітники запустили завод і розпочали варити цукор з буряків нового врожаю, в електронних ЗМІ промайнула інформація про те, що колектив підприємства планує цього року переробити понад 100 тис. тонн солодких коренів. Та вже з 6 листопада процес виробництва цукру зупинився.\nОдночасно із звісткою про це до редакції “Галичини” передали копію відкритого звернення до голови облдержадміністрації Михайла Вишиванюка об’єднання національно-патріотичних партій та громадських організацій Городенківщини “Правиця”. Його підписали голова “Правиці” Іван Григорчук і голова секретаріату ради об’єднання Іван Курганевич, відомі насамперед тим, що трохи більше двох років тому, у березневий холод 2010-го разом з іншими городенківцями - їх тоді зібралося близько трьох сотень - впродовж тижня вартували завод і таки не допустили, щоб його порізали на брухт спеціалісти фірми “Ал Метал”. Нечинний на той час цукровий завод, нагадаємо, цій фірмі перепродав банк “Форум”. Самому ж банкові він дістався наприкінці 2007 року у “спадок” від банкрута - приватної фірми “Аверс 93” після того, як її власник Мирослав Мусій взяв у кредит 27 млн. грн. і не зміг його повернути.\nУ відкритому зверненні до голови облдержадміністрації І.Григорчук та І.Курганевич сповіщали, що, як їм стало відомо, з заводу мають намір забрати 40 тис. тонн цукрових буряків, “чим буде зроблена зупинка його роботи, а далі за таким кроком настане його знищення”.\n“У той час, коли Ви, зі свого боку, зробили мужній, державницький крок, щоб врятувати від руйнації Городенківський цукровий завод, а його працівники вдихнули у нього життя, нашій безмежній вдячності Вам та радості не було меж. Роботу отримали сотні людей, а ще більше родин - шматок хліба. До сьогодні з Вашого боку ми бачили підтримку нашому заводу, - підкреслили вони у відкритому зверненні до голови облдержадміністрації. - Наполегливо просимо Вас, шановний Михайле Васильовичу, ще раз стати із громадою Городенківщини та зберегти для людей цукровий завод”.\nАби з’ясувати причини несподівано швидкого завершення сезону цукроваріння й вивезення частини вирощених на Городенківщині буряків для переробки на підприємства в сусідню область, а також те, чи не криються за цим, як побоюється громадськість, наміри цілковито закрити Городенківський цукрозавод, наш кореспондент звернувся за коментарями до представників районної влади та керівника самого підприємства.\nВасиль САВІЦЬКИЙ, начальник управління агропромислового розвитку Городенківської райдержадміністрації:\n- З заводу ніхто цукровий буряк не забирає. Такого немає. Було завезено 60 тис. тонн буряків і всі їх стовідсотково перероблено. Переробили сировину на підприємстві нормально, без проблем. З людьми розрахувалися.\nЩодо решти буряків, то вони залишаються на полі. За оцінками фахівців, їх, можливо, набереться близько 35-40 тис. тонн. Ці буряки копають і справді вивозять для переробки на Тернопілля. Очевидно, власник заводів порахував, що вигідніше, аби працював більш потужний Борщівський цукровий завод, який до того ж, можливо, забезпечує вищий відсоток виходу цукру з сировини, ніж Городенківський. Це суто економічне питання. Розумієте, сьогодні кожний “рахує економіку”. і нічого незвичного в цьому немає. Власник намагається сіяти або переробляти там, де вигідніше. Тим більше, що він має потужніші заводи, якщо говорити про саму логіку. Безперечно, мені зрозуміла стурбованість ради об’єднання “Правиця”. Бо і нам, райдержадміністрації, теж хотілося б, щоб всі буряки переробляли у нас, в районі. Але, з другого боку, як можна примусити власника працювати, щоб бути в збитку? Ми самі ж не йдемо купувати хліб у магазин, де його продають за 10 грн., коли такої ж якості, а може, й смачніший можемо купити за п’ять гривень?!\n- Але якраз факт вивезення цукрових буряків для переробки на Тернопілля й дав підстави побоюватися, що це, як зазначається у зверненні “Правиці”, крок до можливого закриття Городенківського цукрового заводу.\n- Власник заводу навіть мови не веде про його закриття. інша річ, що, можливо, в ході підготовки до наступного сезону цукроваріння необхідно буде вкласти якісь кошти і трохи реконструювати підприємство. Поміняти певні агрегати на нові, що дозволить запобігти втратам готової продукції та забезпечити вищий відсоток виходу цукру з буряків і збільшити загальну потужність заводу.\nСпільно з керівництвом заводу працюємо над тим, щоб ті п’ять-шість тисяч гектарів, які, згідно з розрахунками, можна засівати цукровими буряками на Городенківщині і в Тлумацькому, Коломийському та Снятинському районах, стали надійною базою, яка б, як кажуть, на 100 з лишком відсотків щосезону забезпечувала колектив підприємства сировиною. і адміністрація заводу, і його власник це знають і, безперечно, розуміють, що вигідніше возити буряки ближче, ніж дальше.\n- Василю Йосафатовичу, можливо, стурбованість у людей породило ще й те, що через скорочення сезону цукроваріння працівники заводу менше відпрацюють днів і відповідно менше зароблять?\n- У сезон на заводі працює близько півтисячі робітників і спеціалістів. і трудяться вони шість-вісім місяців. Бо починають з ремонту і наладки та регулювання обладнання. Далі йде сезон заготівлі цукросировини, а вже після нього - переробки. Тобто це цілий комплекс робіт. Нині колектив заводу працює. Бо після завершення цукроваріння необхідно провести повну очистку обладнання та його консервування до наступної осені. Вже аж після цього цукровари вимушені будуть іти на біржу праці. і повернуться на завод через кілька місяців. Але так є щороку, бо це, на жаль, сезонна робота.\nОлександр ФІЛІПЕНКО, директор Городенківського цукрового заводу:\n- Побоювання людей, що цукровий завод закриють, безпідставні. Завод працюватиме.\nЦього року ми мали власних 60 тис. тонн цукросировини. і її переробили. Також прийняли і переробили всі буряки, які виростили місцеві люди на своїх земельних ділянках. А ось ті 40 тис. тонн буряків, які нині викликали такий резонанс у громадськості Городенківщини, навесні засіяв Борщівський цукровий завод. Ці буряки - їхні. і вони були їхніми, наголошу, від самого початку. Чому? Спільно з ними ми обробляємо площі у Заставнівському районі на Буковині і в Городенківському. Це наші землі (орендовані цукровими заводами. - Авт.). і наші буряки. Торік, коли після капітального ремонту і реконструкції ми запустили цукровий завод, то 40 тис. тонн цукрових буряків у Городенку привезли із Заставнівського району. А в нинішньому році там буряків не сіяли зовсім. і перед початком сезону цукроваріння Борщівський цукровий завод прийняв близько 15 тис. тонн коренів від населення і до них довозить ці 40 тис. тонн буряків, які є їхніми. Ми про те, що саме так буде, знали від самого початку.\n- Тобто громади Городенківщини просто не мали детальної інформації?\n- Не мали, на жаль. Але таких передумов, що ми не будемо працювати, чи, боронь Боже, “різати” завод, нема. Все це неправда. Хоча розумію логіку думок людей, бо вони бачать, що буряки виростили тут, на полях у районі, і думають: а як це їх забирають?.. Чуток шириться багато. Хто до мене заходить, то розповідаю по правді, як воно є. Але, на жаль, усім неможливо розповісти, що в нинішньому році сіяли частину площ спеціально для Борщівського цукрового заводу. До речі, в наступному році буде прямо протилежна картина: цукрові буряки знову планується сіяти у Заставнівському і Борщівському районах, а у нас, на Городенківщині, навпаки, не планується. На тих площах, де його вирощували, у 2013 році навесні посіють кукурудзу.\nІ вже ми братимемо від наших колег 40 тис. тонн буряків для виробництва цукру в Городенці. Бо ви, напевно ж, самі знаєте, що рік у рік сіяти буряки на тому ж самому місці не можна.\n- Олександре Олександровичу, коли на початку жовтня колектив підприємства розпочав сезон цукроваріння, то в інтернеті з’явилася інформація, що до його завершення колектив планує переробити понад 100 тис. тонн сировини. Фактично завод переробив 60 тис. тонн. Тому й виглядає так, ніби справді є підстави для побоювань: завод зупинив переробку буряків, саму сировину з полів вивозять на інше підприємство, а ваші працівники відпрацювали і, очевидно, й заробили менше, ніж сподівалися?\n- Всіх основних спеціалістів ми залишили на робочих місцях. Нині вони роблять повне очищення всього технологічного обладнання. і працюватимуть практично той же час, якби ми переробляли цукрові буряки. Ті ж 40 тис. тонн, для чого знадобилося б орієнтовно 20 днів. і отримають таку ж зарплату, яку отримали б, якби йшла переробка цукросировини. Тож побоювань у наших працівників, думаю, не виникає…\nГороденківський цукровий завод, як і низка інших цукрозаводів, у тому числі й згадуваний у цій публікації Борщівський, належать до бізнес-активів відомого бізнесмена з Тернопілля Героя України Івана Гути, як нам пояснили, у вигляді самостійних підприємств. Нагадаємо, що якраз завдяки йому і вдалося торік реанімувати завод у Городенці, який перед цим упродовж трьох років не працював. Щоб знову запустити підприємство, інвестор вклав у ремонт та реконструкцію понад 10 млн. грн. Напевно ж, як і наголошував директор заводу О. Філіпенко, не для того, аби невдовзі закрити. Чутки й найпесимістичніші прогнози, що ширяться Городенківщиною, породила непоінформованість людей.\nВарто зауважити, що власники великого українського бізнесу вже навчилися цінувати поінформованість партнерів. Однак наразі бачать її роль надто прагматично і через те вузько. Основні “месіджі” адресують інвесторам, насамперед зарубіжним, сподіваючись залучити у них необхідні фінансові ресурси для успішного розвитку своїх бізнес-проектів. Підтвердження цього знаходимо, зокрема, зайшовши і на веб-сайт інформаційно значно “розкрученішого” активу і. Гути - вертикально інтегрованої компанії “Мрія Агрохолдинг”. На сайті чимало інформації. Відразу ж після розповіді-представлення холдингу йде окремий блок “Для інвесторів”. Є навіть “Календар інвестора” та “Контактна інформація для інвесторів”. На жаль, серед розміщених на сайті статей і світлин полів, що колосяться урожаєм, елеваторів і сховищ холдингу, немає фактично нічого, що було б адресовано тим громадам, на території яких і веде свій бізнес “Мрія Агрохолдинг”. Хоча їхня роль, принаймні на наш погляд, не менш важлива, ніж тих, хто дає гроші на розвиток бізнесу, є діловим партнером чи покупцем уже готової продукції холдингу. Але, можливо, той резонанс, що виник нині на Городенківщині, якщо не змусить, то бодай підштовхне українських власників великого бізнесу до переоцінки ролі комунікацій з місцевими громадами.


Кулінарні варіації вар'ятки: Сніданок №3 "Італійський ранок", або Закохане меню\nСніданок №3 "Італійський ранок", або Закохане меню\nДумаю, Сніданок №3 сподобається тим, хто любить починати новий день з ситнішої їжі, аніж йогурти та грінки. Тож сьогодні пропоную італійський омлет фрітату з гарбузом та кавою по-мавританськи.\nІнгредієнти. Для фрітати з гарбузом: 300 г м'якоті гарбуза, пучок зеленої цибулі, 150 г твердого сиру, 4 яйця, 100 мл вершків або молока, 4 пластерки шинки, 2 гілочки свіжого базиліку, сіль, перець, дрібка мускатного горіху та солодкої паприки, готова суміш прованських чи італійських трав.\nДля кави по-мавританськи: 1 ст. л. меленої кави, 300 мл води, дрібка чорного перцю, 2 дрібки меленої кориці, 2 ч. л. цукру (якщо любите солодку каву).\nШинку також порізати кубиками.\nЦибулю і базилік подрібнити.\nТвердий сир натерти на грубій тертці.\nГарбуз обсмажити на олії 5 хвилин, постійно помішуючи.\nДодати порізану шинку, злегка потушити.\nДодати порізану цибулю, посолити і тушити ще 5 хвилин.\nПриправити до смаку і додати твердий сир, ретельно вимішати.\nФорму для запікання, у мене керамічна, змастити олією. Викласти посмажений гарбуз.\nУ форму вилити яєчну суміш.\nПекти в розігрітій до 180 градусів духовці 15-20 хвилин.\nТим часом готуємо каву. Каву засипати в турку чи кавоварку, додати спеції та цукор.\nВиходить міцна та ароматна кава - те, що треба вранці.\nОмлет виходить надзвичайно ніжним та соковитим, гарбуз та шинка гармонійно доповнюють смаки один одного. А кава - неймовірно смачна, з легким пряним ароматом.\nУсім любові і смачного!\nОпубліковано Olven о 22:48\nМітки: гарбуз, День святого Валентина, м'ясо, напій, сніданок, твердий сир


Введення – Витанія\nКожному з нас подаровано велику нагоду. Сам Ісус, Який помер на хресті, а потім воскрес, особисто запросив і зацікавився кожним із нас, тому що Він знає історію і потреби кожного.\nВи не робите Богові жодної послуги, коли відповідаєте на Його поклик. Навпаки, це Він робить вам послугу, запрошуючи вас, щоб показати Свою благодать і Свою силу. Те, що Він дасть кожному з вас, набагато перевищує вашу уяву. У Нього є чудовий план, і Він покаже його вам.\nВи не отримаєте теорій чи обіцянок, які не сповняться. Ні. Ви відчуєте на собі міць Духа і любов Бога, Який діє, спасає і перемінює ваше життя. Тут ви на дотик відчуєте, як Бог здатний надати сенс існуванню кожного, хто вірить у Нього. Гарантовано. Він не запропонує вам нічого такого, чого не можна виконати. Його обітниці – це не щось для життя, це повністю нове життя: «Я прийшов, щоб ви мали життя, і подостатком щоб мали» (Ів. 10:10).\nІсус уділить це нове життя кожному із нас. Я, звичайно, нічого не обіцяю. Обіцяє Сам Бог, Який є всемогутнім, сповненим любові та вірності. Це Він обіцяє кожному. У цьому і є гарантія того, що ніхто наприкінці не буде таким, як на початку. Ми не прийшли для того, щоб подивитись, чи може Бог змінити наше життя, а тому, що Він може це зробити, і змінить його. Я є свідком Його сили і любові, бо Він змінив і моє життя.\nГосподь чекає від нас тільки одного – цілковитої відкритості. Щоб ми дозволили Йому діяти, щоб ми відкрили своє серце і повірили Йому. Вірний Той, хто нас покликав, і Він є Тим, Хто це зробить.\nСьогодні в нашому житті відчиняються нові двері. Це велика нагода. Ми відчуємо на собі те, що раніше знали лише теоретично: ми є дітьми Божими і спадкоємцями Царства в Христі, бо Він послав нам Свого Святого Духа для того, щоб ми жили новим життям. Побачите Небеса відкриті і міст, який з’єднує Небо і землю. Зараз час це використати. Так, ідеться про чудову нагоду, якої пізніше може вже не бути.\nПід час громадянської війни багато іспанців емігрували до Мексики. Між ними був 18-літній юнак Венансіо Фернандес. Весь його багаж складався з двох сорочок і латаних штанів.\nПрибувши до Веракруса, він почав працювати в магазині, власником якого був його дядько. Багато років по тому він одружився і відкрив хлібний магазин у місті Пуеблі. Великими зусиллями, жертвами і заощадженнями він зібрав певну суму грошей і разом зі своєю дружиною переїхав до Мехіко, де продовжував працювати пекарем. Там люди називали його вже не Венансіо, а пан Венансіо, бо він уже був шанованою людиною, курив грубу сигару і заощаджував, як тільки міг.\nКоли минуло двадцять років від часу його приїзду до Мексики, одне агентство подорожей запропонувало йому з сім’єю подорож за низькою ціною до Іспанії. Це був спеціальний сімейний квиток. Він не міг не скористатися цією нагодою. Дружина пана Венансіо також підтримала ідею такої подорожі.\nЗбираючись у поїздку, пан Венансіо, з метою економії, спік декілька особливо великих хлібів, купив п’ятнадцять кілограмів сиру і все це взяв із собою на корабель, який вирушив на землю його предків.\nПершого дня подорожі вони із задоволенням з’їли свіжого хліба із куснем ніжного сиру. Наступного дня вони були настільки сповнені емоцій, що їм було байдуже, що їсти. Потім вони знову їли сир із хлібом, а після цього хліб із сиром. І так щодня. Коли минув тиждень, їхні обличчя набули жовтуватого відтінку від сиру. До них ніхто не наближався, бо всі думали, що в них гепатит.\nНарешті вони прибули в іспанський порт і вирішили відсвяткувати цю подію смачним обідом у ресторані першого класу.\n– Де розташований ресторан першого класу? – запитав пан Венансіо в командира екіпажу.\n– Дозвольте подивитися на ваш квиток, – відказав службовець.\n– Карамба! – вигукнув невдоволений пан Венансіо. – Я заплачу за обід, для цього я працював двадцять років.\n– Вибачте, – відповів службовець, – але до ресторану першого класу можуть потрапити тільки пасажири, які мають квиток першого класу.\nОбличчя галісійця потемніло від гніву. Він витягнув зім’ятий квиток, який тхнув сиром.\nСлужбовець повільно прочитав: «Венансіо Фернандес».\nА потім здивовано додав:\n– Пане Венансіо, ви маєте чудовий квиток, який дозволяє вашій сім’ї тричі на день харчуватися в ресторані першого класу протягом усієї подорожі!\nТе ж саме відбувається і з нами. Христос уже заплатив, щоб ми мали право на нове життя. Але ми не використовуємо квиток Хрещення і не живемо, як царі, священики і пророки, хоча й маємо на це право. Натомість їмо черствий хліб смутку із сиром гіркоти й буденності, не використовуючи те, за що Христос уже заплатив Своєю дорогоцінною Кров’ю. А найгірше, що ми не дозволяємо і нашій сім’ї, і тим, хто навколо нас, скористатися цим чудовим квитком.\nМи – наче стара газова піч, яку вже не використовують, і в її трубах накопичується сміття. Коли таку піч запалити, то дім наповнюється їдким запахом.\nМи, християни, втратили «легкий запах» Христа – навпаки, ми забруднюємо середовище, в якому перебуваємо. Наприклад, у Латинській Америці сьогодні живе найбільше християн. Водночас там панують велика несправедливість і бідність. Вогонь Духа згас, а натомість усе охоплене корупцією й антилюдськими режимами. Газ, замість того, щоб зігрівати, починає душити.\nБог наново проливає на нас Свого Святого Духа, Який очищає і відновлює нас, щоб «стара піч знову почала працювати».\nЦей курс «Нове життя» має на меті активізувати благодать Хрещення, силу Миропомазання і любов до Євхаристії, щоб ми могли перебувати в Божому плані та служити йому. Бог пошле силу з висоти для того, щоб ми могли бути світлом світу і сіллю землі.\nМи покликані прагнути особистої зустрічі з Христом, зміни життя і нового зішесття Святого Духа.\nЄдине, що потрібно зробити, – відкритися на Його благодать. Він має Свій план, незрівнянно кращий за наш. Він дасть нам набагато більше, ніж ми можемо Його просити або уявити собі. Потрібно лише повірити, довіряти Йому і вручити Йому своє серце, щоб Він наповнив його Своєю Любов’ю, якою є Святий Дух.\nКоли злочинець нападає на людину, то наказує: «Руки вгору» для того, щоб жертва не могла захищатися. Ісус, Який уподібнив Себе Самого до злочинця (Мт. 24:43), каже нам сьогодні: «Руки вгору. Не захищайся. Дозволь Мені зняти з тебе вагу хвилювань і суму. Руки вгору. Не роби нічого. Я Сам сьогодні усе зроблю. Руки вгору».\n Автор розповідає, як Воскреслий Ісус змінив його життя, коли він особисто зустрівся з Ним.


Данильчук програв суд: комісія не буде перераховувати голоси\nРівненський окружний адміністративний суд у ніч на неділю оголосив рішення у справі за позовом кандидата в депутати Олександра Данильчука.\nНагадаємо, у п’ятницю Рівненський окружний адмінсуд почав розглядати справу за позовом Олександра Данильчука до ОВК №156. Він вимагає перерахувати голоси на 18 дільницях, стверджуючи, що бюлетені на них не рахували взагалі і що акти члени комісії нібито попідписували під тиском. Підставою до скасування позивач та його адвокати вважають акти про порушення на цих дільницях, складені спостерігачем Андрієм Трофимчуком від кандидата в депутати по цьому ж округу Михайла Степчука.\nВикликані на засідання наступного дня спостерігач і виборці, які підписали спірні акти, на суди не з’явилися.\nСуд задовольнив позов частково: визнав порушення в діях ОВК, але підстав до перерахунку голосів на дільницях суд не побачив.\nЦе рішення можуть оскаржити і позивач, тобто Олександр Данильчук, і відповідач – ОВК.\nЧитайте також На Рівненщині кандидату в народні депутати вночі підпалили будинок\nДанильчук вибрався зі смітника – і «наїхав» на головного міліціонера Рівненщини (КОМЕНТАРІ)


Колектив у нас – класний! » Pokrovske-news.com - МОЯ ПОКРОВЩИНА\nКолектив у нас – класний!\nНіколи не любила точні науки. Математика, цифри, підрахунки, формули – все це мені здається нудним, нецікавим, надокучливим. Однак працівниці фінансово-економічного відділу товариства “Зоря” стверджують, що рахувати, вести облік, складати звіти – дуже цікаво, й сумувати їм не доводиться.\nПід час свого візиту у “Зорю” шукала героїв майбутньої газетної статті. І ось директор з рослинництва Микола Іванович Михайлюк запропонував: “Напишіть про нашу бухгалтерську службу. Там підібрався суто жіночий колектив. Усі вони – досвідчені, перевірені часом спеціалісти. А нещодавно цей колектив очолила молода, перспективна головна бухгалтерка Альона Анатоліївна Коваль”.\nОт і відправилася у фінансово-економічний відділ товариства, де мене гостинно зустріли привітні, веселі жіночки. З перших хвилин спілкування зрозуміла, що їм комфортно й легко працювати одна з одною. А як згодом виявилося, вони із задоволенням можуть разом і відпочити.\n– Я закінчила факультет менеджменту Дніпропетровського державного аграрного університету й прийшла працювати в товариство “Дібрівське” економістом. Посаду головного бухгалтера товариства “Зоря” обіймаю другий рік. Що можу сказати про роботу? Вона легкою не буває, але мені подобається. Трапляються труднощі, та ми намагаємося з ними справлятися. Займаюся фінансовим контролем усіх ділянок нашої служби, працюю з документами, здаю звіти.\nКолектив – дружний, працівниці бухгалтерії – толкові, вмілі, швидко вчаться, схоплюють усе на льоту, адже в нашій справі вимоги змінюються мало не щодня. Ставлення керівництва товариства – лояльне, з цим проблем немає. Словом, працюємо стабільно й чітко, – поділилася зі мною Альона Коваль.\nСвоєю чергою, колектив поважає Альону Анатоліївну, цінує за відданість роботі, доброзичливість, веселу вдачу, вважає кваліфікованим спеціалістом і хорошим керівником.\nЗаступником головного бухгалтера, бухгалтером з рослинництва працює Ірина Сергіївна Лисенко, яка теж закінчила Дніпропетровський державний аграрний університет і присвятила роботі в товаристві 20 років свого життя. Серед її обов’язків – облік урожаю та реалізація продукції рослинництва.\nВсе склалося в Ірини Сергіївни й у сімейному житті. Чоловік Олег Анатолійович трудиться водієм у товаристві. Син В’ячеслав, якому вже 26 років, живе разом із невісткою Каріною в місті Одеса. Жінка розкрила радісну таємницю: незабаром їх чекає поповнення, на світ має з’явитися онук чи онучка. Ймовірно, що народиться дівчинка. Що ж, нехай буде здоровенькою!\nТрішки про себе розповіла й бухгалтер із заробітної плати Тетяна Олексіївна Шинкаренко:\n– Сама я родом із Росії, але доля закинула мене на навчання в Дніпропетровськ, де я й познайомилася зі своїм майбутнім чоловіком Петром Івановичем. За освітою я – зооінженер, 25 років пропрацювала зоотехніком-селекціонером. Та через скорочення тваринницької галузі з 2005 року довелося перекваліфікуватися, освоїти комп’ютер та бухгалтерські програми.\nЧоловік – підприємець, утримує власну ветеринарну аптеку. Разом із ним виростили двох дітей. Старший Євгеній з дружиною Тетяною живуть у місті Дніпро, мають донечку Веронічку, якій три з половиною роки. Молодша Марія із зятем Віктором за освітою – фармацевти, проживають у Запоріжжі, теж виховують донечку Аннушку, до нас у гості приїздять дуже часто.\nПосаду бухгалтера з механізації обіймає Тетяна Борисівна Орищенко, яка веде облік пального, запчастин, основних засобів та матеріалів. У Тетяни Борисівни – троє дорослих дітей Аліна, Інна та Ігор, які вже створили свої власні сім’ї. Багата жінка й онуками, їх у неї четверо – Марк, Максим, Богдан і Емма. Чоловік Валерій Володимирович працює лісничим у лісництві.\n30 років трудиться у “Зорі” Алла Борисівна Шаля, нині – на посаді касира. Свого часу закінчила Верхньодніпровський технікум бухгалтерського обліку. Жінка працює з грошима, рахунками, різноманітними платежами, оформлює квитанції, акти, приймає та видає готівку тощо.\nЗ чоловіком Віктором Анатолійовичем, який працює в автопарку товариства, мають сина й доньку. Старший Роман із невісткою Юлею ростять семирічного синочка Максимка. Донька Олена разом із чоловіком Олександром живуть у Покровському, виховують донечку Єву, які виповнилося два з половиною рочки.\n– Посаду інженера з охорони праці поєдную з посадою бухгалтера з тваринництва. Займаюся обліком і рухом поголів’я, проводжу працівникам перед роботою інструктажі з охорони праці. А, взагалі, після закінчення ВПУ № 75, де я здобула спеціальність бухгалтера, прийшла працювати в товариство вагарем на мехтік, потім була обліковцем тракторної бригади.\nМій чоловік Віталій Григорович трудиться водієм і завгоспом (за сумісництвом) у Гаврилівському старостинському окрузі. Наша донька Анжела – студентка технологічного коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету. Пішла моїми стопами – хоче бути бухгалтером, – розповіла Тетяна Володимирівна Бечко.\nЕкономіст товариства Любов Олексіївна Руснак присвятила своїй роботі 35 років життя. Зараз одним із головних її обов’язків є облік земельних паїв. Жінка закінчила Верхньодніпровський технікум бухгалтерського обліку.\nЧоловік Василь Євсевійович уже перебуває на заслуженому відпочинку, а до пенсії працював механізатором у “Зорі”. Разом вони виховали двох синів. Старший син Андрій – одружений, з невісткою Жанною мають трирічну донечку Віолетту. Молодший син Станіслав здобуває вищу освіту в місті.\nДо фінансово-економічного відділу товариства належить і інспектор з кадрів Тамара Григорівна Малега, яка (як і дехто з її колег) навчалася в Верхньодніпровському технікумі бухгалтерського обліку.\nЗ 1981 року Тамара Григорівна працювала машиністом у колгоспі “Зоря комунізму”, з 1997-го – секретарем-машиністом, а з 2006-го опікується кадрами товариства.\nЧоловік Олександр Анатолійович трудиться в товаристві “Зоря” (знову ж таки, як і більшість чоловіків її колег) бригадиром тракторної бригади. Подружжя Малегів мають дві доньки – Юлію і Світлану. Юлія живе з чоловіком у Павлограді, виховують сина Віталія і доньку Ніку. Світлана з синочком Платоном живе у Дніпрі.\n– Дні народження, Новий рік, Восьме березня, День бухгалтера ми звичайно святкуємо всією дружною бухгалтерською службою. Також ми ділимося своїми домашніми клопотами й радощами, знаємо одна про одну все, обмінюємося саджанцями, рецептами смачних страв. Колектив у нас – класний, ми обожнюємо нашу роботу! – похвалилися працівниці бухгалтерії товариства ”Зоря”.\n16 липня в Україні відзначають День бухгалтера. Користуючись нагодою, хочу привітати працівників бухгалтерської служби товариства “Зоря” з професійним святом, побажати їм жіночого щастя, сімейного добробуту, терпіння, щоб витрати не перевищували доходи, і життя було не в кредит, а в радість.\n“Сільвер” у козацькому краї\nМузична школа – джерело мистецької ріки


«Окупированный сезон» – спецвыпуск «Абзаца!» | Абзац!\n«Окупований сезон» – спецвипуск «Абзацу!»\nЖурналісти «Абзацу!» тиждень прожили в Криму, щоб показати, як насправді там проходить туристичний сезон. Вони також порівняли кримські ціни з українськими і розкажуть про настрої місцевих жителів\nКореспонденти «Абзацу!» Оля Манько та Максим Узол привезли з Криму сенсаційний спецвипуск.\n– По українських телеканалах показують, що на всіх кримських пляжах порожньо – туристів немає, сезон не відбувся. Російські канали, навпаки, твердять про найбільш вдалий сезон за всю історію Криму. Ми вирішили дізнатися, що там відбувається насправді, – говорить Максим Узол.\nОля Манько і Максим Узол вирушили до Криму без камер і мікрофонів, як звичайні туристи. Репортаж знімали за допомогою смартфонів. Дістатися півострова зараз стало нелегким завданням, стверджують журналісти.\n– В інтернеті безліч оголошень з текстом «прямі автобуси у Ялту». Коштує таке «задоволення» тисячу гривень. А на ділі нас довезли до кордону й кажуть: «Виходьте». Через кордон 2 кілометри йшли пішки. Це було жахливо – спека, валізи, бездоріжжя, – ділиться враженнями Оля Манько.\nЩо почім у Криму?\nЖурналісти об’їхали половину узбережжя. Частину шляху подолали автобусом, частину катером, щоб побачити картину на пляжах. Жили в чотирьох містах та смт: Ялта, Сімеїз, Чорноморське і Міжводне. Порівнювали кримські ціни на продукти, житло і послуги з українськими.\n– Якщо коротко – кримські ціни – це українські помножені на два, – говорить Максим Узол.\nСиньо-жовтий прапор на пляжі і українські паспорти\n– В одній частині Криму нас дуже здивували. Ми просто не повірили своїм очам і вухам. Є курортні міста, де живуть справжні патріоти України. Вечорами в кафе і ресторанах звучить українська музика, в караоке співають «Одна калина». Місцеві зізналися, що їздять на авто з українськими номерами і тримають «під подушками» українські паспорти. А ще ми знаємо, де знаходиться найбільший прапор України на узбережжі, – каже журналістка «Абзацу!» Оля Манько.\nНе пропустіть спецвипуск «Абзацу!» сьогодні, 3 вересня, о 18:00 на Новому каналі\nабзац крым новости


В Алупці відновлюють знищені комахами пальмові алеї – влади\n28 Лютий 2021, 18:44\nАлупкинський парк, архівне фото\nУ парку-пам'ятнику «Алупкинський» фахівці місцевого музею-заповідника висаджують китайські віялові пальми замість тих, що були знищені за минулі роки пальмовим шкідником, повідомляють в російському Мінкульті Криму.\nЗа даними відомства, зараз висаджено 35 молодих екземплярів пальм, 10 висадили ще до появи шкідника і загибелі дорослих рослин, а всього на алеї було знищено 40 пальм.\n«Стрімке поширення пальмового шкідника у 2018-2019 роках призвело до майже повної загибелі китайських віялових пальм на алеї, яка вважається одним з найкрасивіших місць парку «Алупкинський». Ці події стали причиною видалення загиблих примірників пальм. Протягом останніх двох років профільними фахівцями Нікітського ботанічного саду вивчалася біологія (життєвий цикл) комахи-шкідника і були розроблені методи боротьби з ним, які безпечні для відвідувачів музею-заповідника», – йдеться в повідомленні на сайті відомства.\nНа початку цього року влада Ялти повідомляла, що на Південному узбережжі Криму фіксують масове ураження рослин шкідниками, через що гинуть зелені насадження. У травні минулого року фахівці Нікітського ботанічного саду повідомили про загрозу втрати пальм на Південному узбережжі Криму через комах-шкідників. Зокрема, на пальмах Місхора і Сімеїзу виявили пошкодження пальмовим метеликом.\nПовідомляється, що шкідники (пальмовий довгоносик і пальмовий метелик) ймовірно були завезені в останні два роки з посадковим матеріалом, минаючи карантинну службу. У 2017 році на пальмах, привезених з Італії, були виявлені личинки пальмового довгоносика, а в червні 2018 року в новій партії пальм виявили ще гусінь і кокони пальмового метелика. Вони проникли на територію Алупкинського парку, в результаті чого загинуло 55 пальм.


«Онлайн-освіта може розворушити традиційні методи викладання», — розробник онлайн-курсів | Громадське телебачення\n«Онлайн-освіта може розворушити традиційні методи викладання», — розробник онлайн-курсів\n01 вересня, 2017 10:27\nПро останні освітні тренди, авторитарну систему у школі та про те, як зняти якісне навчальне відео Громадське поспілкувалося із засновником EdEra Іллею Філіповим.\nКоманда студії онлайн-освіти EdEra уже створила більше тисячі освітніх роликів, запустила десяток відкритих курсів й інтерактивних підручників, вони — автори першого масового онлайн-курсу, який має гриф Міністерства освіти та науки України.\nІ з чого починалася EdEra?\nКоли я навчався на третьому курсі університету Шевченка на радіофізичному факультеті, з'явився перший-онлайн курс від Массачусетського інституту технологій (МІТ), який називався Circuits and Electronics. Ми з одногрупниками успішно проходили всі курси, які з'являлися в інтернеті, а це фундаментальна фізика, програмування, хімія.\nІ потім на 5 курсі університету ми готувалися вступати в США на PGD, складали іспити GRE та TOEFL і вирішили, що можемо зробити дуже цікаву програму для навчання старшокласників з фізики та механіки.\nКоли ми подумали про те, як донести цю розробку до людей, ми зрозуміли що найдієвіший спосіб – онлайн. Це був курс з механіки-фізики. Після того, як ми отримали перші відгуки, зрозуміли, що треба зробити ще кілька курсів.\nУ нас є професори з великими досягненнями, але освітній продукт, який виходить, нам не дуже подобався. І з точки зору дизайну, і з точки зору подачі матеріалу. Ми вирішили, що потрібно змінити цю ситуацію.\nУ чому ваша місія?\nМи є містком між експертом, в якого є певні знання, і кінцевим споживачем. Тобто ми вважаємо, що зміст та форма важливі для сприйняття матеріалу, особливо у сучасній освіті.\nЯкщо вже казати про глобальні цілі,то це, по-перше, вплинути на освіту в Україні. Звичайно, не на всю. У нас немає універсального підходу до всіх предметів. Ніби от поставили камеру, записали 20 відео з української мови і все.\nМи хочемо вивести українську освіту на західній рівень, зініціювати партнерство із західними школами, бо ми можемо продукувати якісний продукт. І нам справді не вистачало більше форми, аніж змісту.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: «Вступні коефіцієнти б'ють повз ціль» — експерт з освіти про нововведення для абітурієнтів\nЗасновник EdEra Ілля Філіпов Фото: Громадське\nЩо означає назва EdEra?\nСпочатку робоча назва була BESTEP – дві множини, які перетинаються. Проте таких компаній виявилося дуже багато в світі і тому ми зупинилися на назві EdEra. Це скорочено Educational Era. Потім ми побачили, що є така італійська мелодрама Едера і що саме це слово перекладається з італійської як «плющ». Ми подумали, що це чудова алюзія на університети Ліги плюща. Тоді поставили собі ціль – обігнати в індексі Google італійську мелодраму. У нас вийшло.\nЯкими основними напрямками ви наразі займаєтеся?\nМи робимо проекти «під ключ» для компаній чи організації, які функціонують у рамках інших проектів. Наприклад, працюємо з ОБСЄ, створюємо дистанційну програму для українських судів з практики Європейської конвенції з прав людини. Це все розміщується на платформі Національної школи суддів.\nДруге — це безпосередньо сайт EdEra, соціально-публічний проект, де розробляємо різні освітні проекти, і вони вже поділяються на онлайн-курси, інтерактивні підручники та спецпроекти. Вони бувають дуже різного характеру.\nОнлайн-курси доволі традиційні для світу: реєстрація, послідовне проходження відеоматеріалу, тестування, додаткові матеріали, якісь інтерактивні активності плюс форум для зворотнього зв'язку.\nІнтерактивні підручники ми розробили десь півтора-два роки тому, коли зрозуміли що онлайн-курси для старшої школи важко знайти в Google кожну окрему тему. Багатьом учням потрібно закривати саме якісь певні аспекти, і тому ми придумали формат інтерактивних підручників. Це онлайн-платформа без попередньої реєстрації з індексацією усіх сторінок, із вбудованим відео, тестовою автоматизованою системою та можливістю коментувати кожну сторінку.\nТа спецпроекти. Наприклад, Антикорупційний урок з ПРООН, де дітям пропонували розглянути різні життєві ситуації: корупція на дорогах, чи в університеті, аби вони могли знайти, як в такому випадку діяти. Це пак матеріалів, який може закачати вчитель і провести його для своїх учнів. Близько 150 шкіл проводили цей урок зі сценаріями, презентаціями, відео. У сценарії також написано, як цю інформацію можна інтегрувати в освітній традиційний процес.\nЗ Міністерством освіти ми робили публічне обговорення програм та відеорекомендації для вчителів середньої школи. Це були відео про те, як впроваджувати сучасні методики навчання в школі.\nНа ваш курс «Лайфхаки з української мови та літератури» зареєструвалося вісім тисяч учнів. Чим цей курс якісно відрізняється від звичайного уроку з української мови та літератури у школі?\nЦе два великих онлайн-курси. Там близько тисячі завдань, і поріг у 700 завдань подолало 600 людей. Це дуже хороший результат для онлайн-курсу. Середня кількість переглядів серед підліків склала 7 — 8 тисяч.\nМи довго думали, як зробити його цікавим, бо наразі школярі дивляться динамічні відеоблоги і їх дуже складно залучити до перегляду півторагодинної академічної лекції, навіть якщо її розбити на короткі відео.\nЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: А дизайн ти вдома не забув? Як і навіщо змінювати вигляд шкільних підручників\nМи розробили короткі відео по 15 хвилин, супутні інтерактивні підручники, додаткові відео та графіку. Наш викладач використав методику асоціації для засвоєння великої кількості інформації у маленькому відео. Завдяки такому інтерактивному формату курс мав успіх.\nЗробили додаткову рубрику для української літератури «Про слово», де запитали відомих літераторів, музикантів, як на них вплинула українська література. Хотіли зробити заняття не такими відірваними від сучасності, як нам здавалося в школі.\nВийшло добре, і ми подали курс з української мови до Інституту модернізації змісту освіти, щоб отримати рекомендації МОНу, аби нам дозволили офіційно проводити експерименти в школах. За два місяці у всьому курсі знайшли дві помилки: чебурашку потрібно було замінити на братика-вовчика і прибрати «республіка» Україна в одному з завдань. Так він став першим масовим онлайн-курсом, який отримав гриф МОН в Україні.\nЗараз ми прописуємо методичні матеріали, як його можна впроваджувати школі. Також провели експеримент у сільській школі в Одеській області — торік там склали ЗНО лише шість дітей, цього року — 13. Майже усі, хто здолав поріг у 90 із 100 балів у наших курсах, отримали з Незалежного тестування оцінку 190+.\nЯк ви співпрацюєте із Міністреством освіти та науки?\nМене запросили на зустріч в Міністерство, де я розповідав про платформу інтерактивних підручників. Там озвучили проблему із тим, що у нас немає нормального зворотнього зв’язку із вчителями та експертами. Ми запропонували свою платформу використати для публічного обговорення програм. На наш подив Міністерство пішло на цей крок.\nНа початку публічного обговорення у нас було близько 13 — 14 тисяч коментарів від вчителів та експертів з усієї країни, які писали, щоб вони хотіли змінити в програмі. Згодом нам вдалося розробити оновлені навчальні програми для початкової школи, які затверджені Наказом МОН.\nВи пропагуєте інтегроване, змішане навчання. У чому його переваги?\nЯкщо ми кажемо про школу та про нерівномірно вмотивовану аудиторію: передні, середні, задні парти, то тут важлива зміна видів діяльності та формату від чисто декларативної та авторитарної подачі матеріалу до моделі групових робіт. Це може змінити залученість учнів і дістати дітей з гальорки.\nЄ теза, що той, хто гарно навчався оффлайн, той гарно навчається онлайн, і навпаки. Проте, якщо ми візьмемо таку модель і застосуємо для всіх учнів, це додатково не змотивує тих, хто не був змотивований. Або це зробить навчання трішки ефективнішим для тих, хто і так гарно справлявся.\nОкрім початкової та середньої освіти, у вас чимало проектів для студентів вишів.\nПроекти для студентів ми почнемо запускати з вересня цього року. Один з них – це курс із права. Вся програма побудована на тому, що два молодих юристи, як провідники ведуть студента у різних темах правознавства. Це відбувається у формі інтерв'ю, з красивим постпродакшином, де з'являється графіки для систематизації знань.\nДругий проект – це англійська мова із індуктивною методикою викладання. Від практики до формулювання правил. Якщо подивитися на викладання англійської мови у Радянському Союзі, то там зазвичай відштовхувалися від правила і намагалися його потім застосувати, а тут викладачка курсу використовує кембріджську методику: від різних цікавих ситуації в популярних фільмах та серіалах вона вже вибудовує пояснення застосування правил англійської мови.\nЧи може онлайн-освіта стати альтернативою традиційній?\nЯкщо бути відвертим, то я не вважаю, що онлайн-освіта – альтернатива традиційній. Це дуже гарний допоміжний інструмент, з яким потрібно рахуватися. Та онлайн-освіта може розворушити традиційні системи та стати каталізатором змін.


із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 на коефіцієнт 1,17 (3764,40х 1,17= 4404,35 грн.).\nУ березні суми, на які зростуть пенсійні виплати у кожного будуть різні, бо вони напряму залежать від розміру заробітної плати і страхового стажу. Що вищою була зарплата і більший стаж, то й сума осучасненої пенсії буде більшою.\nПід час перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону на дату проведення перерахунку (1%).\nУ разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, не досягає 100 грн., встановлюється доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсій.\nвідповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”;\nЗ 1 березня 2019 встановлено одноразову виплату індексації за 2015-2016 виходячи із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, збільшеного на коефіцієнт індексу споживчих цін 1,61 обчисленого Держстатом за 2015-2016 - 2410,17 грн. (1497 грн. х 1.61).\nПерерахунку підлягали пенсії, призначені відповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, розмір яких станом на 1 березня 2019 року не перевищує мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 2 статті 28 Закону, з урахуванням передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії (крім пенсії за особливі заслуги перед Україною) -1669,20 грн., та які мають страховий стаж, передбачений абзацом 1 ч.1 ст.28 та абзацом 2 п.4.1 Розділу ХV “Прикінцеві положення” Закону (наявність у чоловіка 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу та у чоловіка 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу, для осіб пенсію яким призначено до 01.10.2011 року), виходячи із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, збільшеного на коефіцієнт індексу споживчих цін 1,61 обчисленого Держстатом за 2015-2016 (1497 грн. х 1.61= 2410,17 грн.).\nВиплата одноразової індексації буде проведено:\nв березні 2019 року в розмірі -1205,09 грн.\nв квітні 2019 року в розмірі — 1205,08 грн.\nКількість пенсіонерів, яким збільшено розмір пенсії з 01.03.2019 становить 26869 або 84% від загальної кількості пенсіонерів по управлінню. Середній розмір підвищення - 526,49 грн. Додаткова потреба в коштах на виплату пенсій березня становить 13,9 млн.грн., всього на виплату буде спрямовано 87,6 млн.грн.\nПерерахунки з 01.03.2019 проведені автоматично та не потребують особистих звернень пенсіонерів до управління.\n- скажімо, пенсіонер, який має 34 роки страхового стажу, з різними доплатами до березня отримував пенсію 4936,37. Зарплата до виходу на пенсію у нього була доволі висока. У березні після осучаснення його пенсійні виплати становитимуть 5739,92 грн., тобто, його пенсія зросте на 803,55 грн.\n- а жінка, що має 50 років страхового стажу, але мала не дуже високу зарплату, отримувала пенсію у розмірі 2812 грн. Після осучаснення вона отримуватиме 3203 грн. ЇЇ пенсія зросте на 391 грн.\nОстаннє оновлення ( 04.03.2019 12:32 )


Авіаквитки Астана - Кіпр: купити квиток дешево - ціна від $144\nДешеві авіаквитки Астана — Кіпр\nДешеві авіаквитки Астана Кіпр Астана - Кіпр\nРейси з Кіпру в Астану\nІнформація про найдешевші рейси з Астани в Кіпр\nДешеві авіаквитки з Астани в Кіпр\nКоли найдешевші авіаквитки з Астани до Кіпру\nВизнач найкращий час для свого перельоту з Астани до Кіпру. Порівняй ціну на квитки залежно від сезону і температури повітря.\nДешеві авіаквитки Астана - Кіпр\nСайт вигідних подорожей tripmydream допоможе тобі знайти та купити квитки на літак з Астани в Кіпр по самій низькій ціні. За допомогою нашого сервісу ти можеш легко порівняти пропозиції від різних авікомпаній, знайти найзручніші та найвигідніші перельоти, а також дізнатися в якого онлайн-продавця буде дешевше всього купити обрані авіквитки.\nАвіаквитки туди й назад: Астана - Кіпр - Астана\n$144 - це мінімальна ціна авіаквитка в обидві сторони, з Астани в Кіпр та назад, знайдена нашими користувачами за останній час.\nДізнатися напевно, скільки коштує квиток на літак Астана - Кіпр можна, подивившись вартість вкитка на конкретні дати, а потім перейшовши на сайт онлайн-продавця. Ціни в нашому агрегаторі авіаквитків оновлюються з невеликою затримкою та можуть змінитися за цей час.\nІнформація про рейс Астана - Кіпр\nТаблиця з базовою інформацією про рейси за напрямком Астана – Кіпр\nНайвигідніший час для покупки квитка на літак Астана – Кіпр — за 0 днів до вильоту. А найдорожче купувати квиток — за 12 днів до вильоту.\nПідходь до планування поїздки з розумом і почни відстежувати вартість квитків заздалегідь. Так у тебе буде більше шансів знайти найвигідніший переліт з Астани до Кіпр.\nВсе що потрібно знати перед польотом. Корисна інформація для вашого перельоту з Астани в Кіпр\nКорисна інформація, статистика і факти про маршрут з Астани до Кіпру\nСкільки коштує найдешевший авіаквиток Астана – Кіпр?\nНайдешевший квиток на літак з Астани до Кіпру, який знайшли наші користувачі за останні 48 годин, коштує $144 в обидва боки.\nКоли краще купувати авіаквитки Астана – Кіпр?\nНайдешевші квитки на літак Астана – Кіпр можна купити за 292 дні до вильоту.\nКоли авіаквитки Астана – Кіпр найдешевші?\nСічeнь, Лютий, Березень – місяці, коли квитки на літак з Астани до Кіпру будуть коштувати дешевше за все. Найвигідніший день вильоту - Неділя, а найдешевший час - вечір.\nРейс з Аліканте в Лісабон Рейс з Марселя в Будапешт Рейс з Риги в Форт-Лодердейл Рейс з Вени в Львів Рейс з Афін в Сінгапур Рейс з Бухареста в Пхукет Рейс з Томська в Ярославль Рейс з Кельна в Мілан Рейс з Ташкента в Стокгольм Рейс з Стокгольма в Анталії Рейс з Єкатеринбурга в Ольбія Рейс з Єкатеринбурга в Бангкок Рейс з Нью-Йорка в Краснодар Рейс з Тель-Авіва в Бішкек Рейс з Івано-Франківська в Валенсію\nРейс з Астани в Казань Рейс з Астани в Болгарію Рейс з Астани в Маскат Рейс з Астани в Малагу Рейс з Астани в Малайзію Рейс з Астани в Атирау Рейс з Астани в Денпасар Рейс з Астани в Мальту Рейс з Астани в Палермо Рейс з Астани в Шанхай Рейс з Астани в Гуанчжоу Рейс з Астани в Нячанг Рейс з Астани в Бішкек Рейс з Астани в Ізраїль Рейс з Астани в Софію\nРейс з Ясс в Ларнаки Рейс з Риги в Ларнаки Рейс з Берліна в Ларнаки Рейс з Ставрополя в Ларнаки Рейс з Воронежа в Ларнаки Рейс з Варшави в Ларнаки Рейс з Волгограда в Ларнаки Рейс з Москви в Ларнаки Рейс з Уфи в Ларнаки Рейс з Бухареста в Ларнаки Рейс з Тель-Авіва в Ларнаки Рейс з Самоа в Ларнаки Рейс з Варни в Ларнаки Рейс з Цюріха в Ларнаки Рейс з Салоніки в Ларнаки\nІндонезія Пакистан Афганістан Тонга Чилі Косово Південна Корея Нова Зеландія Мартинюк Трінідад і Тобаго Всі країни\nБатумі Свороната Нью-Делі Фару Закінтос Ла-Корунья Янгон Сарагоса Карачі Алесунд Всі міста\nАліканте - Лісабон Марсель - Будапешт Рига - Форт-Лодердейл Відень - Львів Афіни - Сінгапур Бухарест - Пхукет Томськ - Ярославль Кельн - Мілан Ташкент - Стокгольм Стокгольм - Анталія Всі напрямки\nAtlasGlobal UA Ellinair Czech Airlines Edelweiss Air AG Уральські авіалінії Air Malta Qantas Windrose Airlines Garuda Indonesia Smartwings Всі авіакомпанії


Як Windows 10 допоможе виконувати завдання швидше\nHome » 2015 » Липень » 29 » Як Windows 10 допоможе виконувати завдання швидше\nЛипень 29, 2015 · by MicrosoftUkraine · in Новини\nВідсьогодні вже можна встановити нову операційну систему Microsoft, яка обіцяє спростити та пришвидшити виконання різних завдань. Для цього в ній є набір відповідних інструментів та функцій: центр повідомлень Action Center, режими перегляду Task View та Snap Assist.\nЛегка організація екрана\nУ новій операційній системі буде простіше одночасно працювати з декількома програмами. Windows 10 отримала поліпшену функцію перегляду Snap, з якою на дисплей можна вивести одночасно до чотирьох утиліт. Для цього вікна програм необхідно буде перетягти в кути екрана. При цьому операційна система також сама запропонує заповнити порожнє місце на дисплеї відкритими утилітами.\nКонтроль над робочим столом\nЗ режимом перегляду Task view у Windows 10 буде простіше бачити відкриті програми, документи та файли в єдиному вікні. А якщо поточний екран переповнився запущеними утилітами, можна створити додатковий віртуальний робочий стіл.\nОдне місце для всіх повідомлень\nЧитати сповіщення та апдейти від великої кількості програм у Windows 10 буде зручніше завдяки тому, що вони будуть зібрані в одному місці – центрі повідомлень Action Center. У ньому також можна буде швидко змінити часто використовувані налаштування гаджета, наприклад, яскравість дисплея.\n← Чим вражатиме новий браузер Microsoft Edge\nWindows 10 доступна у 190 країнах світу як безкоштовне оновлення →


Захворюваність стрімко пішла догори. Ковідні лікарні заповнені на 82 % : 22:02:2021 - 20 хвилин Вінниця\nЗахворюваність стрімко пішла догори. Ковідні лікарні заповнені на 82 %\nЗа останній тиждень у Вінниці більше ніж на 40% зросла кількість інфікованих коронавірусом.\nНаразі у місті хворіє 2967 пацієнтів, у минулий понеділок було 1956.\nКількість ліжок в ковідних відділеннях завантажена на 82 %.\n88 % інфікованих коронавірусом наразі лікуються амбулаторно, а це – 2467 людей. 12 % (337 осіб) – на стаціонарному лікуванні. Про це розповів директор департаменту охорони здоров'я Олександр Шиш.\n— По динаміці виявлення випадів захворювання на ковід у Вінниці ми бачимо, що починаючи з кінця січня вона стрімко пішла догори. Зараз маємо показник 4062 випадки на сто тисяч населення. На жаль, люди нехтують протиепідемічними правилами, діти хворіють безсимптомно, заражають батьків, дідусів, бабусь, які переносять хворобу важко, — каже Шиш. — Тому, ще раз нагадую: необхідно носити маски у громадських місцях, мити та дезінфікувати руки, дотримуватись соціальної дистанції.\nЗавантаженість ліжок: з підтвердженим коронавірусом станом на 21 лютого — 54 %, а разом з підозрами – 82 %.\nНаразі під наглядом лікарів перебуває понад 2300 людей, які контактували хворими, мають підозру на ковід або мають легку форму хвороби.\n— З початку пандемії у Вінниці лабораторно підтверджено 15 263 випадки інфікування коронавірусом. Одужали 12014 (78,7 %) людей. За час епідемії, починаючи з березня 2020 року, померло 282 вінничанина, — підсумовують у міськраді.\nЧотири летальних та 328 нових випадків. Дані про COVID-19 по Вінниці та районах\nЯка ситуація з COVID-19 в Україні та Вінниччині станом на 22 лютого\nПодкаст «Тут така тема»: говоримо про те, чому батьки обирають для дітей домашню освіту\n«Культурна ідентифікація». Чому вінничанка вирішила заспівати 120 народних пісень і де їх почути? Замість світлофорів перед Староміським мостом буде коло. Як вам така ідея? Вінницьких школярів розпускають на весняні канікули. Коли повернуться? «Від нас залежить майбутнє України»: вінницька школярка отримає президентську стипендію\nКомедія «Сублімація любові» Бал негідників\nтак говорили что заболеваемость пошла в низ и собирались снимать какие то ограничения или как обычно сплошной пи..з..деж\nMeryem Lekhova reply Vik Vet\nЦе остання актуальна інформація від міськради\nЛехова ,а не проще написать !\n--Это полный пиз*ец!\nMeryem Lekhova reply Жора\nЯк варіант, бережіть себе!\nЖора reply Meryem Lekhova\nА где статья про арест киллера? Конкуренты СМИ уже написали.\nКоронавірус на Вінниччині: Погано вже було, зараз дуже погано\nАбсолютний «антирекорд» COVID. На Вінниччині за добу виявили 827 нових випадків\n21:00 Поради для чоловіків: як незвично відсвяткувати день 8 березня 19:25 Вінницький боксер Богачук зазнав сенсаційної поразки нокаутом. ВІДЕО play_circle_filled 19:00 У Лісопарку затримали 30-річного вінничанина з прекурсором амфетаміну 18:00 Подкаст «Тут така тема»: говоримо про те, чому батьки обирають для дітей домашню освіту stars Від читача 22:36 Чому Мери закликали керівництво держави збільшити відсоток зарахування ПДФО до місцевих бюджетів? 17:06 У Вінниці триває реконструкція Палацу дітей та юнацтва. Що вже зробили? 16:46 У січні зарплата на півтори тисячі гривень менша, ніж була у грудні. Кому підвищили платню, а кому «урізали»? 16:15 «Культурна ідентифікація». Чому вінничанка вирішила заспівати 120 народних пісень і де їх почути? play_circle_filled photo_camera stars 16:02 Землю накриє потужною магнітною бурею: завтра треба поберегтися 15:25 Замість світлофорів перед Староміським мостом буде коло. Як вам така ідея? play_circle_filled stars 15:10 Вакцинація від COVID-19: на Вінниччині вже 440 людей зробили щеплення 14:01 Тривалі вихідні на 8 березня: як у Вінниці працюватимуть лікарні 12:51 Вінницьких школярів розпускають на весняні канікули. Коли повернуться? 12:41 Річну ціну на газ встановлять з 1 травня. Чого чекати вінничанам? 12:05 Вінницька область на межі занесення в «червону» зону — Степанов play_circle_filled 11:19 Бійка на Поділлі, Степанов у Вінниці та інше важливе за 4 березня на 20minut.ua 10:40 13 летальних та 816 нових випадків. Дані про COVID-19 по Вінниці та районах 10:03 ВБФ «Фонд Сергія Тігіпка» і фонд «Гармонія» забезпечили антисептиками лікарні Вінниччини (Новини копаній) 10:00 У Вінниці чоловік провалився в Південний Буг під лід. Рибалку передали медикам photo_camera 09:20 У цей день вітайте Віктора та Розалію. Історія, заборони і прикмети 5 березня\nПодкаст «Тут така тема»: говоримо про те, чому батьки обирають для дітей домашню освіту stars\nВеликий вибір м'ясної продукції, сир, хамон. Ціни трішки більші ніж в інших магазинах мережі.


Північна Корея ризикує постраждати через рекордний неврожай — ФАО — SuperAgronom.com\nГоловна•Новини•Світ•Північна Корея ризикує постраждати через рекордний неврожай — ФАО\nПівнічна Корея ризикує постраждати через рекордний неврожай — ФАО\n20 вересня 2019, 14:20\nБлизько 10 млн населення в Північній Кореї ризикують постраждати через дефіцит продовольства внаслідок неврожаю. Про це заявили в Продовольчій та сільськогосподарській організації ООН (ФАО).\nЗазначається, що Північна Корея зіткнулася з найнижчим урожаєм за останні 5 років. За даними доповіді ФАО, це призведе до серйозної нестачі продуктів харчування для 40% населення країни, передає news.liga.net.\nЯк зазначає агентство, причина проблем — посуха, яка спостерігала на території країни з середини квітня до середини липня, а також, погана іригація на полях. В основному несприятливі погодні умови вплинули на посіви рису і кукурудзи.\nЗазначається, що Південна Корея готова в якості допомоги передати жителям півночі через Всесвітню продовольчу програму США близько 50 тис. тонн рису. У Сеулі нарікають, що доставка застопорилася через повільне реагування Пхеньяну.\nСлід зазначити, що сільське господарство КНДР в основному зосереджено в низинах на західному узбережжі і у вузькій смузі на Сході країни. Решта територій гірські, холодні і занадто сухі для повноцінного ведення сільськогосподарського виробництва. В основному в країні вирощують рис і картоплю. В аграрній промисловості працює близько чверті населення.\nНагадаємо, в травні 2019 року ООН писала, що в цьому році в КНДР був найгірший урожай за останнє десятиліття через найсильнішу за 40 років посуху, і близько 10 млн (40%) жителів країни можуть зіткнутися з голодом.\nсвітпогодні умовивтрати врожаюсільське господарствопосухарискартоплякукурудза\nНа 2020 рік ФАО прогнозує рекордний врожай зернових\nБоротьба зі зміною клімату, бідністю та голодом потребує впровадження інновацій — ФАО


Upcycling в Черкасах: історія одного воркшопу - 18000.com.ua\n3 Лютого 2021, 15:34 Алла Скрипнік ГО "Промолодь"\n12 грудня у Черкасах відбувся воркшоп “Re:КУБер: зроби свій виріб!”, під час якого куби політичної агітації, які донедавна візуально засмічували вулиці міста, перетворилися на сумки-шопери.\nЦе міг би бути якийсь нудний прес-реліз, але я пропоную вам піти іншим шляхом – не просто дізнатися, як агітація перетворилася на сумки, а й познайомитися ближче з апсайклінгом.\nЧи чули ви колись про “upcycling”? Я до недавнього зустрічала лише слово “recycling”, яке навіть встигло увійти в нашу мову в транскрибованому вигляді – ресайклінг.\nЗазвичай спочатку дізнаєшся про якесь явище, потім вирішуєш спробувати. А у мене вийшло навпаки). Спершу виникла ідея пошити торби з кубів політичної агітації, і вже потім я дізналася, що то було апсайклінгом.\nЯкщо пояснювати “на пальцях”, то “upcycling” – це створення нових за змістом речей з матеріалів, які вже були у вжитку. В моєму випадку – це перетворення політичної агітації на сумку-шопер. Або, приміром, зробити стару валізу поличкою, а порваний черевик – вазоном. Я впевнена, що у вас є досвід надання старим речам нового життя, просто ви не знали, що це має спеціальну назву. Я ж бо навіть і не здогадувалася, що наш старий унітаз, з якого тепер росте трава на клумбі – це приклад апсайклінгу :).\nЧим “upcycling” відрізняється від “recycling”? Тим, що під час ресайклінгу матеріали на зразок паперу, пластику, металу чи скла, руйнуються і з них згодом виробляється новий продукт, зазвичай більш низької якості, ніж предмети, які стали джерелом таких ресурсів. Під час же апсайклінгу створюються нові, часто стильні і модні, речі без процесу переробки матеріалу.\nВарто також відрізняти процес апсайклінгу від перетворення/модернізації – “revamp”. Порівняйте зображення нижче: старий стілець, який за допомогою фарби, наполегливості та фантазії отримав “друге дихання”, і старий скейтборд, який отримав “друге життя” у вигляді лавочки. В першому випадку ми маємо справу з “revamp”, в другому – з “upcycling”.\nНу, що ж. Тепер, коли ми розібралися в цих різновидах переробки та перетворення, повернемося до воркшопу.\nЇхали ми якось з моєю колежанкою Лізою вздовж бульвару і “милувалися” на агітаційні кубіки, які буйним цвітом розквітли на узбіччях. І вона розповіла мені, як в одній з навчальних поїздок в Словаччину побачила, що зі схожих рекламних банерів роблять круті штуки: гаманці, сумки тощо. Я тоді подумала: “Прикольно!” Погуглила і дізналася, що ця тема не така вже й нова в Україні. Чом би не спробувати в Черкасах? Тим більше, що осьо-сьо всі ці агітаційні кубіки виявляться нікому непотрібними.\nТут, канєш, я помилилася, бо доля абсолютної більшості кубів вже була визначена: їх шлях лежав у зону ООС. Але на моє публічне прохання все ж таки відгукнулися 6 партій, які “скинулися” на воркшоп.\nМи визначилися з моделлю сумки, надихнувшися досвідом київського проекту Re:ban. Завдяки нашій майстрині Ярославі Косенко заздалегідь придбали всі необхідні розхідні матеріали: стропу та скотч, запальнички, щоб обпалювати кінчики ниток, і запустили міні-проект з пошиття сумок-шоперів з політичних агітаційних матеріалів.\n12 грудня 2020 року на воркшопі ми пошили 23 сумки. Це був дивовижний досвід. Ніхто з нас до цього нічого подібного не робив. Пошиття зайняло ЗНАЧНО більше часу, ніж ми очікували. Замість запланованих 2-х годин ми кроїли, клеїли, строчили та вивертали торби 8 годин! Деякі з сумок не дійшли до фінішу, бо не весь матеріал виявився придатним до пошиття. Проте ми однозначно не пожалкували про те, що затіяли таке. Адже в першу чергу хотіли привернути увагу до апсайклінгу як такого і надихнути людей на більш розумне ставлення до ресурсів та їх повторного використання задля збереження природи.\nПереваги для оточуючого середовища\n1. Чим більше речей отримають нове життя, тим менше їх опиниться на смітнику.\n2. Зменшуємо використання природних ресурсів, необхідних для виробництва матеріалів: електрики, води, рослинної сировини і т.д.\n3. Робимо внесок в зменшення шкідливих викидів, які є неуникненними під час виробництва: СО2, хімічні забруднюючі сполуки.\nСоціальні та економічні переваги\n1. Підвищення цінності ручної роботи та людської майстерності.\n2. Підтримка місцевого виробника (майстра).\n3. Зменшення витрат на виробництво, економія грошей на придбанні.\n1. Відчуття власного внеску в збереження природи та захист планети.\n2. Отримання нових знань, розвиток власних умінь “робити щось руками” та креативності.\n3. Отримання у власність унікальних речей.\n4. Відчуття задоволення, радості та успіху від участі в процесі справжнього творення: трансформації нікому не потрібної і небажаної речі в щось єдине-в-своєму-роді.\n5. Самовираження через дизайн – не пристосовуватися до смаків маскульту, а створити щось, що відобразить неповторну ідентичність нового власника.\n6. Шанс подумати, зробити інтелектуальне зусилля, вийти за рамки власних можливостей і звичного способу життя.\nВи ще вагається, чи ставати на стежку апсайклінгу?\nТоді подивіться, як ми розважилися під час воркшопу і гайда за нами!\nХочете апсайклити щось самостійно? Надихайтеся ідеями тут!\nХочете таку сумку? Переходьте за посиланням і замовляйте, або приходьте до нас на Промолодь!\nАлла Скрипнік, Промолодь


Закон про Антикорупційний суд, скоріш за все, проголосують » Слово і Діло\nБагатостраждальний документ про Антикорупційний суд спочатку довго писали, потім відкликали, переписували заново, а наразі так само довго не можуть проголосувати, незважаючи на заклики міжнародних партнерів і ризик залишитися без траншу МВФ. Сьогодні, 4 червня, прем'єр-міністр України Володимир Гройсман пообіцяв подати у відставку, якщо не буде створений Антикорупційний суд. «Я як прем'єр-міністр ухвалив для себе рішення: якщо такий незалежний суд не буде створений, я складу повноваження прем'єр-міністра України й подам у відставку», – заявив Гройсман.\nЧи вплинуть на нардепів погрози прем'єра, чи йому доведеться розпрощатися з прем'єрським кріслом, а також із чим насправді може бути пов'язана доволі різка заява прем'єра й наскільки важливий новий орган.\nЗасновниця компанії SIC Group Ukrainе, політтехнолог Катерина Одарченко підкреслила, що в багатьох країнах у різних формах існують такі судові органи – палати, суд, але в низці країн ці інструменти виявилися неефективними. Гватемала, Хорватія, Кенія – не ті країни, на які нам би хотілося орієнтуватися.\nЗагалом, говорити про те, що ухвалять законопроект і відразу все запрацює, прийдуть політичні еліти нової якості, не доводиться. Антикорупційний суд – елемент, який може бути як корисним, так і безглуздим, зазначила Одарченко.\n«Антикорупційний суд – не панацея», – додала вона.\nПоліттехнолог не виключила, що заяву Гройсмана варто розглядати в двох площинах.\nМоже бути дві стратагеми. По-перше, це може бути варіант того, щоб «злити» Гройсмана перед президентськими виборами.\n«Наприклад, сказавши, що він не був людиною президента й не виконав свою місію. До того ж із ним пов'язані соціальні моменти, які асоціюються з економічною нестабільністю, незавершеною медреформою. Відповідно, потрібно цей негатив перевести на Кабмін», – уточнила експерт.\nНа її думку, в такому разі ця заява насправді може бути частиною кулуарного консенсусу. Другий варіант може бути пов'язаний із тим, що БПП домовився щодо принципових правок.\nВона нагадала, що ключові питання були щодо комісії, яка відбиратиме суддів.\n«Якщо це так, то це просто красивий жест. Ймовірно, Гройсман буде технічним кандидатом Порошенко. Мало віриться в автономну політичну кар'єру Гройсмана. Немає для цього підстав, ресурсів, інвесторів», - вважає Катерина Одарченко.\nЗа її словами, навіть якщо Кабмін захоче подати у відставку, це тривалий процес.\n«У кожному разі, якби ця влада хотіла принципово змінити якість політики, то робила б це іншими методами, а не скандальними заявами», – підкреслила політтехнолог.\nПідсумовуючи, вона наголосила, що законопроект усе ж проголосують, питання лише в тому, які правки ухвалять.\n«Через це судова реформа рухається не в тому напрямку. Одні судді, які вели Майдан за фальсифікованими справами, не хочуть іти, друга частина – пішла, а в підсумку на одного суддю може бути стільки справ, що він має провадження розглядати поспіхом. Бракує організаційних ресурсів, щоб система була ефективною, а не тому що всі погані. Не можуть бути всі поганими. Є й гідні професіонали в цій галузі», – резюмувала Катерина Одарченко.\nВідзначимо, голосування за закон має відбутися в четвер, 6 червня.\nТакож «Слово і Діло» писало, як обіцяють голосувати за документ депутати.\nНагадаємо, в березні прем'єр-міністр України Володимир Гройсман заявив, що не планує балотуватися на посаду президента України.\nГройсман піде у відставку, якщо не створять Антикорупційний суд (доповнено) 4 червня 2018, 10:29\nАнтикорупційний суд: як обіцяють голосувати нардепи 22 травня 2018, 16:00\nГройсман пригрозив піти у відставку: реакція соцмереж 4 червня 2018, 15:00


Міжхребцева грижа в поперековому відділі: симптоми, лікування\nМіжхребцева грижа в поперековому відділі: симптоми, лікування\nЩо таке грижа диска в поперековому відділі\nВіддаєте перевагу взуття на високих підборах, багато часу проводите сидячи, наприклад, за комп’ютером на роботі, перестали контролювати поставу, сутулитеся і скаржитеся на біль у попереку — ймовірно, так дає про себе знати грижа поперекового або попереково-крижового відділу хребта. Ця грижа — найпоширеніша, на неї припадає 25 % Від усіх трудопотерь населення. Виникнути вона може у будь-якої людини у віці від 20 до 50 років, і бути як проявом остеохондрозу, так і наслідком носіння незручного взуття або важких фізичних навантажень.\nПри грижі поперекового відділу майже завжди порушується хода.\nМіж тілами хребців у вигляді подушок розташовуються щільно-еластичні диски. Грижа — це випинання диска, коли його внутрішні частини видавлюються в хребетний канал і можуть навіть проникати в тіло хребця. Особливо небезпечні грижі, здатні здавити спинний мозок в області шиї, грудей, попереку.\nЦе може викликати параліч кінцівок. Детальніше\nНаші методи лікування міжхребцевої грижі\nМи пропонуємо консервативні методи лікування грижі диска в будь-якому відділі хребта:\nГірудотерапія. голкорефлексотерапія і апітерапія мають протизапальну і знеболюючим ефектом.\nКинезиология. Шляхом оцінки стану мускулатури і подальшого впливу руками фахівець виправляє патологічні співвідношення в тканинах, наприклад, в такій складній зоні, як шийний відділ хребта.\nІзометрична кінезіотерапія. Гімнастичні вправи в індивідуальному і груповому режимі тренують м’язи спини, готуючи їх до правильної роботі, збільшують відстань між хребцями, звільняють затиснутий міжхребцевий диск і сприяють вправляння грижового випинання.\nЗавершуючи курс лікування грижі поперекового відділу, пацієнт повинен понести з собою виразне розуміння того, що йому потрібно регулярно робити надалі, щоб біль у спині ніколи не повернулася знову.\n« Лупиться шкіру на обличчі легко виправити в домашніх умовах\nСимптоми і лікування сильного кашлю у дитини »


Порошенко прийде до Печерського суду у справі про держзраду\nНТА > НОВИНИ > Порошенко заявив, що прибуде завтра до Печерського суду\nП’ятий президент України Петро Порошенко заявив, що прийде завтра, 17 січня, на засідання Печерського районного суду Києва, де йому обиратимуть запобіжний захід у справі про державну зраду.\nПро це він заявив на брифінгу у Варшаві.\n“Ми звернулися до Печерського суду і сказали, що коли треба ми там будемо. Ми дуже докладно розкажемо все у суді, і ви побачите що ДБРівській кошик дуже порожній. Я боротимуся за Україну, я боротимуся проти політично мотивованого переслідування”. – сказав Порошенко.\nВін також зазначив, що довіряє Верховному суду та Вищому антикорупційному суду більше, ніж Печерському і не бачить підстав для свого арешту. При цьому, експрезидент не готує “тривожну валізку” на випадок, якщо його арештують.\n“Я не можу пропустити засідання, починаючи від Конгресу, британського, французького парламентів. Бундестагу…, і прогуляти сесію рідного українського парламенту”, – заявив він.\nПорошенко також припустив, що літак з ним можуть посадити в іншому аеропорту, як це зробили раніше білоруські спецслужби для затримання опозиціонера Романа Протаскевича.


Прилуцькі школярі продовжують їздити за талонами\nГоловна Рубрики Рубрики газети Міські новини Прилуцькі школярі продовжують їздити за талонами\nСереда, Вер. 12 2018\nІз початком нового навчального року відновилася система проїзних талонів, які роздаються дітям через заклади освіти. Механізм не змінився – дитина заходить до автобуса, дає талончик і платить 2 грн. А вже потім, через систему повернення коштів перевізнику, за дані талони відшкодовується 1 грн управлінням освіти.\nТак само, як і минулого року, на кожен навчальний день школяр отримуватиме по 2 та- лончики – на дорогу до школи та у зворотньому напрямку. Заступник міського голови Олександр Сивенко вкотре наголосив, що батькам також варто контролювати використання талончиків дітьми. Оскільки кількість проїзних талонів на дитину чітко визначена, то витративши їх швидше (використовуючи й для поїздок у інших напрямках), учень повинен буде сплатити повну вартість проїзду на міському маршруті – 5 грн.\nТа відбулися в пільговому перевезенні й деякі зміни. Вони торкнулися виключно уповноваженої особи по виготовленню талонів. Раніше цим питанням займався один перевізник. Але надійшла пропозиція, яку, до речі, підтримали майже всі перевізники, встановити черговість по виготовленню проїзних талонів для школярів серед усіх перевізників. Від тепер щомісяця буде новий відповідальний.\nЩоб не було плутанини, розпочали з перевізника, який надає послуги по маршруту №1. Оскільки на цьому маршруті курсує 4 автобуси, то, відповідно, даний перевізник відповідатиме за виготовлення проїзних талонів протягом 4 наступних місяців (з вересня по грудень). Потім черга перейде до перевізника, який здійснює перевезення на маршруті №2 і т.д.\nПрочитано 431 разів\nЩе в цій рубриці: « ВІТАННЯ\tКонфуз: замість бебі-боксів видають бланк заяви »


17:28 04 Грудня 2019\nДитину і маму учора вже виписали з пологового будинку.\nУ Львові в пологовому відділенні 3-ї міської лікарні, що на вулиці Рапопорта, народився хлопчик вагою 5650 грам. Про це ідеться на фейсбук-сторінці пологового відділення.\nЗріст хлопчика, якого назвали Романом, становить 58 см. Мама, кажуть лікарі, народила дитина природним шляхом без жодних ускладнень.\nНовонароджений Роман з батьками. Фото: пологове відділення 3-ї МКЛ\nУ Романа є дві сестрички, які також народились у пологовому на Рапопорта.\nВостаннє дитина з великою вагою, каже головний акушер-гінеколог Львівщини Ігор Потапов, якого цитує Zaxid.net, народилась у Львові понад 5 років тому. На Львівщині ж три роки тому народився хлопчик Любомир із вагою 5,21 кг.\nТЕГИ: пологове відділення на Рапопорта, пологи Львів, дитина-богатир


Wisi Tangram – модульна IP платформа - Otrum.com.ua - Otrum.com.ua\nМультимедійний головний пристрій Wisi Tangram дозволяє реалізувати різні рішення від IPTV стримера до приймача з CAM обробкою сигналу. Змінні модулі встановлюються відповідно до індивідуальних потреб кожної конкретної готелю.\nСтруктурна схема системи з мультимедійним головним пристроєм Tangram:\nБазовий елемент платформи - професійне шасі GT01W, виконано в корпусі 1U 19”.\n8 слотів пристрої взаємодіють через двонаправлені гігабітні IP інтерфейси.\nСлоти 1-6 розташовані на задній панелі. Слоти 7-8 знаходяться на передній панелі і призначені для установки модуля управління і модуля розширення.\nМожлива «гаряча» заміна всіх модулів, включаючи 2 блоки живлення і блок вентиляції. Крім того, платформа підтримує резервування модулів за схемою n + 1, а самі модулі можна резервувати по IP входів і лініях.\nМодулі-перетворювачі для станції Tangram\nGT12: плата розширення комутатора на 4 SFP гнізда\nМодуль дозволяє перетворити вхідні SPTS / MPTS транспортні потоки в сигнали шести аналогових каналів.\nКанали сформовані в 2 незалежні групи по 3 штуки. Усередині групи вихідні рівні і частоти каналів взаємопов'язані.\nВхідний сигнал 2 х GbE, UDP/RTP, MPEG-2/h.264\nДіапазон вихідних частот 45 - 1000 МГц\nМаксимальний вихідний рівень 116 дБ мкВ\nСигнал звукового супроводу Моно, стерео (А2, NICAM), dual\nС/Ш вІдео (CCIR-rec.567-1) Тип. 62 dB, мин. 60 dB\nМодуль GT21W приймає потоки через комутатор GT11 IPTV з швидкістю до 1 GBit / s, здійснює декодування MPEG і перетворення в RF формат до 6 ТБ PAL / SECAM програм на модуль.\nПідключити та налаштувати модуль можна за допомогою будь-якого web-браузера (IE, Firefox, Opera і ін.). Також для управління можна використовувати SNMP інтерфейс.\nМодуль підтримує перешкодозахищеність передачу IP FEC (ProMPEG / 2D-FEC).\nВихідний модулятор на базі технології DDS (прямого цифрового синтезу) забезпечує високі вихідні параметри. Для цього не потрібно використовувати фільтрові суматори на ГС.\nМожлива «гаряча» заміна модуля без переривання роботи інших модулів станції.\nGT22C: перетворювач IP => 8 x FM радіосигналів\nМодуль GT22C може сформувати до 8 FM радіосигналів з вхідного IP потоку.\nGT23W: перетворювач IP => 8 x DVB-C RF сигналів\nМодуль побудований на базі сучасних FPGA технологій і підтримує всі опції, які необхідні для DVB-C формату.\nМодуль GT23W приймає потоки через комутатор GT11 IPTV з швидкістю до 1 GBit / s, при необхідності здійснює MPEG ремультиплексування і перетворення в RF формат до 8 ТБ цифрових пакетів програм на модуль.\nМодуль підтримує перешкодозахищеність передачу IP FEC (ProMPEG/2D-FEC).\nGT31W: счетверений тюнер/стрімер = 4 x DVB-S/S2/T/T2/C => IPTV\nМодуль містить 4 універсальних DVB-S / S2 / T / T2 / C тюнера і стример.\nGT42W: універсальний модуль дескремблювання => 4 x Pro CAM\nМодуль призначений для дескремблювання цифрових сервісів.\nМодуль має вбудований мультиплексор.\nЗавантажте брошуру PDF: Звантажте брошуру PDF


29 Липня 2021 20:21\nУ Голядині та Смолярах-Світязьких зранку 29 липня пронісся буревій. Одне із повалених дерев впало на автобусну зупинку.\nПро це розповів Суспільному телефоном керуючий справами Шацької селищної ради Олександр Бебко.\nНегода розпочалася о 06:20 та тривала близько 10 хвилин, – каже чиновник.\n«Внаслідок шквального вітру були повалені та вирвані з коренем дерева, обірвані електропроводи. З одного будинку у селі Смоляри-Світязькі позривало 20 листків шиферу», – розповів Олександр Бебко. Ще одне дерево впало на автобусну зупинку. Додає: ніхто з людей під час негоди не постраждав.\nВпродовж дня наслідки негоди ліквідовували рятувальники, електрики, жителі сіл, допомагали лісівники та працівники Шацького національного парку. Зі слів Олександра Бебка, станом на 17:30 електроенергію у селі Голятин вдалося відновити, частково відновили світло в Смолярах-Світязьких. «З доріг розчистили дерева так, щоб вони не заважали руху. Завтра роботи продовжать», – каже керуючий справа Шацької селищної ради.\nУ селищній раді створили відповідну комісію, яка вивчає ситуацію, складає акти та оцінює суму завданих збитків.\nНагадаємо, 27 липня у Ратному та навколишніх територіальних громадах вирувала негода. Буревій повиривав з корінням дерева, позривав дахи з будинків.\nПро збитки від негоди у селі Заброди Ковельського району повідомили власники 50 домогосподарств. Буревій у Забродах вирував 27 липня, увечері. Тривало все кілька хвилин.\nУ Ковелі обстежили багатоквартирний будинок, у якому 27 липня під час зливи затопило п’ятий поверх. Вода просочилася крізь стіни та стелю в трьох квартирах.\n27 липня на Волині від удару блискавки загорілись дві господарські споруди. Дві пожежі трапилися у Ковельському районі. Літня кухня горіла у селищі Стара Вижівка, а сарай – у Шацьку. На будинки господарів вогонь не перекинувся.\n19 липня до Торчинської селищної ради звернулися 20 місцевих жителів із заявами про компенсацію витрат на усунення наслідків негоди.\nЧерез негоду на Волині – 8 сіл без світла 11 Березня 2019 14:36