Що подивитися в Батумі за 1 день - Hire-автопрокат\nВодоспад і міст часів Цариці Тамари, відвідування винного дому\nВідстань від Батумі - 30 - 40 км\nОпис: огляньте красивий водоспад, який знаходиться всього в 30-40 км від Батумі в сторону Кеди. Висота водоспаду близько 30 метрів, є місце для пікніка і невеликий ресторанчик. Якщо ви візьмете з собою їжу, то зможе зробити ланч прямо біля водоспаду. Тут людно влітку, але не так багато людей навесні і пізньої осені. Біля водоспаду віє прохолодою і це особливо приємно в спекотний літній день. Купання у водоспаді неможливо, так як камені дуже скільки, а місце куди падає водоспад не має великої площі. Після перегляду водоспаду варто звернути увагу на старовинний міст через річку, часів Цариці Тамари, міст датується XIV-XV століттями споруди і побудований по грузинській старовинною технологією. У річці можна купатися. Біля моста є джерело, з якого можна пити воду, будьте обережні, вона не завжди може принести користь шлунку туриста. По дорозі назад, відвідайте винний дім, тут є ресторанчик, винний льох, дегустація і завод з виробництва вина. Цінний не тільки водоспад але і сама поїздка по мальовничій дорозі з хорошим асфальтовим покриттям. Тут ви будете пересуватися по ущелині, з обох сторін оточеному горами, покритими зеленими насадженнями, а внизу буде бігти гірська річка.\nКлас автомобіля, який підійде для подорожі: будь-який клас, дорога асфальтована і відмінна.\nНайкращий час для відвідування: виїхати до першої половини дня або відразу після обіду, щоб повернутися дотемна.\nКращий сезон для відвідування водоспаду - весна, літо, осінь.\nОплата за вхід - безкоштовно\nЧас в дорозі до водоспаду - до 1 години\nЧас на водоспаді і біля моста - до 1 години\nВідвідування винного дому - до 30 хвилин\nОбід, якщо ви захочете - 1 - 1,5 години.\nЗагальний час на дорогу назад - до 1 години\nВідстань від Батумі - 3 км\nОпис: відмінне місце для спекотного дня, красиві види. Ви приїжджаєте до центрального входу і купуєте квитки для входу в ботанічний сад, пізніше ви піднімаєтеся по алеї вгору, слідуючи карті, виходьте на площу з невеликим фонтаном і красивими квітами з пелюсток яких часто викладають імена гостей саду. Піднявшись ще трохи, ви побачите невеликий магазинчик, а поруч туалет і електромобілі, які пропонують провести вас по саду. Не відмовляйтеся від електромобіля, сад досить великий і якщо обходити його пішки, то ви витратите цілий день. Біля стоянки електромашин можна помилуватися видом з крутої скелі на мальовничу бухту. Прокотившись або прогулявшись садом, ви отримаєте море позитивних емоцій. В кінці ботанічного саду так само є ресторанчики.\nКлас автомобіля, який підійде для подорожі: будь-який клас, дорога асфальтована і відмінна. Проїзд всередині саду на автомобілі неможливий.\nНайкращий час для відвідування: вранці або після обіду.\nКращий сезон для відвідування: весна, літо, осінь.\nВхід і відвідування –\nЧас в дорозі до саду 20-30 хвилин на автомобілі включаючи міські пробки.\nЧас в ботанічному саду: 2-3 години\nОбід, якщо ви захочете: 30 хвилин\nЗагальний час на дорогу назад: 20-30 хвилин\nФортеця Гоніо + турецький кордон + пляжі Гоніо і Сарпі\nВідстань від Батумі - 10-12 км\nТривалість 3,5-4 години з урахуванням обіду без пляжного відпочинку\nОпис: Фортеця являє історичну цінність, хоча тут залишилися тільки стіни, відвідувати краще в літній період, коли є екскурсоводи. Самому дивитися фортецю не зовсім цікаво, або просто запастися літературою, щоб розуміти, що і де знаходилося.\nРушайте в сторону кордону з Туреччиною у напрямку до міста Трабзон. Мальовничі краєвиди вам забезпечені: гори, вузька дорога під самим морем. Кордон являє маленьку частину суші, яка розділена білосніжною будівлею схожею на білий круїзний теплохід. На зворотній дорозі від кордону зупиніться біля невеликого водоспаду, який тече прямо з гір і виконаний у формі скульптури біля підніжжя, зробіть пару фотографій.\nЗупиніть автомобіль і відвідайте пляжі Гоніо і Сарпі, вони вас приємно здивують чистотою водою. Якщо ви відпочиваєте в Батумі, ви безсумнівно будете більше задоволені пляжем саме в Гоніо і Сарпі, так як пляжі і вода чистіша, а види набагато красивіше. Просто уявіть, що на відміну від Батумі з його хмарочосами, тут ви купаєтеся в море або відпочиваєте на пляжі, з одного боку ви бачите надзвичайно гарне море, а з іншого - зелені гірські миси здіймаються до самих хмар.\nПообідати тут можна в турецьких придорожніх ресторанчиках, ціни нижчі ніж в Батумі.\nКлас автомобіля, який підійде для подорожі: будь-який клас, дорога асфальтована і відмінна. Можливий під'їзд до пляжу в деяких місцях, утруднена парковка автомобіля в районі кордону з Туреччиною - невелике місце і велике скупчення автомобілів.\nКращий сезон для відвідування: літо.\nОплата за вхід в фортецю\nЧас в дорозі до Фортеці 30 хвилин\nЧас в Фортеці: 40 хвилин - 1 година\nВідвідування кордону + водоспад: 30 хвилин\nОбід, якщо ви захочете: 1 година\nПляжний відпочинок: час вибираєте ви\nЗагальний час на дорогу назад: 50-60 хвилин\nВідстань від Батумі - в місті\nОпис: Кабельний фунікулер, який відправляється від площі на вулиці Чавчавадзе. Прокотившись на фунікулері ви побачите весь Батумі з висоти пташиного польоту, побачите місця де живуть корінні жителі Батумі, а не туристичний Батумі, кладовища на гірських височинах. Особливо добре робити таку подорож в сонячну погоду, при похмурій погоді, ви не отримаєте бажаного результату через низьку видимість. На верхній точці, ви зможете оглянути місто зі скелі (оглядовий майданчик) і смачно перекусити або випити кави в барі.\nКлас автомобіля, який підійде для подорожі: будь-який клас. Машина потрібна тільки щоб доїхати до фунікулера.\nКращий сезон для відвідування: літо, весна.\nОплата за фунікулер -\nЧас в дорозі до фунікулера 20 хвилин\nЧас на фунікулері і огляду: 1 година\nЗагальний час на дорогу назад: 30-40 хвилин\nОпис: Відвідати старий Батумі, оглянути мечеть, храми і синагогу, турецький квартал. Подивитися на старий порт. Пройтися по набережній від статуї Ніно і Алі до готелю Шератон. Подивитися площу Медеа, фонтани біля театру. Проїхатися до музичного фонтану, дому Юстиції і кварталу новобудов-хмарочосів. Погуляти там, а далі проїхатися в кінець набережній, до злітної смуги аеропорту, де погуляти по новому парку з випливають фонтаном.\nКлас автомобіля, який підійде для подорожі: будь-який клас. Машина потрібна тільки щоб доїхати до того чи іншого місця, деякі відстані можуть досягати 15 км.\nНайкращий час для відвідування: вранці або ввечері, коли сонце не активно.\nКращий сезон для відвідування: літо, весна, осінь.\nЧас в дорозі вибираєте в залежності від інтенсивності переїзду\nЧас прогулянок загальне: 4-4,5 години\nЗагальний час на дорогу назад: 30 хвилин\nПам'ятки в Батумі


Гороскоп на березень 2022 року для Козерога жінки і чоловіки\nПредставники Козерога відрізняються від інших зодіакальних сузір’їв тим, що для того, щоб діяти по життю впевненіше і сміливіше, їм потрібно енергетичне підживлення або істотний стимул. У березні Козероги саме такий стимул життя і знайдуть, тому перед ним відкриються справжні горизонти, де вони зможуть реалізувати свої щирі плани і заповітні мрії. Період дуже хороший для розвитку особистості.\nПредставникам зоряного світу не слід вперто відштовхувати від себе тих людей, які активно прагнуть до спілкування з ними. Важливо пам’ятати, що кожна думка знайомої людини зможе кардинальним чином змінити внутрішній стан душі Козерога. Час ідеально розташований і для того, щоб надавати всіляку посильну допомогу тим, хто просить і нужденним.\nФінансовий гороскоп на березень 2022 Козерога\nГороскоп Козерога на березень впевнено рекомендує останньому чітко визначити перед собою життєву мету, а після успішно рухатися до її досягнення. Представникам Зодіаку не слід звертати посиленої уваги на різні виникаючі труднощі, від них позбутися набагато простіше, ніж це може явно здатися на первинний погляд.\nКозероги, завдяки рішучості і позитивному настрою душі, можуть реалізувати і самі незвичайні свої мрії. Час благополучно для усіляких досягнень і творчих проявів. Особливого успіху досягнуть ті Зоряні сузір’я, які так чи ж інакше пов’язані і конструюванням або наукою.\nПредставникам зодіаку рекомендується навесні частіше звертати власну увагу на своїх найближчих рідних. Можливо, останнім зовсім не вистачає тепла і дружньої підтримки. А може бути, між родичами давно виникли непереборні перешкоди, які кожен з них боїться зруйнувати. У березні доля надає відмінний шанс Козерогам вирішити внутрішньосімейні конфлікти і надати власну посильну допомогу оточуючим. Але ніколи не можна представникам знака повертатися в минуле, навіть якщо там залишилися дуже дорогі для вірного Серця люди.\nГороскоп на березень 2022 для жінки-Козерога\nЯк правило, представниці прекрасної половини сузір’я не сильно бувають стурбовані особистісним життям, головніше для них зовсім інші пріоритети. Але зараз доля надає дамам великий шанс стати щасливим подружжям. Закоханим жінкам може надійти щира пропозиція чистого серця і руки від улюбленого шанувальника. Для сімейних представниць знака надається відмінний шанс для зміцнення шлюбного союзу. А ось самотнім дама обов’язково в березні зустрінеться людина, яка зможе істотно змінити їх найближчу долю.\nКрім любовної сфери благополуччя світить дамам і в області професійної діяльності. Завдяки власній відповідальності і рішучості можна йти на ризиковані кроки і намагатися заробити колосальні суми грошових коштів.\nГороскоп на березень 2022 року для чоловіка-Козерога\nА ось у чоловіків-Козерогів з’явиться непереборна тяга до новизни і абсолютно незрозумілих відчуттів. Такий період може стати ризикованим для сімейних представників. Одиноким же чоловікам можна активно займатися пошуком вірної подруги, але ось серйозні наміри поки доведеться відкласти. Тяга до неординарних вчинків може послужити погану службу для представників знака, так як своїми незрозумілими діями вони можуть істотно зіпсувати і взаємини з надійними партнерами, і з вірними колегами.\nВ кінці місяця чоловікам необхідно буде подбати про стан власного здоров’я. Вірогідні проблеми з кровоносною, а також і серцево судинною системою. При найменших негативних симптомах виявляється захворювання чоловікам-Козерогам потрібно звертатися до відповідних фахівців.\nЛюбовний гороскоп на березень 2022 для Козерога\nДля одиноких представників зоряного знака любовний гороскоп на березень 2022 року для Козерога пророкує вдалий період. Таким знакам може зустрітися людина, яка різко змінити нудне життя Козерогу. Попереду у представників зоряного сузір’я дуже багато знайомств і романтичних захоплень, але відразу на щось серйозне поки сподіватися не можна.\nЗакохані представники, які вже деякий час знаходяться в платонічних відносинах, можуть вступити в шлюб. При цьому пропозиція руки і щирого серця від партнера надійде вельми несподівано.\nА ось сімейним Козерогам рекомендується докласти максимум особистісних зусиль, щоб постаратися зміцнити шлюбний союз. Чудово пройде спільний відпочинок з партнером або довга поїздка в пуристичну подорож.\nГороскоп здоров’я на березень 2022 року для Козерога\nВесняний місяць березень не обіцяє представникам сузір’я серйозних проблем, пов’язаних зі здоров’ям, але останнім не слід розслаблятися. Гороскоп здоров’я для Козерога настійно радить останнім звернути посилену увагу на працездатність особистої серцево судинної системи.\nМінливість погодних умов може залучити напади простудних хвороб у Козерога. Щоб убезпечити себе від негативного впливу ГРВІ, представникам зодіаку рекомендується ретельно стежити за якістю свого харчування, а також не забувати про активний і досить позитивний спосіб життя.\nФінансовий гороскоп на березень 2022 для Козерога\nДуже вдалий момент настає навесні для представників Зодіаку в плані професійної діяльності. Козерогам пророкують миттєві злети і різкі підвищення по службі. При цьому, всі ці заслуги будуть на совісті самих Козерогів, так як останні звикли ставитися до власної праці з великою відповідальністю.\nТі представники зодіакального сузір’я, які мріють провести в своїй долі будь-які зміни, можуть впевнено починати свої змінні дії саме з кар’єри. Зараз можна підшукати місце служби, яке буде більше задовольняти потреби останнього, ніж стара робота.\nГороскоп фінансів на березень 2022 року для Козерога попереджає останніх, що особливо розкидатися матеріальними багатствами зараз не слід. Це робити не можна навіть тоді, коли у представників Зодіаку є значні матеріальні запаси. Зовсім скоро настане момент, коли збережені грошики дуже навіть знадобляться Козерогам.


систему лінгводидактичної підготовки майбутніх учителів-словесників до роботи над формуванням ділового мовлення учнів основної школи.\nГіпотеза дослідження. Професійний рівень майбутніх учителів підвищиться, якщо:\nв основу їхньої лінгводидактичної підготовки покласти принцип систематичності й неперервності;\nвивчення лінгвістичних дисциплін здійснювати на основі ефективного поєднання комунікативно-діяльнісного та функціонально-стилістичного підходів;\nрозробити систему мовленнєвих завдань і вправ, виконання яких активно впливатиме на підготовку студентів до роботи над розвитком ділового мовлення учнів;\nактивно впроваджувати в практику навчання ділового мовлення педагогічні новації – інтерактивні імітаційні методи (рольові ігри, ситуативні завдання тощо);\nудосконалювати навички ділового мовлення студентів під час вивчення дисциплін лінгвістичного циклу.\nМета й вихідна гіпотеза конкретизуються такими завданнями:\nПроаналізувати сучасний стан лінгводидактичної підготовки майбутніх учителів-словесників до роботи з формування ділового мовлення учнів основної школи в науковій та навчально-методичній літературі;\nУточнити й науково обґрунтувати поняття "ділове мовлення" і "ділове спілкування", їх основні комунікативні якості;\nДослідити лінгвістичні, психологічні та дидактичні засади лінгводидактичної підготовки майбутніх учителів-словесників до роботи з формування ділового мовлення учнів;\nСтворити систему вправ і завдань міжпредметного характеру;\nРозробити й апробувати експериментальну програму лінгводидактичної підготовки майбутніх учителів-словесників до роботи з формування ділового мовлення учнів 5-9 класів;\nУпроваджувати результати дослідження в практику викладання ділового мовлення на заняттях з лінгвістичних та нелінгвістичних дисциплін на філологічному факультеті.\nМетодологічними засадами дослідження виступили вихідні положення теорії наукового пізнання про зв'язок конкретного й абстрактного, емпіричного й теоретичного; вчення про мову як засіб спілкування; взаємозв'язок мови, мовлення, мислення і свідомості; здобутки психолінгвістики в галузі мовленнєвої діяльності; усвідомлення ролі української мови в державному, національно-культурному відродженні України.\nТеоретичну основу дослідження становлять наукові положення про системність мови, мовлення, їх функцій; структурно-функціональні та комунікативні якості ділового мовлення ; комунікативно-ділову компетентність майбутніх учителів-словесників (І.Білодід, Л.Булаховський, В.Виноградов, М.Жовтобрюх, М.Кожина, М.Кочерган, О.Пономарів, В.Русанівський, І.Чередниченко, Л.Щерба); наукові дослідження в галузі психолінгвістики про сутність і структуру мовленнєвої діяльності (Б.Ананьєв, Д.Богоявленський, Л.Виготський, М.Жинкін, І.Зимня, Г.Костюк, О.Леонтьєв, С.Марков, Л.Рубінштейн, І.Синиця, Н.Скляренко); лінгводидактичні праці в галузі практичної стилістики (С.Єрмоленко, А.Коваль, М.Кожина, О.Кожин, В.Мельничайко, Л.Мацько, Л.Паламар, М.Пентилюк, М.Стельмахович).\nДля вирішення поставлених завдань було використано такі методи дослідження:\nтеоретичні: аналіз й узагальнення наукової літератури з проблеми дослідження; методичний аналіз матеріалу, поданого в довідниках, посібниках;\nемпіричні: вивчення нормативної літератури та цілеспрямоване спостереження занять з лінгвістичних дисциплін на філологічному факультеті ВЗО; анкетування студентів, бесіди з викладачами, вчителями з метою з'ясування доцільності лінгводидактичної підготовки майбутніх учителів-словесників до роботи над формуванням ділового мовлення учнів основної школи;\nекспериментальний (констатуючий, формуючий, контрольний): у процесі вивчення й узагальнення досвіду викладання ділового мовлення у вищій школі;\nстатистичний: якісний та кількісний аналіз результатів експериментально-дослідного навчання ділового мовлення.\nДослідження проводилось у три етапи:\nНа першому етапі (1995-1996 рр.), пошуковому, теоретично осмислювалася тема, вивчалася лінгвістична, психологічна й методична література з проблеми; визначалися вихідні позиції дослідження, об'єкт, предмет, гіпотеза, основні завдання, обґрунтовувалась актуальність проблеми. Було проведено констатуючий зріз у Миколаївському й Херсонському державних університетах та Луганському національному педагогічному університеті.\nНа другому етапі (1996-2000 рр.), основному, розроблялася програма дослідного навчання з ділового мовлення для студентів філологічного факультету ВЗО, вправи і завдання, рольові ігри, за допомогою яких здійснювалася підготовка майбутніх учителів-словесників до роботи з формування ділового мовлення учнів основної школи. Проводився формуючий експеримент, що підтвердив достовірність висунутої гіпотези.\nНа третьому етапі (2000-2002 рр.), підсумковому, перевірялась ефективність запропонованої методики. Ураховувалися пропозиції та відгуки викладачів про її доцільність, узагальнювалися результати дослідження, формулювалися висновки.\nБазою дослідження виступили Миколаївський та Херсонський державні університети, Луганський національний педагогічний університет.\nНаукова новизна дослідження визначається тим, що в дисертації:\nуперше здійснено науковий аналіз змісту лінгводидактичної підготовки майбутніх учителів-словесників до роботи над формуванням ділового мовлення учнів;\nуточнено й науково обґрунтовано поняття "ділове мовлення" та "ділове спілкування";\nдосліджено лінгвістичні, психологічні та дидактичні засади лінгводидактичної підготовки студентів до роботи над формуванням ділового мовлення учнів;\nстворено й запропоновано методичну систему, яка ґрунтується на міжпредметних зв'язках;\nТеоретичне значення дослідження полягає у виборі принципів, що лягли в основу лінгводидактичної підготовки майбутніх учителів-словесників до роботи над формуванням ділового мовлення учнів 5-9 класів, визначенні змісту і методів роботи з ділового мовлення на філологічних факультетах ВЗО, обґрунтуванні доцільності навчання ділового мовлення у комунікативно-діяльнісному та функціонально-стилістичному аспектах.\nПрактичну цінність дослідження вбачаємо у створенні експериментальної програми підготовки майбутніх учителів-словесників до роботи над формуванням ділового мовлення учнів основної школи та методики її реалізації. Запропоноване в дисертації дослідне навчання ділового мовлення для студентів філологічного факультету ВЗО та науково обґрунтовані методичні рекомендації щодо проведення лекційних і практичних занять, семінарів та лабораторних робіт можуть бути використані в інших ВЗО гуманітарного профілю, на курсах підвищення


Народні прикмети на 3 березня - Набережная\nОпубликовано: 03.03.2018 09:30 | Автор: Meloman | Просмотров: 265\nСаме 3 березня в народному календарі було присвячено прославлянню красивою птиці вівсянки, володіє яскравим оперенням лимонно-жовтого кольору.\nГоворили, що поява цієї птиці віщує швидке потепління. Також вірили, що це саме сам бог сонця Ярило дав вівсянці право проголошувати своєю піснею про прихід весни. Говорили, що вівсянка зазвичай співає: «По-ки-ньса-ні! По-ки-ньса-ні».\nНа честь 3 березня пекли спеціальні пиріжки з вівсяної муки - овсяники. Вірили, що так весна прийде швидше.\nУ православній церкви 3 березня вшановують пам'ять святителя Лева і папи Римского. День ангела відзначають власники імені Кузьма, Василь, Віктор і Лев.\nЩо стосується назви свята, 3 березня прислухалися, чи можна почути спів вівсянок. Вважали, що перелітні птахи приносять на своїх крилах весну. Випікали вівсяне печиво і розкладали його у дворі, щоб залучити птахів і довгоочікуване потепління.\nЯкщо птахи 3 березня вже прилетіли, намагалися їх задобрити, пригостити печивом або крихтами, що залишилися від випічки. В цей же час селяни вже починали готуватися до посівної. Ремонтували 3 березня інструменти в кузнях, у дворі також кипіла робота - чоловіки ремонтували сохи, вози, перевіряли стан домашнього інвентарю.\n1. Якщо хмари висять високо, це віщує погіршення погоди\n2. Сніг на полях лежить 3 березня нерівно - чекай доброго врожаю овочів та зернових культур\n3. Туман в березні - літо буде непогожим. І особливо це стосується 3 березня\n4. Дощовий березень - чекай неврожаю\n5. Якщо вже здалися метелики-кропив'янки, значить, сніг скоро розтане і в цьому році більше не випаде\n6. Багато річок розлилося - буде трава на заливних луках, а також можна чекати хорошого сінокосу 7. Багато снігу - ознака того, що буде багато хліба\n8. Струмки потекли - урожай буде багатим\n9. Густий туман 3 березня - чекай ненастного літа\n10. Бурульки з дахів звисають - зима затягнеться ще надовго, а лід на річках протримається якийсь час\n11. Червона зоря - ознака того, що незабаром піде сніг\n12. Дерева почорніли - чекай потепління. Якщо ж дерева затріщали - будуть морози\n13. Зірки сильно мерехтять у цей день - буде похолодання\n14. Мало зірок - чекай снігопаду\n15. Майже не видно місяць на нічному небі вранці можливе випадання снігу. Яскравий місяць віщує мороз, а коло навколо неї - холоду\n16. Купчасті хмари (особливо, свинцевого кольору) - незабаром погода покращиться\n17. У печі тріщать дрова - незабаром похолодає\n18. Людина, що народилася в цей день, стане співаком. В якості оберега йому рекомендують носити сердолік.


Головна » Інформація для населення та ЗМІ » Новини » Свято Водохрещення!\nНа водних об’єктах Кам’янсько-Дніпровської міської об’єднаної територіальної громади масові заходи з нагоди святкування Водохрещення будуть проходити на території Кам’янсько-Дніпровського міського пляжу «СОМ» 19.01.2019 з 12.00 год. та на узбережжі Каховського водосховища в районі магазину «Солоха» по вул. Центральній в с. Велика Знам’янка 19.01.2019 з 09.00 год.\nЗ повагою, виконавчий комітет Кам’янсько-Дніпровської міської ради.\nСереда, 09 Січня 2019 09:23 | Переглядів: 104


Raymonda в Києві: купити квитки в театр на виставу вівторок 20 листопада 19:00 – Kontramarka.ua\nНайяскравіших постановка епохи шедеврів — заворожує балет «Раймонда» у виконанні зірок світової сцени!\n20 листопада на сцені Національного академічного театру опери та балету імені Тараса Шевченка зберуться справжні майстри світової сцени, щоб подарувати вам яскравий балет епохи шедеврів — «Раймонда», який за своєю красою можна порівняти тільки з «Лебединим озером»!\nАбдурахман — спеціальний гість, прем’єр DEN NORSKE OPERA & BALLETT, раніше провідний соліст Мюнхенського балету — Ерік Мурзагалієв! У Казахстані Ерік закінчив балетну школу, яка відрізняється сильною чоловічою технікою танцю. Його незвичайний талант швидко помітили в Bavarian State Ballet і запросили виконувати сольні партії і провідні ролі в якості Principal dancer мюнхенського балету! Зараз Еріка з нетерпінням чекають в кращих театрах світу! Його репертуар багатий всесвітньо відомої хореографією: Cranco, Neumeier, Grigorovoch, Petipa, Balanchine, тощо.\nРаймонда — заслужена артистка України, лауреат міжнародних конкурсів Наталія Мацак! Наталія виступає в кращих залах Франції, Італії, Греції, Іспанії, Швейцарії, Америки, Китаю, Кореї, Індії та інших країн. Її майстерність визнано легендами балетної сцени: О. Лепешинською, Ю. Григоровичем, Н. Макаровою. Вражаюча індивідуальність Наталії Мацак на сцені заворожує з першого погляду — поєднання зазвичай непоєднуваного: спонтанність продуманого, химерного жесту (іноді вносить легку ексцентрику в малюнок класичного танцю), глибинний темперамент і легкість відточених кроків і піруетів.\nЖан де Брієн — один з найяскравіших провідний солістів Національної опери України — Сергій Кривоконь! Сергій працював з видатними педагогами, такими як: Народний артист УРСР Прядченко Н. Д., Народна артистка УРСР Лагода А. В. — виконуючи ролі «принців», а також характерні провідні партії, що є рідкісним поєднанням для класичного танцівника. Експерти балетного світу відзначають рідкісний талант і професіоналізм Сергія, вміння яскраво і самобутньо самовиражатися на сцені, не залишаючи байдужою українську і західну публіку.\nВ середині ХХ століття «Раймонда» отримала неймовірну популярність за кордоном і досі залишається одним з найскладніших вистав для будь-якої балетної трупи. Її насичена хореографія вимагає від усіх виконавців віртуозності та фізичної витривалості. Для артистів це — можливість показати всі грані техніки класичного танцю. Для глядачів — насолодитися вражаючим видовищем балетного майстерності. За це «Раймонду» цінують шанувальники балету в усьому світі. Боротьба добра і зла, перемога краси і сили духу над темними сторонами людської натури вносять в балет життєстверджуюче начало, а барвистий феєрверк яскравих танцювальних номерів залишає в душі кожного глядача радісне відчуття свята.\nКомпозитор — Олександр Глазунов\nПостановник — Маріус Петіпа, редакція Яременко В.А.


Балконні дах – приємна дрібниця, яка дозволяє перебувати на свіжому повітрі навіть в дощову або снігову погоду. Але часто так трапляється, що через недбальство будівельників або через вік будинку ця частина балконного комплексу зношується швидше, ніж нам хотілося б. Точніше, нам, зрозуміло, взагалі цього не хотілося, але, як то кажуть, діватися нікуди. Дах балкона на останньому поверсі своїми руками цілком здійсненне завдання, її можна зробити, не привертаючи майстрів і професіоналів, тобто своїми силами. Є звичайно завжди варіант виконання ремонту лоджії під ключ, але це при наявності фінансів. Більш докладно про ремонт під ключ читайте в статті – ремонт лоджії під ключ, в якій ми всі докладно розглянули один раз. Тут, як завжди, важливим є правильний старт. Читайте уважно, і питання у вас навряд чи залишаться. А нарешті встановилася гарна погода підштовхне вас до невідкладних дій.\nМоже бути, ви помічали, що стіна, прилегла до балкону, має властивість сиріти. Більшість людей при цьому відразу починають підозрювати шви, а справа цілком може бути саме в протікає балконних даху. Суть в тому, що волога, яка від атмосферних опадів залишається на козирку, погано впливає на бетон. Згодом це неминуче призводить до появи тріщин. Що ж робити?\nПрактика підказує, що кут нахилу балконного козирка коливається від 15 до 75 градусів. Перший варіант економить використовуваний матеріал. Другий – дозволяє опадам на даху не затримуватися зовсім. З цим моментом визначилися, переходимо до самих матеріалів.\nНайчастіше і ремонт даху балкона, і її будівництво (в разі початкового відсутності) має на увазі 3 етапи:\nДля початку треба посилити вже існуючі конструкції балкона\nДалі встановити нові конструкції\nА ось тепер монтуємо саму покрівлю\nПогодьтеся, що все цілком логічно. Виходячи з даного алгоритму, ми готуємо ті матеріали, які знадобляться на кожному з етапів.\nОтже, для посилення існуючих несучих елементів зазвичай прийнято використовувати метал або дерево. У разі металу вибираємо куточки зі сталі або прямокутну трубу. Таким чином, створюємо необхідний каркас для майбутнього ідеального балкона.\nУВАГА: про варіанти обробки балконів і лоджій є окремий матеріал – ремонт балконів і лоджій – фото готових варіантів і ідей для обробки, радимо вивчити!\nКонструкція на основі деревини простіше у виконанні, тому що не вимагає застосування зварювального апарату. Тут вже вибір за вами: дешевше, надійніше, естетичніше – вирішуйте.\nПідбираємо матеріали для козирка:\nТут варіантів досить багато. Наприклад, металочерепиця. Вона являє собою залізний оцинкований лист, який має двостороннє покриття. По суті справи, це аналог металевого профільного листа, але цікавіше з точки зору зовнішнього вигляду, оскільки має колірні варіанти.\nМожна скористатися єврошифером. Це така штука, яка і екологічно безпечна, і легка в плані монтажу. До того ж єврошифер зносостійкий і довговічний. Однак один маленький нюанс: використовуючи цей матеріал, робіть кут нахилу балконних даху більше. Це пов’язано з особливістю шиферу: на ньому все опади затримуються більш довгий час.\nЄ ще цікавий варіант під назвою полікарбонат стільниковий. Він також довговічний, легкий і міцний. До всього сказаного варто додати, що полікарбонат теж має багато варіантів колірної гами і добре пропускає сонячне світло, що робить балкон затишніше й тепліше. У відсотковому відношенні кількість проникаючого світла може варіюватися від 20 до 70 відсотків.\nЗвичайно, ніхто не відміняв звичайний шифер або залізні листи, але з точки зору естетики це не дуже красиво, а ми ж хочемо створити не просто балконні дах, а твір мистецтва, чи не так?\nТепер про сам пристрій. Уявімо собі Металочерепична дах. Припустимо, вона односхилий. Нам знадобляться наступні речі: сам покрівельний матеріал, утеплювач, повітряний прошарок і гідроізоляція. Що можна розглядати в якості утеплювачів?\nРемонт балкона своїми руками, як ви розумієте, не має на увазі обов’язково тільки лагодження або будівництво даху. Ви вільні захотіти засклити балкон згодом або практично відразу після влаштування відповідного козирка, як це правильно зробити читайте в статті засклення балконів в хрущовці з дахом, де ми детально розглядали весь процес. У зв’язку з цим утеплення підійде вам для створення комфортного додаткового простору, яке може бути використане як просто місця для відпочинку або приємне місце для, наприклад, зимового саду. Тут і мінеральна вата підійде, і пінопласт, і Піноплекс. А ось від застосування плівки бажано утриматися. Не дуже вона для цих цілей підходить. Залишення повітряного прошарку строго обов’язково. Якщо утеплювач буде «жити» між крокв, то можна спокійнісінько залишити незайняте простір між ним і покрівельним матеріалом. Про утеплення балконів ми розмовляли вже одного разу в статті – як утеплити балкон зсередини своїми руками, обов’язково вивчіть.\nТак .. Щоб ще додати? Як ви вже здогадалися дах балкона на останньому поверсі своїми руками, і всі інші дії, так само є процесом творчим, стало бути, мають різні варіанти і підходи. Ви самі після закінчення робіт буде вражені результатом. Приємно вражені, зрозуміло. А хіба це не підходящий стимул приступити до ремонтних робіт, уникнувши всім нам відомого «довгого ящика»? Успіхів!\nХарактеристики світлодіодів, огляд пропозицій і підключення


Ігри зі смертю Олекси Влизька – Література. Сучасна українська література. Всеохопний літературний портал\nІгри зі смертю Олекси Влизька\nІсторія літератури знає чимало письменників, життєвий шлях яких був надто коротким. Є й приклади митців, які створювали незабутні шедеври, незважаючи на те, що природа обмежила їх фізичні можливості. Але навряд чи можна нарахувати багато творчих та життєвих доль, схожих на ту, яка випала Олексі Влизьку. Внаслідок нещасного випадку він став глухонімим, прожив усього 26 років, протягом яких смерть чатувала на нього – та й сам він не цурався її дражнити – проте залишив по собі хоч і короткий, але помітний слід, ставши однією з найяскравіших постатей української поезії 20-30-х років.\nВипадок, що змінює життя\nОлекса Влизько народився 17 лютого 1908 року у селі біля станції Боровйонка Крестецького повіту Новгородської губернії. Батько майбутнього поета був родом із села Сингаївка (нині – Черкаська область), у Боровйонці служив дяком, мати походила з родини новгородських міщан. Потяг до поезії пробудився в Олекси ще з раннього дитинства. Коли хлопчикові виповнилося 9 років, Влизьки повернулися до України й оселилися недалеко від Сингаївки, де батько служив при парафії. Діти почали звикати до української мови… Місцевість, у якій мешкала родина, славилася своїми лісами – тож брати гралися там мало не цілими днями, особливо влітку й восени. А в місцевому жіночому монастирі Олекса з Олександром брали уроки малювання й, слід зазначити, подавали неабиякі надії: вчительки вважали, що з хлопців можуть вирости іконописці.\nУзимку 1920 року в родині сталася трагедія: граючись на ковзанці, Авенір провалився в ополонку. Рятуючи брата, у крижаній воді опинилися й Олекса з Олександром. Усі троє захворіли. Авенір за кілька днів помер від застуди. Олександр поволі одужав. А до 12-річного Олекси вперше впритул наблизилася смерть. Довгий час перебуваючи між буттям і небуттям, хлопець все-таки вижив, але в результаті ускладнень назавжди оглух. З часом погіршилося й мовлення хлопця, тож із оточенням він почав спілкуватися за допомогою «листування» на папірцях. Однак нещасному випадку не вдалося зламати Олексу: замість впасти у відчай, він почав багато читати, продовжував віршувати – тепер українською, користуючись словниками, працював над розвитком пам’яті.\nКоли Олексі виповнилося 16, родина знову переїхала – тепер до рідного батькового села Сингаївки. Тут для сім’ї почалися нелегкі часи: «червоні» активісти зневажливо ставилися до місцевого дяка, глузували над парафіянами, вибивали вікна в церкві. Прихожан ставало все менше, а батько почав усе частіше заглядати на дно чарки. З часом п’яні вибрики батька стали призводити до сварок та навіть бійок, у яких хлопці намагалися захистити матір.\nНе витримавши батькової поведінки, Олекса з матір’ю та братом переїхали до Києва. Начитаний талановитий хлопець з легкістю вступив на мовно-літературний факультет Київського інституту народної освіти та влаштувався на роботу в редакцію однієї з профспілкових газет. Можливо, світ так і не дізнався би про Влизька-поета, якби одного разу його не помітив Борис Антоненко-Давидович. 1925 року у всеукраїнському журналі «Глобус» з ініціативи Давидовича було надруковано вірш Влизька «Серце на норд». Дебютант увірвався в літературу з романтично-оптимістичними віршами, сповненими віри в майбутнє та власні сили.\nЦей новий енергійний голос відрізнявся від тогочасної «робітничо-трактористської» лірики, й критики сприйняли автора з непідробним захватом. Вірші «поетичного вундеркінда» (так охрестили Олексу в навкололітературних колах) почали виходити в газетах «Комсомолець України», «Культура і побут», «Літературна газета», журналах «Життя й революція», «Молодняк», «Нова громада», «Червоний шлях». Він зблизився з Михайлем Семенком та українськими футуристами, активно публікувався в їхньому журналі «Нова генерація». Для Влизька почався процес становлення власного світогляду та активного пошуку засобів для його висловлення. Темпераментний та енергійний характер не дозволяв хлопцеві тупцювати на місці.\nНе забарилася з виходом перша збірка поета з досить неоднозначною, як для глухонімого автора, назвою “За всіх скажу” – вона побачила світ 1927 року, коли Влизькові було 19. І знову критики не поскупилися на компліменти. Наприклад, відомий у ті часи критик Ф. Якубовський серед імен Миколи Бажана, Максима Рильського, Миколи Терещенка, Євгена Плужника, Павла Филиповича згадує й ім’я молодого дебютанта, називаючи його “напрочуд яскравим, бадьорим, цілком життєвим». Визнанням автора стала й третя премія Наркомосу УРСР, присуджена поетові за цю збірку. Ба більше, за три роки книжка була перевидана тричі, а її загальний наклад досяг тридцяти трьох тисяч примірників.\nСучасники охрестили Влизька „непослідовним футуристом” – певно, не так за творчість, як за враження, що він справляв на оточуючих. Поет не цурався цього статусу, тим більше, що практикував характерні вибрики в дусі футуристів. Наприклад, він полюбляв містифікації, найвідоміша з яких стала свого часу справжньою київською сенсацією. 1927 року до декількох великих редакцій надійшла телеграма з повідомленням про те, що поет потонув у Дніпрі за невідомих обставин. Звістка справила приголомшливе враження. Впливовий тогочасний критик Володимир Коряк у одній з центральних газет надрукував некролог, у яком назвав поета „молодим Пушкіним”. Важко навіть уявити, яким шоком стала поява „воскреслого” Влизька. Виявляться, хлопцеві просто закортіло дізнатися, що сказали би про нього після смерті, чого насправді варта його збірка „За всіх скажу” – тому розіслав телеграми з повідомленням про власне потоплення. Втішений „посмертними” відгуками, Влизько видав збірку із „заспокійливою” назвою „Живу. Працюю!”, яку критики знову зустріли схвально.\nПриблизно в цей час поет здійснив мандрівку до Німеччини, результатом якої стала збірка балад та дві книги – віршів та репортажів. Характерно, що, крім творчого багажу, Влизько привіз із закордоння модний екстравагантний гардероб, про який часто згадували його сучасники. Одяг особливо відрізнявся на тлі тогочасної радянської “зрівнялівки”, та ексцентричному митцеві пробачали невідповідний зовнішній вигляд – певно, звикли до поетових експериментів із зовнішністю. Окрім несподіваних вчинків, він полюбляв дивувати ще й радикальною зміною іміджу – наприклад, одного разу несподівано для всіх постригся наголо.\nТим часом одна за одною виходять нові збірки поета: „Рейс”, „Поїзди ідуть на Берлін”, „Моє ударне”, „Мій друг Дон Жуан”, „П’яний корабель: Морські вірші”. Під впливом подорожей у творчості поета з’являються морські мотиви, й згодом Олекса – хоча й виріс серед лісів – стає одним із найсильніших мариністів не лише сучасності, а й української літератури загалом. Зважаючи на бурхливий старт творчості, критики пророкували Влизькові блискуче майбутнє.\nОднак не слід забувати, що надворі були тридцяті роки. Оптимістичний романтизм, який так потужно прозвучав у першій збірці Влизька, з часом змінився безнадією та похмурими пророцтвами. Збірка „П’яний корабель” стала останньою прижиттєвою книгою Олекси Влизька – у ній морські мотиви вже перегукуються з фатальними:\nІ повно в них людей,\nІ зводять ратний хрест\n(за вдаром у бушприт спадаючи на вест)\nпід стогін молитов тортур\n— Ця ніч для вас остання…\n26-річний Влизько вкотре не цурався торкатися теми смерті – вже у творчості. І цього разу не помилився. У грудні 1934 року його разом із численною групою діячів української культури (Григорієм Косинкою, Дмитром Фальківським, Костем Буревієм та іншими) заарештували за приналежність до міфічної контрреволюційної терористичної організації та розстріляли…


Страви з плавленого сиру: що можна приготувати з продукту, рецепти з сирків в ванночках, що зробити з розплавленого і ковбасного сиру\nПлавлений сир – смачний, корисний і в той же час доступний продукт. Його можна вживати на сніданок з бутербродом або додавати в більш складні страви.\nПлавлений сир є молочним продуктом, що отримується з сиру, сиру з додаванням сичужного ферменту, вершкового масла, молока, спецій і різних наповнювачів. Все це перемішується і плавиться при певній температурі, звідси і назва такого сирного продукту.\nУ порівнянні з сирами твердих видів, у плавленого є свої плюси – він містить менше шкідливого холестерину, більше фосфору і кальцію, а також особливий білок, що містить амінокислоти. Але є і мінуси – в ньому міститься велика кількість солей, фосфату і хімічних добавок, якщо сир покупної.\nЯк вибрати сирок?\nВсе плавлені сири можна розділити на 4 види.\nковбасний – за основу беруться нежирні сири з додаванням сичужних. Має смак копченостей. Сюди можна віднести такі сири як «Мисливський», «Ковбасний копчений».\nскибковий – такий сир має більш щільну структуру, легко ріжеться. Зміст молодого сиру до 70 відсотків. Сюди можна віднести такі сири як «Голландський», «Російський», «Орбіта».\nпастоподібний – відмінність цього виду – це високий вміст жиру і м’яка консистенція, зазвичай розфасовують в ванночки. Відносяться до цієї групи «Янтар», «Літо», «Дружба».\nсолодкий – тут використовується нежирний свіжий сир, сир, а також додається цукор і різні наповнювачі. Сюди відносяться сирки «З горіхом», «Омічка», «Шоколадний».\nМожна помітити, що сири різняться за складом, структурою, додаванням і виду. Вибирати їх потрібно на власний смак, а також від цілей, якими керуються при їх придбанні. Зазвичай для легких (до чаю) бутербродів використовуються солодкі і пастоподібні сири. а все решта – для закусок і приготування різних страв.\nРецептів з застосуванням плавленого сиру дуже багато – від випічки до соусів і перших страв. Деякі з них:\nсоус з плавленим сиром\nніжні рулетики з додаванням сиру\nкрекери з плавленого сиру\nсалат з сиром і морепродуктами\nпаста в томатно-м’ясному соусі\nВарто детальніше розібрати названі рецепти – всі вони смачні і в більшій мірі корисні.\nДля приготування цієї страви потрібно: вершкове масло, трохи борошна, сметана, сода, оцет для гасіння, плавлений сир, білий ріпчаста цибуля, яйця курячі та зелень.\nУ глибоку ємність насипається 300 грам борошна, на крупноячеестой стороні терки натирається 200 грам вершкового масла (краще використовувати підморожене), перетирається руками. Суміш згрібається в гору і зверху робиться поглиблення – в нього поміщається 6 столових ложок сметани, гашене оцтом сода або розпушувач і сіль.\nДля начинки очищається і нарізається 6 цибулин тонкими півкільцями, далі обсмажується, не забувши посолити і поперчити. Переклавши обсмажену цибулю в чашку, додається натертий сир – 4 сирка (320 грам). 4 великих яйця розмішуються в окремій мисці з зеленню, після чого додаються в не гарячу цибулю.\nПідготовлене тісто розділяється на дві рівні частини і розкочується по формі листа. Одна частина розкладається по формі, зробивши бортики, по ній розкладається начинка, після чого накривається другою розкатаної частиною тіста. Всі скріплюється і ставитися на аркуші в духовку. Піч пиріг не більше 25 хвилин, розігрів духовку до 170 градусів.\nНарізати пиріг краще остиглим.\nВзяти: 50 грам очищеного волоського горіха, плавлений сирок, стакан молока, спеції і кріп.\nМолоко підігрівається (не доводиться до кипіння), додається поламаний сирок, сіль, спеції і все добре перемішується. Коли сирок розплавиться, каструля знімається з конфорки, додаються нарубані ножем горіхи і нашаткована зелень (можна додавати також петрушку або базилік). Такий соус підійде до м’яса або картоплі.\nЗнадобляться: два яйця, 200 мілілітрів молока, шинка, плавлений сирок, помідор і зелень.\nЗбиваються яйця з молоком і сіллю. До них додаються нарізана кубиками шинка і помідор, натертий сир і зелень. Вся маса вливається на сковороду і, на повільному вогні, готуватися із закритою кришкою.\nЯкщо хочеться зробити легкий і поживний суп, знадобляться: картопля, цибуля, морква, плавлений сир, часник, гриби, краще печериці, підкопчені сосиски.\nУ киплячу підсолену воду кладемо нарізані 3 картоплини і 200 грам грибів. Лук (1 цибулина) і натерту морквину (2 штуки) обсмажуємо, сир (2-3 сирка) натираємо на крупній тертці, і все це кладемо в суп. Сосиски нарізаємо кільцями і також додаємо в суп. Варимо до повного приготування картоплі. Перед подачею можна прикрасити зеленню.\nДля такої закуски знадобляться: тонкий вірменський лаваш, плавлений твердий сир, свіжий огірок, соус майонез, кріп, петрушка, зубчик часнику.\nОдин сирок натирається на дрібнопористої тертці і додається видавлений часник. Далі додається нашаткована зелень, сіль з перцем за смаком і все перемішується. Огірок очищається від шкірки і тонко нарізають уздовж. Лаваш розкладається, по ньому акуратно розподіляється начинка, огірок ж кладеться з краю. Далі лаваш загортається рулетом, обертається в харчову плівку, забирається в холодне місце на хвилин 25.\nДля цього рецепта потрібні: 2 сирка, 250 грам борошна, пів пачки маргарину або вершкового масла, 2 сирих яйця, сіль, кмин і кунжутне насіння.\nСир натирається на дрібнопористої тертці, в нього додається одне яйце і третина чайної ложки солі. Все перемішується і невеликими порціями додається борошно, змішується до тих пір, поки тісто не стане однорідним. Тісто обертається плівкою і забирається в холодильник на пів години, далі його слід розкачати і за допомогою формочок сформувати майбутнє печиво. Укласти печиво на деко, накритий спеціальним папером, обмазати їх збитим яйцем, посипати кмином і кунжутом. Випікати в духовці 15 хвилин при 180 градусах.\nДля любителів морепродуктів цікавим здасться наступний рецепт: взяти одну упаковку сирка плавленого, свіжоморожені тушки кальмара, яйця, часник, зелень, майонез і сіль. Замість кальмара годяться восьминіг, креветки, мідії.\n300 грам (приблизно 4 тушки) кальмарів промити, відварити в киплячій підсоленій воді приблизно дві хвилини і очистити від плівки. Коли охолонуть, нарізати соломкою. Підморожене сирок натерти на крупноячеистой тертці. Два яйця зварити і нарізати кубиками, зелень дрібно нашаткувати. Два зубчики часнику видавити. Всі підготовлені інгредієнти змішати і заправити майонезом.\nВипічка готується з ковбасного сиру, також будуть потрібні: сирокопчений бекон, борошно, яйце, молоко, сухі дріжджі, сіль, мед, рослинне масло.\nУ теплому молоці (200 мілілітрів) розчиняється сіль, 1 чайна ложка меду, 20 грам дріжджів. Додається одне яйце, 20 мілілітрів масла і розмішати. Додається 400 грам борошна і замішується тісто. Коли не залишиться грудочок, тісто накривають і залишають в теплі на 1 годину.\nНачинка: натирається на крупній тертці 150 грам сиру, бекон нарізається. Підготовлене тісто розділяється на три частини і розкочується довгою ковбаскою. У кожну частину кладеться начинка і плететься коса. Отриману косу розташувати на аркуші, змастити жовтком з молоком і посипати кунжутом. Залишити підходити його в теплі на хвилин 30, після чого випекти в духовці 35 хвилин при 180 градусах.\nДля цього рецепта знадобляться: молока і філе однієї солоного оселедця, морква, плавлений сир, курячі яйця, масло вершкове, сіль, перець.\nДля подрібнення майбутнього паштету можна використовувати м’ясорубку або блендер. Молоку, філе і одну моркву пропустити через м’ясорубку. Плавлений сирок і одне варене яйце натерти на дрібній тертці і додати до основної маси. 150 грам вершкового масла розтопити і, трохи остигле, перемішати з усім іншим. Посолити і поперчити за смаком. Охолодити. Такий паштет можна подавати, додавши на бутерброди, або на скибочках чорного хліба з колечком огірка, нанизані на шпажку.\nБереться: сирок плавлений, сире яйце, дві столові ложки сметани, чверть столової ложки соди, 170 грам борошна, зелень, сіль.\nВсі інгредієнти змішуються на блендері для отримання кремовою маси. Далі тісто мнеться руками, додаючи в нього борошно. Щоб тісто не липло до рук, можна змочити руки рослинним маслом. Коли тісто стане більш щільним, розгортаємо ковбаски і нарізаємо їх на палички. Отримані палички обсмажуються на сковороді.\nЗнадобиться: куряче м’ясо – краще філе з одного тушки, картопля, варені яйця, плавлений сир, цибуля і легкий майонез.\nМ’ясо відварюється і дрібно нарізають. Яйця (4 штуки) варяться круто і натираються на крупній тертці, відокремивши при цьому жовток. Два заморожених сирка і дві відварених картоплини також натерти на крупній тертці. Нарізати дрібно цибулю. Готові інгредієнти викласти в миску по черзі, змащуючи кожен шар майонезом. Зверху можна прикрасити кропом або петрушкою.\nІнгредієнти: паста, свинячо-яловичий фарш, плавлений сир, цибуля, томатна паста, зелень.\nОдна очищена і дрібно нарізана цибулина обсмажується. 500 грам фаршу солиться і додається слідом, все гаситься на повільному вогні. У сковороду додається томатна паста і сирок, все ретельно перемішується і доводиться до готовності. Окремо відварюються макарони. Подавати можна попередньо перемішавши з фаршем або класти фарш зверху кожної порції.\nБудь-яка господиня зможе приготувати плавлений сир у себе на кухні. Єдине – він вийде не такий твердий, так як на фабриці використовують різні добавки. Береться один кілограм сиру, один стакан молока, 120 грам (4 столових ложки) вершкового масла, 7 грам (чайна ложка) соди, сіль і спеції за смаком.\nУ сир додається сода і все ретельно розтирається, для зручності можна використовувати міксер. Сирна суміш перекладається в ємність, призначена для варіння, і ставиться на малий вогонь. Коли сир стане рідким, додаються вершкове масло, сіль, спеції, а суміш доводиться до однорідної консистенції (весь час помішує). Поки сир ще гарячий, він розливається в підготовлені форми невеликого розміру, трохи остуджують, накривається плівкою і ставиться в холодильник на пару годин.\nДомашній сир можна готувати в декількох варіантах: з додаванням какао, базиліка, часнику, печериць або шинки.\nдля приготування домашнього сиру краще підійде парне молоко, не підійдуть – сирна маса і пастеризоване молоко;\nякщо тісто виходить занадто липким, можна змастити руки рослинним маслом;\nщоб сирок краще натирався, потрібно покласти його в морозилку на 1 годину;\nпри натирання сиру, щоб він не прилипав, терку слід змастити олією з обох сторін.\nДля страв потрібно вибирати свіжі сири, а якщо їх упаковка розкривається, то термін його використання – не більше 2 днів при зберіганні в холодильнику і щільною тарі.\nПро те, як приготувати котлети з плавленим сиром і зеленню, дивіться в наступному відео.\nКукурудзяний сироп (21 фото): чим замінити, як зробити своїми руками, що це таке і чи можна приготувати високофруктозний складу в домашніх умовах


Оксеник Сергій. ЛІСОМ, НЕБОМ, ВОДОЮ.: Пригодницько-фантастичний роман. by Smoloskyp - Issuu\nХудожник Олександр Міхнушов Четверте видання Київ «Смолоскип» 2017\nОдна гілка хиталася. В цьому була причина. Саме це зупинило Лисого.\nПогода без вітру. Якби перед цим з куща злетіла пташка, Лисий неодмінно побачив би її. Але ні пташки, ні навіть равлика на гілці не було. Просто тиха галявина з одиноким кущем — не посередині, а ближче до протилежного краю. Тихо. І лиш один пагін хитається. Ніби привітно помахує. Виходити на галявину завжди небезпечно. Минулої осені саме так загинув Довгоногий. Мабуть, йому здалося, що галявина цілком мирна. Він тоді звівся на свої височенні ноги й ступив на відкритий простір. Лисий не встиг його зупинити. Якби Довгоногий був молодший за нього або хоча б одноліток, Лисий зупинив би, але він на мить завагався, і тієї миті вистачило, щоб на його супутника налетіли саранці... Тут саранців бути не може. Вони люблять глицю. А на цій галявині росте висока хвиляста трава. Тут узагалі немає нічого небезпечного. Тільки цей кущ злегка помахує гілкою. Куш не густий, добре видно, що за ним ніхто не ховається. Він схожий на розслаблену ледачу дитину, що сидить на пеньку й мимохіть махає опущеною рукою — без ніякої мети, просто собі махає. Про живі кущі Лисий ніколи не чув. Якби вони існували, він би напевне знав про це — він уже дванадцять років живе в цьому лісі. Щоправда, так далеко від дому йому ще не доводилося заходити. Може, тут таке буває? Може, гілку хитає щось невидиме? Старий Інженер казав, що невидимих істот бути не може, бо тоді б вони неодмінно були сліпими. Але ж сліпі істоти бувають!\nПричаївшись за крученим сосновим стовбуром, Лисий невідривно дивився на гілку. Від одразу помітив, що вона прискорила рух, почала навіть нервово вигинатися, ніби скручуючись у пружину і знову розпрямляючись. Від неї відділився нижній листок і пружно зіскочив додолу. Коли він звівся на гострі краєчки й почав надиматися, Лисий упізнав його: їдюча жаба. То от, виходить, звідки вони беруться! Лисий відчув аж якесь задоволення: по-перше, небезпека стала зрозумілою, по-друге, він усвідомив, що першим побачив народження їдючої жаби. Але тішитися ніколи. Від гілки відірвався другий листок, а рухи її стали ще швидшими. Дванадцять. Лисий миттю порахував, скільки ще потвор може зіскочити з гілки. Дванадцять — це багато. Лисий знав, що зможе їх перемогти, якщо першим кинеться на тих, які вже відділилися від куща. Але робити це поблизу материнки не можна. Так він відчув, а своїм відчуттям звик довіряти. Він побіг геть від галявини й почув за собою знайомі звуки: "плям, плям". Потім за першою жабою рушила друга: "Плям-плям, плям-плям". Жаби були ще молоді, тому Лисому вдалося відірватися від них. Це, звичайно, не надовго, скоро вони наздоженуть його, якщо... Ще не придумавши навіщо, Лисий різко повернув праворуч і побіг по колу, огинаючи галявину. Плямкання за спиною завмерло. Їдючі жаби розверталися. А розвертаються вони повільно. І стрибати вбік не вміють. На щастя. Але з правого боку, від галявини почулося нове плямкання, і Лисий швидко збагнув, що одна з жаб скаче йому навперейми. Це добре. Треба тільки розрахувати. Плямкання за спиною відновилося. І почулося ще одне — справа попереду. Їдючі жаби йшли тепер віялом від галявини, навперейми Лисому. Але то нічого. Він знав, що робити. Головне — не зупинятися, бо жаба приземляється з плямканням, а стрибає беззвучно. Коли ти її почуєш, то вже на собі... Лисий почув плямкання за повзучим деревом перед собою. Він ніби бачив, як їдюча жаба розпласталася перед стрибком, чекаючи, коли він вибіжить з-за дерева. Плямкання за спиною наближалося. Лисий різко звернув праворуч, оббігаючи дерево, зліва встиг помітити розпластану жабу зі здивовано задраним догори оком — так швидко розвернутися вона не могла. Жаби, що стрибали слідом за ним, також розосередилися і йшли в лінію — тікати можна тільки вперед. А попереду також чулося ритмічне плямкання... ”Скільки ж часу я вже втратив?..” — недоречно подумав Лисий. ”Не поспішай, — наставляв його старий Інженер, виряджаючи в дорогу, — будь обережний. Ти наша остання надія. Якщо не дійдеш — нам усім кінець. Сам знаєш. Але й не гай часу. Лік уже йде не на дні, а на години. І пам’ятай: один день твоєї мандрівки — одне людське життя”.\nІнженер розумів, що можна цього й не говорити. Лисий знав ціну своєму походу. Але він не перебивав, бо, по-перше, перебивати Інженера не дозволено нікому, а по-друге, Лисий відчував тоді гордість: Інженер звертався до нього сумним втомленим голосом — а так він розмовляв тільки з дорослими. Він не сказав, що ніхто з дорослих не зможе дістатися до Руїни. Але вибрав саме його, Лисого, дванадцятилітнього хлопця — не найдужчого й не найспритнішого серед однолітків... Попереду вигулькнув мертвий пеньок, за яким причаїлася жаба. Вона щойно перестрибнула через чіпкий терновий кущ, який клубочився впритул до пенька, і знала, що Лисому через цей кущ не перескочити. Йому була одна дорога: оббігати пеньок зліва, і вона приготувалася до вирішального стрибка. Часу на роздуми хлопець не мав. Він щосили відштовхнувся й полетів просто над пнем, над жабою, ризикуючи приземлитися на неї або за лікоть від неї — і тоді жаба своїм клейким язиком вистрілить йому в ногу і з розмаху вліпиться в литку всім своїм жаб’ячим тілом, встромить у нього десятки тоненьких зелених мацачків і через них миттю переллється в його кров і м’язи... Але стрибок був справді потужний. Цю перешкоду Лисий також подолав. Втім, що робити далі, він уже не дуже уявляв. Вдруге обдурити жаб на протиході чи перескочити через них не вдасться — вони ці маневри вже вивчили й повідомили про них одна одній. Як саме вони розмовляють, Лисий не знав, не чув, але те, як злагоджено вони його заганяли, свідчило, що жаби спілкуються навіть на великій відстані. Йому, власне, більше нікуди бігти. Ззаду йшла суцільна лава загоничів, попереду дружно плямкали їхні родичі. До того ж, схоже, його вже обходили з лівого боку. І тоді Лисий зробив те, чого робити аж ніяк не можна. Він навіть обдумати це рішення не мав часу. Вихопивши з-за спини шаблю, він різко рвонув праворуч — на зловорожу галявину, швидше навмання, аніж прицільно, змахнув шаблею в повітрі, вперше в житті переконавшись, що можна розрубати їдючу жабу на льоту, вискочив на вільний простір і прямо перед собою побачив голодне око, що наближалося з неймовірною швидкістю. Але тут Лисий об щось спіткнувся, і це врятувало йому життя. Він сторчголов покотився по траві, а над ним ображено пролетіла маленька зелена звірючка. Знову ж таки не роздумуючи, ще не звівшись на ноги, Лисий змахнув шаблею і під самий корінь зрубав кущ, який ще так недавно привітно махав йому однією гілочкою. Зараз пагони майже всі були безлисті. Тільки на одному з них тремтіло три листочки, а четвертий щойно зіскочив на землю, сидів за півкроки від обличчя хлопчика. Жаба роззявила пащу, в якій жовтів клейкий кінчик язика. Підвестися чи бодай змахнути шаблею вже часу не було.\nЛисий різко опустив голову, сподіваючись, що капелюх хоч на мить захистить голову, і почув тоненький свист. Тут же щось вдарило і хлюпнуло поруч із ним. Хлопець розплющив очі й знову побачив перед собою їдючу жабу. Але тепер вона була сплющена й безпомічна, пришита до землі короткою стрілою з червоним оперенням. Лисий роззирнувся. Жодного сліду того, хто міг би випустити стрілу, він не помітив. Зате помітив на відстані трьох кроків від себе ще одну зелену жабу, і поведінка цієї жаби вразила його чи не більше, ніж несподіваний порятунок. Звиваючись, із тіла жаби випручувалися зелені черви й методично занурювалися в землю. Жаба проростала, пускаючи коріння. — Шо ж ти накоїв? — вийшовши з-за дальнього дерева, спитала струнка зеленоока дівчинка з невеликим арбалетом напоготові. Тятива була натягнута, а в ложі червоніло оперення короткої стріли, блискуче жало якої дивилося Лисому прямо в очі.\nСвященна заборона ”Ти можеш зустріти багато небезпек, з якими добре знайомий, — казав йому перед подорожжю старий Інженер. — Може статися так, що все небезпечне з сущого в довколишньому лісі стане на твоєму шляху. Ти знаєш як поводитися. Ти мусиш подолати ці перешкоди. І ніхто тобі не допоможе”. Усе це не лякало Лисого. Він добре знав ліс, не раз ночував у лісі далеко від села — сам-один. Ніхто не знав ліс так, як знав він. Тому й обрав Інженер саме його, незважаючи на вік. ”Але що далі ти віддалятимешся від свого села, — вів далі Інженер, — то несподіванішими ставатимуть небезпеки. Ні я, ні хто інший не знає, що на тебе чекає там. Може статися так, що істоти, добре відомі й не страшні тобі, виявляться в дальніх лісах хижими й підступними. — Інженер замовк і довго м’яв своє жовте вухо, ніби намагався зібгати вушну раковину й сховати її в самому вусі. — Якби ж знаття, якби ж знаття... — Таким невпевненим і мало не розгубленим Лисий ніколи його ще не бачив. — Можуть зустрітися вовкулаки, мавки, лішаки, — я розповідав тобі про них. Не знаю, чи зможеш ти їх розпізнати, не розгубитися. Дуже сподіваюся, що зможеш. Будь дуже обережний. Завжди, щокроку. Не поспішай, не роби нерозважливих рухів. Ти все це знаєш...” Лисому запам’ятався навіть не так цей розпачливий голос, яким звертався до нього Інженер, не так навіть ці слова — зрештою, нічого нового для хлопчика в них не було; старий просто мав усе повторити, щоб хлопчик іще дужче відчув відповідальність, яка лягла на нього. Найгостріше запам’ятався чомусь сторожовий пацюк Інженера Ряха, який лежав біля ніг старого,\nпоклавши свій сумний писок на жилаву ступню. Незвичним у поведінці Ряхи було те, що він не дослухався й не рипався, а мовчки й дуже сумно дивився на Лисого, скосивши маленькі чорні оченята. Від того безнадійного погляду хлопцеві зробилося ще моторошніше, ніж від слів Інженера. — Але найстрашніше, що може з тобою статися, це зустріч з людиною. Десятою стежкою обходь людей. Не наближайся, не розмовляй, ні про що не проси. Навіть води, якщо помиратимеш від спраги. Раптом з-під землі перед тобою виникне людина й запитає, чи не голодний ти, — не відповідай, тікай чимдуж світ за очі. Це також було цілком зрозуміле застереження. Лисий ніколи не бачив жодної людини, крім своїх односельців, але дехто з них казав, що за далекими галявинами є й інші села і там живуть інші люди. То все люди страшні, які винні в усьому. У чому саме вони винні, Лисий не знав. Але він вірив, що справді колись — за дідів-прадідів — життя було іншим. А раз так, то хтось же винен у тому, що зараз воно не таке! Втім, тоді він не сприймав занадто серйозно такої небезпеки. Доросла людина — навіть якщо їй всього дванадцять років — не може по-справжньому боятися того, чого вона ніколи не бачила. Тепер перед ним стояла чужа людина. Вона врятувала Лисому життя. Вона була дуже гарна — рудоволоса й зеленоока, з різко окресленими пухкими губами й гладенькими впалими щоками, у неї були тонкі й довгі пальці... Один із них лежав на гачку арбалета. І найменшого поруху було достатньо, щоб червоне оперення зірвалося з місця й блискуче жало впилося Лисому межи очі. Він не міг обійти її десятою стежкою, не міг утекти світ за очі. Міг лише не відповідати на запитання, до того ж він не зовсім до ладу зрозумів його. Але не заговорити з цією чужою людиною він не міг — сам не знав чому. — Хто ти? — Лисий все ж таки не відповів на її запитання. — Я Леля, — відповіла дівчина. — Вартова. Ім’я було дивовижно безглуздим, Лисий навіть запідозрив на мить, чи не мавка вона. Але ні — трава під її ногами лягала на землю — там, де вона ступала, вийшовши з-за дерева, лишилися виразні сліди. — І що ж ти охороняєш? Тепер Леля не відповіла на запитання Лисого. — А ти хто? — спитала вона. — Я Лисий, — помовчавши, відповів хлопчик, подумки останніми словами кленучи свою необачність і безвихідь становища. — Це я й сама бачу, — кутики уст Лелі підскочили вгору. — Як тебе звуць? І шо ти тут робиш? Ци ти хоч відаєш, шо накоїв? Уявляєш, скільки їх зараз повиростає? Добре хоч у цебе є меч. Пайшли хуткіш повирубуємо.\nНа щастя, вона не чекала відповіді на свої численні запитання. Але, на біду, дії її були не такими мирними, як слова. Ніби між іншим Леля наблизилася до Лисого, нахилилася й лівою рукою потяглася до шаблі. При тому вона необачно опустила арбалет, тож Лисий миттєво схопив її за праву руку й різко рвонув на себе. Дзенькнула стріла, по саме пір’я ввійшовши в землю, а Леля перелетіла через Лисого й покотилася по траві, випустивши арбалет із руки. Вона тут же підхопилася на ноги, але було пізно. Хлопець уже стояв з незарядженим арбалетом у руці, спрямувавши на дівчинку вістря своєї шаблі, зеленої від розрубаної перед тим їдючої жаби. Що робити далі, він не знав. Дівчина також. Широко розкритими очима вона здивовано витріщилася на Лисого. А потім зненацька усміхнулася. — Я хоціла зрубати, — вона вказала очима на щось за хлопцевою спиною. Він мимохіть озирнувся й тут же полетів на траву. Шаблю він не випустив, але арбалет знову був у руках у Лелі. Поки він підводився, вона миттєвими рухами вихопила з-за плеча стрілу й напнула тятиву. Але це вже не так злякало Лисого, як те, що він побачив, коли озирався. На місці їдючої жаби, що на його очах почала проростати, нічого не було, тільки з-під землі повільно вигвинчувався ніжно-зелений пагін з крихітним листочком на вершечку.\nПеремир’я Забувши про заряджений арбалет, Лисий кинувся до пагона й одним махом зрубав його. Леля витягла з землі стрілу, втрачену під час сутички, й, затиснувши в кулаці за оперення, простромила маленький листочок, який одразу пожух. Арбалет її весь цей час дивився на хлопця. — Вони що, всі попроростали? — спитав Лисий, і без того, власне, знаючи відповідь. Лиш промовивши запитання, він одразу пошкодував про те. Це не було проханням, але вийшло так, ніби він сам знову розпочав розмову з чужинкою. — Так, коли гине материнка, всі її охоронці проростаюць і самі стаюць материнками. Дівчинка пильно роздивлялася навколо, намагаючись триматися подалі від шаблі. Вони повільно рушили тим самим маршрутом, яким хлопчик тікав від жаб, пильно вдивляючись у траву перед собою. — Охоронці? — мимоволі перепитав Лисий. — Листочки — вони ж її охороняюць. — Від кого? — Ну, від тебе, наприклад. — Та вони мене мало не вбили! Я й гадки не мав чіпати той кущ.\nОксеник Сергій. ЛІСОМ, НЕБОМ, ВОДОЮ.: Пригодницько-фантастичний роман.\nКНИГА 1. ЛИСИЙ. КНИГА 2. ЛЕЛЯ. КНИГА 3. ІНЖЕНЕР Смолоскип, 2017. 200+240+344 с. Коли на плечі дванадцятилітнього хлопчика лягає тягар від...


Арбузов підрахував, що українці тримають на руках $50-70 млрд\nНаціональний банк оцінює обсяг вільних коштів, що перебувають у вигляді інвалюти на руках у населення, в 50-70 млрд доларів.\nПро це сказано в повідомленні НБУ з посиланням на заяву голови Нацбанку Сергія Арбузова під час його зустрічі із представниками інвесткомпаній і фондів.\nНа думку Арбузова, за рахунок випуску й реалізації інвестиційних монет і забезпечених золотом сертифікатів НБУ зможе протягом найближчих декількох років абсорбувати понад 10 млрд доларів з 50-70 млрд.\n"Крім того, розраховані на фізосіб облігації внутрішньої держпозики, які найближчим часом буде випущено урядом, також дадуть змогу залучити в золотовалютні резерви частину коштів населення, що перебувають нині поза банками", - сказано в повідомленні.\nЗа оцінками НБУ, попит населення на інвалюту становить близько 10 млрд доларів на рік.\n"Якщо зменшити цей попит хоча б наполовину, то ще 5 млрд доларів додатково потраплять у резерви. Крім того, коли ми перейдемо на оплату за газ у рублях, то ще 8 млрд доларів залишаться в резервах країни", - зазначив голова Нацбанку.\nВін також зазначив, що з початку 2011 року приплив валюти в Україну від нерезидентів становив майже 14 млрд доларів.\nНагадаємо, за даними Нацбанку, українці в жовтні 2011 року купили у банків валюти на 1,409 млрд доларів більше, ніж продали, після того як у вересні купили на 2,093 млрд доларів.\nвалюта Нацбанк Сергій Арбузов


Як приймати фолівую кислоту |ЯкПросто\nФолієва кислота — це вітамін В9, що бере участь в поділ клітин, росту, розвитку всіх тканин і органів, а також бере участь в кровотворенні. Особливо важливий цей вітамін при плануванні зачаття і під час вагітності, коли у плода формуються основи нервової системи та всіх органів. Нестача фолієвої кислоти може призвести до вроджених аномалій плоду та порушити здоров’я самої жінки, так як у будь-якої людини постійно замінюється 70000000000000 клітин на добу.\nВам можуть призначити фолієву кислоту не тільки під час вагітності або її планування, але і при порушеннях кровотворення, анемії, при хворобі кишечника і шлункового тракту з порушенням травлення і всмоктування необхідних речовин, після операції на шлунку або кишечнику. А також якщо ви перенесли важкі захворювання, страждаєте алкоголізмом або наркоманією, проходите хіміотерапію або променеву терапію або приймаєте препарати сульфаніламідів або метілураділа.\nЯкщо лікар не призначив іншу дозу, приймайте фолієву кислоту щодня по 20-50 мкг 1 раз на день після їди. Ця доза буде профілактичної з метою запобігання анемії і нестачі цього вітаміну.\nЯкщо ви плануєте вагітність, приймайте щодня після їжі 200 мкг фолієвої кислоти. Під час вагітності збільште дозу до 400 мкг, під час годування грудьми приймайте щодня 300 мкг вітаміну В9. У деяких випадках лікар може призначити іншу дозу. Під час вагітності рекомендований прийом фолієвої кислоти не може бути призначений менше, ніж на перші три місяці.\nДітям прийом фолієвої кислоти та дози призначає педіатр, залежно від віку та причини по якій зображений додатковий прийом вітаміну В9. Тому рекомендацію з прийому може дати тільки дільничний лікар.\nУ складі всіх полівітамінних комплексів присутній фолієва кислота в різних дозах. Тому якщо ви вже приймаєте будь-які вітаміни, обов’язково повідомте про це лікаря.\nПриймайте фолієву кислоту не більше 30 днів. Якщо лікар призначив більш тривалий прийом, то дотримуйтеся його рекомендації.\nФолієва кислота добре переноситься, але у деяких пацієнтів може викликати алергічні реакції та кропив’янку. При появі побічних ефектів негайно припиніть прийом вітаміну і терміново зверніться до лікаря.


Відео: 4 (4) Три повні ерозії антрального відділу шлунка\nВідео: Як вилікувати шлунок?\nерозії шлунка - це поверхневі дефекти його слизової оболонки. На відміну від виразок, ерозії шлунка не бувають глибокі і після загоєння не залишають сліду, тобто після ерозій шлунку не залишається рубців.\nОсновною причиною розвитку ерозії шлунка є наступні фактори: гелікобактерна інфекція, психоемоційні стреси, груба їжа, прийом деяких лікарських препаратів.\nЕрозії шлунка часто зустрічаються при таких захворюваннях травної системи як хронічний панкреатит, грижа стравохідного отвору діафрагми. Ерозії шлунка можуть розвиватися в області грижового мішка, що, по-перше, збільшує їх розмір, а по-друге, може стати причиною кровотечі.\nРяд загальних захворювань також може призводити до розвитку ерозії шлунка: хронічна печінкова недостатність, діабет, захворювання серцево-судинної системи і органів дихання, що супроводжуються зниженням насичення крові киснем.\nЯк видно чинників, що призводять до розвитку ерозії шлунка, багато, а механізм її розвитку один - ослаблення кислотного бар`єру шлунка і посилення агресивності соляної кислоти, в результаті чого відбувається пошкодження слизової шлунка. Якщо захисний бар`єр слабшає, то розвиток ерозії шлунка тільки питання часу.\nМи не будемо зупинятися на класифікації ерозій шлунка, так як це не буде нести корисної інформації для пацієнтів. Також не має сенсу говорити про симптоми ерозії шлунка, так як за скаргами відрізнити гастрит і виразкову хворобу від ерозії шлунка практично неможливо. Тільки ФГДС може дати остаточний висновок, виявивши або виключивши те чи інше захворювання.\nЩо стосується лікування ерозії шлунка, то тут зберігаються всі ті ж принципи, що і для лікування хронічного гастриту.\nДіагностика виразкової хвороби шлунка - рентген жкт\nУскладнення виразкової хвороби - кровотеча\nРозтин шлунка собак\nuahealthmg.ru » Різне » Ерозії шлунка


Ігор ЛИТВИН: «На південному сході Азії бачать перспективу інвестування в Україну» — Асоціація Українсько-Китайського співробітництва[:ru]Ассоциация Украино-Китайского сотрудничества\n› Інтерв'ю › Ігор ЛИТВИН: «На південному сході Азії бачать перспективу інвестування в Україну»\nНещодавно Президент України Петро Порошенко відвідав дві країни Південно-Східної Азії, які динамічно розвиваються: Малайзію, вперше за 25 років, та Індонезію за останні 20 років. Виникає запитання, з одного боку, чи не запізно це відбулося, і чи ще залишилося місце на ринку цих країн для України? А з другого боку: у яких сферах Україна може очікувати на інвестиції з боку Малайзії та Індонезії? «День» звернувся до голови правління Асоціації ділового співробітництва України з державами АСЕАН, першого посла України в Індонезії, Малайзії, екс-посла України в КНР Ігоря ЛИТВИНА з проханням відповісти на ці запитання і розповісти про перспективи співробітництва з цими країнами.\n— Чому так довго не відбувалися візити у Малайзію та Індонезію?\n— Про це треба спитати у керманичів МЗС та у керівників департаменту зовнішньої політики Адміністрації Президента України останніх років. Можливо, причиною є брак спеціалістів зі Сходу і там, і там і, як наслідок, нерозуміння важливості регіону Південно-Східної Азії у зовнішній політиці України. З другого боку, не можна казати, що Україна довгий час не звертала уваги на регіон Південно-Східної Азії, це не так. За роки, що минули з часів моєї роботи в регіоні послом України в Індонезії та за сумісництвом іще у п’яти державах АСЕАН, у Малайзії, Сінгапурі, Таїланді, з’явилися (на додаток до Індонезії) окремі дипломатичні представництва України. Додамо до цього ще й заснування українського посольства в Австралії, керівник якого традиційно акредитований за сумісництвом ще й у Новій Зеландії. На Філіппінах та у султанаті Бруней наші посли відповідно у Японії та Сінгапурі акредитовані за сумісництвом. Посольство України у В’єтнамі фактично опікується також представленням наших національних інтересів у сусідніх Камбоджі та М’янмі. Тобто адекватне, так би мовити, «дипломатичне покриття» основних держав регіону ПСА та Океанії забезпечено. Інша справа, який економічний насамперед ефект від цього має наша держава. Розумію, що так безпосередньо ставити питання не зовсім коректно, адже не можна питати з посольств показників ефективності двостороннього торгово-економічного та іншого співробітництва з тією чи іншою країною. Питати треба з керівництва профільних міністерств, відомств, інших центральних та регіональних органів влади, торгово-промислових палат, бізнесових та інших асоціацій та союзів виробників. Які, у більшості своїй, абсолютно не розуміються на тому, що називається ефективна, агресивна експортна політика, не вміють та й не хочуть вміти працювати з азійськими країнами так, як того потребують традиції, канони і вимоги професійної діяльності із забезпечення української експортної експансії у регіоні. Слава Богу цього року нарешті створено Офіс зі сприяння експорту при Мінекономрозвитку. З’явилася надія на те, що наш експортний потенціал знайде тепер підтримку держави щодо своєї ефективної реалізації у регіоні ПСА. Офіс запрацював, і це добре видно по президентських візитах до Малайзії та Індонезії, підсумки яких саме в економічній царині дають конкретну відповідь на ваше запитання: чи ще залишилося місце на ринку цих країн для продукції з України? Так, місце є, і його досить багато.\n— Які результати було досягнуто під час візиту, і коли очікувати конкретних результатів від підписаних документів?\n— Візит успішний, результативний, працює як на перспективу, так і вирішення нагальних питань. З огляду на політичні інтереси України, цей візит забезпечив:\n♦ єдність позицій нашої держави та ведучих держав АСЕАН у питаннях міжнародної та регіональної безпеки,\n♦ солідарність сторін (Україна-Малайзія) щодо необхідності справедливого та всебічного розслідування трагедії з рейсом МН17 та неминучого покарання усіх винних у цьому злочині, починаючи з виконавців і закінчуючи тими, хто віддавав убивчі накази,\n♦ підтвердження позиції офіційного Куала Лумпура та офіційної Джакарти щодо їхньої незмінної підтримки суверенітету та територіальної цілісності нашої держави,\n♦ домовленості щодо продовження тісної координації та співпраці з обома лідерами АСЕАН в ООН.\nНаціональні інтереси у сфері економіки, зокрема торгівлі, інвестицій, виробничої кооперації: напрацьовано теж достатньо, щоб говорити і про забезпечення перспективних напрямів співробітництва відповідною договірно-правовою базою (підписано кілька двосторонніх документів міжурядового рівня, міжвідомчого та корпоративного характеру), і конкретних проектів, реалізація яких здатна значно зміцнити експортні позиції України у Південно-Східній Азії, а також модернізувати нашу власну інфраструктуру, насамперед транспортну, енергетичну, логістичну.\nЯк швидко запрацюють підписані документи? Такі, як, наприклад, угода про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи або угода щодо взаємної правової допомоги у кримінальних справах (з Малайзією), чи українсько-індонезійський документ щодо візової лібералізації можна вважати документами практично моментальної дії тому, що вони мають чіткий практичний характер. Такі ж засадничі документи, які регламентують базові принципи співпраці в оборонній сфері або у сфері сільського господарства (з Індонезією), потребують реалізації у конкретних контрактах, у тому числі й на поставки української продукції до Малайзії та Індонезії, а через них — на увесь регіон ПСА. І навпаки — з регіону ПСА — в Україну.\n— Що реально нам треба робити, аби українські товари пішли на ринок Малайзії та Індонезії, які можуть стати своєрідним містком для нашої країни у регіоні Південно-Східної Азії?\n— Як спікеру мені пощастило взяти участь в обох бізнес-форумах, що були проведені в рамках державних візитів Президента України до Малайзії та Індонезії. І я був свідком, буквальним і почесним, підписання корпоративних угод між українськими компаніями і компаніями з Малайзії та Індонезії у таких важливих і перспективних галузях, як інформаційні технології, агросектор, фармацевтика, виробнича кооперація у сфері інфраструктури. Уже, не чекаючи повернення в Україну, представники українського бізнесу, які складали економічну делегацію президентського візиту, обмінялися зі своїми новими партнерами конкретними бізнесовими пропозиціями щодо поставок в Малайзію та Індонезію українського зерна (кукурудза, продовольча пшениця, боби сої), яке користується у регіоні стійким попитом (лише у 2015-2016 маркетинговому році з України експортовано до регіону загалом 3,9 млн тон зернової продукції), поставок українських лікарських препаратів тощо. Ось і відповідь на запитання, що нам треба реально робити, щоб українські товари пішли на ринки країн АСЕАН, зокрема до Малайзії та Індонезії. Бізнес сам вже почав робити те, що треба, адже відповідні рамки державами створено.\nУкраїна зараз досить успішно конкурує із країнами-експортерами, які традиційно домінують у глобальному постачанні зернової продукції, такими, як США, Аргентина, Австралія, Канада. Чому це так? Є кілька причин:\n1 якість та споживчі стандарти продукції, яку ми пропонуємо, дуже високі. І головне — без ГМО!\n2 сувора відповідність жорстким міжнародним нормам щодо санітарної та карантинної безпеки;\n3 дуже конкурентні ціни;\n4 великі обсяги поставок і надійність поставок, не зважаючи на складну логістику.\nЗначні резерви до нарощування поставок української агропродукції у регіон відкриваються у зв’язку із масштабною програмою розвитку індустрії ХАЛАЛ (HALAL), що передбачає глобальне вирішення питання про наповнення засіків країн мусульманського світу ексклюзивною номенклатурою харчових продуктів, медичних препаратів тощо, яка відповідає нормам Халал. Це, насамперед, так звана «зелена продукція», якої в Україні достатньо, щоб стати основним експортером для найбільшої у світі країни з мусульманським населенням — Індонезії та й інших подібних держав регіону ПСА.\n— Що нам треба робити, аби в Україну прийшли інвестиції з цих двох країн?\n— Задля того щоб в Україну пішли інвестиції з Малайзії та Індонезії, як і раніше, як і у випадку з будь-якою іншою країною, потрібно, щоб у нашій державі був створений і запрацював відповідний механізм залучення та забезпечення (умови використання, безпеки та повернення) іноземних інвестицій, про який ми говоримо останні 25 років. Ну, ще потрібен мир на нашій землі, чіткі і незмінні правила гри і сталий економічний розвиток.\nПрезидент Порошенко вважає, що кращого часу для інвестицій в Україну, ніж зараз, немає, і про це він говорив на форумах із бізнес-колами обох країн відвідання. Аргументи президента цілком зрозумілі: в Україні досить дешева кваліфікована робоча сила, економіка перебудовується, відбувається її роздержавлення, програмою приватизації охоплюють сотні підприємств у важливих галузях економіки. Тобто зроблено заклик: йдіть, купуйте наші активи, які зараз досить дешеві, вкладайте кошти у модернізацію виробництв і за рахунок використання дешевої праці висококласних українських спеціалістів налагоджуйте випуск конкурентної продукції та забезпечуйте конкурентні послуги з території України. І наші партнери, зокрема з Малайзії, вже підтвердили готовність вивчити ймовірність залучення найбільшої місцевої нафтогазової компанії PETRONAS до видобування вуглеводів, у т.ч. сланцевого газу в Україні, залучення малайзійських компаній до будівництва в Україні автомагістральних доріг та доступного житла, можливість участі місцевого бізнесу у приватизації українських державних підприємств у сфері енергетики та інфраструктури. Тепер для реалізації усіх домовленостей залишаються, як завжди, буквально дрібниці — взятися і зробити те, про що домовилися, тим більше маючи досвід реалізації домовленостей, досягнутих під час візиту малайзійського прем’єр-міністра в Україну 2003 року. Зараз, наприклад, у сфері військово-технічного співробітництва ми вже більш незалежні від кооперації з так званим «великим братом», і так «скеровувати» наші зовнішні замовлення, як раніше, вже зі столиці держави-агресора не вдасться. Тепер битися за кожне вигідне експортне замовлення доведеться по-справжньому, відсікаючи конкурентів за всіма параметрами, насамперед за рахунок якості і чіткості виконання контрактів та розрахунків за них.\n— Ви бачите реальні проекти в Україні, у які можуть вкладати інвестиції малайзійці чи індонезійці?\n— У Куала Лумпурі мені довелося бути присутнім на кількох презентаціях бізнес-проектів, реалізація яких була б дуже корисною для України, зокрема проекту очистки води. Малайзійські бізнесмени готові були б інвестувати у створення відповідних потужностей і контролювати їх функціонування у регіональному та національному масштабах. Потенційні інвестори зацікавлені також у наших проектах в сфері створення та/або модернізації транспортно-логістичної інфраструктури, зокрема портової на Чорному морі, у переробній промисловості (будівництво масло екстракційних потужностей) тощо. Проектів можна знайти багато, знову ж таки багато цікавого для інвесторів виставлено на приватизацію. Перспектива є. І на південному сході Азії її бачать!\n— До речі, у 2004 році я брав інтерв’ю у посла Малайзії в Польщі та за сумісництвом в Україні, який сказав тоді: приймайте на озброєння Ан-70 і потім привозьте до нас на виставку в Лангкаві, і ми його купимо. Що ви скажете про перспективи продажу літаків «Антонова» в Малайзії, чи ще існує там така ніша, і, до речі, які перспективи просування українських бронекатерів в Індонезії — країні тисячі островів?\n— Я ще 2000 року, коли працював послом України в Китаї, на авіасалоні в Чжухаї чув конкретну пропозицію тодішнього міністра Китайської національної адміністрації цивільної авіації пана Лю Цзянфен про купівлю двох літаків Ан-70. Ні тоді, ні пізніше Україна, на жаль, не в змозі була продати за кордон ці унікальні літаки. Я не зовсім у курсі, чи існують сьогодні передумови для налагодження експортного співробітництва з будь-якими країнами Азії щодо Ан-70, проте маю сумнів, що це наразі реально. Що ж до бронекатерів для Індонезії, то наше співробітництво у галузі оснащення індонезійського військово-морського флоту продукцією українського суднобудування налічує вже майже 20 років і має перспективи до подальшого нарощування в обсягах та у номенклатурі. Нинішній президентський візит до Індонезії заклав нові перспективи двосторонньої співпраці у цій сфері.\n— Якими є перспективи продажу нашої бронетехніки, зокрема нової на ці ринки?\n— Експортний потенціал нашої бронетехніки до регіону Південно-Східної Азії, зокрема до Малайзії є вельми значним, причому йдеться не лише про бойові машини, а й про машини спецпризначення, наприклад техніку імпульсного пожежогасіння, яка за умов постійної загрози лісових пожеж матиме попит.


Київ знову захлеснув кір: Щодня реєструють до шести нових випадків - всі новини Києва Depo.ua\nКиїв знову захлеснув кір: Щодня реєструють до шести нових випадків\nУ столиці України зафіксували майже дві тис. хворих на кір:\nПро це заявила заступник директора Київського лабораторного центру Міністерства охорони здоров'я Наталія Гунченко, повідомляє Depo.Київ з посиланням на 44.ua.\n"У Києві щодня реєструється по 5-6 випадків кору. Це великий сплеск, тому що в минулому році у нас за рік було всього 87 випадків. Найбільше хворих реєструємо в Голосіївському, Шевченківський і Подільському районах ", - сказала Гунченко.\nДодамо, що з початку поточного року в столиці зафіксовано 61 випадок спалаху кору.\nЗа словами представника Київського лабораторного центру МОЗ, спалах кору визначається тоді, коли три і більше випадків пов'язані між собою: "Зазвичай це сімейні вогнища, де хворіють діти і батьки, але також були випадки в школах, психіатричному відділенні, а також на одному з телеканалі" .\nКрім того, відзначають дві причини, через які в цьому році збільшилася випадків захворювання небезпечною інфекцією.\n"По-перше, через дуже низький рівень охоплення щеплень, а, по-друге, у нас це захворювання має періоди підйому і спаду. Циклічність кору становить 5-6 років. У нас великі спалахи по Україні, а також в Києві, були в 2006 році, 2012-му і в 2018-му відповідно ", - підсумувала Гунченко.


Творці серіалу ЧОРНОБИЛЬ видалили важливу сцену: початковий сценарій - Радіо Максимум\nТворці серіалу ЧОРНОБИЛЬ видалили важливу сцену: початковий сценарій\nСеріал "Чорнобиль" від американської компанії HBO, який став найпопулярнішим у світі за версію IMDb, потрапив у скандал. Так, сценарист Крейг Мезін заявив, що з другої серії була вирізана важлива сцена.\nЯк повідомляється, сценарист Крейг Мезін зізнався, що в початковому сценарії партійний працівник запевняв жінку, що після аварії на ЧАЕС не виникне ніяких проблем. Саме ці кадри були й вирізані з остаточного варіанту.\n"Далі йде сцена, де ми бачимо, як насправді він намагається умовити чиновників дозволити йому скасувати парад 1 травня в Мінську через забруднене повітря. Він не зміг вирішити питання, і йому самому довелося брати участь в демонстрації", – зазначив Мезін.\nТакож він заявив, що цей момент треба було відредагувати, оскільки він в історії "Чорнобиля" був правдою. Сценарист нагадав, що 1 травня в Києві і Мінську люди вийшли з дітьми на паради, не підозрюючи про те, що в повітрі за пару днів до цього поширилася радіація.\nЧитайте також: Чорнобиль: де в Києві знімали сцени вражаючого серіалу