Українська громада в Берліні відвідала Шевченкову вербу\nУ Берліні з нагоди 207-ї річниці з дня народження українського поета та художника Тараса Григоровича Шевченка дипломати посольства України у ФРН спільно з представниками української громади вшанували пам’ять про великого Кобзаря, відвідавши Шевченкову вербу.\nПід час заходу голова Центральної спілки українців Німеччини Людмила Млош наголосила, що великий Тарас Шевченко є справжнім уособленням України. Він залишив поколінням українців великий скарб, велике слово, і його твори залишаються актуальним і дотепер. перечитуючи будь-яку з поем чи віршів Тараса Шевченка, розумієш, наскільки слова його є пророчими та досі актуальними, ніби він це писав до тих подій, що зараз проходять в Україні. Вона також зачитала безсмертні твори геніального поета.\nТакож Млош нагадала присутнім про історію висадження Шевченківської верби у Берліні.\nУ 1961 році в соту річницю перепоховання Кобзаря в Каневі українські письменники привезли з Казахстану й урочисто висадили в Стрийському парку Львова пагінець верби Шевченка, що була ним особисто посаджена й вирощена на сухій землі Мангишлаку. З метою збереження дерев нащадків Тарасової верби президія Координаційної Ради за погодженням з дирекцією Стрийського парку підготувала для передачі українським громадам за кордоном 200 пагінців нащадків верби, висадженої Тарасом Шевченком у засланні.\nУ 2014 році у центральній частині німецької столиці на березі річки Шпрее з нагоди відзначення 200-річчя від дня народження Тараса Шевченка у рамках акції «Тарасова верба», започаткованої Українською Всесвітньою Координаційною Радою, був висаджений пагінець-нащадок Шевченкової верби. Акція передбачала висадження пагінців в місцях поселення української діаспори по всьому світу. Таким чином за активної підтримки та координації членів української громади на дипломатів Посольства пагінець дістався й німецької столиці та був урочисто посаджений 9 березня 2014 року. На жаль, у 2016 році вандали вирвали з корінням молодий пагінець верби та зламали металеву огорожу, що мала захищати деревце. Згодом на тому ж місці була висаджена нова верба, біля якої вже щороку проходить церемонія вшанування пам’яті Кобзаря.\nСвоєю чергою під час церемонії вшанування пам’яті радник-посланник Посольства України у ФРН Ростислав Огризко зазначив, що завдяки великій постаті українського народу Тарасу Шевченку Україні у важкі часи вдалося зберегти себе як державу, а також захистити свою українську мову. І наше завдання як нащадків великого Кобзаря – продовжувати цю справу, бо вона ще не завершена. Ми повинні працювати далі, щоб наша держава ставала сильнішою та впевненішою.\nНагадаємо, у центрі Риги біля пам’ятника Тарасу Шевченку, прикрашеного прапорами України та Латвії, відбулась урочиста церемонія з нагоди 207-річчя від дня народження Кобзаря. Також урочисті заходи відбулися у Литві, Польщі, Вірменії, Північній Македонії, Китаї та Узбекистані. А в італійському місті Флоренція відкрили пам'ятник Шевченку.\nБерлін Діаспора Німеччина Посольство Тарас Шевченко


Поблизу Львова перекинувся автомобіль: подробиці і фото з місця ДТП - 032.ua\n18:06, 28 липня 2017 р.\nСьогодні на автодорозі «Львів-Шегині» внаслідок ДТП перекинувся автомобіль.\nЗа інформацією відділу комунікації поліції Львівської області, аварія сталася поблизу села Зимна Вода о 8:50.\nЯк встановили працівники поліції, на регульованому перехресті зіткнулись автомобілі ВАЗ-2110 та «Форд Фокус».\nЗа кермом ВАЗу був 17-річний мешканець села Зимна Вода, який не отримував водійського посвідчення, а за кермом «Форд Фокус» був 46-річний львів’янин.\nВнаслідок зіткнення постраждав п’ятирічний пасажир ВАЗу, брат хлопця, який керував автомобілем.\nЯк зазначають у відділ комунікації поліції Львівської області, зараз правоохоронці з'ясовують усі обставини аварії, а лікарі встановлюють діагноз 5-річному хлопчику, який постраждав внаслідок ДТП.\nДжерело фото: відділ комунікації поліції Львівської області і прес-служба патрульної поліції Львова.


Зеленський – не феномен, або Чому політика перетворилася в шоу - 24 Канал\n9 апреля 2019 , 17:05 - Читати новину українською\nЧому Зеленський – не феномен? / Колаж 24 каналу\nДосвід одного покоління нічого не означає для іншого. Батько не може передати синові свій досвід, він знецінений прогресом. Освічена бабуся не знає, як підступитися до гаджету, який за п'ять хвилин освоює онук. Професори не можуть впоратися з комп'ютерною технікою, їм допомагають студенти, що не заважає професорам вважати студентів нижче себе в інтелектуальному плані. Одним здається елементарним одне, іншим – зовсім інше. Різні ціннісні пакети інформації.\nЧитайте також: Вибори показали, що емоції перемагають ідеї, або Емократія замість демократії\nПолітичні баталії мігрують з телеекранів на простори соціальних мереж. За даними Міжнародного союзу електрозв'язку, в світі більше 6 мільярдів абонентів мобільних телефонів, 90% населення. У розвинених країнах 75% населення мають доступ до інтернету. Число користувачів Facebook перевалило за мільярд. Більшість людей виходять в Інтернет з мобільних пристроїв, з планшетів і телефонів, тобто прямо на вулиці. І ці цифри зростають. Скоро глобальна мережа космічних супутників покриє всю планету, і вихід в Інтернет стане елементарним і миттєвим. iPad – це підривна інновація, яка виявилася ефективнішою, ніж камінь пролетаріату.\nУже не тільки арабські перевороти, але й виборні кампанії на заході можна назвати "революціями Facebook", Twitter. В політику приходять кумири телебачення соціальних мереж: бразильський клоун Тіріріка, який регулярно проходить в парламент, італійський комік Беппе Гриппо, який перемагає на муніципальних виборах, герой романтичних пригод в Іспанії Белен Естебан, канадський хуліган Роб Форд. Є мережеві персонажі, які увійшли в історію: лідер єгипетської революції Ваель Ґонім і лауреат Нобелівської премії миру з Ємену Тавакуль Карман. У цьому ж ряду український шоумен Володимири Зеленський, який, незалежно від пропагандистських ярликів, слідує строго в руслі світової політичної еволюції.\nВід політики до шоу\nСтрімка кар'єра нового президента Франції Макрона знаходиться в загальному векторі останніх виборчих кампаній. Як не парадоксально, але з усіх кандидатів у Франції Макрон за технологією перемоги близький до настільки ж несистемного Трампа. Сьогодні програми електорат не цікавлять, можна обіцяти, що завгодно. Прослуховування промов – це в минулому, політика перетворюється в шоу. Важливий не сенс і зміст, а символ і образ. Або не текст, а імідж. Це не добре і не погано, це формула постіндустріальної епохи, коли лавиноподібний надлишок інформації неминуче призводить до нових способів її сприйняття і навіть до нового психологічному образу покоління.\nЧитайте також: Виборці Зеленського ввімкнули режим самознищення\nОбраз чесного та порядного президента Голобородька, який виводить країну в першу двадцятку, вплинув на емоційно-вольову реакцію електорату та змусив навіть тих, хто до цього ігнорував вибори, піти та поставити галочку напроти прізвища Зеленського.\nДругий тур як битва поколінь\nБитва в другому турі президентських виборів має стати битвою нових та старих підходів до політичних технологій. Мізерний, безсистемний, популярний Зеленський проти системного, непопулярного гіганта Порошенка. І судячи з останніх політичних трендів та втоми суспільства від українського політичного істеблішменту перший має чудові шанси здивувати світову спільноту.\nЩе важливим аспектом популярності Зеленського є його комедійна кар'єра. Гумор – потужна зброя у втомленому від політичних баталій суспільстві. Займати таку позицію набагато вигідніше, ніж повністю очорняти опонента. Люта ненависть передбачувана, і у суспільстві на подібні випади виробився імунітет. А ось посміятися над опонентом виявилося вельми ненав'язливим і дієвим прийомом.\nВ цілому Зеленський – не феномен. Ми просто знаходимся в задніх вагонах локомотиву еволюції політичних комунікацій. Формуючі опитування, компанії чуток, мітинги та розгалужена партійна структура – в минулому. Попереду – Трамп, Макрон, Зеленський... Великі політичні структури вимруть немов мамонти. На зміну їм прийде дивний новий світ швидких комунікацій, фейків, тролів та шоуменів.\nПубликации Новости Украины Новости политики Владимир Зеленский Эммануэль Макрон Петр Порошенко Дональд Трамп Новости news Выборы Президента 2019\nКондиционер в квартире и доме: 5 правил, которые нужно соблюдать


Чи потрібна криміналізація контрабанди товарів комерційного призначення. ОПИТУВАННЯ - Район Бізнес\nПочитав питання... Ну їх явно заанґажований писака писав. Бо відповідаючий у самій постановці питань і у варіантах відповіді буквально схоляється до вибору варіантів де за криміналізацію. До того ж нема чіткого пояснення ЩО Ж САМЕ сається на увазі під криміналізацією? Респонденту це лишають на його хлопський здогад...\nНема сумнівів шо внаслідок шахрайства у постановці питань результати будуть приблизно такі: дві требтини чи 4 із 5 респондентів ЗА криміналізацію.\nЯкесь чинушеське лайно просто задумало прикритись громадською думкою у свому намаганні вичалювати із українців щораз більше і більше штрафів за нові і нові обмеження.\nЧинуші, ну не лізьтие ви в економіку! Люди пруть з Європи усе тому, що хочуть будувати Україну, для вас сволоти нахлібники, для вашого неробського потомства! Сидіть там рівно і не заважайте людям завозити з Європи якісь нові прогресивні засоби виробництва і т.п.\nЧи зєля комуняк привів на пости?? Пхати палки у колеса діловим людям - це дуже видає чмошників-комуняк.\nОооооо! Барига контрабасний обізвався. І головне так гарно почав коментар свій з претензією на інтелект. Але вистачило його лише на перший абзац, та й то не повністю. А далі поперло істинне обличчя так званого бізнесмена. "Чинуші не лізьте в економіку", - пише цей великий "розбудовник України". Виявляється контрабанда - це економіка. З якої пори? Тоді точно так само можна заявити, що й наркоторгівля - це економіка, і виробництво та збут сурогатного алкоголю - це економіка. А чому ні? Адже там також колосальні гроші крутяться. А жителі прикордонних регіонів, що сигарети на собі ящиками носять чи через річку переправляють за кордон - це, виявляється, взагалі великі бізнесмени, які претендують на звання "Почесний експортер". Контрабанда приносить надприбутки окремим ділкам. Але власне для держави від неї яка користь? Це велике зло. Це не сплачені митні платежі, податки і збори. Це порушення чесної конкуренції між підприємцями, адже не всі ж торгують сірим імпортом. А потім цей же барига буде першим верещати, що доріг у нас немає, освіта та медицина паршива і т.д. і т.п. А звідки все це має взятися, якщо всі так будуть робити як цей любитель контрабасу. А далі, цей же барига по тихому ще спробує й субсидію отримати, бо оформив "догляд за дідом чи бабою". Чоткий паца, чи не так? Яка економіка таке витримає? У всіх цивілізованих, прогресивних та заможних країнах світу контрабанда так само як ухилення від сплати податків - це тяжкі кримінальні злочини, за які дають не лише космічні штрафи, а й реально садять у тюрму. До речі, це відомо всім. А ми ж так хочемо жити як у Європі, з відповідним рівнем життя, освіти, медицини, цінами. Але через таких "розбудовників держави" нічого нам не світить. Поки суспільство саме не почне боротися з цим злом


Близько 23-ї години до мене підійшов священик – мій давній знайомий отець Михайло з Коломийщини – і сказав, що цієї ночі може бути зачистка. Його попередив хтось із відомих політиків – отець Михайло тоді відправляв нічні молебні зі сцени Майдану.\nЯ більше любив нічний Майдан. Менше тісняви, можна спокійно посидіти біля бочки з вогнем, погомоніти з хлопцями. Тоді всіх мучило одне: «Доки воно отак триватиме і чим закінчиться?» Рішучіші майданівці дратувалися, що все звелося лише до мітингів і «танців». Десь по півночі – після молитви та гімну – мої дівчата (дружина з братовою) померзли. Холод і втома лукаво нашіптували, що цієї ночі штурму не буде. Адже в Києві Кетрін Ештон і ще якісь там цабе-європейці. Ми поїхали додому грітися. Вмикаю телевізор, а Руслана кричить з екрана, що… почалося. Пронизує нудотне відчуття страху й сорому. Тебе ж попередили, а ти втік. Вскакуємо в авто і женемо на всю до Майдану. Ми не одні. Що ближче до середмістя, то все більше машин, таксівок. Володимирською біжать люди. Біля Будинку вчителя – довжелезна колона порожніх автобусів, з яких вивантажився «Беркут». Зупиняємося трохи далі\nі Прорізною поспішаємо вниз. Попереду й позаду, спотикаючись на слизоті, біжать і біжать люди. Від того стискається горло. Внизу повертаємо на Хрещатик. Тут на хіднику якийсь провокатор у камуфляжі, по кіношному затиснувши обіруч пістолет, верещить: «Ложись! Ложись!!!» На нього ніхто не зважає, люди біжать. Зі сцени долинає розпачливе «Київ, вставай!» І раптом небо озвалося дзвонами. То вдарив на сполох Михайлівський Золотоверхий. Ніби з глибини століть. Так починається Революція. Коли б’ють дзвони, а нічним містом з усіх куточків біжать, біжать і біжать люди.\nМіла Іванцова, письменниця, перекладач\n12 грудня. Доба після нічного штурму Майдану «Беркутом». Небеса послали нам мороз і сніг. Його за кілька годин було визбирано – люди відновлювали знищені вночі барикади, зводили нові.\nНеподалік від станції метро «Хрещатик» бачу білий бус із наклеєним написом «Рабів до раю не пускають!» та прапором України. Беруся фотографувати, але запитую дозволу в людей неподалік. На диво, вони не тільки не відмовили, а й самі стали в кадр. Їх було шестеро.\nЗ’ясувалося, це вчителі з Львівщини. Їздили додому «на ротацію», але не встигли й перепочити, як уночі на вулицях їхнього містечка загули машини, у церквах задзвонили дзвони – у Києві почався штурм. Усі схопилися й помчали назад до столиці боронити Майдан. На запитання: «А як же з роботою?», котрась із жінок відповіла: «І\nкерівництво, і діти розуміють, відпускають. Змінюємо одне одного, їздимо на Майдан вахтовим методом. Навчання від цього не страждає».\nПотім я часто згадувала їх, простих і справжніх українців, учителів, які виховують не високим словом, а власним прикладом. Та не взяла контактів, хвилювалася, чи живі. А в жовтні таки розшукала їх через Фейсбук.\nСправжні скромні патріоти, мешканці містечка Щирець, що на Львівщині, відгукнулися: «Вітаємо, Міло! Ніколи не думали, що нас хтось шукатиме. Ми живі-здорові. Ви гарно сказали – «звичайні герої». Дійсно так, адже нас таких «звичайних героїв» на Майдані було сотні тисяч. Здається, у всіх нас була одна мета й ми дружно її досягли. Але відсвяткувати перемогу нам не дав Путін. Продовжуємо боротьбу: як можемо, допомагаємо фронту. Всім містечком Щирець збираємо кошти для нашої армії, споряджаємо необхідним наших хлопців, котрі відправляються в зону АТО.\nЗ повагою Марія та Володимир Поповичі, Ольга та Олег Василишини, Галина Хомин, Богдан Іленьків».\nУпевнена, ми колись знову зустрінемося. Може, на тому ж Майдані, де вже не пахне димом революційних багать, але\nвогонь пережитого досі горить у серці. Слава Україні!\nПОРЯТУНОК – У ЄДНОСТІ\nУкраїни у справах кримськотатарського\nнароду, народний депутат України\nУ 1917 році один із наших подвижників Джафер Сейдмет приїжджав в Україну на переговори з Михайлом Грушевським щодо того, як складатимуться відносини між Україною та Кримом. І от він у своїх мемуарах розповідає, як односельці з рідного села Казил-Таш оточили його й розпитували: «Як ти думаєш, Джафере, зможе Україна відстояти свою незалежність?» Тобто люди підспудно розуміли, що майбутнє кримськотатарського народу, збереження кримськотатарської республіки залежить від того, чи зможе свою незалежність вберегти Українська держава.\nТорік під час Майдану кримські татари чудово розуміли, що майбутнє кримськотатарського народу – це незалежна, сильна, демократична Україна, тому взяли активну участь у протистояннях, підтримали Революцію гідності. Бо перспективу і порятунок бачили у єдності кримських татар та українців. Тому ми й надалі будемо разом. І коли ми будемо разом, то, надіюся, навіть упевнений, обов’язково звільнимо окупований Крим.\nКримські татари – самобутній народ із своєю культурою, мовою, традиціями, тому вони бачать Крим національно-територіальною автономною республікою у складі України. Саме так було до депортації кримських татар з історичної батьківщини. І ще. За нашими даними, 450 кримських татар у різних батальйонах воюють нині в зоні\nБІЛЬ І СТРАХ ЗДОЛАЄМО ЛЮБОВ’Ю\nспівачка, телеведуча, художниця,\nпрезидент мистецької агенції «Територія А»\nДля мене Революція гідності – це передусім любов. Я складаю, як коштовні намистини, краплі любові. Щогодин-\nне виконання Гімну України, що звучав, як ода самовідданості і братерства, й примушував завмирати і єднатися всіх довкола. Жовто-блакитні прапори, які зігрівали спини відчайдухів на барикадах. Молитви людей усіх віросповідань і конфесій у найбільшому і найдемократичнішому «храмі» під небесним куполом, яким став Майдан Незалежності. Сміх крізь сльози, що давав сили у найстрашніші миті. Дерев’яні щити, за якими мітингарі ховалися від куль. Розстріляні дерева у центрі Києва. Гіркий запах диму, що став частиною нас. І люди, люди, люди, які біль і страх долали любов’ю. Кожен фрагмент цього героїчного дійства – це краплі, з яких виросло море любові.\nРеволюція гідності – це концентрат любові, якої вистачило б на все людство. Тож чорні сили повстали проти найсильнішої зброї – любові. А хіба є щось сильніше за любов і правду? З вірою у любов маємо жити далі.\n«ДАЙТЕ БІЛИХ ТЮЛЬПАНІВ. ЧОТИРИ»\nБерезень. Стривожене небо і мокре місиво під ногами. Туман виїв усі сльози і слова, тому заніміло все й не плаче більше. Нема чим. Приїхала в гості мама з Хмельницького. І ми, ледь кинувши сумки за поріг, помчали на Майдан. Вона не була тут, коли він стогнав і стікав кров’ю, то хотіла хоч зараз, після кількох тижнів, поклонитися Героям.\nЗупиняємося біля квітів у підземці.\n– Дивіться, які красиві морквяні троянди! Беріть! – повновида жінка розпливлася в посмішці. Мені так прикро стало від тієї святковості, бо поруч із маленького радіо ще й линула якась попсова пісенька.\n– Дайте білих тюльпанів. Чотири.\n– Скільки? – продавчиня вирячила очі.\n– Чотири, – повторюю.\nПеред тим, як перев’язати квіти чорною стрічкою, вона навіть вимкнула радіо.\n– Співчуваю, – каже.\n– І я – вам, – відповідаю тихо.\n– А мені чому? – допитується.\n– А ви піднімались отуди? – показую вгору, де над нами – Майдан Незалежності.\n– А, то ви на Майдан квіти несете? Ні, я там не буваю… Це не наша боротьба, а всі, хто там, просто пішаки. Все одно нічого не зміниться…\nЯ відчула обурення, хотіла його виказати, але мама смикнула за рукав:\n– Ходімо, не сперечайся.\nПростуємо до Інститутської. Навколо – шини, брудні мішки, гори квітів, поминальні свічки.\nЯ вперше вийшла на Майдан після страшних лютневих розстрілів. Відчула, як ноги стають ватяними. Поклала на котрусь із квіткових гір тюльпани, стала на коліна й розридалася. Поруч плакала мама.\n– А знаєш, доню, найстрашніше, коли стільки смертей можуть виявитися даремними…\nЯ заперечила їй:\n– Ця зима нас змінила і це лише початок великих змін!\n– Дай Боже, доню, дай Боже, – мама сумно усміхнулася. – Але, бачиш, навіть у час кривавих повстань є люди, які торгують святковими морквяними трояндами.


Музеї. Перші десять років уже позаду...\nПЕРШІ ДЕСЯТЬ РОКІВ УЖЕ ПОЗАДУ...\nНещодавно працівники Кіровоградського обласного художнього музею відзначили десятиріччя свого закладу.\nВідлік ведеться з часу, коли на базі фондів картинної галереї в приміщенні колишнього будинку Пасажу (пам'ятник архітектури 1897 р.) після тривалої перерви було відновлено його експозиційну діяльність. Але ж історія існування закладу своїм корінням сягає майже півторастарічного ювілею. У 1870 році представники прогресивної інтелігенції ініціювали створення в м.Єлисаветграді художнього музею.\nЧи став за роки існування обласний художній музей центром культури і мистецтва на Кіровоградщині? Про це йшлося на урочистостях, що відбулися наприкінці минулого тижня. Того дня відкрилося відразу три виставки - "Перлини фондів художнього музею", на якій - найкращі художні шедеври: картини Олексія Саврасова, Івана Шишкіна, Олександра Осмьоркіна, Миколи Глущенка, Бориса Вінтенка тощо; "Зимова казка", де в усій красі - зимові пейзажі; виставка голограм, що представлена оптичними копіями пам'яток культури.\nПрисутні - заступник голови облдержадміністрації Світлана Негода, начальник управління культури облдержадміністрації Юрій Компанієць, голови Національних спілок художників і письменників України Михайло Надєждін і Василь Бондар, генеральний директор обласного комунального підприємства "Торговий дім "Кіровоградщина" Сергій Бедзай та інші - висловлювали слова привітань з нагоди ювілею працівникам музею, сподівалися на подальшу плідну співпрацю.


Пенал 2-дверний з нішею та полицями, ціна Ціна договірна, купити на UB.UA - Товари - UB.UA\nКод товару 0336\nГабаритні розміри виробу: 402х403х1816 мм (380 мм внутрішній розмір). Вага: 32,90 кг.\nДСП ламінована Бук чи Вишня - 18 мм;\nфасади - ПВХ - 1 мм, ДВП ламінована біла 3 мм,\nфурнітура – єврогвинти, ручки меблеві хромовані. Має 4 полиці (5 ніш). Передбачена можливість зміни відстані між полицями.\nТочну ціну на момент покупки уточнюйте у нашого менеджера!


Назар Стодоля (2-га частина) - Українська бібліотека онлайн Knyga.in.ua\nБібліотека Ш ШЕВЧЕНКО, Тарас Неофіти\nНазар Стодоля (2-га частина)\nОх, моя матінко, як утомилась! Шуточки? Оббігала усі усюди! (Осматриваясь.) Ах, боже мій! я і не бачу. Добривечір вам! От вже й не думала, й не пдала! Спасибі, спасибі! Не погнушались наших слобідських вечорниць. Так уже й не здивуйте: у нас усе абияк, не те, що у вас у Чигирині.\nВп'ять де-небудь застрянеш.,. Збігай лучче сама.\nНе придумаю, як би се зробити. Лиха година те, що старий цілісіньку ніч очей не заплющить. Сердешна панночка! А як я плакала, як просила! Ні, таки на своєму поставив старий сатана.\nЗроблю, зроблю, тільки...\nКатре, Катре! А погляди, що се на місяці?\nЯк же се? Далебі, я не чув.\nА хіба ж ви сього не знаєте?\nАбо забув, або і зовсім не знав; не, згадаю.\nТак ось бачите, як воно. Як Христа дочитались, старший брат на Великдень, коли ще добрі люди на утрені стояли, пішов підкинуть волам сіна, та замість сіна проткнув вилами свого меншого брата: так їх бог так і поставив укупці на місяці, на вид усьому хрещеному миру, щоб бачили, що і скотині гріх їсти у такий великий празник, поки пасок не посвятять, а не то шо людям.\nЧудо-не дівка! Розумна і красива.\nЩо се, які справді безстидні оці городські козаки! Усе б їм знущаться над нами та й тільки. (Гнат це-лует ее). Ну! от іще видумали що! Неначе се звичайно! Пустіть, далебі закричу.\nАй да Стеха! От моторна, і тут успіла. А старий Кичатий!..\nІ кобзар і музики\nА, та й бравії ж молодці! Що твої чигиринції (К девушкам.) Котора ж із вас піде зо мною танцювати?\nПропустіть, пропустіть - музяки йдуть.\n(Входят музикантьі-жиды. Впереди слепой старик с кобзою. Девушки й козаки в беспорядке расступают-ся. В продолжение суматохи Назар разговариваеі с Гнатом.)\nБудь-бо веселіший, не показуй виду. Стеха зуміє одкараскаться од них, тільки нам з тобою треба попереду утікати. Я, пожалуй, хоч і зараз піду, а ти зостанься тут поки - так, для виду. Та чуєш: не дуже довго женихайся, а мерщій в корчму: я там буду.\nЗа мене не бійсь Дивись, старії знакомій! Кузьма, яким се побитом тут опинились?\nЗ хуторів до церкви, а вечорниці по духу чуємо.\nМододці? А ви, жидова, як сюди зайшли?\nА так, шляхом. У Чигирині нема заробітку, а ми прочули що у пана Кичатого весілля буде, так і ири-йшли сюди.\nЖидівське ухо! (Громко.) А нуте ж! Учистьте запорозького козачка. (К, козакам.) А з вас хто бойчіший? Удар, я подивлюсь, чи так, як у нас бувало на Запорожжі! (Тихо Назару.) Годі, не дурій. Я ж кажу, усе буде добре.\nПоспіємо ще з козами на торг. Не показуйся, будь паскав, таким сумним: все зіпсуєш. Подивимся козачка та й годі.\n(Удаляются в глубину и разговаривают между собою. Музыканти заиграли. Один козак выскакивает из толпы и пляшет козачок. Гнат й Назар любуются.)\nАй да молодець! От жвавий! Що твій запорожець! (Танец кончается.) Ну, веселітеся ж, люди добрі, гуляйте, хлопці, а нам уже годі, пора їхать: до Чигирина не близько, а до світу треба буть там. Прощайте, козаки? Прощайте, дівчата! Прощай, хазяйко! А де ж та... Кичатого? (Стеха прячется между козаками. Гнат. поймав ее, целует.) Прощай, сердечко моє, моя розумниця, моя красавиця! Прощай!\nЩо за народ такий сі козаки! Усе б їм цілуваться. Неначе й домоглось. (К. хозяйке.) Тітко, тітко! А нумо ми з тобою.\nОх, мої зозуленьки! По старості літ мені б і не подоб ало.\n(Стеха между тем шалит с козаками, хватая за руку молодого козака, й, вертясь, приплясьівает.)\nЩо ж ви, родимець би вас вбив! тільки дурно гроші берете? Кусок би вам сала, а не грошей. (В толпе хохот.) А де ж наш Кирик? Сюди його! Він один лучче усіх цих голодранців. (Вьіходит кобзарь.) Ось він, мій голубчик. Ну лишень, яку-небудь пісеньку з приговорками або казочку-страховиночку, щоб цілу ніч не заснулось.\nСпасибі тобі, дівко! (Прокашлявшись.) Слухать -що їсти, в горшку не бовтати, усів не марати, слов не пропускать, другим не мішать.\nЧуєш ти? Коли не будеш мовчать, так геть собі.\nА хто б посміві Сотник вас усіх перевішає.\nТа замовчіть же, бога ради! (К. кобзарю.) Кажи, дідусю, кажи; їх не переслухаєш.\nУ венгерській стороні, у цесарців, за шляхетською землею, стоїть гора висока; а в тій горі нора глибока;\nв норі сидить не звір, не птиця - турецька цариця. Сидить вона сто тисяч літ, не молодіє, не старіє, а тілько дедалі зліє; їсть вона од схід до захід сонця - не хліб печений, не курей і не яку-небудь людську страву, а трощить маленьких дітей за те, що коли ще вона була у Туреччині важкою, так їй сказав армен-ський знахар, що вона родить дочку і дочка та буде, як підросте, в тисячу раз краще її. От вона, справді, як родила дочку, так зараз і з'їла її, та з того часу сидить у норі і, невгаваючи, усе їсть дітей; не розбира, хоть хрещені вони, а хоть нехрещені, їсть усіх, їсгь тобі всіх та й годі,- і дівчаток і хлопчиків...\nТа не мішай же слухать! Не хто ж більш, ти!\nПіввідра слив'янки, три куски сала і паляниця.\nДобре! Тільки щоб, знаєш, слив'янка була з панського льоху.\nТа вже де не візьму, до сього вам діла нема, а поставлю. Де мій байбарак? (Надевает верхнєє платье.) Гляди ж, не цурайся слова. (Кобзарю.) Як я вернусь, так тоді докажеш, дідусю; а то я і не хочу.\nА щоб повірили, так принеси цеглинку або кахлю з груби, або що хочеш, тільки з корчми.\nОт дівка голінна, так так!\nЧуприну їй та уси, тоді хоч у пекло...\nВже козир-дівка, не вам рівня. Отже й піде: .тоді плати.\nАбо слив'янку пий, а салом і паляницею закусуй.\nПобачим, побачим, чия візьме. Чого сидіти? Щоб не даром музикам платить, ну лиш потанцюєм лучче. Ану, вдарте, та не по-жидівський, а по-нашому.\nВнутренность развалин корчмьі. Стени без гіотолка и несколько уцелевших стропил. Все занесено снегом и освещено луною. Несколько минут молчания. Вдали сльїшна песня, потом ближе, ближе, й является Стеха, робко припевая: "Ох, сережки!.." Она останавливается у развалившейся печи й с робостию осматривается кругом.\nЯк страшно! Де ж вони? І коней теж не видно; Чи не махнули вони собі? То-то буде добре! За два червінці продать своє щастя... (Осматривает следьі.) Ні, опріч моїх, нічиїх не видко слідів... Що, як вони обманили та другим шляхом?.. От тобі й сотничка! Побіжу мерщій додому, чи не подіялось чого там. Розкажуть, що я помогла,- тоді усе пропало.\nСе ви? А тут так страшно... Чи не случилось чого?\nНічого не бійсь. А коні тут?\nНі, я не бачила.\nЗбігай подивись, і як нема, то біжи мерщій у слободу, чи не зустрінеш на дорозі.\nСтехо! Чому ж ти не йдеш? Біжи ж скоріш: батюшка прокинеться? Біжи-бо!\nЗараз, моя панночко; для вас на край світу полечу.\nЗараз. Се од вовків.\nХодім на дорогу: мені тут страшно.\nНе можна, моє серденько: там побачать, а сюди ніхто не ввійде.\nНу, роби як знаєш, а я... я все зробила... Боже' На зорі прокинеться батюшка... Ох, Назаре, Назаре! що я наробила!\nЛучче нічого, не можна було зробить.\nСебе нехай проклинає... Ти змерзла, моя кришечко? Візьми мою кирею. (Снимает плащ и расстилает по снегу.) Спочинь, моє серденько; поклади свої ніженьки у мою шапку. (Галя садится на плащ. Назар вкладывает ее ноги в свою шапку.) Отак тепліш (целует ее), тепліш, моє серденятко.\nО, мій голубчику, мій сокіл ясний! Як мені тепло, як мені весело!.. Тільки я боюсь: батюшка мій такий сердитий.\nНе бійсь, моя пташечко, нічого, поки я з тобою. Не бійсь, тільки люби мене. Я подумав тоді... коли...\nНе то що недобре, та не тепер згадувать об чім-небудь недобрім, коли на серці така радість. А завтра... що завтра зо мною буде? Я вмру, мене задушить моє щастя, моя доля. (Кладет ей на колени свою голову. Галя перебирает его волоси. Назар, подняв голову, с нежностию смотрит ей в очи.) О мої очі, мої карі! Поглядіть на мене, мої зорі ясні! (Немного помолчав.) Серце моє, ти не казала батюшці, що підеш заміж за полковника? Не казала?\nОп'ять! Який же ти справді!.. Я заплачу. Адже ж він нічого мені не говорив о полковникові, так як же б я йому сказала?\nБідненька! Він продавав тебе, а ти нічого й не знала. Прости його. Нехай бог милосердний на тім світі за се його осудить і покарає.\nЯ молитимусь за його гріхи. Може, бог йому простить.\nМолись за кого хочеш, тільки не розлюби мене, моя галочко... Я вмру тоді.\nЯкий ти чудний! Ти думаєш, що я тільки так тебе люблю. Ні, Назаре, я не люблю, я й сама не знаю, що роблю... Як би тобі розказать? Аж страшно! Знаєш що? Коли я дивлюсь на тебе, так мені здається, що ти - так се я, а що я - так се ти. Так чудно; не знаю, од чого воно се так. Коли зостанусь одна на самоті, то все про тебе думаю, думаю, і мені приставиться, що ти в Чигирині перед гетьманськими хоромами на вороному коні гарцюєш, а усі гетьманші, полковниці ні на кого більш і не дивляться, опріч на тебе... У мене в очах так і потемніє... Я заплачу, заплачу, так важко на серці стане. Од чого воно так, Назаре? Ти не знаєш?\nЗнаю, моє серденько, знаю! Як любо, як мені ти говориш! Промов ще раз, обійми мене. (Обнимаются, целуются.) Ще, ще один, останній раз.\nЯк мені весело з тобою! Чи воно усе так буде весело? Скажи мені, Назаре.\nКуди ж ми поїдемо? •\nЯ се знаю; та де ж він?\nНе питай мене тепер; я нічого не знаю. Ми поїдемо туди, де нема і не буде ні полковника, ні батька твого, де тільки одна воля, одна воля та щастя. О, як ми будемо гарно жити! Збудую тобі хату світлу, світлу та високу, розмалюю її усякими красками - і чорними, і блакитними, і зеленими, усякими, усякими, наряджу тебе у шовк та в золото, посаджу тебе на золотім кріслі, мов кралю, і довго, довго, поки вмру, все любуватимусь тобою. Та чи вмру ж я коли-небудь? Ні, я ніколи не вмру! Коли ти будеш зо мною, то смерть не посміє і в хату нашу заглянуть.\nОх, ні, Назаре, не кажи так! Мені страшно стало, і серце так защеміло, так заболіло, неначе чує недобру годину або яке горе.\nЯке горе? Де воно? Для нас нема його на цілім світі.\nНе знаю, Назаре, тільки мені щось на серці так важко, так гірко... Я все думала про батюшку.\nНащо ж ти об йому думаєш? Не думай, і весело буде. Знаєш, як приїдемо ми у Кодак... Се запорозький город... От як приїдемо, мерщій у церкву, повінчаємось; тоді і сам гетьман нас не розлучить, і будемо довго, довго там весело жити. Ти будеш пісні співати і танцювать, а я буду грать на бандурі і розказувать тобі про славні діла козацькі, про Саву Чалого, про Свірговського, про всіх, про-всіх жвавих козаків наших. Далі мені вигодуєш сина, молодця чорнобривого, пошлемо його в Січ; там поставлю його перед козацькою громадою і скажу: "Любуйтеся, дивітеся: се мій син. Мені його вигодувала, викохала моя Галя, такого молодця!" Що, весело?\nВесело, мій Назаре, мій миленький, а серце все-таки болить. Мені здається, що батюшка вже прокинувсь і мене шукає.\nБог зна об чім думаєш ти! Ось зараз будуть коні, і вони нас не найдуть, хоть нехай усю землю перевернуть. Не журись же, моя ластівкої\nЗнаєш що? Ходім додому, розбудимо його, станем перед їм на коліна... Він нас простить: він мене любить.\nХіба ж я його не просив, хіба ж не ставав перед ним на коліна! Адже ти бачила?\nБачила, ти просив- Назаре, він мій батько,\nТи сердишся, Назаре! Не сердься, мій милий, мій чорнобривий. Подивись, я весела, я не жалкую, що покинула... Поцілуй же мене, мій соколе ясний, орле мій сизокрилий.\nО, моя радість, мій сон чарівний! Не журись, серденько. Скоро ми полетимо так, що не дожене нас і вітер. А ніч-то, ніч! Неначе празникує наше щастя. Тиха, світла, як твої ясні очі. Ти не боїшся? Побудь тут одна. Я піду подивлюсь на дорогу.\nНі, не боюсь.\nТак, нічого. Я згадала покійницю няньку. Вона мені розказувала, що в сій корчмі давно який-то запорозький старшина ночував, а на другий день найшли його в Тясмині; і що тут Богдан зустрічав сина свого Тимофія, як козаки везли його з Молдавії, покритого червоною китайкою; і що тут запорожці вирізали жидів. З тієї години ніхто в їй не жив: усе ніччю ходять мертві жиди... Ух, як страшно тут!\nТобі твоя нянька бог зна чого наговорила.\nВона божилась, що правда. Не ходи, лучче останься зо мною, або ходім обоє. Мені важко і на мінуточку розрізниться з тобою.\nЯ не піду... Ти не змерзла?\nНі, твоя шапка така тепла. (Снимает шапку с ног й целует.) О, моя мила шапка! Надінь її: і ти замерз.\nНадінь ти. Я подивлюсь на тебе, яка ти в козацькій шапці. (Она надевает шапку. Назар любуется.) Чудо!. Чорні уси, шаблю дамаську, пістоль за пояс - і козак хоч куди. (Целует ее.) Козаче мій чорнобривий!\nОтак краще! Постій, я пришпилю стьожку. Знаєш, як на весіллі бува у молодого?\nСе ти ще й завтра зробиш...\nОх, стривай! Я й забула. Адже я таки взяла з собою і хустку, що для тебе вишивала. (Вынимает из-за пазухи белый, шитий красним шелком платок и по-дает Назару ) Що, хороший? Я сама вишивала і гроші на шовк сама заробляла.\nСпасибі, серце моє.\nЧи не заспівать оце пісню про хусточку, що я в Чигрині у дядини чула?\nКоли весела, заспівай.\nНі, не весела, та мені сидіть уже остигло. Слухай же.\nЧого ж ти зажурився? То не треба було б і співать.\nНічого, серце моє. Возьми свою хустку. (Подає їй хустку.) Завтра знову подаруєш.\nНащо вона мені? Розірви, коли вона тобі нелюба; я другу вишию. (Печально) Тільки не знаю, коли.\nНе журишся? А чого ж ти плакав? Ти щось знаєш, та не хочеш сказать. Скажи ж, мій голубе, мій орле\nсизокрилий, скажи, моє серце!\nЗнаю, знаю, моя голубко, що я найщасливіший на світі.\nБа я щасливіша за тебе Ніколи ж не буду співать про хустку; цур їй'\n(Дивляться одно на другого і цілуються. Хома і Стеха крадуться із за шкапи.)\n(пробігає коло їх)\n(Назар мовчки бере лівою рукою Галю, а правою виймає шаблю. Хома торопко веде на його челядь Стеха ховається.)\nЦілуйтеся, цілуйтеся, голуб'ята! (До челяді) Киями його, собаку! Чого ж стали? Беріть, рвіть його!\nХто хоче в домовину, виступай на мене. (До Хоми ) Ти чого хочеш?\nСмерті твоєї, злодію!\nЯ рук паскудить не хочу. Беріть його! О, пес поганий! Я розірву тебе!\n(пада між ними на коліна)\nТату, тату! Убий, убий мене Винна я; я прогнівила тебе... Убий же мене, таточку, та не бери з собою!\nТопчи, души мене: я твоя дитина1\nБеріть його! Я вас перевішаю! Я вас золотом окую! (Челядь поривається до Назара.)\nНе одурю! Не скавучи, зінське щеня!\n(Напада на Галю. Назар заступа її. Челядь напада на Назара ззаду і крутить йому руки.)\n(перед Хомою на колінах)\nТату, тату, кате мій! Я розірву тебе,-я день і ніч плакатимусь на тебе! Танцювать, плакать буду! Чого забажаєте, все робитиму - не вбивай його. Я за полковника піду...\nЧого ж ви дивитесь? Нехай здиха собака, а ви тимчасом шкуру зніміть.\nСтривай! Ми не татари. За що його убивать? Чи єсть у кого вірьовки, пояс або налигач,-що-небудь, скрутить йому руки й ноги?\n(падає коло Галі зомлілої)\nОх, моя пташечко, моя лебідочко! Чи я ж знала, що так станеться? Прокинься, моя зозулечко, моя ластівочко!\nОтак добре! Тепер зав'яжіть йому рот. От, до ладу; у його, здається, ще й хустка у руці. Чи не весільна? Добре, здалась-таки на що-небудь.\nНе туго, щоб стогнав. Мороз хоть і лютий, та, може, видержить. А вже як вовча тічка нападе... а вовки здалека поживу чують... от буде снідання, начисто гетьманське! Тепер положіть його на білу перину - нехай, проспиться та подума, з ким жартує.\nА ця учаділа... Возьміть її додому... Прочумається. (Челядь бере на руки Галю і несе з собою.)\n(бере Хому за руку і веде його за Галею)\nСпасибі, спасибі. (До Назара.) Оставайсь здоров, приятелю! Не згадуй лихом. Нехай тобі присняться рушники.\n(Хома з Стехою шепнуться і пропадають. Назар тихо стогне. Незабаром чути за сценою гомін.)\nКиньте її! В'яжіть його!\nЯ тебе зв'яжу, недовірку проклятий! (Незабаром вибігає Галя і кидається на Назара.)\nОрле мій, серце моє!\nДушно мені, душно!\nОстанній раз говорю: оддаси Галю за Назара чи ні?\nЩо мене живого поховають з твоїм падлом? Знаю. (До челяді.) Копайте яму.\nКопайте яму! (До Хоми, прицілившись.) Лукавий чоловіче, за що без сповіді ти себе губиш і мене з собою? Прощайсь з білим світом, молись богу. (До Назара.) Назаре, брате мій, друже мій! Поховай мене. Прощай! а ми...\nПусти його, не варт він того. Не напасти душі своєї. (До Хоми.) Іди, лукавий чоловіче, іди, куди знаєш. Не поміг тобі бог занапастить мене; а я чужеі крові не бажаю. Іди собі!\nНазаре! сину! батько рідний! Заріж мене, замуч мене, на конях розірви, та не прощай! (Падає до ніг плаче.) О, я лукавий, лукавий! О, я грішний, проклятий!.. Дочко, доле моя! серце моє! Проси його, нехай уб'є, нехай я світа не паскуджу! (Знову плаче.) Боже мій, боже мій!\nУстань, молися богу, грішний. Коли прощають люди, то бог милостивіший за нас.\nО сльози, сльози! Чом ви перше не лилися? Назаре, я чернець... спокутую в рясі мої беззаконія! Бери моє добро, бери мою Галю, бери все моє! Галю! Назаре! Обніміться, поцілуйтеся, діточки мої. Я хоч і грішний, а все-таки батько. (Назар і Галя обнімаються.) Боже вас благослови!\nГайдамаки (1-ша частина)\nГайдамаки (2-га частина)\nЯк умру, то поховайте (Заповіт)\nНазар Стодоля (1-ша частина)\nВи щасливі, пречистії зорі\nСон (У всякого своя доля)


ПРО ЦНАП | Старобогородчанська громада, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район\nСтаробогородчанська громада » ЦНАП » ПРО ЦНАП\n28 грудня 2017 року відбулося урочисте відкриття Центру надання адміністративних послуг Старобогородчанської сільської ради ОТГ. Утворення центру стало можливим завдяки підтримці місцевої влади та програми U-LEAD з Європою.\nПрийом документів здійснюється згідно затвердженого Переліку адміністративних послуг. У ЦНАП Старобогородчанської сільської ради ОТГ надається 99 адміністративних послуг. На кожну послугу згідно вимог Закону України «Про адміністративні послуги» розроблено інформаційні та технологічні картки.\nЗ квітня 2016 р. - розпочато роботу з ведення реєстру територіальної громади. Адміністраторами ЦНАП проводиться робота з формування і ведення реєстру територіальної громади в електронному вигляді та проводиться реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання громадян, видаються різні види довідок у цій сфері.\nЗ грудня 2017 р. - в рамках успішно проведеної децентралізації повноважень Міністерства юстиції у Центрі працює державний реєстратор з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Для реалізації повноважень у сфері державної реєстрації бізнесу розпочато роботу з державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.\nНаша команда щоденно працює над покращенням доступності та якості надання адміністративних послуг. В Центрі можна зареєструвати місце проживання, бізнес, нерухомість, оформити право власності чи користування земельною ділянкою, отримати практично всі адміністративні послуги, які надаються виконавчим комітетом сільської ради, отримати фахові консультації у різних сферах.\nПоряд з Центром працює відділення «Укрпошти», що суттєво спрощує надання адміністративних послуг.\nВелика увага приділяється клієнтам з обмеженими можливостями, створено умови безперешкодного доступу, а також у приміщенні знаходиться адаптований дитячий майданчик під найменшого відвідувача.\nУ квітні 2018 року відбулося урочисте підписання Меморандуму про включення, співпрацю та партнерство між Старобогородчанською сільською радою та громадською організацією «Всеукраїнська асоціація центрів надання адміністративних послуг». Сторони домовились про включення ЦНАПу Старобогородчанської ОТГ до Всеукраїнської асоціації центрів надання адміністративних послуг для формування та запровадження стандартів надання адміністративних послуг орієнтованих на інтереси територіальної громади та кожного мешканця, сприяння розвитку сучасних форм взаємодії між ЦНАП та споживачами.


МЕТОКЛОПРАМІД | Українська тератологічна інформаційна система\nСтимулятор перистальтики. Блокатор допамінових і серотонінових рецепторів, регулює і координує рухову активність верхнього відділу ШКТ, підвищує тонус шлунка і кишечника, прискорює випорожнення шлунка, зменшує гастростаз, перешкоджає пілоричному та езофагеальному рефлюксу, стимулює перистальтику кишечника, має проти блювотну дію, нормалізує виділення жовчі, усуває дискінезію жовчного міхура.\nАльтернативні назви / синоніми: церукал.\nДіюча речовина: метоклопрамід.\nВиходячи з експериментів на тваринах та даних про застосування у людини не очікується зростання частоти вроджених вад розвитку при прийомі метаклопраміду при вагітності. Призначається на будь-якому терміні вагітності без несприятливих наслідків для ембріона, плода чи новонародженого.\nНе виявлено тератогенного впливу в мишей, щурів чи кролів.\nПісля одноразової дози препарату при вагітності відмічали підвищення рівня пролактину в крові вагітної, але рівні тиротропіну та соматотропного гормону не змінювалися. Препарат проникає через плаценту. Коли препарат призначався до кесарського розтину у новонародженого не виявлялися клінічно значимі ефекти навіть при концентрації препарату в його плазмі, яку можна було визначити. У рідких випадках при призначенні метоклопраміду до оперативного втручання спостерігали бронхоспазм та гостру дистонічну реакцію. У двох вагітних, яким призначили препарат з протиблювотною ціллю, розвинулися екстрапірамідні явища, в тому числі дистоніко-дискінетичні рухи шиї та голови. У двох інших випадках при лікуванні блювоти вагітних метоклопрамідом на 10 та 13 тижнях вагітності проявилась інтермітуюча порфірія та психічні відхилення, які зникли після припинення прийому препарату. Обидві жінки народили здорових дітей.\nПри обстеженні дітей у 200 жінок, які лікувалися від нудоти та блювоти метоклопрамідом та іншими ліками І або ІІ триместрах, не виявлено зростання частоти вроджених вад розвитку.\nЗа даними спостереження Michigan Medicaid recipients, яке охопила 229 101 закінчену вагітність за період 1985-1992 років, виявлено 192 випадки вживання метоклопраміду в І триместрі. Зареєстровано 10 великих вроджених вад розвитку (при очікуваних 8) – 5,2 %. Ці дані не підтримують думку про залежність виявлених вад від прийому препарату під час вагітності.\nСеред 126 жінок, які приймали метоклопрамід в І триместрі, зареєстровані наступні результати вагітностей: 6 самовільних переривань, 9 медичних переривань, 5 передчасних пологів, 5 дітей з вродженими вадами (2 випадки персистуючої артеріальної протоки, 2 дефекту міжшлуночкової перетинки, гіпоспадія). Ці дані не відрізняються від контрольної групи та загальної популяції (2000 рік).\nДослідження з використанням адміністративних баз даних у системі охорони здоров’я не виявили збільшення вад розвитку серед 3458 вагітностей з вживанням метоклопраміду в I триместрі.\nАналіз скандинавської бази даних виписаних рецептів за період 1991-1996 років виявив 309 жінок з одноплідною вагітністю, які отримали рецепти на метоклопрамід під час вагітності. При порівнянні результатів вагітностей в цій групі з результатами 13327 інших вагітностей не було знайдено суттєвих розбіжностей частоти вад розвитку, маси тіла, передчасних пологів.\nПодібне повідомлення з Данії також свідчить про відсутність несприятливих результатів вагітностей при вживанні метоклопраміду в І триместрі.\nДослідження випадок – контроль Національної служби попередження вроджених вад розвитку (National Birth Defects Prevention Study) не виявило статистично значимих асоціацій між вживанням метоклопраміду при вагітності та розщілинами обличчя або гіпоспадією при невеликій кількості обстежених.\nВживання метоклопраміду підвищує продукцію грудного молока, але препарат проникає в молоко і виявляється в плазмі немовляти. Співвідношення препарату в молоці та плазмі становить 2,0.\nУ матерів виявляли депресію та перепади настрою при вживанні препарату. Метоклопрамід призначають прийомним матерям, які хочуть годувати дитину грудним молоком.\nДеякі автори вважають, що призначення метоклопраміду є найбільш ефективним методом індукції лактації. Обстеження 23 жінок, які передчасно народили і для стимуляції приймали 10 мг препарату тричі в день протягом 17 днів, не показало значне покращення продукції молока. Інше дослідження виявило, що ефективною дозою для стимуляції лактації є 20-45 мг/день.\nУ двох випадках повідомляється про незначний кишковий дискомфорт у новонароджених при призначенні їм препарату.\nХоча доза препарату для новонародженого відносно низька (<45 мг/кг/день), одне з клінічних досліджень припускає, що вона спричиняє зростання рівня пролактину у новонародженого. Повідомлення про наслідки довготривалого прийому препарату для новонародженого відсутні.\nАмериканська академія педіатрії вважає метоклопрамід препаратом з невідомим ефектом на немовлят, але його прийом допускається, оскільки він є блокатором допамінових рецепторів.\nГіперпролактинемія може асоціюватися з порушенням менструацій та безпліддям у жінок. Хоча аменорея/галакторея у жінок та імпотенція у чоловіків пов’язані з вживанням метоклопраміду оголошені виробником, немає повідомлень про вплив препарату на фертильність.\nПереглянуто редакційною колегією 24.06.2015 р.


FAQukrSTORY.ru » Красота » Макияж » Как сделать блеск для губ?\nКожна жінка і дівчина хоч раз в житті фарбувала губи, а багато хто робить це постійно. Одні з них користуються помадами і блисками, купленими в магазинах, а деякі користуються блискітками власного виготовлення. У цій статті опишемо кілька рецептів, як зробити блиск для губ.\nДля початку варто відзначити, що велика частина жінок використовує блиск для збільшення губ, однак, неправильно нафарбовані губи навряд чи додадуть Вам привабливості. Про те, як фарбувати губи, Ви дізнаєтеся з іншої статті нашого сайту - «Як фарбувати губи?».\nЯк зробити блиск для губ: ідеї\nОсь кілька варіантів комбінації інгредієнтів, можете повністю дотримуватися рецепти, а можете вносити корективи до смаку:\nАпельсиново-шоколадний блиск: пів чайної ложки бджолиного воску, столова ложка масла какао, кілька крапель вітаміну Е (краще використовувати вітамін в капсулах), кілька крапель ефірного масла солодкого апельсина.\nМ'ятний блиск. Склад: бджолиний віск (5 грам), масло солодкого мигдалю (4 грама), не переплутайте з гірким (його не можна використовувати), пара крапель м'ятного ефірного масла, кілька крапель вітаміну Е.\nВанільний блиск: 10 мл мацерата стручків ванілі, 3 г масла манго, 4 мл олії жожоба, 2 г карнаубского воску, 2 г бджолиного воску, кілька крапель вітаміну Е.\nЯк зробити блиск: інструкція\nВ основі приготування блиску лежить одна послідовність дій:\nСпершу необхідно розтопити на водяній бані тверді інгредієнти, такі як: бджолиний віск, масло манго, пальмовий віск. Саме розтопити, не варто перегрівати інгредієнти.\nРозтоплені інгредієнти ретельно змішати і трохи остудити перед додаванням ефірних масел і вітаміну Е.\nПісля додавання решти інгредієнтів блиск ретельно перемішати і перелити в баночку або іншу ємність для зберігання.\nПеред використанням блиск необхідно остудити. Остуджувати тільки в природних умовах.\nЯк зробити блиск для губ: рекомендації\nГоловне - використання якісних інгредієнтів.\nПеред рішенням додати якесь масло в рецепт блиску, вивчіть його вплив на шкіру, а також переконайтеся, що у Вас немає на нього алергії.\nНе робіть відразу багато блиску, його краще використовувати протягом 2-3х тижнів.\nДля зберігання краще використовувати скляні баночки.\nЯкщо любите блискітки, то можете додати в блиск кондитерські блискітки.\nЯкщо любите кольорові блиски, додавайте при приготуванні трохи кольорової помади.\nВикористовуйте емальований або скляний посуд для створення парової лазні, не варто плавити інгредієнти в металевому посуді.\nЯкщо у Вашому рецепті немає твердих складових, не піддавайте блиск нагрівання.\nКрім того, якщо у Вас є не до кінця використаний косметика, блиск для губ можна зробити з її використанням: залишки улюбленої помади змішати з косметичним вазеліном. Так Ви отримаєте гарний блиск з легким відтінком улюбленого кольору. При бажанні в блиск можна додати також і улюблене ефірне масло для додання аромату.\nТепер Ви знаєте, як зробити блиск для губ в домашніх умовах, а прочитавши цю статтю, Ви розумієте, що це досить просто.\nСтатьи по теме "Как сделать блеск для губ?"


29.03.2019, 09:24 • 1344 • 0\nРосія – лише гостра форма хвороби; Китай – хронічна. Цю мантру можна часто чути у Вайтголлі. Ще одна версія: Росія – учорашня проблема; Китай – завтрашня, пише для "Тижня" Едвард Лукас\nХай там як, суть одна. Дряглому "царству" Володимира Путіна бракує моці, щоб справді зашкодити нашим інтересам. Важливіше питання в тому, чи буде Китай визначати життя у світі й домінувати. До цієї проблеми ми ще можемо привернути увагу Сполучених Штатів і зберегти єдині відносини, які тримають американців на передовій глобальної безпеки.\nНа перший погляд, цифри справді вражають. Китай – досі бідніший за Росію (якщо вірити показникам ВВП: Росія – майже $11 тис. на особу, Китай – $8800). Проте економіка Китаю у вісім разів більша. Китайці суттєво випереджають росіян за обсягом витрат на оборону: майже $230 млрд у перших і $66 млрд у других. Населення Китаю майже вдесятеро численніше. За розвитком інфраструктури та диверсифікацією економіки Китай теж залишив Росію далеко позаду. Новозбудована швидкісна залізниця Піднебесної простягається майже на 29 тис. км. У Росії тільки одне залізничне сполучення (між Москвою та Санкт-Петербургом) бодай трохи наближається до сучасних стандартів. Щоправда, збудована ця залізниця за планами 1842 року.\nЗ одного боку, Китай справді становить значну небезпеку для британських інтересів у довгочасній перспективі. Китайці крадуть права інтелектуальної власності на колосальному рівні. Ми цінуємо заснований на правилах міжнародний порядок (чи принаймні його рештки). Піднебесна сприймає скоординовані міжнародні дії як цькування й успішно бавиться в ігри "поділяй і владарюй", аби цьому завадити. Деякі тривожні сигнали: наші політики вже не хочуть зустрічатися з Далай-ламою; ми боїмося виявляти зацікавленість до Тайваню; ми мовчимо щодо грубих порушень договору про колишню британську колонію Гонконг, де Китай обіцяв забезпечити свободу преси, верховенство права й політичний плюралізм (усі ці обіцянки не були виконані).\nІз другого боку, Китай – далеко, Росія – близько. Британські війська в Естонії опиняться на передовій, якщо Кремль спробує провернути в країнах Балтії той самий трюк, що й у Криму 2014-го. Саме російські винищувачі порушують наш повітряний простір (й іноді тренують бомбардування); саме російські судна сновигають нашими водами, намагаючись уловити звукові сигнали субмарин Trident, які несуть наш ядерний засіб стримування; саме російські вбивці отруїли Олександра Литвиненка 2006-го, а торік скоїли замах на Сергія Скрипаля та його доньку; саме Росія активно втручається в політику Заходу.\nВелика Британія поступово усвідомлює загрозу від Кремля. У справі Росії наша стратегія національної безпеки ставить безпеку вище за процвітання. Тобто ми готові до економічної скрути, якщо такої ціни вимагає протидія Путінові (а це, звісно, зменшує ризик того, що він утягне нас у скруту). Новий підрозділ у Вайтголлі об’єднує та аналізує відкриту й таємну інформацію про підступи та втручання Росії на внутрішньому й зовнішньому рівнях. Висновки та рекомендації підрозділ одразу повідомляє урядові.\nЦе істотна зміна. Із 1991 року ідею про те, що Росія становить загрозу, "генії", які визначали нашу зовнішню політику, здебільшого вважали "божевіллям Едварда Лукаса". Щоправда, для мене це був комплімент. Тепер мої занепокоєння стали мейнстримом.\nВ уряді фахівці-яструби у справах Китаю стежать за цим процесом із заздрістю. Наші економічні зв’язки з Піднебесною значно важливіші. Складно уявити, як нам зберегти конкурентоспроможність без китайських високих технологій. Як підтримувати нашу безпеку? Китайське лобі (у бізнесовій, фінансовій, університетській та інших сферах, чия життєздатність залежить від добрих відносин із Піднебесною) значно сильніше за прокремлівське.\nХоч я присвятив більшу частину життя спробам зупинити підступи радянської, а потім російської імперій, тепер мене більше хвилює Китай, чи то "кігті панди" ("The Claws of the Panda", 2019 – чудова нова книжка про китайські операції впливу в Канаді). Китайські порушення прав людини обурили мене більше від російських. Путінська клептократія – злочинна, але в Росії й близько немає чогось подібного до концтаборів на північному заході Китаю, де позбавлені волі понад мільйон людей. Це ГУЛАГ наших часів. Мене розлютило те, що Ватикан полишив напризволяще вірну підпільну церкву в Китаї та підлизується до лицемірних священиків, схвалених комуністичною владою.\nПроте було б хибно зводити проблему до протиставлення форм "гостра – хронічна". І Росія, і Китай (кожна по-своєму) експлуатують наші слабкості, які ми собі дозволили після завершення холодної війни (європейської): жадібність, легковажність, легковірність, недбала кібербезпека та зосередженість на власних проблемах. Слід викорінювати ці проблеми: це сприятиме нашій обороні незалежно від того, хто нас атакує – зараз чи в майбутньому.


Львів'яни вимагають залишити вулицю Дорошенка доступною для автомобілів - Четверта студія\nЛьвів’яни вимагають залишити вулицю Дорошенка доступною для автомобілів\nНовини 12 Червня, 2018 41\nПеретворення вулиці Дорошенка у Львові на пішохідну зону ускладнить рух у центрі міста.\nПро це йдеться у петиції на сайті Єдиної системи місцевих петицій, пише Форпост.\n“Прийняте рішення щодо заборони проїзду автотранспорту на початку вул. Дорошенка (та створення на цій ділянці пішохідної зони) і перенесення потоків автотранспорту в об’їзд вулицями Гнатюка та Університетською з подальшим поворотом на Дорошенка ускладнить рух на цих вулицях, збільшить час проїзду у даному районі, призведе до дискомфорту водіїв під час водіння. Прошу відмінити це рішення та розробити інший варіант прискорення руху транспорту на вул. Дорошенка (ділянка від пр. Свободи до вул. Словацького) без обмеження проїзду на початку вул. Дорошенка”, – сказано у ініціативі.\nДо кінця збору підписів залишилось 55 днів.\nЯкщо петиція назбирає більше 500 голосів – її розглянуть у міськраді.\nНагадаємо, на вулиці Дорошенка, від проспекту Свободи до вулиці Банківської, облаштують пішохідну зону. Тут буде заборонено в’їзд приватного транспорту. Проїзд громадського транспорту цією ділянкою залишиться.\nПозначки: Дорошенка, Львів, петиції


Путін зажадав від Порошенка припинити АТО - Володимир Путін - Київ - Порошенко Петро - Російська Федерація - Україна | РБК Украина\nПутін зажадав від Порошенка припинити АТО\nП'ятниця 20 червня 2014 08:32 Новость на русском\nПрезидент Росії Володимир Путін зажадав від Президента України Петра Порошенка припинити антитерористичну операцію на сході України.\nПрезидент Росії Володимир Путін зажадав від Президента України Петра Порошенка припинити антитерористичну операцію на сході України. Про це йдеться в повідомленні прес-служби Президента РФ з посиланням на телефонну розмову Путіна і Порошенко ввечері 19 червня.\n"За ініціативою української сторони відбулася телефонна розмова Володимира Путіна з Президентом України Петром Порошенком. Петро Порошенко поінформував главу Російської держави про основні положення свого плану врегулювання ситуації на південному сході України. Володимир Путін висловив цілу низку коментарів з акцентом на негайне припинення військової операції Києва в Луганській і Донецькій областях", - наголошується в повідомленні.\nПутін, як повідомляється, висловив надію, що при реалізації цього плану першочергову увагу буде приділено вирішенню ключових проблем, що викликали рішучі протестні виступи населення в регіонах.\nНагадаємо, згідно з повідомленням прес-служби Президента України, Путін в ході зазначеного телефонної розмови підтримав мирний план Порошенка.\nПорошенко, як повідомляє прес-служба Президента України, окреслив ключові позиції і графік реалізації мирного плану ситуації на сході держави. Він підкреслив необхідність звільнення заручників та встановлення ефективного режиму контролю на українсько-російському кордоні.\nВін також заявив, що поряд з припиненням вогню розраховує на підтримку мирного плану.\n"У свою чергу Путін висловив підтримку зусиллям по деескалації ситуації в Донецькій і Луганській областях, процесу припинення вогню і реалізації мирного плану Порошенка", - повідомляє прес-служба Президента України.\nНовини України Конфликт с Россией Володимир ПутінКиївПорошенко ПетроРосійська ФедераціяУкраїна


Політична ситуація в Україні вплине на перебіг переговорів з ЄС - Korrespondent.net\nПолітична ситуація в Україні вплине на перебіг переговорів з ЄС\nКорреспондент.net, 17 липня 2007, 11:07\nГолова представництва України в ЄС Роман Шпек вважає стабілізацію ситуації в Україні важливим чинником у переговорах з ЄС про підписання нової посиленої угоди. Про це та інше сьогодні в Брюсселі говоритиме Арсеній Яценюк під час робочого візиту.\nМіністр закордонних справ України Арсеній Яценюк, перебуваючи з офіційним візитом у Брюсселі, планує приділити особливу увагу переговорам з підготовки до укладення нової посиленої угоди між Україною та ЄС. Водночас, глава представництва України при Європейському союзі Роман Шпек заявив, що вирішальний вплив на перебіг переговорів про нову угоду між Україною та ЄС матиме стабілізація політичної ситуації в державі.\nРоман Шпек також зауважив, що не слід переоцінювати значення ухваленої минулого тижня в Європарламенті доповіді депутата Томаша Камінські. Нагадаємо, цей документ містить заклик до Єврокомісії надати Україні перспективу членства в ЄС. Проте, як наголошує глава українського представництва у Брюсселі, цей документ має лише рекомендаційний характер.\nРоман Шпек вважає, що для позитивного результату переговорів з ЄС щодо нової угоди необхідно створити в Україні злагоджений державний механізм із чітким розподілів повноважень міх гілками влади, що дозволить кожній з них стабільно функціонувати „Посилити позицію на переговорах щодо нової угоди може створення в державі системи стабільної політичної влади і належного розподілу прав і обов’язків між різними гілками влади”, - зазначив Шпек.\nВ цілому, дипломат оцінив перебіг переговорів про нову угоду як успішний. Зокрема значного поступу досягнуто у сфері спільної зовнішньої політики, а також в галузі юстиції, безпеки і свободи. Однією з тем, про які міністр Яценюк говоритиме в Брюсселі, Шпек назвав політичну ситуацію в Україні.\nЯк повідомлялося, під час візиту Арсеній Яценюк планує зустрітися з комісаром ЄС з питань зовнішніх відносин Бенітою Ферреро-Вальднер, комісаром ЄС з питань торгівлі Петером Мендельсоном та представником ЄС з питань спільної зовнішньої та політики безпеки Хав’єром Соланою. Також голова зовнішньополітичного відомства планує обговорити з європейськими посадовцями питання щодо стану відносин України та ЄС у контексті підготовки до 10-го саміту Україна-ЄС, який відбудеться 14 вересня у Києві.\nАрсеній Яценюк планує розглянути з представниками ЄС питання щодо ратифікації угод про спрощення візового режиму та реадмісію, а також співпраці у справі врегулювання придністровського конфлікту. Голова зовнішньополітичного відомства України планує обговорити зі своїми колегами стан торговельно-економічних відносин та окремі питання, пов’язані зі вступом України до СОТ.\nАрсеній Яценюк також візьме участь у круглому столі під егідою Європейського політичного центру з проблематики Європейської політики сусідства.


Через злодіїв частина запорізької багатоповерхівки лишилася без світла - Новини Запоріжжя і області Depo.ua\nЧерез злодіїв частина запорізької багатоповерхівки лишилася без світла\nЗ будинку вкрали електролічильники\nКрадії залишили без світла під'їзд дев'ятиповерхового будинку №22 на бульварі Гвардійському в Запоріжжі в ніч на сьогодні, 30 серпня. Вони познімали майже на всіх поверхах електролічильники, передає Depo.Запоріжжя з посиланням на "Правду".\nМешканці однієї з квартир вночі дивилися телевізор. Після відключення електрики вонивикликали поліцію. Люди одразу зрозуміли, що вкрали лічильник, оскільки двома днями раніше невідомий "здійснював огляд" приладів обліку.\nЧоловік, який представив працівником обленерго, активно спілкувався з мешканцями, пояснював, що злодії намагалися викрасти прилади обліку, і він прикручує їх назад. Однак після його візитів в електрощитках залишилися стирчати дроти. Мешканці тепер припускають, що невідомий навпаки підготував лічильники для швидкого зняття.\nСвітло частково лишилося на верхньому поверсі - там злодії "попрацювати" не встигли. На місці злочину працює поліція, ведеться відновлення електричної системи.\nМітки: #Запоріжжя #лічильники #злодії


Що таке аеротруба? Атракціон, який допоможе літати\nАеротруба - атракціон, який допоможе літати\nАеротруба – атракціон, який останнім часом набирає популярності. Раніше конструкція слугувала лише для досліджень та випробувань властивостей тіл у польоті, згодом стала тренажером для парашутистів та професійний спортсменів, а після 2000-их років стала доступна й для любителів екстриму. Тож тепер аби подолати гравітацію не треба підніматися на відстані тисяч метрів над землею – досить завітати в клуб із відповідним обладнанням.\nНині пристрій продовжують активно використовувати для тренувань парашутистів, однак розважитися тут також можуть всі охочі. Існують навіть танці, які виконують в аеротрубі, різні види стрибків, які тут можна практикувати тощо.\nАеротруба дає можливість здійснити справжній політ. Завдяки потужним струменям повітря, які підіймають тіло, людина відчуватиме практично те саме, що й під час вільного падіння. Однак літати тут простіше, оскільки це обмежений контрольований простір. Відтак, бажання ширяти над землею перестає бути нездійсненною мрією для тих, хто боїться висоти та не наважується на стрибок із парашутом.\nЯк влаштована аеротруба\nПринцип роботи аеротруби\nОтож, як же здійснити політ на землі? Відповідь на це питання дає механізм побудови аеротруби. Тренажер дозволяє вільно літати без парашута завдяки сильній тязі повітря – швидкість його сягає понад 250 км год. Тягу створюють спеціальні двигуни-вентилятори. Залежно від їх розміщення треби ділять на надувні та всисні.\nУ надувної аеротруби вентилятори розташовані знизу, тож створюють потужний висхідний потік повітря, який і забезпечує здатність вільно літати без парашута. Водночас, межі зони іноді навіть не мають стін. Таким чином, встановлювати подібну конструкцію легко й на відкритому просторі, тож той, хто «випаде» із потоку, просто приземлиться на оббиту матрацами зону.\nУ всисній аеротрубі основний гвинт розміщений зверху (переважно є ще й бічні гвинти), тому встановлювати тренажер можливо лише у приміщенні, а зону для тренування зусібіч оточують сіткою. Людина може летіти завдяки втягуванню повітря вгору. Усі потенційно небезпечні елементи, як ті ж гвинти, захищені металевими сітками.\nВсисні аеротруби бувають закриті та відкриті. У закритих повітря концентрується у робочій зоні та не виходить на зовні, натомість у відкритих забезпечено вільне надходження повітряних мас.\nТруби бувають різними за висотою та діаметром поля, змінюється і швидкість та потужність потоку, яка пропорційна кількості та потузі вентиляторів.\nВодночас, обладнання для влаштування аеротруби дуже вартісне. Вживані установки для тяги повітря діаметром 2,4 м коштують починаючи з 70 тисяч доларів, нові ж – 95 тисяч та вище. Звісно, на ціну обладнання впливають багато чинників: виробник, висота та діаметр установки, кількість двигунів тощо. Таким чином, ціни коливаються у дуже широкому діапазоні, сягають сотень тисяч доларів – наприклад, аеротрубу з діаметром зони льоту 3 м та висотою труби в 5,7 м вартує понад 600 тис. доларів. Відтак, дозволити собі такий атракціон може не кожен парк розваг та не кожне велике місто.\nТакий вид розваг має чимало переваг та своїх «фішок».\nПрекрасний спосіб для тренувань перед стрибком із парашутом для тих, хто вагається. Окрім того, аеротруба виступає тренажером для професійних парашутистів, адже ефект від польоту дуже схожий на вільне падіння. Ну, і звісно , це вихід для людей із страхом висоти.\nДоступність. Літати в аеротрубі можна дітям від 4 років і людям до 70, із вагою 20-130 кілограмів. Тож мають змогу відчути вільний політ представники категорій, котрі не допустять до парашута. Звісно, перед початком сеансу усі повинні пройти інструктаж, а за процесом уважно слідкує оператор аеротруби.\nСпалювання калорій. Попри те, що процес здається таким, що не потребує особливих зусиль, коли тіло левітує, відбувається активне спалювання жирів.\nМожливість покращити координацію рухів. Коли тіло у буквальному сенсі летить над землею, м’язи «групуються» та активно включаються у роботу. Особливо ефективно задіюється корсет на корпусі, а також пояс нижніх кінцівок.\nНеймовірна розвага для дітей. Навряд чи будь-який інший атракціон зможе настільки захопити дитину та подарувати подібні відчуття. Адже емоції від того, що ти по-справжньому літав над землею, складно із чимось порівняти. Ну, і звісно ж, під час такого вільного польоту в організмі синтезується дофамін, який викликає почуття щастя.\nАеротруба в Україні\nВраховуючи вартість обладнання та вимог до його встановлення наразі більшість навіть величезних парків розваг не можуть похвалитися аеротрубою. Відтак, аби скористатися послугою, доведеться вирушати до столиці, де активно діють дві вертикальні аеротруби для польотів.\nУ 2012 році розпочав роботу тренажер на аеродромі «Чайка», літати тут можна завдяки організації «Аерофлай». Діаметр пристрою – 3 м, тут встановлене обладнання виготовлене у Білорусі.\nРозташована труба поблизу парашутного корпусу «Чайки».\nАдреса: Київська область, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Антонова, 5.\nРозклад роботи: Із вівторка по неділю з 10 до 18 год. Вхідними, окрім того, є наступні після святкових дні. Деталі можна дізнатися за телефонами +38 (067) 297-70-70, +38 (095) 701-38-51, чи на сайті клубу.\nАеротруба в ТРЦ Блокбастер\nТРЦ «Блокбастер», Київ\nУ 2014 році у Києві розпочала роботу друга база із трубою цього ж типу біля розважального центру «Блокбастер» – «ULET.PRO». Її діаметр – 2,2 м.\nАдреса: місто Київ, проспект Московський, 34а.\nРозклад роботи: четвер та п’ятниця – з 16 до 21 год; субота та неділя – з 10 до 21 год.\nДізнатися деталі можна за телефоном чи на сайті «ULET.PRO».\nЦіна на політ в аеротрубі\nЦіна послуги коливається відповідно до кількості осіб, які збираються літати, а також тривалості сеансу. Вартість буде меншою, якщо політ більш тривалий. Проте є мінімальна тривалість сеансу – 2 хвилини.\nТак вартість політати мінімум, тобто 2 хвилини, для однієї особи становить 350-600 грн.\nНатомість 5 хв на «Чайці» – 700 грн, а 4 хв в «ULET.PRO» – 750 грн.\nНа «Чайці» можна» літати до 15 хв, обійдеться це задоволення у 1700 грн. Окрім того, організовують групові польоти для 8-10 людей одночасно, які вартують 3800 грн за 35 хв.\n«ULET.PRO» натомість диференціює ціни на «дорослі» та «дитячі». Зокрема, 2 хв для дитини вартуватимуть 299 грн, 4 хв – 550, 6хв – 799. Також пропонують знижки обсягом до 20% для іменинника у День народження.


Переваги чорних шуб. Кокетка або леді вамп?\nЧорна шуба – найбільш затребуване хутряний виріб, що символізує розкіш і стиль. Підходить під всі типажі і вікові категорії. Чорний – класичний колір, проте шуба, виконана в ньому, не буде виглядати нудно або похмуро. Шуба може бути недорога – мутоновая або з кролика, або статусна – з песця, чорнобурки або чорного соболя.\nПереваги хутра чорного кольору і його відтінки\nОсновні властивості, що визначають популярність шуб саме цього забарвлення – універсальність і практичність. Чорне хутро виглядає шикарно і респектабельно. Особливості чорних шуб:\nне потрібно частих чисток, невеликі забруднення непомітні;\nнемає такої проблеми, як пожовтіння;\nефектно виглядає, актуальна для будь-якого способу;\nлегко поєднується з практично будь-яким одягом;\nКласична забарвлення – максимально кращий варіант незалежно від модних віянь, оскільки шуба – дороге придбання, і змінити її кілька разів за сезон, подібно сукні, буде накладно.\nДо чорного фарбуються хутра різних видів. Результати при цьому виходять різні. За ступенем насиченості розрізняють 3 типи хутра: XX dark, X dark, dark. Розрізняють різні відтінки хутра чорного кольору:\nScandblack – він же «чорний діамант», з ледь помітним кавовим відтінком. Переливається на світлі, даючи насичені сині або фіолетові відблиски. Найбільш розкішний і дорогий варіант;\nBlackNafa – має щільний, насичений, бурий відтінок;\nBlackGlama – легкий відтінок шоколадного.\nЦікавий колір – графітовий. Це – майже чорний, з темно-сірим димчастим відливом. Норкова шуба такого кольору досить рідкісна.\nШтучним тонуванням можна досягти матового чорного кольору. Нерідко в такий колір забарвлюється лама.\nНезвично і розкішно виглядає шуба з хутра сріблясто-чорної лисиці, з чорної подпушью і сріблястими кінчиками волосків.\nАктуальна довжина і моделі чорних шуб\nМоделі чорних шуб різноманітні – як повсякденні, так і ошатні. Їх шиють різної довжини і обрисів силуету, з усіляким декором.\nДля тривалих піших прогулянок вдалий варіант – довга шуба «в підлогу». Недолік – непрактичність, складно сідати за кермо.\nДля активних дам підходящої буде виріб завдовжки до коліна або коротка шубка «автоледі». Варіанти довжини – «жакетка» – до ременя або до середини стегна.\nЕкстремальний крій – болеро. Від холоду не дуже ефективна, підходить не стільки для зими, скільки для весни-осені. Стильно виглядає і здатна зробити образ розкішним.\nВироби міді до коліна або трохи нижче вдалі для зим з сильними перепадами температур. Захищають від холоду поперек, спину і ноги, носяться з сукнями та брюками.\nНайбільш популярні моделі шуб:\nкласична, прямого крою – вдалий вибір при будь-якому зростанні і статурі. Можливе виконання з коміром і з капюшоном. Особливо стильний варіант – з коміром-стійкою, візуально витягує силует і підкреслює шию і лінію скул;\nдовга, А-силуету без капюшона – естетично виглядає, найбільш теплий крій. Відмінно доповнює довгі вечірні сукні. Це може бути тепла єнотова шуба, або виріб з норки, песця, лисиці;\nшуба крою «халат» з поясом – застібка у такої моделі прихована, пояс може бути шкіряний або хутряний. Створює акуратний, аристократичний образ;\nбазовим кроєм шуби до коліна вважається виріб трапецієподібного крою з клешеная по подолу.\nКрім шуб з довгим рукавом, сучасні моделі можуть мати короткий рукав, рукав до ліктя або 3 4.\nЯк підібрати гардероб під чорну шубу\nЗ чим носити шубу чорного кольору – визначається фасоном і довжиною виробу. Оскільки чорний колір універсальний, в загальному випадку виріб підійде під одяг практично будь-якого стилю. У загальному випадку – під шуби максі і міді більше підходить одяг, близька до класичного вигляду, під короткі – більш молодіжного виду.\nТак, довга шуба вдало комбінується з спідницями і сукнями різної довжини – в т.ч. і довгими вечірніми сукнями. Під шубу до коліна підійде вузька спідниця до коліна або трохи нижче, проте надягати під неї розкльошені максі-спідницю не варто: це обтяжить силует.\nПід шубу будь-якої довжини добре підійдуть завужені або класичного крою вовняні штани, особливо добре вони будуть виглядати під коротку шубку «автоледі». Коротку шубку можна доповнити джинсами.\nШапка під чорну шубу\nКласика – під чорну шубу шапка з того ж матеріалу. Виглядає універсально і стильно, однак може здатися нудним або похмурим.\nПри підборі шапки під шубу діє правило: під виріб складного крою вибирається аксесуар простого виду, під шубу класичного фасону можна підібрати щось оригінальне. Під пухнасту об’ємну шубу шапка повинна бути менш об’ємною, щоб образ не став громіздким.\nЧорний колір поєднується практично з усім, так що колір шапки варто підбирати, виходячи з кольору волосся і очей. Однак якщо обрана яскрава шапка, варто доповнити її такими ж яскравими аксесуарами. З шубою добре буде виглядати трикотажна шапка з декором з хутра.\nДовга класична шуба буде непогано виглядати з хутряною шапкою того ж або трохи більше світлого відтінку. Тут варто поєднувати хутро одного виду (скажімо, каракулева шуба з такою ж шапкою) і уникати зайвого контрасту в його забарвленні. В ідеалі – хутро на один-два тони світліше, того ж відтінку, без візерунків (плям та ін.).\nЗ короткою шубкою стильно буде виглядати бере або фетровий капелюшок з круглими полями.\nВзуття під чорну шубу\nЗ хутряними виробами чорного кольору відмінно гармоніюють шкіряні зимові чоботи на широкому стійкому каблуці або шпильці, замшеві чобітки з каблуком і без. Під короткі шубки підходять ботильйони або туфлі на шпильці.\nСучасний молодіжний образ можна створити, надівши під коротку шубку джинси з кросівками або черевиками.\nПереваги чорних шуб. Кокетка або леді вамп? Ссылка на основную публикацию\nБлюфрост - транслит англійського «blue frost», назви штучно виведеного ...


МАУ збільшила плату за роздрук посадкового талона - Радіо Максимум\nМАУ збільшила плату за роздрук посадкового талона\nМАУ збільшила плату за роздрук посадкового талона / volynnews\nАвіакомпанія МАУ оголосила про підвищення збору за роздрукування посадкового талона в аеропорту з 10 до 15 євро. Новий тариф буде діяти з 15 червня.\nЦей збір також буде поширюватися на далекомагістральні маршрути в рамках уніфікації процедури реєстрації на рейс. Відбудеться це уже з 1 серпня.\nІ ще: Бориспільський аеропорт увірвався до трійки найбільших летовищ Європи\nУникнути оплати нового збору зможуть пасажири, які пройдуть онлайн-реєстрацію на рейс і видрукують посадковий талон або ж збережуть його на мобільному пристрої для показу з екрана гаджета.\nКрім того, мандрівники, які прибули в аеропорт Бориспіль заздалегідь, можуть зареєструватися на рейс безкоштовно через кіоски самостійної реєстрації. Зробити це можна не пізніше ніж за 3 години до вильоту. У разі, якщо пасажир прибув до аеропорту, пройшовши онлайн-реєстрацію, в кіосках він безкоштовно зможе роздрукувати талон.\nМАУ збільшила плату за роздрук посадкового талона / avianews\nУперше плату за роздрук посадкового талона в аеропорту МАУ ввела з 1 липня 2017 року для рейсів Київ-Рига і Рига-Київ. Початковий розмір нового збору становив 20 євро.\nЗ 1 жовтня 2017 року збір був зменшений з 20 до 10 євро і поширений на всі внутрішні, а також міжнародні напрямки середньої дальності.\nНаразі роздрук посадкового талона в аеропорту не оплачують пасажири бізнес-класу всіх рейсів, мандрівники, які купили квитки преміум-економ-класу й економ-класу на далекомагістральні рейси, а також пасажири чартерних рейсів.\nЧитайте також: У Південній Америці запустили найкоротший авіарейс у світі


Політики повинні перестати боятися своєї країни – Гриценко | NewsMarket - Новини України та світу\nНовини політики. 15 листопада. Це не європейська цінність, коли заради однієї людини його охоронці перекривають проїзд на вулицях і не випускають людей з будинків, заявив голова партії «Громадянська позиція» Анатолій Гриценко.\nГриценко просить політиків припинити повсюди ходити з охороною\nПолітик поскаржився, що не міг спокійно під’їхати до студії телеканалу ICTV і навіть вийти на вулицю через охорону міністра закордонних справ Костянтина Грищенка.\n«Це загальнодержавна параноя, яка йде від першої особи. Ваш колега – міністр закордонних справ Польщі, який зараз представляє ЄС, на конференції в Ялті ходив сам серед 200 осіб, без охорони. Зупиніть цю параною», – звернувся Анатолій Гриценко до міністра у прямому ефірі програми «Свобода слова».\nДепутат підкреслив, надмірна охорона – це не європейська цінність.\nВін розповів, як один з міністрів, який нещодавно приїхав з Донецька, зайшов у перукарню підстригтися. Але перш ніж він туди увійшов, з десяток охоронців її перевірили. Коли «він стригся, охоронці також стояли поруч і потім на іншій машині поїхали за ним».\nТак поводяться лише окупанти, які приїхали на ворожу територію, заявив політик.\n«Вони не відчувають свою рідну країну, вони її бояться. Але коли ця хвороба пройде, тільки тоді ми швидше підемо до європейських цінностей», – сказав лідер «Громадянської позиції».


Вчені з’ясували, які запахи найчастіше перестають відчувати хворі COVID-19 | Экономические Новости\nВчені з’ясували, які запахи найчастіше перестають відчувати хворі COVID-19\nГоловна » Останні новини » Здоров’я » Вчені з'ясували, які запахи найчастіше перестають відчувати хворі COVID-19\nНайтиповішим проявом COVID-19 в багатьох випадках є втрата нюху або смаку. Вчені з Індії вирішили детально вивчити порушення, викликане коронавірусом, і назвали два запахи, які найчастіше не відчувають пацієнти при захворюванні.\nТак, в ході декількох експериментів фахівці дізналися, чи може про зараження коронавірусом свідчити втрата почуття певних запахів, інформують Економічні новини.\nДля цього медики вибрали п’ять найпоширеніших запахів і перевірили чутливість до них у добровольців.\nСеред таких були: перцева м’ята, часник, кокосове масло, кардамон, фенхель.\nВиявилося, 25% не відчували запаху м’яти, а майже 21% – кокосового масла. І що найголовніше, у більшості з досліджуваних в результаті був позитивний тест на COVID-19.\nТаким чином, вчені прийшли до висновку, що відсутність почуття певних запахів (в даному випадку м’яти і кокосового масла) може бути ознакою наявності коронавіруса в організмі.\nЗа словами медиків, втрата нюху під впливом інфекції відбувається, тому що вона викликає запалення в тканинах носа.\n«У людей з інфекціями верхніх дихальних шляхів часто виникають закладеність, дренаж та інші назальні симптоми, які можуть блокувати здатність запаху «дотягнутися» до нюхового нерва, який знаходиться у верхній частині носової порожнини. Але ми вважаємо, що основна причина, особливо для людей з тривалою або постійною втратою функції нюху, полягає в тому, що вірус викликає запальну реакцію всередині носа, яка може привести до втрати нюхових нейронів», – розповіли фахівці.\nЧитайте: З'явилася можливість передавати запахи через інтернет (ФОТО)\nДо слова, за даними New York Times, порушення нюху і смакових відчуттів як ознаки коронавіруса були помічені у 90% хворих пацієнтів. При чому у 25% цей симптом був єдиним.\nНагадаємо, попередні дослідження вчених привели до розширення списку симптомів COVID-19. У багатьох пацієнтів, які зараз хворіють коронавірусом, були помічені порушення слуху.\nТЕГИ: COVID-19, втрата нюху, запахи


У День Європи в Луцьку було багато чудової музики - «Волинь» — незалежна громадсько–політична газета\nСтрунний квінтет «Vołosi» з Польщі.\nЛюдина і суспільство 19.05.2019, 09:09\nЦьогоріч 18 травня в Україні відзначали День Європи\nЛучани та гості міста змогли насолодитися камерною музикою у виконанні учнів та викладачів музичних шкіл Луцька.\nЗ цієї нагоди структурними підрозділами Луцької міської ради спільно з партнерами підготовлено багато цікавих заходів. Розпочалися вони зранку міжнародною інтелектуальною грою «EuroBrainGame-2019» за участю школярів з Луцька, Бреста Республіки Білорусь, а також з міст Республіки Польща: Люблін, Жешув, Замость і з Бартошицького повіту. Учні старших класів у змішаних командах змагалися у першості знань про ЄС, виконуючи завдання англійською мовою, йдеться на сайті Луцької міської ради.\nВвечері ж на Театральному майдані продовжилися святкові заходи. Так, лучани та гості міста змогли насолодитися камерною музикою у виконанні учнів та викладачів музичних шкіл Луцька.\nПротягом дня у парку культури і відпочинку імені Лесі Українки проводили пізнавально-розважальну програму «EuroFun»: виступи шкільних колективів, конкурси, розваги, майстерки, вікторини з подарунками, діяла мистецька територія для дітей «Звуковий лабіринт «Музика вітру» відбувся мистецький перформанс «Кохання крізь віки», тощо.\nСпільно з лучанами прекрасною музикою насолоджувалися й перший заступник міського голови Григорій Недопад, Віце-консул Генерального консульства Республіки Польща у Луцьку Тереза Хрущ та директор департаменту культури Тетяна Гнатів.\nЗвертаючись до присутніх, Григорій Недопад зауважив: «З 2003 року в Україні у третю суботу травня відзначають День Європи. Наш вибір у напрямку євроінтеграції підтверджує, що рано чи пізно увійдемо в ЄС. Вітаю польський народ в особі пані Терези Хрущ з тим, що цьогоріч Польща святкує 15-річчя входження у Європейський Союз. Ми бачимо як за цей час змінилась сусідня країна. Це є прикладом для нас».\nЗавершився вечір концертом струнного квінтету “Vołosi” з Республіки Польща.\nВідбувся й музичний флешмоб «Європа — наш спільний дім», під час якого духові оркестри військової частини А 1141 Національної гвардії України, Луцького прикордонного загону, Палацу культури міста Луцька та Волинського коледжу культури і мистецтв імені І.Ф. Стравінського спільно виконали Гімн Європейського Союзу.


Авторський урок 👍 | Школьные сочинения\nГлавная ⇒ 📌Сочинения на свободные темы ⇒ Авторський урок\n” Ромео на могилі Джульєтти “, мелодія із кінофільму ” Хрещений\nСьогодні на уроці ми з вами\nпоговоримо про те, що є найкращим і найглибшим із усіх людських почуттів. Воно вічне, як світ, як наша свідомість, як саме життя. Ц е – кохання.\nВізитна картка епохи Відродження. Закохана Джульєтта першою призналась, що кохає Ромео. Чи має він моральне право розповісти про це другу.\nВід якого немає секретів? Як поступив би Ромео в сучасному світі? Доведіть, що смерть Ромео і Джульєтти є свідченням трагедії їхнього чистого кохання. Чому постійним залишається інтерес до трагедії Шекспіра у читачів різних часів?\nЩо стверджує автор у творі? Сучасники Шекспіра одноголосно вважали трагедію оптимістичною. А як думаєте ви? Аргументуйте свою думку.\nМої роздуми над прочитаним твором.\nЯку країну вважають батьківщиною відродження? Шекспір – представник… Відродження.\nВідродження – це звернення митців до культури яких часів? Що говорять перекази про народження Шекспіра? Кому присвячував свої сонети Шекспір?\nСкільки сонетів написав Шекспір? Скільки років було Джульєтті? Де познайомились закохані? В який день Джульєтта мала одружитись з Парісом?\n” Ромео і Джульєтта ” – безсмертний гімн справжньому коханню. Життя Ромео і Джульєтти до знайомства. Перше побачення. Таємне одруження.\nЧи мав Ромео моральне право розповісти про це своєму другу, як ви вважаєте? А як би поступив Ромео в сучасному світі? Аргументуйте свою думку. Уявіть, що ви випадково почули цю розмову.\nЩо Ромео міг сказати, а про що мусив промовчати?\nВчитель: Життя часто буває немилосердним, невблаганні обставини призводять до розлуки закоханих. Та любов не помирає, не розвіюється вітром, вона живе піснею, словом, подихом вітру. Кохання перемогло.\nРомео і Джульєтта довели. Що ніхто і ніщо, крім смерті, не може їх розлучити. Воно вище над пересудами, родовою помстою, ненавистю. злістю, тому воно безсмертне.\nТаким образом, тема Бога занимает значительное место в творчестве Бориса Чичибабина. Реально глядя на мир, поэт понимает, что человек “не может быть свободен от земных, повседневных, житейских забот. Никакой Бог не может этого требовать. Но, живя сегодняшним, люди должны помнить о вечном.\nУ них должны быть непреходящие ценности и святыни, которыми они и будут мерить свою жизнь”.


Комплекс фізичних вправ для м'язів живота і грудей. Готуємося до Міжнародного жіночого дня 8 Березня\nproMistress » Краса » Комплекс фізичних вправ для м'язів живота і грудей -\nДо свят залишилося зовсім небагато часу. Але ж так хочеться добре виглядати. Що ж робити? Негайно зайнятися собою. Якщо ви хочете надіти красиву сукню, вам варто привести в тонус м'язи живота і груді.Достаточно буде, якщо ви кожне з нижчеописаних вправ повторите приблизно 15 разів в 2 прийоми. Дихати при цьому треба не глибоко, а поверхнево, тоді напруга буде менше.\n1. Найпростіший спосіб для тренування м'язів живота - це «скручування». Для цього ви повинні лягти на підлогу і зігнути коліна під прямим кутом. Ви можете опустити голову на груди або просто дивитися у стелю, головне, щоб позиція не змінювалася. Потім за допомогою м'язів живота піднімайте верхню половину тіла і як можна, ближче підтягуйте до колін, але при цьому ви не повинні змінювати позицію колін. Потримайте цю позицію недовго, а потім можете повертатися у вихідне положення.\nЦю вправу можна робити з руками за головою (для верхніх черевних м'язів), а якщо хочете тренувати нижні м'язи, то тягніться руками до носків.\n2. Віджимання. Ми лягаємо на підлогу і ставимо руки паралельно один одному на рівні грудей. Потім повільно піднімаємо тіло і знову опускаємо не до кінця. Завжди стежимо за тим, щоб руки були під напругою. Спина повинна бути завжди паралельна підлозі. Ця вправа напружує більше біцепси, ніж грудні м'язи. Полегшений варіант віджимання: зігнуті в колінах і схрещені ноги, віджимання від стіни або стільця.\n3. Інша вправа - «метелик». Для нього знадобляться дві звичайні гантелі і лавка. Ляжте на неї, візьміть у кожну руку по гантелі і підніміть під кутом 90 °. Розводите руки в різні сторони до тих пір, поки вони не утворюють одну лінію з тілом, а потім знову з'єднувати їх. Напруга на м'язи грудей в цьому вправу найоптимальніше.\n4. Наступна вправа. Встаньте прямо, ноги на ширині плечей, зробіть крок вперед однією ногою і перенесіть на неї вагу тіла. У кожну руку візьміть по гантелі вагою приблизно 1кг. Зігніть руки в ліктях, але не до самих грудей. Відводите лікті в сторони до положення паралельно підлоги і повертайте у вихідне положення. Ця вправа добре як для м'язів грудей, так і для трицепсів.\n5. І ще одна вправа. Початкове положення - лежачи на лавці. Візьміть гантелі і витягніть руки перед собою. Згинайте руки так, щоб лікті знаходилися під прямим кутом.\nІ наостанок маленьке примітка. Якщо у вас під рукою не виявилося гантелей, не біда. Ви можете замінити їх пластиковими пляшками з водою по 1 або 1,5 л, які зручно тримати.\nКомплекс фізичних вправ для жінок з різними типами фігури - н-подібна фігура


Репортажи пользователей сайта Korrespondent.net - Національний план зі скорочення викидів у нинішньому вигляді – нереалістичний | Korrespondent.net\nНаціональний план зі скорочення викидів у нинішньому вигляді – нереалістичний\nСкорочення викидів в атмосферу – одне з найбільш гострих та актуальних питань української енергетики. Та чи повинні на цьому шляху нехтувати інтересами енергетиків? Питання риторичне.\nПокладімо руку на серце: хаос в енергетичній галузі виник не лише через тривалу відсутність очільника Міністерства. Справа ще й в тому, що енергетичну трансформацію розглядають без урахування потреб десятків тисяч шахтарів енергетиків, які задіяні у виробництві електричної енергії.\nТак, у нас на папері є Національний план зі скорочення викидів, однак він не є реалістичним! Для початку необхідна оновлена енергетична стратегія, і лише потім можна вести мову про виконання Плану.\nПрописавши вимоги до підприємств галузі, законодавством не були передбачені джерела фінансування їх модернізації, що цілком логічно поставило втілення плану під питання. Джерела і механізм фінансування з 2018 року на державному рівні не розроблені та не впроваджені.\nПо-друге, нереалістичні терміни виконання Плану суперечать європейським практикам. В Польщі за 27 років вдалось скоротити викид SO2 на 90%, від України вимагається за 11 років треба знизити викиди SO2 на 95%.\nІ це в період кризи, зниження споживання, пандемії, збитковості ТЕС, кризи платежів.\nВкотре нагадаю, що Україна в стані війни! Коли складався План, у нас були інші додаткові потужності, які зараз знаходяться на непідконтрольних територіях. Наслідки військового конфлікту в Україні для теплової генерації: втрата контролю над частиною шахт, дефіцит антрацитового вугілля для 35 енергоблоків ТЕС.\nЗвичайно дуже добре, що ми шукаємо вирішення проблем, але давайте таки будемо реалістами, щоб дійсно наблизитись до вирішення питань НПСВ, ми повинні розуміти як ми будемо розвиватися далі та переглянути терміни реалізації заходів НПСВ.\nТому дуже важливо в 2021 році:\n• Усе ж внести зміни до НПСВ;\n• Визначити на законодавчому рівні джерела та механізми фінансування заходів НПСВ;\n• Визначити процедуру узгодження проектів екомодернізації ТЕС. Кожен проект повинен проходити через аналіз та відбір найбільш доцільного рішення: екомодернізація існуючого блоку або нове будівництво.


Моя подорож до органічних продуктів - ЖИТТЯ\nМоя подорож до органічних продуктів\nЯ не думав надто багато про їжу, незадовго до того, як я завагітніла вперше. Я просто їв їжу. Іноді забагато, іноді недостатньо. Іноді я приготував, а іноді і їв готувати їжу. Їжа була лише засобом для закінчення. Доки не було. Через кілька років, перш ніж я завагітніла, я відвідав одного з моїх перших друзів, щоб мати дитину. Вона мала дуже чіткі уявлення про те, що годувати свою дочку і робити велику частину їжі вдома. Нарешті, вона сказала, що я купую лише органічні молочні продукти. Майте на увазі, це було більше 15 років тому, і, як і більшість американців у той час, я не знав про органічну їжу. Я не бачив жодного в нашому місцевому продуктовому магазині, і нічого про нього не чую з боку засобів масової інформації. Мій друг пояснив все, що знала про гормони та антибіотики в молоці, що ми пили, саме молоко, яке ми давали дітям, і те, що вона сказала, резонувала зі мною. Може бути, це був мені лікар; можливо, це було тому, що я сподівався бути мамою коли-небудь і хотів зробити це прямо від своїх майбутніх дітей. Якою б не була причина, в одному з небагатьох драконівських рішень, які я коли-небудь робив про їжу, я просто пішов прямо в лінію цього дня і перестав купувати не органічне молоко, вершкове масло і йогурт.\nУзнай как живут наши на Гавайях: ожидание и реальность (Січень 2022).\nТеги: Щоденний оздоровчий, здоров'я, здоровий споживання, здоровий спосіб життя, харчування, органічні


Бізнес-проект чи реванш диявола?\nПоказ "Коду да Вінчі" у львівських кінотеатрах буде обмежено на прохання Церкви та міської влади\nСьогодні фільм за романом Дена Брауна "Код да Вінчі" наробив більше галасу, ніж будь-яка інша подія. Про нього пишуть статті, його намагаються заборонити, а хтось ним захоплюється. Чи справді фільм може похитнути християнські цінності, чи треба забороняти його показ? Відповіді на ці питання шукав кореспондент "Поступу".\nВ українських реаліях проти цього фільму повстали християнські Церкви. Представники УГКЦ навіть звернулися до місцевої влади із проханням заборонити показ фільму. Готується відповідне прохання до Президента. Місцева влада вирішила прислухатися до голосу Церкви, і міський голова Львова Андрій Садовий подав прохання до керівництва кінотеатрів.\nТам теж вловили "напрям вітру", і кінотеатр "Кіно" та мережа кінотеатрів "Кінопалац" заявили про обмеження показу фільму. Зовсім не показувати його кінотеатри не можуть, бо є домовленості з дистриб'юторами. Що ж до успіху кінострічки, то, судячи із вражень учасників Каннського кінофестивалю, важко було пророкувати аж такий успіх фільму. Хіба що піар-менеджери стрічки підкупили представників духовенства і ті тепер підігрівають цікавість до цієї посередньої стрічки?\nРелігія як джерело грошей\nНевідомо, чи можна говорити про збіг обставин, однак чомусь пригадується показ іншого фільму про Ісуса Христа. Стрічка Мела Гібсона "Страсті Христові" не лише отримала визнання Церкви, але й виявилася успішною у комерційному плані. Пам'ятаю переповнені кінозали і сльози глядачів. Фільм Гібсона у багатьох людей змінив ставлення до постаті Ісуса і до Церкви. Фільм Дена Брауна претендує на те ж саме. Однак у цілком протилежному напрямку.\nОдно слово, Церква просто побоюється, що стрічка відверне людей від неї і похитне їхню віру. Мабуть, не варто переказувати сюжет стрічки, просто зазначимо одне - свою ставку автори зробили на скандал. Церква, як це буває у схожих творах, щось від людей приховує, Ісус Христос був зовсім не таким, як про це вчить Церква і як його зобразив Мел Гібсон. Священик УГКЦ отець Ігор Калаш упевнений, що фільм Дена Брауна - це реванш диявола за стрічку Мела Гібсона. А от духівник УКУ отець Володимир Ждан та викладач історії світової літератури Ігор Балинський вважають, що цей фільм - ніщо інше, як звичайний бізнес-проект масової культури, який просто за допомогою скандалу заробляє гроші.\nНа сторожі корпоративної етики\nЦеркви хочуть цей фільм заборонити, і світська влада пішла їм на зустріч. Як повідомила прес-служба міської ради, кінотеатри зважили на позицію Церков та особисте прохання мера міста Андрія Садового. Для прикладу, кінотеатр "КІНО" повідомив Львівській міській раді про намір скоротити кількість показів кінострічки "Код да Вінчі" та обмежити термін її демонстрації.\n"На жаль, ми не маємо можливості повністю зупинити показ цієї картини у наших кінотеатрах, оскільки змушені будемо виплатити суттєві штрафні санкції за невиконання договірних зобов'язань. Сподіваємось на розуміння громади міста Львова," - йдеться у повідомленні адміністрації кінотеатру "КІНО", яке надійшло на адресу мерії.\nСхожу позицію зайняли представники мережі "Кінопалац": "Ми не можемо знімати фільм із показу, навіть не можемо різко обмежувати показ, бо є домовленість із дистриб'юторами, - говорить у коментарі "Поступу" менеджер з маркетингу мережі "Кінопалац". - З наступного тижня ми зменшимо показ до двох сеансів у день".\nРеакцію Церкви на фільм "Код да Вінчі" багато хто називає рецидивом епохи Середньовіччя. Однак критики позиції Церкви чомусь забувають, що в кожній корпорації, яка не пропагує духовних цінностей, а просто заробляє гроші, є таке поняття, як корпоративна етика. Якщо хтось належить до корпорації, то, відповідно, повинен дотримуватися тих норм поведінки, які там домінують. До речі, проти цього ніхто не протестує.\nЯкщо сприймати Церкву як одну велику корпорацію, то слід визнати за нею право регламентувати певні норми в середині корпорації, зокрема - забороняти членам своєї корпорації дивитися якісь фільми чи читати якісь книги. Інша річ, що це не завжди виправдана тактика, щоби зберегти віру членів Церкви. У випадку стрічки "Код да Вінчі" реакція Церкви швидше нагадує сплановану піар-кампанію менеджерів Голівуду.\nАльтернатива забороні - пізнання правди\nІнтерв'ю з о. Володимиром Жданом, духівником Українського католицького університету\n- Отче, як Ви ставитеся до заборони цього фільму?\n- Фільм став доступним, і обмежити його перегляд практично неможливо. Я працюю із молоддю в ліцеї ім. Климентія Шептицького і ще перед появою фільму зіткнувся з тим, що учні масово почали читати книгу "Код да Вінчі". Очевидно, вони мали свої думки після прочитаного. Як я відреагував? Я вже збирався сказати учням: "Цю книгу не можна читати, вона антихристиянська". Однак вчинив по-іншому. Коли учні приходили на молитву, я намагався представити їм Євангеліє як справжнє джерело пізнання правди про Ісуса Христа.\nМені здається, що таким чином мені трохи вдалося підготувати їх до адекватного сприйняття фільму. Я вважаю, що найкращою альтернативою забороні є пізнання правди. Заборона завжди провокує цікавість до того, що забороняють. Хоча, насправді, в житті Ісуса Христа, у навчанні Церкви немає якихось прихованих від людей таємниць. А те, що хтось купує цю книгу чи дивиться фільм, то просто вкладає свою лепту в бізнесовий проект масової культури.\n- Цей фільм справді є загрозою для віри?\n- Можливо, це є одна із нагод для людини проаналізувати, як вона вірить і в що вона вірить. Важко сказати, наскільки велика загроза для віруючих від цього фільму. Для людей, які віддалені від Церкви, це може стати загрозою. Адже Церква у творах Дена Брауна подана в досить непривабливому образі - вона начебто приховує від вірних якісь таємниці. І це може бути проблемою для людей із хиткою вірою. Для нас, людей церковних, це може бути стимулом до кращого навчання людей, якими ми зобов'язані опікуватися, щоби схожі речі не ставали для них спокусою. Людина завжди має свободу вибору.\n- Якщо до Вас хтось прийде і запитає, чи можна йому подивитися фільм, що Ви порадите?\n- Мені важко сказати, яку відповідь я дам цій людині. Ми мусимо поспілкуватися, крім того, моя порада залежатиме від того, наскільки я знаю цю людину, наскільки вона утверджена у вірі. Можливо, в окремих випадках справді варто, щоби хтось із віруючих побачив цей фільм і потім його об'єктивно проаналізував. Хоча би задля того, щоби показати, що подана в ньому інформація не може бути альтернативою для пізнання християнства, бо є звичайною вигадкою.\nТворці масового продукту приречені йти на скандал\nІнтерв'ю з Ігорем Балинським, викладачем історії світової літератури в ЛНУ ім. І.Франка та Українському католицькому університеті\n- Пане Ігоре, що на Вашу думку спричинило такий ажіотаж довкола цього фільму?\n- Тут є кілька аспектів. По-перше, це питання статусу християнських Церков. Ставлення до Церкви у постмодерних суспільствах, зокрема в Західній Європі, досить розбалансоване. Я би сказав, що існує криза церковного християнства. Переоцінка традиційних цінностей провокує появу текстів, кінострічок, які ставлять під сумнів те, що раніше не підлягало жодному сумніву. А це якраз цінності, які пов'язані з християнством.\nПо-друге, ми не повинні недооцінювати, але й також переоцінювати статусу в сучасному суспільстві масової культури. Адже будь-яка продукція масової культури претендує на комерційний успіх, і тою чи іншою мірою її творці приречені йти на скандал, на епатаж. Фільм "Код да Вінчі" не є якимось автентичним продуктом, який би заздалегідь був спрямований на церковний скандал. Для прикладу можна згадати твір грецького письменника Нікоса Казанзакіса "Остання спокуса Христа" і відому постановку фільму за цим романом. Якщо у випадку з Казанзакісом ми усе-таки маємо справу із відносно якісним літературним продуктом, то у випадку з Дена Брауном в основі його творів закладений скандал, який повинен принести комерційний успіх.\nПо-третє, мені здається, що окремі заяви представників християнських і нехристиянських церков тільки підігріли інтерес до цього фільму. Церкви повинні виробити якусь спільну позицію, а не віддавати усе це на відкуп реґіональним коментаторам чи то коментаторам, які пов'язані з державними релігійними інститутами.\n- А як би Ви оцінили художню вартість стрічки?\n- Цей фільм не можна оцінювати з художньої точки зору, бо це типовий продукт масової культури. Ми можемо лише говорити про те, чи виконаний він у межах традиційних для масової культури жанрів. Оцінки як такої - якісний продукт чи ні, бути не може. Єдиним мірилом успіху фільму на сьогодні є лише комерційний успіх. А комерційний успіх може з'явитись якраз через свідоме чи несвідоме осудження цього фільму з боку представників різних релігій. Така реакція Церкви є свідченням того, що Церква раніше не звертала уваги на продукти масової культури.\nЧи похитнув фільм "Код да Вінчі" Вашу віру і ставлення до Церкви?\nТетяна Мазур, юрист\nНі фільм, ні книга мою віру не похитнули і не змінили шанобливого ставлення до Церкви. Дивно чути припущення, що цей художній - не документальний - фільм міг похитнути чиюсь віру. Очевидно, що люди, які так стверджують, просто не дивилися його. У стрічці замало фактів, щоб переконати. А сподобалися мені гра акторів та краєвиди, історичні місця Європи, розмови ж про заборону показу фільму мене обурили.