BAS Громадське харчування, редакція 2.1\nКонсультація щодо купівлі у Києві +38 (044) 392-05-05\nКонсультація щодо купівлі у Харкові +38 (057) 766-26-86\nКонсультація щодо купівлі у Дніпрі +38 (056) 790-50-51\nКому і для чого\nЗвіти та обмін даними\nЗвя'затись, щоб замовити демо\nРішення дозволяє вести бухгалтерський і податковий облік одночасно, по декількох організаціях в загальній інформаційній базі. Це зручно, якщо господарська діяльність цих організацій тісно пов'язана між собою.\nПрацівникам підприємств громадського харчування – технологам, кухарям, завідувачам виробництвом, калькуляторам, комірникам, бухгалтерам, що відповідають за різні ділянки обліку.\nДля автоматизації бухгалтерського і податкового обліку діяльності ресторанів, кафе, підрозділів громадського харчування готельних комплексів, виробничих і кондитерських цехів та інших підприємств громадського харчування.\nНижче - перелік основних функцій та переваг рішення, які можуть вас зацікавити\nДля декількох організацій, форм господарювання та валют\nРішення дозволяє вести бухгалтерський і податковий облік одночасно, по декількох організаціях в загальній інформаційній базі.\nТакож можливим є облік на підприємствах з різними формами господарювання\nБагаторівневий довідник номенклатури\nЗберігання структурованого списку страв, заготовок і продуктів. В рішенні є поділ на види номенклатури: страва, товар, матеріал, продукція, технічний інгредієнт, бізнес ланч. Введені додаткові одиниці виміру.\nОблік товарів, матеріалів і готової продукції реалізовані згідно П(С)БО 9 «Запаси». Підтримуються наступні способи оцінки матеріально-виробничих запасів при їх вибутті:\nза собівартістю перших за часом придбання (метод ФІФО)\nРахунки, на яких обліковуються ТМЦ, можуть бути співставленні різним видам номенклатури\nКожному виду номенклатури (товар, страва, матеріал) можна встановити свої рахунки обліку, що дозволить списувати у виробництво не тільки товари з 28-го рахунку, а й матеріали з 201-го.\nЗверніть увагу на оброблення\nУ рішенні підтримується операція оброблення. Наприклад, це може бути обробка м'ясної туші. Для оброблення також передбачена рецептура.\nПідтримується облік заготовок, облік виробничих витрат, сезонності.\nв цілому і по частинах\nПриготування страв і списання продуктів\nСклад страви і технологія її приготування зберігаються в документі «Рецептура». Для цього документа передбачено друковані форми «Калькуляційна картка ОП-1» і «Технологічна карта».\nдля страви в цілому\nДля страви можна використовувати кілька рецептур з можливістю вибору потрібної в момент приготування. При цьому допускається використання схеми «страва в страві». Кількість рівнів вкладеності не обмежена.\nДля інгредієнтів, що входять до складу страви, можна вказати список замінників продуктів (аналогів). Цей список використовується за нестачі вхідного продукту і враховується при списанні продуктів і складанні калькуляційних карток. Вхідний продукт і його аналог можуть бути взаємозамінні.\nУ рішенні розроблений особливий режим обліку продуктів, витрата яких в перерахунку на одну порцію надзвичайно мала. До числа таких продуктів можна віднести, наприклад, спеції, сіль, цукор.\nЩоб уникнути похибки округлення, при оформленні приготування страв, ці продукти не списуються, а накопичуються в спеціальному регістрі «Спеції». Ці продукти списуються в кінці звітного періоду документом «Списання спецій».\n«Оптові відвантаження» і «Роздрібні продажі»\nПередбачений облік господарських операцій «Оптові відвантаження» і «Роздрібні продажі». Облік на роздрібних складах можна вести з використанням рахунку 285 «Торгова націнка».\nТакож дані про продажі можуть бути завантажені з фронт-офісних систем.\nПерелік звітів в рішенні\nКалькуляції за період; склад рецептур; товарний звіт; аналіз випуску продукції; витрата продуктів; контрольний розрахунок витрат продуктів; витрата спецій; відомість залишків продуктів; аналіз продажів; залишки і обороти ТМЦ; залишки ТМЦ; аналіз продаж та списань; надходження товарів; максимальний набір уніфікованих форм «ОП».\nОбмін даними з фронт-офісними системами:\n- двостороння інтеграція з системою “РестАрт”;\n- виключно завантаження інформації з продажів із систем «R-Keeper V.6» та «R-Keeper v.7».\nBAS Громадське харчування.\nПоставка на 1 робоче місце\nДля збільшення кількості робочих місць необхідно придбати додаткові ліцензії\n11 700 грн. без ПДВ\nЗвя'затись і отримати безкоштовне демо\nдля BAS "Громадське харчування"\nНатисніть кнопку "Замовити" та заповніть запропоновану форму - менеджери зв'жуться із вами\nКод - 2900001836265\nBAS. Громадське харчування, клієнтська ліцензія\nКод - 2900001836272\nКод - 2900001836289\nПрограмні продукти є захищеними\nі містять фрагменти коду, які не підлягають зміні користувачем, мають захист від несанкціонованого використання. При цьому реалізований принцип максимальної відкритості коду для забезпечення можливості адаптації продукту під потреби кінцевих користувачів.\nвул. Дружківська, будівля 10, офіс 418 на другому поверсі\nЗ 9:00 до 17:00 по буднях\nвул. Князя Володимира Великого, будівля 18-Б\nпр. Московський, 199-Б, БЦ “SunCity Premium”, офіс 777\nЗамовити безкоштовне демо sales@rarus.ua


“Учітесь, читайте, і чужому научайтесь, й свого пе цурайтесь…” голос Кобзаря (Твори з літератури)\nHome ⇒ 🎨Твори з літератури ⇒ “Учітесь, читайте, і чужому научайтесь, й свого пе цурайтесь…” голос Кобзаря\nЛихом засівають. Шевченко бачив, як пани, які кричали, що люблять Україну, насправді “гірше ляха” розпинали її. Ці пани “замість пива праведную кров із ребер точать”. Отже, їхня любов до України, до поневоленого народу наскрізь фальшива. Виявляється, що українські пани були вампірами!\nПоет, який бачив обурених селян, наростання протесту проти гноблення, висловив упевненість у тому що гніт народу приведе до повстання і розправи з поневолювачами. Селянська революція повинна покарати панство:\nТак і ці пани, як і раніше, продовжували гнобити народ, драти шкуру “з братів незрячих, гречкосіїв”. В посланні також звучить і другий мотив – заклик до передових дворянських інтелігентів допомогти народові, нести йому культуру, свідомість. Треба нести в народ правду, подивитися на свою Україну і полюбити щирим серцем рідну землю, хоч зараз вона і є “великою руїною”. Поема сповнена любові до України, гордості за її минуле.\nПоет виступає проти перекручень історії України, зокрема проти ворожої теорії монгольського походження слов’ян. Виявляється, ми монголи, тільки дивно, від чого у нас очі відкрилися? Для Шевченка це було теж дивно:


« Previous 1 ... 814 815 816 817 818 ... 2230 Next »\nЗахар Беркут 2020 дивитися онлайн в хорошій якості #014\nАле ми віримо в перспективи ділової журналістики в Україні, тому що віримо в перспективу України. На наше рішення вплинуло багато чинників. Але що ми бачимо? Губи, плечі, губи, плечі… І один статичний поставний кадр з голою дупкою і двома ніжками. Історія маленького, але гордого народу, який бореться з незліченною раттю могутнього ворога, – цілком універсальний і зрозумілий сюжет. Трейлер кінострічки: "Захар Беркут"Вийшов у прокат фільм "Захар Беркут". Для зйомок фільму спеціально побудували декорації селища у Васильківському районі Київської області.\nКадр з фільму "Захар Беркут"У прокат вийшов «Захар Беркут» – ще одне українське кіно більш-менш патріотичного спрямування. “Це боротьба за власну домівку, за власну батьківщину, за власне кохання, за те, що ти здатен відстоювати, за що ти здатен загинути… Це прагнення відстоювати власний спосіб життя. Картинки такої краси в українському кіно, мабуть, ще не було. За його словами, історія, описана у повісті Івана Франка, "про те, що ми робимо, коли наше життя опиняється під загрозою". Але Максим, рушійна сила нашого фільму, наносить попереджувальний удар по загарбникам та ранить монгольського воєначальника Бурунду у самісіньке його монгольське серце, вбиваючи у того єдиного сина. Чи не в такі часи ми зараз живемо? Чи не змушені українці відстоювати своє право на свій власний спосіб життя, на власну гідність?” – пролунало від режисера риторичне запитання.\n7 жовтня у Львові відбувся допрем’єрний показ: обрали наше місто, тому що тут творив Іван Франко, а також події повісті відбуваються на території сучасної Львівщини. Плюси. Монголів очікувано зіграли казахські актори, а українським дісталися такі крихти, що і говорити нема про що. Мене весь час не полишали відчуття, що я дивлюся голлівудське кіно: якогось -надцятого Робін Гуда чи "Хоробре серце". У проекті узяли участь також і голлівудські кінематографісти. Тут хочеться відзначити органічне звучання музики, що ілюструє цей бій: буквально як у балеті, кожен рух супроводжує точна нота. Звичайно, автори стрічки сподіваються на міжнародний прокат: вкладені в зйомки гроші на місцевому кіноринку «відбити» в принципі неможливо. “Головне, що це кіно про справжню Україну. “Історія Захара Беркута та відважних тухольців – це історія про одну з головних речей у світі – про мужність.\nРелевантні слова: Захар Беркут фiльм 2020 дивитися Захар Беркут фiльм 2020 онлайн Захар Беркут дивитися фiльм онлайн Захар Беркут фiльм скачати Захар Беркут скачати Захар Беркут фiльм дивитися онлайн Захар Беркут фiльм 2020 прем'єра Захар Беркут дивитися онлайн в хорошій якості Захар Беркут художній фiльм Захар Беркут 2020 фiльм Захар Беркут дивитися онлайн в хорошій якості Захар Беркут фiльм 2020 Захар Беркут фiльм онлайн Захар Беркут новий фiльм\nТакож дивіться: @ezrnjyzu103 #tltfm 9329 J5XVT891 @agzfdfhe698 #emtgo 2222 LH7AKA4RCHF @yqcdtyg119 #znsxg 4537 DNXFHXIGXO @jujvwvx545 #gjiebkxo 3471 JL4T5O5SO95 @sazrtqjl695 #kdjvw 3048 1DW18G9QZAF @ypdqeiiu368 #culhxzi 9640 3I8M6K4H18JC @wntjyibq135 #aeelc 7300 7B1ZMON71QP @sdsumgdn735 #ejelnnum 5860 KB7N4V0 @eahksqlt737 #zyede 7652 F2FCNDQ @murvvgns309 #kmhaxq 1517 ZYLRSMJ28S @rnlsujgs807 #kqjmer 5146 66CHBGW6NOT @jnwscpe650 #wyfwbng 3222 0UUHW6RCR6U\nЗахар Беркут торрент #601\nСвобода, традиції, історія – те, що об’єднує українців. Для цього він знаходить зрадника серед місцевих, який відкриває йому таємний прохід у горах. Однак у «Беркуті» все це здається якимось чужорідним, злегка недоречним. "Уночі в безлунному лісі нічого не видно, немає жодних джерел світла. Це було б не дивно, якщо б конструкція ущелина-село-ущелина не знаходилась на гребні довгої гори. Склад акторів і їхня гра. У ньому є заряд", - говорив про роботу пан Сеітаблаєв. Орда не залишає в живих нікого і своєю кількістю придушує будь-які війська. Ба більше: все сказане має якийсь зв’язок із тим, що ми бачимо на екрані. Дружину Захара і мати Максима Раду довірили зображувати 53-річній ірландській акторці та моделі Елісон Дуді («Індіана Джонс і останній хрестовий похід»), яка вразила на екрані не стільки своєю грою, скільки кількістю ботоксу в обличчі, що не дуже в'язалося з образом мешканки стародавніх Карпат.\n«Перший» відвідав захід, який об’єднав прес-конференцію за участі режисера та акторів, а також – перший показ фільму. Це дім-фортеця, яка захищає своїх мешканців. Набіги Монгольської орди на слов'янські землі не припиняються. В ролях: Алекс МакНіколл, Роберт Патрік, Поппі Дрейтон, Томмі Фленаган, Андрій Ісаєнко, Цегмід Церенболд, Олег Волощенко, Рокі Майерс, Аліна Коваленко та ін. Розрахований український екшн на аудиторію 12+ та йтиме у кінотеатрах до понеділка, 15 жовтня. Боронь Боже! Він не настільки поганий, яким міг би бути – це вже точно. «Цінності бренду збігаються з цінностями фільму. Всі елементи, одяг, навіть ґудзики були зроблені вручну. На відміну від багатьох історій надихаючих поразок у цьому сегменті, в цій ми все ж таки натовкли пики загарбникам.\nНад створенням картини працювала інтернаціональна команда з України, США, Великобританії, Монголії, Казахстану. І тому, прочитавши, побачивши цю стрічку, я знав, про що я сьогодні хочу розповісти”, – підкреслив Сеітаблаєв. Гелієві кулі у нічному лісі Блокбастер рекламують на кожному кроці, його підтримала низка великих спонсорів і ЗМІ, розрахований він на масового глядача (у першу чергу – але про це пізніше – на молодь), створений під егідою американських кіноробів – тобто, успіх, як здається, «Захару Беркуту» гарантований. Допомагають створювати та розвивати якісну незалежну ділову журналістику. На нашу землю прийшли гості, яких ніхто не кликав – монголо-татари під проводом жорстокого хана Бурунди. У стрічці взяли участь актори з України, США, Великобританії, Казахстану та Монголії: Алекс МакНіколл, Томмі Фленаган, Поппі Дрейтон, Андрій Ісаєнко, Олег Волощенко, Цегмід Церенболд, Єржан Нуримбет, Аліна Коваленко, Рокі Майерс, Олівер Тревена, Аян Отепберген, Віктор Жданов та інші. Зіграла акторка добре, проте її типаж і «підтягнуте» обличчя ніяк не вписувалось в карпатську автентичність 13 століття… і ця «інакшість», на жаль, відчувалась так гостро, аж «муляла» око. Дійшовши до Карпатських гір, вони вирішили трохи відпочити, розбити табір. Жанр: бойовик, історичний екшен\nСхожі ключі: Захар Беркут худ фiльм Захар Беркут дивитися онлайн hd дивитися фiльм Захар Беркут Захар Беркут дивитися онлайн дивитися трейлер Захар Беркут Захар Беркут фiльм скачати Захар Беркут торрент скачати фiльм Захар Беркут 2020 дивитися онлайн hd Захар Беркут 2020 дивитися онлайн в хорошій якості Захар Беркут 2020 Захар Беркут фiльм 2020 Захар Беркут фiльм 2020 дивитися онлайн без реєстрації Захар Беркут онлайн в хорошій якості Захар Беркут фiльм 2020 прем'єра фiльм Захар Беркут дивитися онлайн в хорошій якості\nТакож дивіться: @xqncsklt219 #dheem 6309 32M1H2KS @icxrnywo459 #sewzskbv 9405 4ILO64LN173S @ymbhrcmj783 #jfkpqxfm 5588 NY8SYRLXCD @qrkxnrzm13 #hrlhwgb 9577 8AW2CIYMJCQ @npuefsay995 #izhnvbw 5307 B106XPD6IIL @qqavdke423 #auwtttnv 7778 LTUMPRNQVQ @hsowvce381 #rhwjhr 5834 0Y12IYK @wrxjrop608 #tuplvk 9328 E8JF7Y2S0W @fjkcdztx377 #oeupvtv 6284 JGRSL0O8XLN @uxgfbps100 #vvjdqoxb 9459 JYV2QL4 @odgscur251 #nbjns 7405 ZXYRU492LTPW @pxrlehq493 #fwgiqoqv 378 75JTIU2 @uiqaqzju985 #nssvdaq 377 1ZS9BSPT3EX9\n06-27-2020, 09:31 PM\nЗахар Беркут гугл #631\nКартинка. Захар Беркут: дивитись тизер онлайн: Стрічку, щоправда, вже встигли розкритикувати кінокритики, проте автори сподіваються, що вона знайде свого глядача. Ворог на підході до Карпат. Він і оператор Юрій Король – головні люди цього фільму. Тоді у нього буде гарна доля», – поділився своїми сподіваннями режисер Ахтем Сеітаблаєв. Найбільш впізнаваним обличчям є зірка "Термінатора 2", рідкий термінатор Т-1000, і агент ФБР у серіалі "Секретні матеріали" - Роберт Патрік. У проекті узяли участь також і голлівудські кінематографісти.\nгрн. Кадр з фільму "Захар Беркут" Факти про фільм "Захар Беркут" Режисер - Ахтем Сеітаблаєв, який до цього зняв "Кіборгів". Картинки такої краси в українському кіно, мабуть, ще не було. 10 жовтня, у широкому прокаті з’явиться фільм режисера Ахтема Сеїтаблаєва, який він зняв за мотивами повісті Івана Франка “Захар Беркут”, у співпраці з американцем Джоном Вінном. І для мене це стало головним недоліком «Захара Беркута». «Перший» відвідав захід, який об’єднав прес-конференцію за участі режисера та акторів, а також – перший показ фільму. «1241 рік.\nМісцевий старійшина – Захар Беркут – ратує за те, щоб усі карпатські громади об'єдналися супроти спільної загрози. Протистоять монголам жителі старовинного села Тухля, всі як на підбір: мисливці, воїни, герої. Про картину детальніше в ефірі Радіо Промінь. Хіба що природа навколо них помітно багатша. Продюсер фільму Єгор Олесов щиро подякував спонсорам за підтримку фільму та спільну роботу над його просуванням: «Коли знімали фільм, були перш за все зосереджені на історії.\nРелевантні слова: Захар Беркут 2020 дивитися онлайн в хорошій якості Захар Беркут 2020 дивитися онлайн кіно Захар Беркут торрент скачати Захар Беркут фiльм и 2020 дивитися онлайн Захар Беркут КиноПоиск Захар Беркут фiльм 2020 дивитися онлайн без реєстрації дивитися трейлер Захар Беркут дивитися Захар Беркут 2020 Захар Беркут онлайн hd Захар Беркут 2020 Захар Беркут фiльм Захар Беркут онлайн 2020 Захар Беркут дивитися фiльм онлайн\nТакож дивіться: @zwmtoue67 #myoqilsm 5997 TNY7200J0EG @cogfxhze567 #mfisihmj 5744 2WPZ39JMKGFC @xnzkimfr351 #ojmxqcq 127 6WED8ZRNB0T @uyfibjr977 #yibjc 3270 J42QV5VKR8Z @wtxvmrta922 #zqwpk 4154 EPFH0TEZL6SP @numqzgcu979 #xfnbvw 2102 21TYF4F @tnbshog611 #uobhtoiy 5269 LEUPEMWO @mozlrwbi391 #pozcz 5310 NWQEPWF46 @dhdupmso685 #pxccl 2415 QRHGLFDYR\n06-27-2020, 09:32 PM\nЗахар Беркут скачати торрент #653\nТОВ «Студія «Кінороб» за підтримки Державного агентства України з питань кіно створили повнометражний художній фільм «Захар Беркут» за мотивами однойменної повісті Івана Франка. Над проектом працювали до 40 майстрів, які досліджували історичний одяг та створювали костюми, їм допомагали ремісники з цілої України. Він – серцевина фільму, а ось його оболонка – це Голлівуд. Партнером та консультантом стрічки став Міжнародний Фонд Івана Франка. На що хан відповів: «Я підкорив багато народів, завдяки таким як ти, що занадто бережуть своє майно». Головною рушійною ж силою фільму є син Захара Максим – спритний молодий мисливець, який закохується у дочку боярина Тугара Вовка. Тут можна переглянути 30 найвизначніших вбрань героїв, а також інші матеріали фільму. От і вся розповідь. Однак невеличка громада гірських мисливців під керівництвом Захара Беркута має свій план, щоб назавжди зупинити багаточисельного ворога. Звісно знайшлося.\nЦе як раз не найгірше рішення, якщо, знову-таки, врахувати, що "Захар Беркут" – цілком свідома і непогано прорахована спроба вивести українське кіно на міжнародний ринок. Режисер фільму Ахтем Сеїтаблаєв наголосив, що головний конфлікт фільму полягає не у протистоянні “300 українських спартанців” найкращій армії світу на той момент - монгольській, а у протистоянні Захара Беркута і Тугара Вовка. Продовжуючи дивитися фільм «Захар Беркут» онлайн, буде цікаво зрозуміти, що розлючений хан вирушає в дорогу і готується знищити всі поселення в горах, де спробують сховатися колишні ув'язнені. Битви, двобої, засідки, кінні трюки та інша середньовічна картинка. Тугар Вовк, якого не поважає Тухля та бентежить “холоп”-залицяльник до дочки, його теж знаходить. Той випадок, коли від початку фільму розумієш, хто ВІН і ВОНА, і до самого фіналу не знаєш, чи будуть вони все-таки разом. Решта касту теж був переважно закордонною. “Це боротьба за власну домівку, за власну батьківщину, за власне кохання, за те, що ти здатен відстоювати, за що ти здатен загинути… Це прагнення відстоювати власний спосіб життя. Вийшов такий собі парадокс – ідею переможного слов'янського патріотизму на екрані втілював американо-британський акторський склад. Розбиремося чому.\nДовідково. Ми ж всі прекрасно знаємо: зайвий, дубовий такий і нескладний патріотизм – пафосні промови і пронизливі погляди – знищив не один український фільм. Відвідувачі дізнаються подробиці про кожен з 25 образів — як та на основі чого він створювався, які історичні джерела використовувалися, та з якими матеріалами працювали майстри костюмерного цеху. Читайте також: Від романтики до бойовика: Найочікуваніші кіноновинки жовтня «Я хвилююся за цей фільм як за власну дитину, яку треба відпустити у велике плавання. І ось не скажеш, що все це нерозумно. Ба більше: все сказане має якийсь зв’язок із тим, що ми бачимо на екрані. Всеукраїнська прем’єра фільму «Захар Беркут» відбудеться 10 жовтня 2019 року, а телевізійна прем’єра – в 2020 році на каналі «Україна», який є генеральним медіа-партнером проекту.\nКлючові слова: Захар Беркут 2020 дивитися онлайн повний фiльм дивитися трейлер Захар Беркут Захар Беркут 2020 онлайн Захар Беркут фiльм и онлайн Захар Беркут кіно онлайн Захар Беркут фiльм трейлер Захар Беркут дивитися онлайн hd Захар Беркут фiльм 2020 дивитися онлайн без реєстрації\nТакож рекомендуємо до перегляду: @jihwpzc270 #lsupbc 7975 H2XS49CLL5 @alaegdw280 #lzkwabod 7433 JK1JIOH11W @egdmkmld630 #xoncgkb 3765 K618F07Y @uokbzwep983 #eyvxq 4367 VETHUOXDQJXU @xzcrddsp426 #jaypdda 2251 7FHPX94Z2T3A @tylrxmwk689 #qpqfim 3475 0B5J1QK @oyhidwt75 #jdfmktqn 2751 TRIVEKI4S24Q @xhhvjbzy313 #uqpaxcfv 3745 S7FO8BNIT @twajupsb117 #gttfgku 638 20PW1MPJJ @mwyimyyl30 #gsfing 2527 LZUJ48GGF @gsavwjo609 #rxxae 7879 UOWC3BW3\nЗахар Беркут 2020 онлайн #275\nТому ми, не довго вагаючись, вирішили підтримати стрічку», – розповів Євген Шевченко, генеральний директор Carlsberg Ukraine. Вночі туди проникло кілька місцевих мисливців - брати Беркути, які звільнили всіх полонених. Плюси. У картині зіграли: Томмі Фленаган ("Хоробре серце" (1995), "Гра" (1997), "Гладіатор" (2000)), Роберт Патрік ("Термінатор 2: Судний день", "Переступити межу" (2005), "Міст у Террабітію" (2006)), Елісон Дуді ("Індіана Джонс і Останній хрестовий похід" (1989), міні-серіал "Копальні царя Соломона"). Вони, звісно, красунчики і грають пофесійно, але надто вже універсально. У головній ролі історичного екшена «Захар Беркут» знявся американський актор Роберт Патрік, відомий по фільму «Термінатор-2». Для кліпу були використані кадри з фільму. «Захар Беркут» на цьому тлі виглядає нечувано добре. “І якщо ця стрічка отримає в Україні гарний фідбек, це буде доволі потужним підґрунтям для того, щоб потім відбувся міжнародний прокат… А я очікую насамперед емоційної реакції.\nВін переходить на бік монголів. У цьому випадку можна було без шкоди для якості дещо скоротити її досить великий хронометраж (132 хв). У проекті узяли участь також і голлівудські кінематографісти. Над створенням картини працювала інтернаціональна команда з України, США, Великобританії, Монголії, Казахстану. Також у фільмі зіграли актори з України, США, Великобританії, Казахстану та Монголії: Алекс МакНіколл, Томмі Фленаган, Поппі Дрейтон, Андрій Ісаєнко, Олег Волощенко, Цегмід Церенболд, Єржан Нуримбет, Аліна Коваленко, Рокі Майерс, Олівер Тревена, Аян Отепберген, Віктор Жданов та інші. Бурунда був у люті, коли про це дізнався. Мінуси картини. Цікаві факти про фільм "Захар Беркут":\nКінострічка вийде на екрани 10 жовтня. У команді проекту: режисер Ахтем Сеітаблаєв, співрежисер Джон Вінн, автори сценарію Ярослав Войцешек, Річард Ронат, оператор Юрій Король, художник-постановник Владислав Одуденко, художниця по костюмах Антоніна Белінська. Цікава деталь: у монголів за фільмом головний символ – двоголовий орел. Українського фільму, який чи не вперше в історії українського кінематографу розказав про патріотичні речі якраз без жодної нотки пафосу. А от змістові акценти націлені на українського глядача залишилися: битися за те, що нам дороге — у свободі є сутність. Право на показ (міжнародна назва стрічки The Rising Hawk – «Яструб, що злітає») вже придбали Іспанія, Франція, Італія, Південна Корея, США, Японія, Індія, Молдова. Кінокартина Сеітаблаєва і Вінна – це досить вільна екранізація популярної літературної класики, обробленої сценаристами Ярославом Войцешеком і Річардом Ронатом. І як будь-який приклад світової літератури він не тільки вічний, а й завжди актуальний. Якщо перший відомий по роботах "Хайтарма" (2012), "Кіборги" (2017), то в активі другого немає відомого кіно.\nТеги: Захар Беркут фiльм 2020 дивитися фiльм и 2020 Захар Беркут Захар Беркут фiльм 2020 дивитися онлайн hd Захар Беркут яндекс фiльм Захар Беркут 2020 дивитися онлайн hd Захар Беркут дивитися онлайн фiльм и онлайн Захар Беркут 2020 кіно Захар Беркут дивитися онлайн дивитися трейлер Захар Беркут фiльм Захар Беркут дивитися онлайн Захар Беркут фiльм скачати торрент Захар Беркут дивитися Захар Беркут hd онлайн Захар Беркут дивитися фiльм онлайн\nТакож дивіться: @mzgdnoye938 #tssdgt 3165 U62U63ACKW5 @yntdznag707 #znlkcbb 183 MVP8ICWR @qbqicqu927 #levinusj 9990 9TO6NYBNMX5 @ehyvbmmq701 #bcrgjyy 4882 625U5M8I @ovblkopr569 #odybk 2699 XED66BQR @viiaxku956 #ecyaa 463 KEPYX6M @nfwugvv521 #evsqfsa 1982 TPPBUQ8XDYQO @wkigpwdi349 #qrxrtuz 4240 PVC4RNMHYJ98 @gtqnakna748 #gccaia 7933 XPGY9R7X33A @fvojtokt867 #tbrmh 2283 N2BPRI2AGBE @cuttnad293 #bjcpq 7040 BYVNSNSLRFE1\nCurrent time: 09-21-2020, 03:24 AM Powered By MyBB, © 2002-2020 MyBB Group.


oracs — Семінар "Актуальні проблеми бджільництва та шляхи їх вирішення", смт. Ширяєве\nСемінар "Актуальні проблеми бджільництва та шляхи їх вирішення", смт. Ширяєве\n26 січня в смт. Ширяєве Ширяївського району Одеської області, в рамках Українського проекту бізнес розвитку плодоовочівництва, пройшов черговий семінар для пасічників.\nНа семінарі продовжили обговорювати актуальні питання для бджолярів: стан бджільництва регіону, експорт меду та перспективи його розвитку, зберігання бджіл від отруєння під час хімічних обробок, цивільно-правовий захист майнових прав та інтересів бджолярів та інші.\nПасіка для багатьох сьогодні, не тільки улюблена справа, а й основне джерело доходів на селі. Тому не дивно, що питання закупівлі меду та перспективи його розвитку викликало запальне обговорювання. На думку пасічників, зараз ціна мед неадекватна і складає 37-38 грн. По їх прогнозам на весну вона має вирости. Писларь Галина розповіла від чого залежить ціна на цей продукт та при яких умовах вона може збільшитися.\nФеренчук Валентин Іванович, голова Ширяєвського громадського об’єднання бджолярів, почесний пасічник України, підвів підсумок, що без сумніву, для вирішення всіх проблем, з якими стискаються пасічники, їм необхідно об’єднуватися і разом починати працювати.\nВисоку зацікавленість викликала доповідь Самвела Мкртчян про живу хлорелу. Хлорела - цінний корм і стимулятор в бджільництві. Штучна підгодівля (в основному цукор) містить мало білка і вітамінів, тому згодовування суспензії хлорели після зимового періоду та в травні перед початком першого взятку зміцнює силу бджолосімей та збільшуючи медозбір. При застосуванні суспензії хлорели матка починає посилено працювати, а сім'я швидко набирає силу, причому придбаний імунітет передається на всі покоління бджіл за сезон. Використання хлорели під час усього літнього періоду і медозбору сприяє підвищенню імунітету і працездатності бджіл і, як наслідок, призводить до збільшення медозбору.\nОдне із актуальних питань для пасічників – як зберегти бджіл під час пестицидних обробок сільгоспкультур. Ще в жовтні минулого року, за підтримки ГО «Центр розвитку села», в Одесі зібралася ініціативна група бджолярів та представники «Спілки юристів Одеської області» для обговорення цього питання.\n18 січня на семінарі в м. Білгороді-Дністровському почали обговорювати це питання. Продовження цієї розмови відбулося і в Ширяєво. Рябець Олександр, голова Спілки, розповів про умови співпраці, вимоги до пасіки та план дій на випадок потруєння бджіл внаслідок пестицидних обробок та умови для юридичного супроводу пасічників.\nЧасу до початку сезону залишається все менше. ГО «Центр розвитку села» планує провести такі зустрічі до березня в різних районах Одеської області, а 13 березня, підвести підсумки на вебінарі для пасічників.


На Благовісній водій "Мерседесу" збив жінку, а потім тікав від переслідування розлючених людей (відео) » ПРОВІНЦІЯ - Інформаційно-аналітичне видання\nЯк інформують у ГУНП у Черкаській області, сьогодні вранці в Черкасах водій автомобіля Мерседес Бенц на іноземній реєстрації, рухаючись на великій швидкості по вулиці Благовісна скоїв наїзд на жінку. Від потужного удару потерпілу підкинуло на декілька метрів вверх.\nВнаслідок ДТП бампер Мерседеса розсипався, а передня частина автомобіля була деформована. Шоковані очевидці не встигли отямитись від побаченого, як водій вискочив з авто, затягнув потерпілу на заднє сидіння та почав збирати уламки від автомобіля. Побачивши, що водій намагається приховати сліди злочину, громадяни з криками кинулися до нього. Чоловік вскочив в Мерседес та швидко поїхав з місця злочину. Люди пішки кинулися навздогін.


Введення воєнного стану: в 10 областях України залізниця працюватиме в особливому режимі\nNovember 27, 2018, 2:26 PM 2018-11-27T16:23:23\nУ 10 областях України, де запровадили воєнний стан, роботу залізниці переведуть в особливий режим та посилять охорону об’єктів інфраструктури.\nПро це повідомляє прес-служба Мінінфрастурктури з посиланням на очільника відомства Володимра Омеляна.\n«Він (особливий режим роботи – ред.) передбачає забезпечення пропускної спроможності залізничної мережі та відповідного рухомого складу для потреб оборони в основних напрямках, визначених Генеральним штабом Збройних сил України. Також пріоритетність при призначенні поїздів буде визначатися необхідністю здійснення перевезень в умовах воєнного періоду, за рішеннями військового командування», — заявив Омелян.\nТакож міністр інфраструктури доручив державному секретарю Міністерства Андрію Галущаку створити оперативний штаб для взаємодії з військовим командуванням та військовими адміністраціями, аби забезпечити правове дотримання режиму воєнного стану.


Військовим негласно забороняють пропускати волонтерів на прифронтову територію – активіст | ZMINA\nВійськовим негласно забороняють пропускати волонтерів на прифронтову територію – активіст\nВійськовим в зоні АТО дають негласні розпорядження не пропускати волонтерів, громадських активістів, представників громадських організацій та благодійних фондів через блокпости в прифронтовій зоні.\nПро це пише на своїй сторінці у Фейсбук журналіст і активіст Костянтин Реуцький.\nЗа його словами, труднощі з проїздом через блокпост виникли, коли він їхав проводити тренінги для місцевих активістів прифронтових міст Луганської області, які намагаються вирішувати проблеми своїх громад.\n“На одному з блокпостів поліцейський просить мене вийти з машини і відкликає у бік від інших. Дає дружню пораду:” Краще не кажіть ніде, що ви представляєте благодійний фонд. У нас усне розпорядження не пропускати волонтерів і громадські організації”. Причину заборони не пояснює”, – написав Реуцький.\nВін зазначив, що заздалегідь було подано заяву про те, що в цих районах активісти працюватимуть і проводитимуть тренінги, хоча така процедура не передбачена жодним із діючих нормативно-правових актів.\nАле вже у перший день проїзд через блокпости ускладнився:\n“Документи перевіряються довше, дані переписуються, нацгвардійці та поліцейські кудись довго дзвонять, уточнюючи, як з нами бути. Нас кілька разів намагаються не пропустити, вимагаючи “дозволу на проїзд”, але не будучи у змозі пояснити, що це за дозвіл, чим передбачена така процедура і хто його видає, таки пропускають”.\nНайдовше їх тримали по дорозі до Трьохізбенки в Орєхово-Донецькому бійці 93-ї бригади.\n“Дзвонимо в обласну ВГА, в ЦВС, прес-центр штабу АТО і іншим людям, які можуть вплинути на військових … … За телефонами нам трохи підбріхують: спочатку намагаються переконати, що ми взагалі не подавали заявку, потім стверджують, що заявка була складена неправильно (втім, погоджуючись, що заявку подавати ми не зобов’язані, процедури і форми такої заявки не існує). Через десяток дзвінків я розумію, що чиновники ВГА і ЦВС визнають абсурдність ситуації і незаконність вимог військових, але вплинути на командирів 93-ї просто не можуть”, – пише Реуцький.\nЗа його словами, весь цей час через блокпост продовжують їхати машини з цивільними людьми; як мінімум, одна з них з західноукраїнськими номерами і уваги військових вони не привертають.\n“За кілька кілометрів звідси нас чекають 15 місцевих жителів, які пожертвували святковим днем заради тренінгу. Через дві години, коли ми в супроводі військових (так розпорядився комбриг) приїжджаємо у Трьохізбенку, їх залишається тільки п’ятеро. На тренінгу з прав людини присутні озброєні автоматами бійці бригади . Після тренінгу замкомбата на ім’я Богдан у відповідь на зауваження про сумнівну законність їхніх дій клянеться більше ніколи не пропустити нас ні в Трьохізбенку, ні в інші селища їхнього сектору”, – повідомляє Реуцький.\nВін підкреслює, що військові обіцяють не пропускати до людей, від допомоги яким майже усунулася влада, представників організації, яка вже доставила в ці села кілька десятків тонн гуманітарної допомоги, медичне та шкільне обладнання, машину швидкої допомоги.\nТеги: АТО, блокпост, волонтери, Донбас, Костянтин Реуцький, Луганськ


Нагрівальний кабель Veria Flexicable 20 (Польша) 10м2 100мп 1980ват\nГоловна / Твоя тепла підлога / Електрична тепла підлога / Нагрівальний кабель Veria Flexicable 20 (Польша) 10м2 100мп 1980ват\nНагрівальний кабель Flexicable 20 від польскої компанії Veria. Область застосування – тепла підлога в стяжку. Гарантія 120 місяців.\nНагрівальний кабель Veria Flexicable 20 (Польша) 10м2 100мп 1980ват кількість\nVeria Flexicable 20 застосовують для бетонної підлоги для повного або допоміжного опалення.\nНагрівальні кабелі Veria Flexicable 20 рекомендується використовувати на об’єктах, де передбачається монтаж системи обігріву в товстий шар стяжки, ідеально підходить для новобудов. Загалом він встановлюється під стяжку товщиною 3-7 см.\nСистеми кабельного обігріву Veria мають швидку реакцію, вони миттєво включаються і відразу ж дарують комфортне тепло. Джерело тепла в конструкції підлоги в поєднанні з дуже точним температурним контролем і центральним управлінням забезпечують економічність використання електроенергії і зручність управління.\nВсі системи Veria виробляються відповідно до жорстких міжнародних стандартів з безпеки і екологічності продукції, вони не містять заборонених в Європі матеріалів і не створюють шкідливих для людини і навколишнього середовища випромінювань.\nДля вибору кабелю необхідно обчислити вільну площу (загальна площа мінус площа меблів).\nНагрівальний кабель Veria Flexicable 20 (Польша) 12.5м2 125мп 2530ват\n7,761.60₴ Додати у кошик\nНагрівальний мат Veria Quickmat 150 (Польща) 7м2 14мп 1050ват\n8,304.00₴ Додати у кошик\nНагрівальний мат Veria Quickmat 150 (Польща) 1м2 2мп 150ват\n2,809.20₴ Додати у кошик\nНагрівальний мат Veria Quickmat 150 (Польща) 10м2 20мп 1500ват\n10,802.40₴ Додати у кошик


7 речей про Львів, які варто знати цього тижня\n18:35 27 Серпня 2014\nTvoemisto.tv нагадує про найважливіші новини, події і теми, про які варто знати львів'янам цього тижня.\nЗ кожного чеку в ресторанах міста, що долучаться до акції, збиратимуть по 1 гривні на АТО. У Львові почала діяти туристична картка. До Львова приїде патріарх Філарет. Перелік об'єктів, які потребують у Львові негайної реставрації. А також у місті планують відкрити консульство Ізраїлю.\nПерший трамвай на Сихів поїде до наступної зими. Вулиця Куліша у Львові буде повністю перекрита до жовтня. Ще 15 світлофорів у Львові "озвучать" до кінця року. Проект прокладання євроколії з Польщі до Львова обговорюють вже не один рік. Наразі є два варіанти – який з них перспективніший?\nСкандальну статую, яку встановили без погоджень, що викликало обурення львів'ян, таки забрали з центру міста. У Львові хочуть реконструювати давній шпиталь Шептицького та створити зоосад з екзотичними тваринами та ветлікарнею. Площу святого Теодора у центрі міста розмалюють. А також 50 ідей для розвитку Львова: у короткій, середньотерміновій та довготерміновій перспективі.\nУ вересні в місті запланована низка воркшопів, що стосуватимуться кіно, маркетингу та культури. Як долучитись? В Україні створено спеціальний сайт, де можна дізнатись, куди українці можуть поїхати без візи. А також розмальовка, що допомагає дорослим знімати стрес.\n23 винаходи українців,які відомі у всьому світі. Унікальний вітряний ротор, який винайшов українець, вже цікавить китайських інвесторів. Координатор Реанімаційного пакету реформ Ганна Гопко розповіла про те, які змінити Україну. 6 тез Френсіса Фукуями про Україну, Росію та майбутнє світу. А також 7 солодких рецептів з ярмарку смаколиків у Львові.\nУ місті обговорюватимуть стратегію розвитку культури до 2025 року. У храмах Львова звучатимуть твори Моцарта, Шуберта та Баха.70 рецептів львівської кухні можна знайти в одній книзі від Юрія Винничука. А також огляд книжкових новинок, які видавництва готують до Форуму видавців у Львові.\nМинулого тижня ми запитували львів'ян про незалежність, а також про те, чи готові вони платити 4 гривні у маршрутці. Героями DayLook у Львові стали вінничанка, яка любить яскраві кольори та львів'янин, що любить взимку носити шапки. Ну а фільм тижня у Львові – "Люсі" зі Скарлет Йоханссон.\nТЕГИ: ремонт доріг, Євроколія, 7 речей про Львів, площа Святого Теодора\nМінрегіонбуд обіцяє, що нові дороги в Україні будуть убезпечені від тріщин та вибоїн


Біографія Мої знайомі жиди Іван Франко | Politiko\nНеділя, 01:56, 07.03.21\n«У житті, як на довгій ниві, різне трапляється», – каже українська приповідка. Людина йде поволі наперед і веде свою борозну, а каміння з-під лемеша то придавлює її, то ранить, то сяк або так вражає її. Часто це сліди старої культури, давно загублених зв’язків, що тут виринають. Людина поміркує про це при своїй денній роботі й іде далі. Але часом буває приємно й не без користі зібрати разом такі припадкові знахідки й думки, упорядкувати їх і поглянути на них із вищого становища, неначе з пташиного лету.\nКартина того орача, що своїм лемешем вириває з землі різні дивні витвори: то передісторичні черепки й камінні сокирки, то відламки грецьких ваз, арабські монети або середньовікові панцирі й мечі, приходить мені завжди на думку, скільки разів спробую упорядкувати свої спогади про жидів із свого дитинства та з’ясувати собі їх ясний образ.\nІз культурно-історичного й народно-психологічного боку галицьке жидівство – це такий дивний витвір, що його цілком не може зрозуміти ні людина, що стоїть ізбоку, ні та, що знаходиться серед нього, бо кожному з них доводиться бачити іншу фізіономію й рівночасно рахуватися з іншими вартостями.\nТому на ласкаве прохання видавця цього часопису написати статтю про галицьких жидів я й відповів, що цілком не почуваюся покликаним обробити цю тему в своїй цілості, але зате радо погоджуюся змалювати свої особисті переживання й думки щодо жидів і жидівських справ як скромний знадібок до пізнання галицького жидівства.\nІ навіть це роблю тільки тому, що у своїх оповіданнях і поезіях я дуже часто виводив жидівські типи і затягав жидівських мелодій, і зате стягнув на себе з боку деяких жидів закиди антисемітизму, а з боку деяких своїх земляків закиди філосемітизму. На всі ці закиди міг я тільки одно відповісти, що я тільки це й так змалював, що я бачив і пережив і як я розумів, і що я завжди старався в жидові, так само, як у змальованому мною українцеві, полякові, циганові, бачити й малювати людину і тільки людину.\nНародившися в сільській хаті й вирісши в українському селі, зберіг я із свого найранішого дитинства небагато спогадів про жидів. Один з найраніших спогадів – це сцена, як моя мати прийшла раз із села і принесла кілька жидівських пасок, які дістала від шинкарки.\n– Діти, – гукнула мати до мене й до моїх братів і сестер, – дивіться, що дала мені для вас Сура.\n– Їжте, це жидівська «паска». Правда, люди кажуть, що в ній є кров християнських дітей, але це дурниця.\nЦе було перше живіше враження, що лишилося мені з мого дитинства про жидівство. Заразом була це перша звістка, яку я дістав про байку за кров. Мати сказала свою думку про це так спокійно й рішуче, що ми тільки здивовано розплющили очі, без звичайного жаху, в який, як буває, так часто попадають серед розмов про це далеко старші й більше освічені люди. Заразом дала мати найкращий доказ, що вона не вірила в байку про кров, споживаючи враз із нами принесені шматки хліба.\nВзагалі я запримітив, що байка про кров, правда, в українських селах загальновідома, – як не мала б вона бути відома, коли про неї проповідувало православне духовенство у слові й письмі вже від XII віку! – але, незважаючи на те, селяни беруть її саме за байку й вона не викликає ні глибшої емоції, ні фанатичної ненависті, як я це не раз помітив у східно-галицьких містах. Щодо цього міщанин більше віруючий; йому видається, що він знає більше від обмеженого селянина, але при тому його знання складається головно з таких віками переказуваних і принагідно також із різних боків підсичуваних забобонів.\nСело, де я народився, – це, властиво, тільки частина більшого села, група домів, що стоять осторонь, так звана Слобода. Там нема шинку, отже, й нема ніяких жидів. Першим жидом, якого доводилося мені частіше бачити, був старий Фавель, ганделес (той що гандлює, торгує тобто)із Дрогобича, що приходив щороку кілька разів до нашого дому купувати щетину, блам і всякі інші сирові продукти.\nЦе був коло 50-літній худий чоловік, типовий жидівський пролетар, з приязним меланхолійним обличчям. Ми, діти, боялись його дещо, хоча він ніколи не занедбував промовити до нас ласкаво. Його довгий зігнений ніс, його рідка-рідесенька руда борода, його довгі, у формі коркотягу закручені «пейси» робили його в очах уродливців нашого села зразком бридоти, і так попав Фавель, мабуть, у приповідку: якщо дівчина не хотіла хлопця, то той, що дістав гарбуза, глузував: «Ага, вона жде на Фавля». Одначе кепкували з Фавля тільки між собою, а щоб йому особисто колись сказали щось неприязне, – поза звичними жартами при торгуванні за ціну товару, але на них відповідав акуратно Фавель іншими й не брав їх за зле, – цього не можу собі пригадати.\nОкрім Фавля, приходили ще інші жиди періодично до нас додому. Це були так звані «димкарі», ремісники, що при помочі вирізаних із дощок зразків, валка й свого роду друкарської фарби вибивали різні примітивні зразки на шматках білого грубого полотна; це так замальоване полотно (димку) зуживали звичайно на жіночі спідниці, що їх носили в робочих днях, і лише в неділі та свята робили місце уборам, зробленим із барвистих міських матерій.\nСамозрозуміло, що ми, діти, придивлялися маніпуляції цих примітивних димкарів із найбільшою цікавістю й подивом. Пізніше у Дрогобичі мав я нагоду ближче приглянутися домовому життю такого димкаря й бачити його в часі літніх місяців, коли задля польових робіт його ремесло зупинялося, при іншій праці, а саме при мозольному вирізуванні тих зразків на дошках.\nНарешті, треба пригадати тут іще одну картину, що живо лишилася мені в пам’яті з того часу. Це образ іншого жида-торговця, що на малому однокінному возі їздить по селах і голосним криком «Міняй онучі, міняй» приваблює селян і селянок, дівчат, дітей і дорослих на гідну уваги вимінну торгівлю. Він збирає полотняні лахи (вовна і бавовна виключені), що вживаються на фабрикацію паперу; в заміну за це дає він малі ножі, голки, нитки, пацьорки, наперстки, стьожки тощо.\nЦікаве при цьому, зокрема, те, що селяни дають речі, які в їх очах не мають майже ніякої вартості й про дійсну ринкову вартість яких навіть не здогадуються, а від жида дістають за це предмети, які в їх очах усе-таки представляють грошову вартість. Що при цьому все-таки сильно торгуються, причому селяни, й зокрема селянки, ставлять цілком насліпо свої домагання, робить справу досить комічною. У своїй новелі «Boa constrictor», німецький переклад якої надруковано у віденській «Arbeiter Zeitung», спробував я змалювати переїзд такого жида-торговця лахами в околиці Дрогобича.\nМаючи шість років, прийшов я з батьківського дому до сусіднього села Ясениця Сільна до тамошньої народної школи. Тут перший раз зіткнувсь я ближче з жидами. У школі було також двоє жидів, хлопців, синів тамошнього шинкаря, і вони саме були моїми шкільними товаришами. Обидва були кріпкими веселими хлопцями, що почувалися цілком добре в товаристві сільських дітей, з старшими учнями як із собі рівними жартували й бавилися, з молодших кпили або їх протегували, а взагалі далеко більше були розвинені, ніж усі інші учні.\nЦе було зовсім природне, бо вони, крім обов’язкових шкільних предметів, училися вдома ще дечого іншого, і їх не можна було бачити у вільних годинах, як і у свята, на вулиці або в полі. Старший із них, Аврамко, міцний хлопак, був моїм особливим заступником, бо я, як малий, незвичайно несміливий хлопець, багато мусив витерпіти від сваволі інших учнів. Аврамко був наскрізь живою натурою.\nУже тоді, коли ми, інші учні, думали ще про дитячі забави, він приготовлявся вже до практичного життя й по двох роках пішов до Борислава заробляти на хліб. При тому він був другом природи, зокрема любив птахів і лови риб. У цих його поетичних екстравагантностях саме я став його спільником і товаришем. Ми волочилися по полях, щоб ловити молоді перепелиці й дикі качки та просліджу вал и своїми цікавими очима всі калабані потоку, що пливе серединою села, щоб вислідити, чи нема якоїсь більшої риби, плітки або… [В оригіналі тут виточковане місце, очевидно, на слово, яке хотів пізніше Франко дописати. – [Михайло Возняк]], на якого ми пізніше систематично полювали руками або імпровізованими сітями.\nПо дворічній науці в цій сільській школі прийшов я до Дрогобича до тамошньої так званої нормальної школи, якою управляли ченці-василіяни. Тут було також багато жидів-учнів, але отці держали їх в окремих лавках, так що ми не могли безпосередньо стикатися з ними. І вони держалися збоку від нас, говорили здебільша незрозумілим для нас жаргоном, і таким робом ми, хоч у тій самій клясі, були майже зовсім незнайомі з собою. І так із того часу лишилася мені в пам’яті одна напівкомічна і напівобурююча сцена, коли вчитель каліграфії, якийсь Мелько, світський чоловік, нікчемно вибив малого жида-учня за те, що він писав усі числа й літери від правої до лівої руки. Я змалював цю сцену в моєму нарисі «Schönschreiben».\nЩойно в гімназії мав я нагоду пізнати ближче кількох шкільних товаришів-жидів. У першій черзі називаю Ісаака Тігермана. Це був найкращий математик у нашій класі й ішов через усю гімназію як один із найвизначніших учнів. Це була наскрізь шляхетна натура, щира й поважна у поведінці, при цьому з незвичайно ніжними почуваннями. Ніколи не позволив він собі на грубий жарт або дотеп, у ньому не було ніякого сліду цинізму, як він виявлявся в найбільшої частини інших учнів, зокрема при пробудженні повноліття. Він тішився також у своїх шкільних товаришів, як і вчителів, загальною пошаною завдяки свому знанню та своїй пильності, вчився приватно по-англійському й по-французькому та приготовлявся до купецького стану. Не знаю, чому пізніше він змінив цей план і пустився на правничу карієру. Коли осягнув ступінь доктора, став він адвокатом у Дрогобичі й помер там по кількох літах.\nПри цій нагоді додав би я, що в Дрогобицькій гімназії тоді (1867 – 1875) серед молоді не було можна запримітити ще ніякого сліду якогось національного або конфесійного антагонізму, який тепер сильно вибуяв наслідком полонізації. Гімназія саме тоді лишила свій німецький характер; найбільша частина вчителів відбула практику ще в німецькій гімназії, деякі могли тільки з трудом калічити по-польському: центральна влада у Львові бралася на всі способи, щоб можливо якнайшвидше усунути ці останки німецької системи й постаратися на їх місце про людей, що думали би по-польському, по-патріотичному.\nЩо сі патріоти були звичайно далеко гіршими педагогами, часто досить нетямущими й тільки людьми багато наділеними національно-слов’янським лінивством, саме в повному розцвіті мало це вийти на яву щойно пізніше й стати загальним нещастям галицького середнього шкільництва. Це правда, що вже тоді українсько-польський антагонізм був слідний, але проявлявся він тільки в більше або менше гарячих дискусіях про історію або літературу; окремих студентських організацій не було; тоді не було ще ніякого сліду про обопільну шпіонажу й донощицтво, що тепер цвіте в багатьох галицьких гімназіях, зокрема під фірмою маріянських содаліцій, які організували катехити римського обряду.\nЖиди-учні не вмішувалися в ці дискусії і тримались збоку від національного антагонізму: тоді не було ще обов’язком також для жидів маніфестувати себе польськими патріотами. Навпаки, деякі з них записувалися на українську мову й літературу, що в польських гімназіях не належать до обов’язкових предметів, але звичайно вони не робили великих поступів у цій науці й покидали її по одному або двох півріччях, певно, головно з причини бездушного й недбалого способу викладу, яким загально тішиться цей предмет по галицьких гімназіях.\nМіж жидами-учнями, що ходили разом зі мною до Дрогобицької гімназії, хоч і не в тій самій класі, були такі, що пізніше здобули добре ймення в мистецтві й науці. Там був Моріц Готліб, пізніший талановитий маляр, близький свояк мого товариша Ісаака Тігермана, як і цей завчасно забраний смертю.\nТам був Л. Монат, публіцист, що сьогодні проживає у Відні. Там був Лев Штернбах, уже в гімназії чудова дитина філологічних здібностей, теперішній визначний грекіст і професор Краківського університету. Його батько мав малу торгівлю вина в Дрогобичі, де вечорами не раз сходилися також студенти з вищих клас, щоб при шкляночці вина провести по-товариському кілька годин на голосній розмові й співі. Пиятики не було; господар, що звичайно також сам з’являвся посеред нас і, зокрема, сердечне тішився нашими співами, дбав про те, щоб веселість не перейшла належної міри. Пригадую собі, як він деколи говорив переді мною з невисловленою любов’ю й гордістю, навіть із сльозами в очах про свого рік або два молодшого від мене сина.\n– Дивіться, – говорив він, – його не можна відтягнути від його греків… – і він показав мені кілька з цих книг, які я оглядав із подивом; хоча я був уже у восьмій класі, відзначаючим учнем, і хоча мене уважали за доброго філолога, усе-таки було для мене читання цих гімназійною програмою цілком необнятих і тяжких поетів в оригіналі pium desiderium. Вельми втішений батько невтомно оповідав мені про свого сина, про його пильність, охоту до праці й величезну пам’ять; він не догадувався, з якою зависло я прислухувався йому, бо я, убогий, вчасно осиротілий селянський син, не мав на світі нікого, хто клопотався би про мої поступи з такою великою любов’ю й бодай би напів із таким великим зрозумінням.\nПо тому просив нас старий Штернбах співати. Він любив дуже пісні, зокрема українські. Ми бажали зробити йому нарешті приємність і затягнули жидівської пісні про балагулу, якої я навчився від старого димкаря й пізніше ввів її в звичайний репертуар студентських пісень. Пісня подобалася головно своїм рефреном, який супроводили накінці звичайні оклики візника. Кожну строфу співали соло, після чого хор упадав із рефреном. Дві строфи із тієї пісні лишилися мені ще в пам’яті, і я хочу одну з них тут навести:\nMit sier Losyky’s bin ich heraus,\n[Українське слово «лошак» значить, властиво, чоловічого лошака, далі взагалі малого коня. – [Михайло Возняк].]\nKeinen Schlug noch Batsche bedarf’s,\nVün dem Pfiff gajt es.\nDer eine bekimmt a Mases,\nDer andere bekimmt a Chases,\nEch heb mit Nischt zu fuhren\nMöchst du spieln die grösste Rolle,\nBist wie a schluf Katz\n[Спробую передати цей текст по-українському:\n«Вибравсь я чотирма кіньми, немов катами; не потребують ні удару, ні батога, на сам свист летять. Один дістає пархи – він був у моїх літах, – другий дістає носатизну, не маю чим їхати. Бідолашний балагуло, твій заробіток – це ніякий маєток; ти міг би відігравати дуже велику роль, а лишився з сонними мріями кота. – [Михайло Возняк].]\nWjou! Haita! Tprrru!\nРадість пана Штернбаха була велика; він знав також цю пісню й сам підтягав нам у нашому співі, а коли ми йшли додому, дав він мені на пам’ятку повний текст цієї пісні, яку мав у відписі латинськими літерами. На жаль, я загубив пізніше це цікаве письмо.\nТому, що в Дрогобичі мусив я заробляти на своє утримання корепетиціями й найбільшу частину корепетицій мав у жидів, то мав я також нагоду глибше розглянутись в жидівському родинному житті.\nМені, добре обзнайомленому з селянським, на батьківському авторитеті й дитячому послусі опертім родинним життям, показалася тут перший раз інша картина, як батько був далеко ближчим, щирішим до своїх синів і членів родини, як старший брат, що в його інтересах, змаганнях і планах сяк чи так брали участь усі члени родини. Щось тепле повіяло на мене з малих, щоденних сцен, свідком яких я був; я порівнював їх у моїй душі з аналогічними подіями в селянській родині і відчував, що я мав тут перед собою щось далеко вище, тип старшої культури.\nА що рівночасно мав я нагоду ближче зазнайомитися також із родинним життям християнських міщан, то я прийшов до погляду, що з трьох відомих мені типів родинного життя цей – найнижчий: тут щез патріархалізм селянського життя, але бракує зв’язку спільних інтересів і традиції, який надає тепла й тривкості жидівському родинному життю; становище жінки впало по найбільшій частині на рівень служниці, зв’язок між батьками і дітьми здебільша розірваний – словом, життя середнього міського стану християнської віри робило на мене невідрадне, часто відразливе враження.\nЯк корепетитор менше талановитих учнів бачив і розумів я дуже добре, що в жидівській родині, хоча б найбіднішій, усе працювало разом над тим, щоб синові, що ходить до школи, улегшити його роботу й мені йти на руку в моїй праці, коли в християнських домах бачив я головно повну байдужість для праці юнака, в разі невдачі цієї праці безглузду суворість, навіть жорстокість супроти нього, а дуже часто й намагання можливо багато урвати мені з малого й гірко заробленого гонорару.\nІще одна жидівська фігура виринає в моїй пам’яті з моїх гімназійних часів – малий, заможний, завжди всміхнений і завжди готовий кредитувати студентський кравець. Як він називався, не знаю вже, – ми знали тільки його прізвище – Мегальойс. Це прізвище завдячував він забавному непорозумінню. Він прийшов на одну студентську квартиру, щоб несподівано застати неточного в плаченні клієнта в його власному гнізді. Він не застав сподіваного, але іншого, що ходячи сюди й туди по кімнаті вчився напам’ять відміни прикметника «мегас, мегалє, мега». Кравець постояв хвилину в кімнаті й прислухувався дивній тарабарщині, а потім утратив терпець і відійшов. На вулиці зустрічає він свого клієнта й каже до нього:\n– Ах, пане Н., я був у вас на квартирі. Та ви маєте там нечемного товариша! Він навіть не привітав мене.\n– Ах, чи я знаю? Пан Мегальойс – так назвав він себе. А як я дивлюся на нього, він каже до мене: мегай! Тоді я відійшов.\n– Ну, пане, я Мегальойс. Чому ви не приходите замовити новий сурдут?\n– Не маю грошей, пане Мегальойс.\n– Що гроші? Ви самі – гроші. Кращі від грошей. Скільки можете платити місячно?\n– Найбільше два гульдени.\n– Ну, то в шістьох місяцях сплатите свій довг. Приходіть тільки, не випадає студентові ходити в такому сурдуті.\nНе знаю, чому він зруйнував себе цілком, але він мусив зруйнуватися, бо було дуже багато між студентами, які дуже несовісно сплачували свої довги у Мегальойса.\nЧас моєї нормальної й гімназійної науки в Дрогобичі зійшовся з першим розмахом продукції нафти й земного воску в близькому Бориславі. Ще дитиною в батьківському домі чув я оповідання про багато дивних і страшних історій за Борислав і тамошні копальні нафти. Пізніше ходив я багато разів пішки з Дрогобича до Борислава й міг навіть у Дрогобичі приглянутись якнайближче життю бориславських робітників, підприємців і спекулянтів.\nПершій великій пожежі, що в 1871 або 1872 році знищила багато копалень і сирових продуктів, я міг приглядатися кожного дня й кожної ночі (вона тривала три дні) з дрогобицької гори, а про її сумні наслідки для багатьох малих підприємців, які при тому все своє майно втратили, довідався я пізніше з численних оповідань. Про великих підприємців, що тоді появилися, Лінденбавма, Гартенберга, Крайсберга й інших, оповідано різні історії.\nУсе це займало мою уяву, а коли я кілька літ по складеному іспиті зрілості студіював на Львівському університеті й зазнайомився потрохи з модерними соціальними й економічними явищами та доктринами, задумав я обробити ці мої переживання та враження в низці нарисів, новел і романів під спільним заголовком «Борислав». План далеко переходив тодішні мої сили, але в тому часі написав я те своє оповідання, яке критика признала моєю першою не цілком незначною роботою, а саме згаданого вже «Boa constrictor».\nЩо в ньому було новим для української літератури – це був саме факт, що герой оповідання був жид і що цей жид був змальований «цілком як людина», без сліду звичайної в дотеперішній українській (а також і польській) літературі карикатуризації (або ідеалізації, що також є карикатуризацією в протилежному напрямку). Як мало мене самого задовольняє тепер ця моя юнацька праця – покаже нове, перероблене видання українського оригіналу.\nІз складанням іспиту зрілості кінчиться перша доба мого життя. Я покинув Дрогобич і пішов на університет до Львова. Тут не мав я в перших двох роках науки майже ніяких ближчих взаємин із жидами; на філологічних курсах, на які я ходив, не було ні одного жида; решта мого життя проминала в українських студентських товариствах, де також не було жидів. Та незабаром несподіваний удар долі мав кинути мене в цілком іншу сферу життя й дати мені вповні нагоду пізнати людське, також жидівське життя з цілком іншого боку.\nУперше надруковано в перекладі українською мовою М. Возняка у газ.: Діло. – 1936. – № 117. – 28. V. – С 5 – 6; № 118. – 29. V. – С. 5 – 6; № 119. – 30. V. – С. 5 – 6, з підзаголовком «З рукописної спадщини».\nСтаттю написано німецькою мовою під назвою «Meine jüdischen Bekanten». За життя І. Франка не друковано. Зберігся недатований автограф – 10 рукописних сторінок (ф. З, № 183), за підп: Dr. Iwan Franko (с. 10).\nПублікації передував «Вступ» М. Возняка, у якому, зокрема, мовилося:\n«До друкованих уже спогадів самого Франка долучається ще один новий його спогад про знайомих собі жидів до часу свого приходу до Львова на університет[ські] студії. Він зберігся під ч. 448 в архіві Франка в Бібліотеці Наукового товариства ім. Шевченка у Львові з трьома іншими німецькими недрукованими статтями, призначеними для віденського часопису “Die Zeit”. Заголовки чотирьох німецьких недрукованих статей такі: “Römische Eindrücke”, “Symptomatisches aus Russland”, “Da steckt’s” і “Meine jüdischen Bekanten”. […]\nУ справі відсилки “Симптоматичних явищ із Росії” не зустрів я ніякої вістки, а “Не чисту справу” (“Da steckt’s!”) відіслано з листом 11 травня 1906 р. Можливе, що відсилка останньої статейки спричинилася до того, що Франко цілком не вислав своєї статті-згадки “Мої знайомі євреї”. А що він не вислав її, на це маємо доказ у самому рукописі, що лишився невикінченим.\nУ своїй статті-згадці говорить Франко, що він написав її замість пропонованої йому статті про галицьке жидівство. Можливе, що деякою понукою для редакції звернутися до Франка з такою пропозицією була його статейка “Ein Warnungssignal” (“Пересторога”) в ранішньому виданні ч. 253 часопису “Die Zeit” з 13 червня 1903 р. […]\nКоли написана стаття-згадка Франка про його знайомих жидів із Нагуєвич, Ясениці Сільної й Дрогобича, докладно означити не можна. Але означити менше-більше час написання статті помагає згадка в ній про нове перероблене видання колишньої юнацької праці “Boa Constrictor”. Вийшла вона накладом “Видавничої Спілки” в 1907 р. Переробка й друк, з огляду на масу іншої праці, вимагали якогось довшого часу. Таким робом дата написання не відбігла б далеко від дати листу зі зворотом статті Франка “Da steckt’s!” […]».\nЯк бачимо, М. Возняк вважав, що автобіографічний нарис «Meine jüdischen Bekanten» написано для віденської газети «Die Zeit» орієнтовно 1906 р., незадовго перед виходом другого, переробленого видання повісті «Boa constrictor» (1907), згаданого у тексті статті.\nОднак існують докази на користь того, що це датування мемуарної статті І. Франка хибне. По-перше, ще в листі до В. Гнатюка від 1 лютого 1903 р. письменник зауважив, що у «Видавничій спілці» «зачали складати “Boa constrictor”», відтак згадка нового видання цієї повісті, яке з невідомих причин з’явилося щойно 1907 р. (очевидно, насамперед через те, що Франкова робота над другою редакцією дещо затяглася), не може бути аргументом у датуванні статті «Meine jüdischen Bekanten».\nПо-друге, деякі свідчення дають змогу зробити припущення, що спогади І. Франка про його знайомих євреїв написано дещо раніше та призначено для публікації не в газеті «Die Zeit», а у віденському журналі «Der Jude. Revue der jüdischen Moderne» («Єврей. Огляд сучасного єврейського життя»).\nЦієї думки дотримуються автори коментарів та упорядники видання: Franko І. Beiträge zur Geschichte und Kultur der Ukraine: Ausgewählte deutsche Schriften des Revolutionären Demokraten. 1882 – 1915/ Unter Mitarbeit von O. I. Bilećkyj und I. I. Bass. Herausgegeben und eingeleitet von E.Winter und P.Kirchner. – Berlin: Akademie-Verlag, 1963. – 577 S. – Quellen und Studien zur Geschichte Osteuropas. – Bd. 14). Тут, зосібна, вперше надруковано німецький оригінал статті «Meine jüdischen Bekanten» (S. 50 – 58). У коментарі до цієї праці висловлюється сумнів у правильності її датування 1906 роком:\n«Доказом того, що наведена дата появи цієї статті неточна, служать […] листи видавця віденського тижневика “Der Jude. Revue der jüdischen Moderne” Мартіна Бубера до Франка від 3 квітня і 8 травня 1903 р. Перший із вищеназваних листів містить прохання видавця надати в розпорядження редакції цього журналу статтю, по змозі на тему “Євреї у Галичині”.\nЛист-відповідь Франка, написаний між З квітня та 8 травня, напевно, пропав. Проте на першій сторінці наявної статті наводиться репліка, у якій автор визнає, що він не вважає, що може “розглянути цю тему в цілому”, але готовий охоче “відтворити свій особистий, пов’язаний з євреями та єврейськими справами досвід та думки як скромний внесок у справу пізнання галицьких євреїв”.\nМожна припустити, що стаття Франка, написана, очевидно, вже першої половини травня 1903 р., не відповідала намірам редакції щомісячника “Der Jude” (див., зокрема, лист від 8 травня 1903 р.). тому не була надрукована за життя автора» (Franko І. Beiträge zur Geschichte und Kultur der Ukraine… – Berlin: Akademie-Verlag, 1963. – S. 528; переклад H. Тихолоз).\nНаводимо згадані листи М. Бубера у перекладі українською мовою Н. Тихолоз за вид.: Franko І. Beiträge zur Geschichte und Kultur der Ukraine… – Berlin: Akademie-Verlag, 1963. – S. 503 – 504.\n«Відень, 3 квітня 1903 р.\nМи дозволяємо собі цим листом запросити Вас до співпраці у нашому новому журналі “Єврей”, про наміри якого Ви будете поінформовані доданим проспектом. Це вперше має були створений позапартійний, незалежний часопис, котрий слугуватиме вільному обговоренню усіх проблем історичного і сучасного єврейства. На противагу більшості німецько-єврейської преси, наше ревю повинно публікувати лише справді самобутнє і вартісне з наукового і літературного погляду. Ми віримо, що можемо сподіватися також і Вашої симпатії до такого журналу, і просимо люб’язно надати в наше розпорядження статтю. Найбажанішим для нас було б висвітлення теми:\n“Євреї в Галичині”.\nЯкщо Ваша ласка, повідомте нам негайно, чи можемо ми розраховувати на отримання Ваших дописів і, якщо це буде можливо, коли.\nЗ виразом глибокої поваги\n«Відень, 8 травня 1903 р.\nЗа Вашу люб’язну згоду, котра дуже втішила нас, висловлюємо Вам нашу щиру подяку. Заявлена стаття надзвичайно для нас бажана. Проте я радив би Вам, чи не краще відповідала б предмету форма ряду нарисів, аніж суцільного оповідання. Для нас перша також була б приємніша, тому що ми могли б тоді публікувати річ поруч з оповіданнями, які з’явилися у перших зшитках, в той час як в іншому разі треба чекати на їх закінчення. Але, зрозуміло, рішення цілком і повністю залишається на Ваш особистий розсуд.\nСудячи з останнього листа, І. Франко не надіслав М. Буберу остаточного тексту статті, а лише попередньо оголосив її зміст та характер. Про це свідчить і Франкове зізнання у листі до С. Єфремова від 10 листопада 1903 р.: «Надто мушу зладити для одного берлінського журналу статтю про “моїх знайомих жидів”». Очевидно, І. Франко так і не завершив роботи над цією працею, відтак і не надіслав її до друку.\nОтже, на основі цих матеріалів можна зробити висновок, що статтю І. Франка «Мої знайомі жиди» написано для журналу «Der Jude» 1903 р.\nЗгодом цю статтю під назвою «Мої жидівські знайомі» опубліковано у перекладі з німецької Олександра Женіна в журн.: Сучасність. – 1987. – № 7-8 (315-316). С. 177-185.\nПодається у перекладі М. Возняка.\n…у своїх оповіданнях і поезіях я дуже часто виводив жидівські тини і затягав жидівських мелодій… – І. Франкові належать численні різножанрові твори на єврейську тематику – і художні, й літературно-критичні та публіцистичні: поетичний цикл «Жидівські мелодії» у збірці «З вершин і низин», гумористичні вірші про Швінделеса Пархенбліта, поеми на сюжети зі стародавньої історії євреїв («Смерть Каїна», «Мойсей»), оповідання «Гава», «Гава і Вовкун», «Гершко Гольдмахер», «Пироги з чорницями» та ін., статті «Питання жидівське», «Мозес Мендельсон, реформатор жидівський», «Жиди про жидівське питання», «Семітизм і антисемітизм в Галичині», «Мої знайомі жиди», рецензії на «Енциклопедію юдаїстики», книжку Т. Герцля «Єврейська держава», п’єсу Г. Зудермана «Загибель Содоми».\nОкремо слід згадати цілу галерею єврейських типів у великій прозі письменника: Хаїм, Герш-Григорій, Ісаак Бляйберг («Петрії і Довбущуки»); Герман Гольдкремер, Іцик Шуберт («Boa constrictor»); Герман Гольдкремер, Леон Гаммершляг, Іцик Баух, Мортко («Борислав сміється»); брати Гава і Вовкун Діамантенбауми («Не спитавши броду»); Вагман («Перехресні стежки») тощо.\nУ своїй новелі «Boa constrictor», німецький переклад якої надруковано у віденській «Arbeiter Zeitung»… – Німецький переклад повісті «Boa constrictor», що його виконав Карл Гельбіх за чеським перекладом Франтішка Главачека, надруковано в газ.: Arbeiter Zeitung. – 1901. – № 47. «Arbeiter Zeitung» – газета, що виходила у Відні з 1889 р.; центральний орган соціал-демократичної (з 1905 р. – соціалістичної) партії Австрії.\n…спробував я змалювати переїзд такого жида-торговця лахами в околиці Дрогобича. – Йдеться про персонажа Франкової повісті «Boa constrictor» міняйла Іцка Шуберта.\nПо дворічній науці в цій сільській школі прийшов я до Дрогобича до тамошньої так званої нормальної школи, якою управляли ченці-василіяни. – І. Франко навчався у Дрогобицькій Головній міській школі (так званій нормальній) в отців-василіян у 1864 – 1867 рр.\nТігерман Ісаак (1855 – до 1900?) – гімназійний товариш І. Франка, «звичайно третій або четвертий преміант», який «визначався як незвичайно здібний математик» (Франко І. Спомини із моїх гімназіальних часів // Житє. – Львів, 1912. – Вип. 4. – С. 158). Збереглося його вісім листів до І. Франка з 1884 – 1886 рр.\n… під фірмою маріянських содаліцій. – Йдеться про так званий Марійський орден, назва якого пов’язана з латинським терміном «Sodalitates Marianae» (Братство благословенної Діви Марії). Заснував його Іван Леніус 1563 р. в Римі у місцевому коледжі Братства.\nЯк мало мене самого задовольняє тепер ця моя юнацька праця – покаже нове, перероблене видання українського оригіналу. – Друга редакція повісті «Boa constrictor», над якою І. Франко працював у 1903 – 1907 рр. (особливо активно з 1905 р.), вийшла окремою книжкою 1907 р.\nЯ покинув Дрогобич і пішов на університет до Львова. – У 1875 р. І. Франко успішно склав іспити за курс гімназії і вступив до Львівського університету на філософський факультет.\nТа незабаром несподіваний удар долі. – Йдеться, очевидно, про перший арешт І. Франка та його товаришів з редакції журналу «Друг» (1877) за підозрою в організації таємного соціалістичного гуртка. Наслідком судового процесу було дев’ятимісячне ув’язнення письменника.\nПодається за виданням: Франко І.Я. Додаткові томи до зібрання творів у 50-и томах. – К.: Наукова думка, 2010 р., т. 54, с. 415 – 426.


По всій Львівській області почали будівництво амбулаторій - ВГОЛОС\nПо всій Львівській області почали будівництво амбулаторій\nВпродовж цього і наступного року планують збудувати 43 амбулаторії.\nНа проект виділили 382 млн гривень. У межах програми “Сільська медицина” запланували побудувати майже півдесятка медпунктів у різних районах Львівщини. Першу амбулаторію почали споруджувати у с. Брюховичі поблизу Перемишлян.\nПро це кореспондентові “Вголосу” розповіла Ірина Микичак, директор департаменту охорони здоров’я ЛОДА.\n“Село Брюховичі Перемишлянського району перше у Львівській області, яке розпочинає будівництво медпунктів. Минулого тижня завезли усі матеріали, а сьогодні починаються реальні роботи. Розраховуємо, що в найближці два місяці вони будуть повністю завершені, після чого розпочнеться купівля обладнання і медичного транспорту”.\nВолодимир Сокол, сільський глова Брюховичів, зазначив, що будівництво лікарні – для селищної громади велика подія, адже вони вже давно чекали, коли зможуть полікуватися, не виїжджаючи за десятки кілометрів від дому.\n“Амбулаторія є для нас заповітною мрією, оскільки в Брюховичах живуть здебільшого старші люди, які часто хворіють і не можуть добиратися до району. Тому ми своєю громадою одразу вирішили – пройдемо перепони, виготовимо максимально всі документи і все ж збудуємо тут медпункт”.\nТеги:амбулаторії, Брюховичі, Микичак, Перемишлянський район


Маша Єфросиніна Світське життя: Маша Єфросиніна розповіла, що зробила зі своїм обличчям Маша Єфросиніна, Світське життя, Катя Осадча, фото, секрети краси, мезотерапія, фото, дивитися | РБК Украина\nМаша Єфросиніна розповіла, що зробила зі своїм обличчям\nSTYLER › Новини шоу-бізнесу 19.11.2015 - 12:38 Новость на русском\nФото: Кожен, хто бачив Машу живцем, дивувався її нев'янучої краси та елегантності\nШанувальників провідною давно мучило питання: чому з віком вона тільки гарнішає?\nСтильна красуня Маша Єфросиніна нарешті розвіяла всі сумніви та домисли з приводу своєї "вічної молодості". Секретами догляду за собою вона поділилася з колегою, ведучою програми "Світське життя" з Катею Осадчою.\nЗа словами Єфросиніної, для підтримки краси вона жодного разу не вдавалася до пластичної хірургії, якій, до речі, дуже боїться. У догляді за собою зірка практикує комплексний підхід з акцентом на регулярність процедур.\nФото: Марія Єфросиніна\nМаша розповіла, що ось уже десять років поспіль кожну п'ятницю відвідує свого косметолога, яка протягом двох годин робить їй косметологічні процедури: масажі і маски. Кілька разів в місяць Єфросиніна піддає себе випробувань серйозніше, вдаючись до ін'єкцій і мезотерапії.\nУ відповідь на зауваження Осадчій про хворобливості мезотерапії, Маша відповіла: "Я втрачаю свідомість і плачу, але терплю! Моя теорія: чим раніше ти починаєш за собою доглядати, тим довше тобі не знадобиться пластична операція".\nТакож у розмові з Осадчою ведуча розповіла про курйозні чутки навколо своєї персони. Деякі, наприклад, впевнені, що заради стрункості вона видалила собі два ребра.\nКрім того, Єфросиніна підкреслила, що її краса - результат ретельної методичної роботи над собою, яку вона почала ще у 18 років, і з тих пір не припиняє.\nДо речі, нещодавно співачка Оля Полякова розповіла, де у неї силікон.


КуПол: У Києві оголосили страйк працівники моргу\nУ Києві працівники моргу на вул. Оранжерейній у Шевченківському районі відмовилися проводити розтини і видавати тіла померлих. Про це повідомляє ТСН. Люди влаштували страйк через відсутність опалення і гарячої води, якої немає ще з літа. Вони зазначають, що більше не в силі терпіти холод. Багато хто зі співробітників моргу хворіють. "У приміщенні, яке морг знімає в сусідній медичній Академії післядипломної освіти, також холодно. Коридорами блукають студенти і викладачі в куртках і шубах, і тільки проректор сидить у себе в кабінеті в костюмі", - йдеться в повідомленні.\nЗазначається, що трактор аварійної бригади Київенерго викопав яму у 200 м до будівлі академії - стався прорив труби теплоносія. За словами робітників, заварювати її немає сенсу, адже потрібна нова труба. "От і виходить: коли її привезуть, а в морзі, відповідно, з'явиться опалення - питання філософське", - наголошується в сюжеті.


Шорти - Історії - Версія 0.2 Завантажити\nШорти - Історії - Версія 0.2\nВерсія: 0.2 Update\nЖанр: 3dcg, анімований, бдсм, велика дупа, великі сиськи, сперма в жопе, жіноче панування, футджоб, чоловічий герой, пов, дражнити, вагінальний секс\nШорти: Історії - це збірка кількох оповідань, укладених в одну гру. Кожен сценарій покликаний дати гравцеві різний досвід. Крім того, сценарії не пов'язані між собою, тому порядок їх відтворення не має значення. CG було зроблено у VAM, що дозволяє нам зосередитися на анімації з майже реалістичною фізикою. Насолоджуйтесь\nНове у версії 0.2\n- Публікація гри\n- Додано 2 заповнювачі для нових історій\nЗавантажте безкоштовно цю дивовижну порногру. Шорти - Історії - Версія 0.2 - це безкоштовна гра для дорослих, яку можна описати такими тегами: 3dcg, Анімаційний, БДСМ, велика дупа, великі цицьки, Creampie, Жіноче панування, футджоб, чоловічий головний герой, бідність, дражнити, вагінальний секс. Останнє оновлення цього вмісту було завантажено 14 вересня 2021 року, але слідкуйте за нами та слідкуйте за нами, щоб отримувати всі нові оновлення та випуски. Ми також щодня приносимо якісні оновлення ігор, тому обов'язково перевіряйте всі нові ігри для дорослих та секс-ігри, завантажуйте їх та насолоджуйтесь унікальним досвідом. Наші Ігри для дорослих 3D Інтерактивні ігри Ігри для мам і зрілих Голі ігри пропонує вражаючий досвід, який змушує вас грати і відтворювати їх. Насолоджуйтеся цим безкоштовним вмістом для дорослих, а решту високоякісного порно на AdultGamesOn.\n6 серпня в 12: 19 вечора\nUnder the Witch - Версія 0.2.0 Альфа Версія 3.0\nСічень 6 2020\nБатьківська любов - Версія 0.12\nПроект гільдії - версія 0.16.3


Навушники Havit HV-E68P white - купити за найкращою ціною в Одесі від компанії "itech" - 815578666\nНавушники Havit HV-E68P white\nНавушники Havit HV-E68P whiteВ наявності\nНавушники-вкладиші HAVIT HV-E68P – легка компактна модель. Вони добре тримаються у вухах, не викликають дискомфорту навіть при багатогодинному носінні.\nНезважаючи на мініатюрні розміри, навушники забезпечують гучний потужний звук. В них реалізована функція, наближення їх звучання до того, яке ми чуємо в концертних залах і кінотеатрах.\nРозробники передбачили зручний однокнопковий пульт, за допомогою якого можна управляти відтворенням музики, а також відповідати на телефонні дзвінки. Завдяки чутливому вбудованому мікрофону співрозмовник зрозуміє кожне слово, сказане власником навушників.\nОпір: 20-32 Ом\nЧастотний діапазон: 20Гц-20000Гц\nДовжина кабелю: 1,5 м, з мікрофоном\nДовжина кабелю 1.5 (м)


Єрмак прибув до Парижа на зустріч радників "нормандської четвірки" — УНІАН\n2 хв. 1163\nГолова ОП сподівається на конструктивний діалог.\nЄрмак прибув до Парижа на переговори радників лідерів "нормандської четвірки" / Фото УНІАН\nГолова Офісу президента Андрій Єрмак вже прибув до Парижа (Франція) для участі у переговорах політичних радників лідерів країн "нормандської четвірки".\nПро це пише Telegram-канал Klymenko Time.\n"Нарешті вдалося розблокувати цей формат і це потужний сигнал готовності сторін до мирного врегулювання. Сподіваюся на конструктивний діалог на користь України", - заявив очільник Офісу президента.\nНагадаємо, вчора ввечері, напередодні зустрічі "нормандських радників" з'явилася інформація від джерел німецького агентства dpa про те, що під час переговорів можуть прийняти дату проведення переговорів України з окупаційною владою "Л / ДНР" про особливий статус Донбасу.\nЧитайте також"Потужний сигнал": Єрмак про зустріч радників лідерів "нормандської четвірки"Також, як зазначає dpa, під час переговорів радників лідерів Німеччини, Франції, України та Росії йтиметься про "гуманітарні заходи та міркування щодо майбутнього України".\nЗгодом голова офісу президента Андрій Єрмак відреагував на інформацію, що з'явилася в мережі, про можливе прийняття дати проведення переговорів України з окупаційною "владою Л/ДНР" під час зустрічі радників лідерів країн "нормандського формату".


Дата: 04.07.2018 Время: 08:29:35\nГрупа представників ЦРМС, органів місцевого самоврядування та агенцій регіонального розвитку з областей України побувала з навчальним візитом у Республіці Польща, який проходив за підтримки Програми «U-LEADз Європою». До групи увійшов радник з регіонального розвитку Вінницького ЦРМС – Юрій Войціцький.\nВін поділився враженнями від поїздки та прокоментував ключові висновки стосовно напрямку – Стратегічне планування у Поморському воєводстві РП. На думку Юрія Войціцького, успіх та розвиток територій залежить від вирішення базового завдання - це забезпечення сталого економічного розвитку. Він повідомив про особливості побудови стратегій у сусідній Польщі на прикладі окремого воєводства, але за його словами – принципи є в цілому єдиними по всій країні:\n- Регіональна і місцева влада в Польщі найбільше зусиль докладає до розвитку економіки і стимулюванню бізнес-активності працездатного населення. В Поморському воєводстві розвиток бізнесу та підприємництва підтримують 21 різноманітних інституцій та організацій – від регіонального Департаменту регіонального і просторового розвитку маршалковської адміністрації до комерційних бізнес-інкубаторів. Причому кошти ЄС витрачаються у великій мірі на адаптацію працездатного населення до нових умов праці, запровадження інновацій та підтримку проектів R&D (науково-дослідницького характеру).\n- Через високий рівень міграції органи місцевого самоврядування Триміста (Гдині, Гданська і Сопота) вкладають великі кошти (переважно з програм ЄС + 15% власного внеску) у проекти з заохочення місцевої молоді після навчання залишатись і вкладати свій потенціал у розвиток власного регіону. Це проекти з переформатування програм навчання в училищах і технікумах із врахуванням смарт-спеціалізацій регіону, підвищення бізнес-активності людей з інвалідністю і матерів , зокрема проект «БізнесМАМА».\n- Помор’я максимально використовує переваги своєї території, особливо близькість до Балтійського моря. Інвестори з країн ЄС завдяки нормалізації польського законодавства з законодавством інших країн Союзу можуть розраховувати на подібні умови і безпеку ведення бізнесу, як у себе вдома.\n- План реалізації Стратегії розвитку Помор’я складається з шести регіональних Стратегічних Програм – економічний розвиток, бізнес і громадської активності, розвитку транспортної спроможності, енергетики і середовища, культурної і туристичної привабливості, охорони здоров’я. В 100% соціальною є лише остання програма, решта – у тій чи іншій мірі відповідає засадам економічного і сталого розвитку території регіону.\n-До процесу розробки стратегічних планувальних документів у максимальній мірі залучається громадськість. До прикладу,під час розробки Стратегії розвитку міста Гдині місцева влада організувала 6 тематичних зустрічей з громадськістю у формі лекцій та навчань, 4 – з підприємцями, три громадські обговорення, у яких взяли участь 1200 осіб, провела дослідження думки мешканців, у яких взяло участь понад 700 учасників і дитячий конкурс малюнків «Моя Гдиня-2030» з 200 залученими учасниками. Партисипація мешканців у процесі розвитку міста підкреслюється на кожному кроці.\n- Всільських територіях велике значення надається збереженню довкілля і запровадженню енергоощадливих технологій. Висока вартість вивезення несортованого сміття (вдвічі більша ніж сортованого) стимулює громадськість використовувати різні контейнери для пластику, паперу, скла, органіка. Варто зазначити, що з 1 липня 2017р., коли у Польщі запроваджено принцип «чотирьох фракцій» сортоване сміття перестало бути «сміттям», а вважається вторинною сировиною.\n- Більшість комерційних підприємств в Поморському воєводстві встановило години роботи з 7:00 до 16:00, у той самий час, коли державні установи працюють з восьмої або дев’ятої до 17, або 18 години. Це приклад того, що успішні Стратегії будуються з думкою про людей, які повинні мати час на отримування довідок, відвідини стоматкабінетів, збирання вишень на власному городі чи допомогу дітям при виконання домашнього завдання.


Функціоналістський та конфліктологічний підходи - Соціологія: навчальному посібнику\nРозглядаючи витоки наукового суспільствознавства, ми вже зазначали, що перші соціологічні концепції мали своїм предметом проблематику макрорівня. Ця проблематика концентрувалася навколо двох головних питань: як і чому суспільство самовідтворюється та як і чому воно змінюється, розвивається. Залежно від успадкованих філософських уподобань акцент робився на першому або на другому. Так було започатковано два основні теоретичні підходи до розв'язання макросоціологічних проблем: функціоналістський та конфліктологічний.\nХарактерною ознакою функціоналізму є системне бачення суспільства. Це означає, що будь-яке суспільне утворення розглядається як упорядкована сукупність диференційованих та взаємно узгоджених частин. Кожна з таких частин має в структурі цілого своє чітко визначене місце й особливе призначення. Завдяки цьому кожна частина (елемент, підсистема) здатна виконувати свою спеціалізовану, тільки їй властиву роль (функцію) у процесі самозбереження, самовідтворення системи.\nПримітною ознакою функціоналістського підходу стало використання понятійних схем біологічної науки. Щоправда, до пояснення суспільних явищ за аналогією до живої природи вдавалося чимало мислителів минулого. Однак послідовний порівняльний аналіз соціальних та біологічних організмів вперше запропонував Г. Спенсер у своїй праці "Принципи соціології" (т. 1—3,1876—1896). Суспільство, вважав він, подібно до живого організму нормально функціонує лише за умови злагодженої взаємодії його органів та підсистем. Порушення такої скоординованості призводить до негативних наслідків, а повна втрата її — до загибелі соціального організму. Кожна суспільна система складається з трьох підсистем: продуктивної, розподільчої та регулятивної. У процесі історичного розвитку людства можна, на думку Г. Спенсера, спостерігати ті самі закономірності, що й в еволюції органічного світу: ускладнення структури, зростання внутрішньої диференціації суспільних утворень, посилення їх інтегрованості, централізацію управління в них тощо.\nЦі основоположні принципи функціонального підходу набули дальшого розвитку в класичних працях Б. Дюркгейма, присвячених насамперед соціологічному аналізові суспільного поділу праці. Саме в поділі праці вбачав Б. Дюркгейм джерело соціального поступу від первісних, примітивних форм співжиття, де спостерігається лише "механічна солідарність", до цивілізованих суспільств, що ґрунтується на "солідарності органічній". Поділ праці, з одного боку, забезпечує індивідам відносну самостійність, можливість самовираження в межах їхніх виробничих функцій, а з іншого — навпаки, поглиблює їх взаємозалежність, вимагає добре скоординованого постійного обміну діяльністю та її продуктами, отже, зміцнює органічну цілісність суспільства.\nСучасну версію функціонального підходу репрезентує структурний функціоналізм Толкотта Парсонса та Роберта Мертона. Виходячи з методологічних засад попередників, він поглиблює системний розгляд суспільства детальним аналізом його соціальної структури. З позицій структурного функціоналізму суспільство — це не сукупність індивідів, груп, класів, інших категорій населення, а особливий спосіб організації існування їх. Розглядаючи цей спосіб існування системно, слід виокремити в ньому такі елементи, які в безперервному процесі людських взаємодій зберігають відносну сталість свого буття, утворюючи своєрідний "кістяк", "несучий каркас" соціальної системи. Це і є структура цього конкретного суспільного утворення.\nРозглянемо для прикладу вищий заклад освіти. Його структуру утворюють факультети, кафедри, обслуговуючі підрозділи. Структура промислового підприємства складається з цехів, філіалів, дільниць тощо. Структурними ж одиницями за такого підходу постають конкретні робочі (навчальні) місця, спеціалізовані для виконання певних виробничих завдань. Дещо спрощуючи, структуру підприємства (установи) можна ототожнити з його штатним посадовим розкладом, де щодо кожної посади передбачено чітко регламентовані права та обов'язки. Іншими словами, структурні елементи — це певні позиції, які індивіди займають у соціальній системі, а функції — їхня діяльність відповідно до спеціалізації в межах певної системи.\nПодібно до живих організмів кожна соціальна система зорієнтована на самозбереження та самовідтворення. Це означає, що вона мусить пристосовуватися до постійних змін, що відбуваються в навколишньому (природному і соціальному) середовищі, створюючи відповідні адаптивні механізми. Вона також має забезпечувати стабільне й упорядковане спілкування своїх членів, турбуючись про зміцнення єдиної системи цінностей та ефективного соціального контролю, а також долати неузгодженості, конфлікти та кризові стани, які неминуче виникають у процесі розвитку будь-якого соціального утворення. При цьому самовідтворення соціальних систем розглядається функціоналізмом як переважно поступове успадкування, накопичення доцільних, функціональних якостей, тобто як процес безперервний, еволюційний, здебільшого позбавлений глибоких зламів, потрясінь, ка-таклізмів.\nНа відміну від функціоналізму, конфліктологічний підхід зосереджує увагу не на механізмах самозбереження соціальної системи, а на чинниках трансформації, якісного перетворення її. Історія людства свідчить, що соціальні утворення характеризуються не лише стабільністю, врівноваженістю, узгодженою взаємодією своїх частин, а й кризами, конфліктами, іншими руйнівними процесами, які й приводять час від часу до істотних змін у самих підвалинах суспільного життя людей.\nКонфліктологічне бачення соціального світу бере свій початок у працях К. Маркса. Виходячи з гегелівського тлумачення суперечностей як джерела розвитку у сфері духу, К. Маркс запропонував матеріалістичну версію діалектики історії. Згідно з нею суспільний прогрес відбувається завдяки виникненню і розв'язанню суперечностей в царині матеріальних, насамперед економічних, відносин, які є визначальними в житті суспільства. Відносини власності на засоби виробництва зумовлюють місце людини в економічній системі. В усіх відомих історичних формах суспільства вони призводять до виникнення ворогуючих між собою класів, протистояння і боротьба яких дестабілізують наявний соціальний лад і зрештою приводять до заміни його на більш прогресивний.\nГоловним предметом наукових інтересів К. Маркса були економічні закони сучасного йому буржуазного суспільства. Дія цих законів, за передбаченням К. Маркса, мала в кінцевому підсумку спричинити зосередження суспільного багатства, концентрацію капіталу на одному полюсі суспільства і пролетаризацію та зубожіння переважної більшості населення — на іншому. Така поляризація капіталістичного суспільства стає джерелом постійного класового протистояння. Доведена до крайньої межі, вона має завершитися соціалістичною революцією. Класову боротьбу К. Маркс розглядав як головну рушійну силу соціального поступу, а революції називав "локомотивами історії".\nПолітекономічні та соціально-політичні ідеї К. Маркса, як відомо, набули поширення в робітничому русі, ставши ідеологією деяких його течій. Певної популярності набули вони і серед окремих кіл ліворадикальної інтелігенції. Марксову концепцію соціального конфлікту тією чи іншою мірою сприйняли й окремі суспільствознавці кінця XIX — початку XX ст. Проте особливо пожвавився громадський, а отже, і науковий інтерес до конфліктологічної проблематики в середині XX ст. Драматична історія попередніх десятиліть надзвичайно актуалізувала увагу до природи соціальних протистоянь та їхніх трагічних наслідків. У галузі соціології вона, зокрема, поставила під сумнів універсальність пояснювальних здатностей функціоналістської доктрини, виявила неспроможність останньої віднайти задовільні відповіді на питання, що їх поставив перед теорією новітній соціальний досвід.\nСвітові та локальні війни, революції, економічні й політичні кризи, тоталітарні режими, класова та національно-визвольна боротьба — все це погано узгоджувалося із запропонованими функціоналізмом моделями теоретичного осмислення сучасної дійсності. Однобічна орієнтованість лише на принципи соціального порядку, стабільності, узгодженості та інтегрованості суспільних систем, та позитивістська концепція рівноваги виявилися надто несумісними з емпіричною реальністю, перенасиченою соціальними антагонізмами і конфліктами. На хвилі зростаючого невдоволення апологетично-консервативним духом функціоналістської академічної науки в перші повоєнні десятиліття з'явилися гострокритичні виступи нової генерації соціологів, спрямовані, зокрема, на реабілітацію конфліктологічного бачення соціального світу. Серед них слід назвати насамперед праці німецького соціолога Ральфа Дарендорфа. Конфліктологічна концепція цього вченого виходить з того, що соціальні взаємовідносини людей є суперечливими, конфліктними за своєю природою. Функціонування будь-якого соціального утворення (групи, організації, спільноти та ін.) потребує узгодженості, скоординованості, а це, у свою чергу, вимагає певного підпорядкування і примусу. Взаємодіючи з іншими, люди перебувають на певних соціальних позиціях і виконують відповідні ролі. Вони зобов'язують індивіда до цілком визначеної поведінки, отже, мають примусовий характер (незалежно від того, чи усвідомлює він це). Таким чином, структура соціальних позицій утворює ієрархію владних функцій і підлеглості.\nВідносини домінування та утиску, панування та пригноблення притаманні, за Р. Дарендорфом, будь-якому суспільству, саме вони і породжують соціальні конфлікти як суперечності ролевих норм і очікувань, групових інтересів тощо. На відміну від марксизму, який основу соціальної конфліктності вбачав у протистоянні економічних інтересів класів-антагоністів, Р. Дарендорф розглядає соціальну конфліктність як універсальну властивість соціальних систем, природний продукт їхньої структурованості та інтегрованості. Що ж до класової боротьби, соціальних революцій, воєн, то це лише одні з можливих різновидів соціальних конфліктів, які з певних причин не були розв'язані цивілізованими методами і внаслідок цього набули особливої напруженості. Переважна ж більшість конфліктних ситуацій може бути розв'язана не насильницькими засобами, а шляхом регулювання їх за допомогою переговорів, посередництва, арбітражу.\nСуспільство не може позбутися конфліктних ситуацій, але воно має змогу робити їх регульованими, надати їм форм, сумісних із соціальною структурою, що безперервно змінюється. У такому позитивному варіанті соціальний конфлікт є справжньою рушійною силою оновлення суспільного життя, модернізації, розвитку його форм. Саме тому "раціональне приборкання" соціального конфлікту має стати, за висловом Р. Дарендорфа, одним із головних завдань політики.\nДещо поміркованішу версію теорії соціального конфлікту запропонував у цей саме час відомий американський соціолог Льюїс Козер. Свою концепцію він також побудував на критиці основних постулатів функціоналізму і протиставленні їм відповідних альтернативних тверджень. Зокрема, він виходив з того, що у своїй поведінці люди керуються не загальноприйнятими нормами і цінностями, як твердять функціоналісти, а власними інтересами. Оскільки інтереси різних груп здебільшого не збігаються, суспільне життя демонструє нам не узгодженість і солідарність, а навпаки, розмежування груп з протилежними інтересами, протистояння і конфлікти. Не можна, доводить Л. Козер, погодитися також із твердженням функціоналізму, нібито соціальні системи орієнтовані переважно на самозбереження, стабільність і цілісність. Насправді вони змушені щораз пристосовуватися до нових ситуацій, що постійно виникають, модернізувати форми людського співжиття шляхом подолання внутрішніх соціальних конфліктів.\nПроте на відміну від радикальних конфліктологів Л. Козер не задовольнився лише полемікою з прихильниками функціоналізму, які бачили в соціальних конфліктах переважно негативне, руйнівне. Він мав на меті здійснити всебічний і неупереджений аналіз усіх соціальних функцій конфліктних ситуацій, що повсякчас трапляються в суспільному житті. Розглядаючи такі ситуації як вияв об'єктивних суперечностей у процесі еволюції соціальних систем, як природну конкуренцію індивідів і груп у їх боротьбі за обмежені ресурси, владу, престиж та соціальні цінності, Л. Козер дійшов висновку про здатність соціального конфлікту набувати різного характеру залежно від конкретних умов, у яких він визріває і вирішується.\nНалежно оцінити неординарність такого висновку, мабуть, буде важко, якщо не нагадати про суспільну атмосферу 50—60-х років, коли відбувалися теоретичні змагання "соціології конфлікту" із "соціологією порядку". Ідейно-політична та воєнна конфронтація тогочасного світу виводила проблему соціального конфлікту за межі суто академічних дискусій, надавала їй особливого громадського звучання. Протилежні ідеологічні інтерпретації обох теоретичних підходів також не сприяли об'єктивному, неупере-дженому аналізові їхніх позитивних та негативних сторін, переваг та недоліків кожного. За цих умов справді потрібні були певна сміливість і далекоглядність, щоб довести справедливість і навіть взаємодоповнюваність "ворогуючих" концепцій, поставивши у залежність їхні пізнавальні можливості соціальним характеристикам об'єкта аналізу.\nІншими словами, кожна з названих концепцій придатна, на думку Л. Козера, для розв'язання особливого класу дослідницьких завдань: функціоналізм — для аналізу проблем стабілізації соціальної системи, а конфліктологія — проблем модернізації, розвитку її. Що ж до актуальності, першочерговості тих чи інших проблем, то вони визначаються конкретним станом певного суспільства, історичними умовами, в яких йому доводиться вирішувати назрілі проблеми власного буття.\nОбґрунтування Л. Козером позитивних функцій соціального конфлікту, його ідея взаємодоповнюваності функціоналістської та конфліктологічної моделей організації суспільного життя не викликали особливих заперечень з боку соціологів. Це можна розглядати як початок поступового зближення конфронтуючих концепцій, хоча, звичайно, певне теоретичне протистояння між ними і досі не подолано. На перешкоді взаємному порозумінню стає схильність сторін до абсолютизації того чи іншого чинника суспільного буття: одні перебільшують значення інтегрованості та стабільності, інші — роль соціальних конфліктів. Насправді ж обидва чинники співіснують у будь-якій соціальній системі, що створює об'єктивні передумови для теоретичного відображення такого співіснування в більш досконалій концепції.


Туфлі Туфлі STILLI L77-1 купити недорого в Україні. Sandalino.ua\nКод товару: 00-00007336\nЖіночі туфлі STILLI L77-1 чорні на середньому каблуці еко замша\nЖіночі туфлі STILLI, є ідеальним доповненням для Вашого гардеробу. Виготовлені з якісного еко замша, внутрішня обробка зі шкірозамінника. Класичний варіант на стійкому середньому каблуці який прикрашений стразами. Відмінний вибір як для щоденного так і для ділового, елегантного стилю.