Лариса Возницька: Унікальні батальні картини, врятовані батьком, хочуть віддати Польщі | Новости - МИР\nЛариса Возницька: Унікальні батальні картини, врятовані батьком, хочуть віддати Польщі\n27-05-201719:12Автор: Галина ПлачиндаПросмотров: 16255\nТак сталося, що на виставку "Скарби Підгорецького замку" у Львівській національній галереї мистецтв імені Возницького я потрапила вже після нашої розмови з Ларисою Возницькою, донькою Бориса Григоровича. Я не аж такий музейник, втім, як і всі більш-менш освічені люди знаю, що саме Возницький доклав максимум зусиль, аби врятувати Підгорецький замок та його скарби. Однак ані найменшої задки про Бориса Возницького я на виставці не побачила. Натомість, чільне місце в експозиції займала цитата нового директора Львівської галереї мистецтв Тараса Возняка. Від того всього особисто я відчула якийсь нехороший присмак.\nВласне, з Ларисою Возницькою я й вирішила поспілкуватися після тих численних скандалів та свар, які супроводжували конкурс на посаду директора галереї. Я готова вислухати й іншу сторону конфлікту – самого Тараса Возняка. Тим більше, що перша його заява на посаді - була про крадіжки в галереї. До речі, інформація про начебто зниклі стародруки «зависла», ніхто не інформує, як просуваються їхні пошуки та чи знайдено хоч щось.\nЛарисо Борисівно, що відбувається навколо спадщини вашого батька? Маю на увазі Львівську галерею мистецтв.\nОчевидно, треба почати з того, що музеї ніколи не були розбещені державою. Тому-то музейники навчилися працювати і виживати. Навіть за ті копійки, які вони завжди отримували. А зараз ситуація погіршилася. На посади директорів музеїв обираються люди, які ніколи не працювали в музеї, але які є колекціонерами.\nВозняк - колекціонер?\nТак. Це взагалі нонсенс, тому що, згідно з музейною етикою, музейник не має права бути колекціонером. Я його колекцію не бачила. Але років сім тому була передача, де він показував свою збірку мистецьких творів.\nУ нього в домі?\nНе знаю - чи це майстерня, чи це квартира, але на другому поверсі він показував свою збірку. Ну, якщо ти – колекціонер, це нормально, але не йди тоді в музей працювати. Розумієте, Борис Григорович ніколи не дозволяв собі такого, все, що йому дарували - він завжди віддавав в музей.\nА у батька була своя приватна колекція?\nНіколи в житті! Ніколи в житті… Звичайно, в нього були якісь улюблені твори, які йому дарували. Це ніколи не були старовинні роботи, це були роботи його друзів-художників, які він часом лишав собі, в тій своїй маленькій квартирі, де він проживав. Хоча, насправді, він жив у музеї, а квартира – то була така «спальна зона», часом переспати там і далі їхати працювати. Адже на кожному об’єкті у нього була, хоч і невеличка, але кімнатка, тому, що він часто залишався працювати до ночі. У нього ж не було ні вихідних, ні відпусток. Він дуже цінив час.\nА про результати конкурсу я знала ще як тільки мене поставили (Ларису Возницьку було призначено Генеральним директором Львівської Національної галереї 31 липня 2012 року, - ред.). Я знала, що я не буду (директором галереї, - ред.).\nКоли зі мною підписували контракт, на три роки, вже тоді мені поставили умову, віддати з музею у діючий католицький костел св. Лаврентія, що у Жовкві, два батальних полотна (мова йде про полотна Мартино Альтамонте - «Битву під Віднем» та «Битву під Парканами», - ред.). Це унікальні твори кінця 17 століття, яких не має Європа. Вони повинні експонуватися тільки в музеї, має бути постійний нагляд з боку реставраторів. Ці твори не релігійного характеру, на них зображені битви війська, частину якого складало українське козацтво. Хоча в Жовківському костелі до сих пір розповідають про ці картини, як про перемогу виключно Яна ІІІ Собєського (король польсько-литовської держави з 1674 року, народився в Олеську, - ред.) , про козаків навіть не згадують. Це я сама чула…\nРозумієте, і я боролася за ці картини із чотирма міністрами культури. От так вийшло, що за чотири роки як була директором, з 2012-й по 2016-й, чотири міністри помінялось…\nМожете їх перерахувати?\nМожу. Кулиняк, Новохатько, Нищук… І четвертий… Хто ж був.. Ага, і Кириленко.\nДумаю, що й батько не хотів би, щоб я була директором. Дуже велику ношу він тягнув, звичайно без колективу однодумців важко було б щось зробити. А це шістнадцять відділів, серед яких три замки. Сімнадцятий відділ завершили і відкрили вже без нього, це музей історії та мистецтва у Жидачеві.\nЧому ви вважаєте, що батько був би проти вашого керівництва галереєю?\nТому що він розумів, який огром треба піднімати, не маючи коштів, абсолютно не маючи коштів… Ім’я Возницького для Львова ще дуже багато значить і люди йшли мені назустріч, спонсори просто приїжджали, робили роботу і від’їжджали, я навіть не знала, які гроші вони вкладають, але це все ремонтувалося. В Золочеві «полетів» дах ще в 2011-му році, на Надбрамному корпусі, і нам зробили той дах. Допоміг Петро Писарчук (народний депутат 4, 5 і 6 скликань – ред.). Вдалося відкрити підземелля замку. Зараз там унікальна експозиція, лапідарій (виставка архітектурних фрагментів старого Львова, ред.). Це все Борис Григорович збирав просто по місту, і потім вивіз це все вже в Золочів, планував зробити експозицію, але не встиг. Вже ми відкривали лапідарій у Золочеві. Вдалось нам в Олеську відновити і відкрити виставкові зали. У Підгірцях провели електрику, упорядкували парк, підмуровували бастіони, розчистили підвали… Коли буревієм знесло 40 квадратних метрів даху, я бігала по нашому начальству, а вони казали: «Ну, немає грошей, то ж висота, де знайти транспорт, верхолазів, що ти..»… І начальник Львівської залізниці Іван Груник пішов нам назустріч, каже: «Ми поїдемо подивимось, я нічого тобі не обіцяю, але ми глянемо». І на наступний день приїхала туди техніка і зробили нам той дах.\nІ пам’ятник Шевченкові, який планував Борис Григорович встановити у Підгорецькому замку - ми відкрили.\nА чому саме там?\nТому що, виявляється, на Західній Україні перша панихида, яка відбулася по Шевченку, пройшла саме у Підгірцях. І Возницький вибрав бюст Євгена Дзиндри (Євген Дзиндра (1913 -1983) — український скульптор, викладач, громадський діяч. Один з найкращих львівських скульпторів середини XX ст. – ред.), ми по кресленнях відновили його. Зараз я вже знаю, що Возняку не подобається цей пам’ятник, і він хоче його демонтувати. Людина з освітою інженера-механіка так вирішила…\nМузей мистецтва Жидачівщини відкрили, це також планував зробити ще Борис Григорович. У нас на Жидачівщині є три музеї: це П'ятничанська вежа 13 століття (оборонна споруда замкового типу, відноситься до рідкісних пам'яток оборонного будівництва галицької школи. Довгий час була руїною, але відреставрована в 1990—1991 рр., є філією Львівської галереї мистецтв, - ред.), яку йому, Борису Григоровичу, вдалося відновити. Потім Музей гетьмана Івана Виговського (в 2004 р. в селі Руда Жидачівського району відкрито перший в Україні музей гетьмана Івана Виговського, який є філією Львівської галереї мистецтв – ред.). Виговський там похований, але його могилу батько так і не знайшов. І музей в самому Жидачеві..\nНам вдалося добитися, щоб перекрили міддю дах на музеї Пінзеля. Фактично музей Пінзеля пропадав, А там же знаходяться фрески 18 століття Станіслава Строїнського, які просто заливало водою. Якщо ми Пінзеля змогли забрати звідти, то фрески просто пластами відпадали. Нам вдалося, ми вийшли на президента, фактично, і Марина Порошенко нам допомогла.\nВи кажете, що воювали з чотирма міністрами культури за батальні картини. Але їх у костелі було чотири, а не дві?\nТак, крім картин Мартіно Альтомонте є ще дві картини.\n«Битва під Хотином» німецього художника Андреаса Стеха і «Битва під Клушином», яку в 1620 році намалював львівський художник Симон Богушович.\nУсі картини – велетенські, приблизно дев’ять на вісім метрів. Коли Борис Григорович їх забирав, - це був ще радянський час, двері в костел були відкриті, хто хотів, той і заходив. Там був склад, у костьолі, картини вже, по суті, перетворилися в лахміття, живопису вже не було видно, ворони робили там свої гнізда.\nАле йому вдалося зняти ті картини і врятувати. І ці твори зараз знаходяться в Олеському і в Золочівському замку.\nІ ще Ярузельський (Войцех Ярузельський, перший президент посткомуністичної Республіки Польща (1989–1990) - ред.) звертався до Горбачова, щоб віддали ці баталії в Польщу. Тоді дуже хитро зробив Возницький. Для того, щоб лишити ці баталії в Україні, він написав, що вони в такому стані, що їх навіть перевозити не можна. І ми, реставратори (бо я все життя пропрацювала в галереї, 45 років пропрацювала там реставратором) це підтвердили. І нам вдалося тоді їх залишити у Львові.\nА тут починається друга навала…\nВони вже відреставровані, і поляки тепер вимагають ці твори знов нібито передати в Жовківський собор.\nЯ доводила міністрам, - і це також була точка зору Бориса Григоровича, фактично він загинув з тою думкою, - що ці твори повинні знаходитися в музеї, бо це роботи музейного значення, реставратори весь час повинні бути при тих творах, оглядати їх.\n…Була така ситуація - я очолювала тоді реставраційну майстерню, - якось підійшла до батька і кажу: «Ти знаєш, дуже важко буде нам повісити баталії в замки, вони тонни важать. Можливо, їм треба побудувати павільйон, де буде мікроклімат і освітлення спеціальне?» І ви знаєте, коли він почув це від мене, він на мене крикнув: «Ти що, моєї смерті хочеш? Ці твори мають бути тільки в замках, вони пов’язані з тими замками, там народився Собеський!»\nТобто, це такий заповіт, вони-таки мусять бути в музеї. І скільки мене не викликали, скільки мене там не цькували (в міністерстві – ред.), що мені тільки не обіцяли, я знала, що я просто маю їх захистити…\nВи й з нинішнім міністром про це говорили?\nЩе тоді, коли він був міністром перший раз.\nА він теж говорив про те, що ці картини треба повернути в костел?..\nТак. Я йому сказала: ну, врешті-решт, це – державний фонд, ці твори належать державі, якщо буде розпорядження президента їх віддати, - ну, я нікуди не дінуся. Або ваше розпорядження. Дайте мені розпорядження, дайте мені папір в руки, що ви доручаєте передати ті твори в Жовкву… Ні, вони не хотіли цього давати.\nА нинішній директор, він може своїм якимось розпорядженням їх передати, це входить в його компетенцію?\nМоже. І я могла, і він може.\nІ будь-який експонат він може передати?\nМоже, може передати. З дозволу Міністерства культури експонати можуть передаватися в інші музеї, на тимчасове збереження, навіть в якісь установи можуть передаватися.\nТак, у нас широко була розповсюджена практика передачі мистецьких творів в Кабінет Міністрів або в Адміністрацію президента. У Львові теж така практика існувала?\nТак, у нас із галереї забрали п'ятнадцять картин для МЗС. Пропав один експонат. Так і не знайшли… Це була картина Глущенка. (Микола Глущенко, 1901-1977, український радянський художник, радянський розвідник (псевдо «Ярема»), сьогодні один з найдорожчих художників України, - ред.)\nВи сказали, що вас цькували за вашу позицію щодо батальних картин… Це як?\nМені казали: якщо ви не віддасте картини, вам не просто буде погано, вам дуже буде погано… Це мені сказала одна міністерська дама.\nЯ сказала: ну буде – так буде... І зараз вони їх просто віддають.\nСправа в тому, що це не тільки була моя думка, це була думка інтелігенції, тому що, коли до Львова приїхав міністр культури Кулиняк з наказом ті картини віддати, вся інтелігенція вийшла. Одні в Жовкву поїхали, другі під адміністрацією стояли. Коротше кажучи, всі вийшли на спротив, і в нього виходу не було, він сказав - добре, нехай лишаються в музеї.\nАле мене постійно викликали (в міністерство, - ред.) і постійно мучили мене тими картинами. Навіть була така фраза кинута, що, якщо ви віддасте картини, ви будете першою скрипкою тут.\nА звідки у вас інформація, що вони ці картини вже віддають в костел?\nТа вже є інформація. Возняк уже про це говорить, що будуть віддавати, вже поляки їдуть, вже знову атакують. Та побачите самі, зрештою. А для чого цю людину, не музейника, поставили керувати найбільшим музеєм на Україні?\nХоча він вже зрозумів, що з такими об’ємами роботи не справиться, почав закривати відділи.\nЗакрив музей «Мистецтва давньої української книги», «Музей давніх пам’яток» в Храмі Івана Хрестителя. Каже, що галереї непотрібно аж два музеї Шашкевича (Маркіян Шашкевич, 1811 -1843, західноукраїнський письменник, поет, духовний просвітитель, натхненник національного пробудження Галичини, - ред.). Очевидно людина не розуміє, що один музей - це садиба Шашкевича у Підлиссі, яка була відбудована за сприянням Гончара, Лубківського та Возницького. Другий музей присвячений «Русалці Дністровій», знову ж таки, знаходиться у збереженій і відреставрованій дзвіниці у Львові. Ще планує закрити музей Теодозії Бриж, це відома скульпторка львівська.\nА львівська інтелігенція - вона готова захищати свої музеї?\nБудемо це робити. Але найбільш впливові люди, - Лубківський, Іваничук, - які нас підтримували, які розуміли ситуацію, - вони вже відійшли в той, можливо, кращий світ. І зараз буде з цим важче..\nЩо найстрашніше зараз? От взяти Музей книги, який у нас існує. Туди були звезені маса стародруків, той же «Апостол» («Апостол» Івана Федоровича 1574 року, - ред.)\nКолись, коли ще львівське метро планували, недалеко від палацу Потоцьких був поставлений будиночок. І Борис Григорович відкрив у ньому Музей книги. І як тільки прийшов Возняк він зразу заявив, що дирекція прокралася. Таке враження, що він зарання запланував це, щоб очорнити ім’я Возницького.\nБорис Возницький радів, що має пенсію Героя України, бо віддавав її на бульдозери, на техніку, на матеріали для реставрації замків... Він про це мені з гордістю говорив. Тому що кожний цвях, фактично, нам треба було добиватися через Київ. І я теж живу в «хрущовці», як і батько жив. У мене ніколи не було ні машини, ні дачі. Стидно в цьому признатися, я розумію, ну, але мене це влаштовує, отаке у мене життя. Мені нормально. І тут отака фраза звучить. І головне, - відразу, як він тільки стає директором, береться за Музей книги чомусь. Ну, це нормально, коли приходить новий директор, він має право зробити інвентаризацію всіх об’єктів. Він починає чомусь з Музею книги, дуже швидко, фактично за два тижні, проводить перевірку і виявляє, що немає ста з лишнім експонатів…\nМожливо, крадіжка й була?\nМожливо, що й була, я тепер не виключаю, що була. Але тепер невідомо, в якому часі вона трапилася: чи вже зараз, чи ще раніше. Розумієте? У лікарню потрапив заступник директора галереї по науці, Володимир Петрович Пшик. Вони просто його з’їли. Багато людей вже звільнилося з роботи, просто не витримало отого всього. Люди отримують ні за що догани. Чомусь ім’я Возницького він ненавидить просто…\nУ вас є пояснення, чому у нового директора таке ставлення до вашого батька?\nЯ не маю пояснень. Вони раніше зналися, але сварок між ними не було.\nХоча коли була виставка Пінзеля у Франції, Возняк приходив у галерею і розповідав усім, що це він «пробив» цю виставку, що він є знавцем Пінзеля. Він тоді випустив альбом по Пінзелю, де є стаття мого батька стаття самого Возняка. У ній говориться, що Мікеланджело і Леонардо да Вінчі були гомосексуалістами, і Пінзель, напевно, також був гомосексуалістом, тому що його гонили звідти, і так він потрапив на периферію, в Україну. І це – знавець Пінзеля! Прочитайте його опус. Я тільки недавно це перечитала і згадала, як обурювався батько…\nПісля смерті Бориса Возницького в міністерстві культури вже тоді хотіли призначити на його місце Возняка. Чому цього не трапилося тоді, в 2012-му?\nЯ директором не хотіла бути, я до останнього не подавала заявку на директорство. І тут прибігає до мене Ігор Хомин, головний зберігач музею, який також подавався на директора, і каже: «Ларисо, ти знаєш, що Возняк має бути директором? Щось роби, тому що він не повинен бути в нас директором».\nТому що людина абсолютно не музейник, розумієте? Музей може прийняти лише музейник. А він – політолог. Він технічну освіту має. При чому тут музей? Хай би собі далі займався політикою… Ну, я тоді подзвонила в Київ, і сказала, що я погоджуюся стати директором. І видно, це все припинили…\nВи дзвонили комусь у міністерство?\nЯ дзвонила вище… Бо коли була у мене остання зустріч з міністром культури з Кулиняком, отак от ми сиділи один проти одного і він каже: я вас призначу директором, тільки якщо ви віддасте батальні картини в Жовкву. І питає: ви згідні? Я то кажу: ні.\nЗ тими батальними картинами взагалі щось неймовірне. Ми всі розуміємо, що вони підуть з України. Хоча я вже казала: давайте зробимо копії. Чому в костелі не можуть висіти копії?.. Зараз так це роблять, що не відрізниш від оригіналу. Ні, тільки оригінал! Розумієте, ставиться отака вимога…\nТобто, по вашому, одна з версій призначення Тараса Возняка – це його домовленості щодо цих картин?\nДумаю, і це теж. І з тим, що будуть ці картини віддані, і з тим, що зараз він почав музеї закривати.\nА куди експонати перевезуть із закритих музеїв?\nНе знаю… Зараз у фондосховищі зберігаються ті експонати. Він хоче і музеї Жидачівщини закрити, і П`ятничанську вежу, і музей Виговського.\nЙого ідея полягає в комерціалізації музейної справи, правильно я розумію?\nТак, так. Він так вважає.\nА цього справді не може бути?\nНу, це нереально. Тому що, по-перше, львівська галерея мистецтв, має охорону, яка зараз коштує величезні кошти. Держава фактично відмовляється оплачувати охорону, охорону повинен оплачути сам музей. Тому ми повинні фактично все, що заробили за рік, віддати за охорону. Це колосальні гроші.\nА без охорони ми не можемо… У нас вбили двох людей у галереї, наукового працівника та завгоспа. Це було в дев’яностих роках.\nПід час пограбування?\nТак. Тому ми повинні тримати ту охорону. І коли держава відмовилася нам платити, ми гроші, що зібрали на ремонт фасаду, заплатили за охорону. Викрутилися. Думаємо, ну, добре, ще фасад не розсипається. Потім знову почали збирати гроші на фасад, я погодила абсолютно всі проектні документи/ Чому, чому він не починає ремонт фасаду і фондосховищ галереї? До сих пір нічого не робиться, розумієте? Палац Потоцьких стоїть у воді, все замокає, дах тече. Ну от така зараз ситуація, розумієте? Яка мене дуже лякає.\nЗараз ситуація в країні така… Якась безвихідь, розумієте? Листи пишуться в міністрество, а на них навіть не звертають увагу.\nА про що ті листи?\nПро те, що не можна найбільший музей на Україні, який був створений видатною людиною, Героєм України, який все життя віддав цій справі - не можна його розпорошувати, не можна!\nА він хоче оці всі маленькі музейчики, які є при галереї, передати в обласне управління, щоб область ними займалася.\nТобто, новий директор хоче частину музеїв скинути на обласний бюджет?\nТак. А ми вже маємо дуже гіркий досвід, що всі музейчики, такі маленькі, які були десь в районах, які належали області, - вони фактично пропали.\nЯ спілкувалася з Наталією Заболотною, вона була директоркою Мистецького Арсеналу, от вона переконана, що музей може бути прибутковим підприємством.\nПравильно, вона очолювала музей, який заробляв сам на себе, це легше робити. Тому що там можна було організувати виставки, які здатні «підняти» кошти.\nВона була прекрасним керівником, я її дуже підтримувала, я завжди була на її боці. Ми й зараз з Наталею в дуже хороших стосунках.\nА яке ваше бачення перспектив Львівської галереї?\nУ нас колосальна збірка, у нас є що людям показати. Необхідно підняти ці твори з фондів. Ось ми в Олеську відкрили виставкові зали. У нас щомісяця була зміна виставок, у нас дуже багато художників виставлялося, у нас була дуже потужна виставка дитячого портрету з фондів музею, виставка польського мистецтва, - бо у нас найбільша збірка польського мистецтва в Україні. Так що перспективи в музею є. Але на даному етапі – необхідно просто втримати галерею, щоб вона не пропала, не згинула, розумієте?\nЯке ваше бачення, як будуть розвиватися події?\nОт зараз вони зробили дуже гарну виставку з Підгорецької збірки в галереї. Ця виставка безпрограшна, тому що всі твори в свій час збирав Борис Григорович, а ми їх реставрували. Зараз ця виставка відкрита, але на її відкритті взагалі не згадали про Возницького. Все це виглядає як ініціатива Возняка. Розумієте, смішні якісь, абсурдні речі. Що ж тут такого, якщо ти скажеш, що він все своє життя збирав ці твори, він рятував, реставрував?..\nА більше - поки що нічого не бачу. Крім того, що втрачається колектив.\nТак, вартість квитків треба збільшувати. Я збільшувала вартість квитків, але в якихось межах, бо я знала, що люди не підуть… Зараз люди дуже збідніли… Як мені сказала одна екскурсовод з Жовкви: «Дуже добре, що у вас всюди по замках збільшилися вартість квитків, то вже люди туди не йдуть, зате вони всі в нас у Жовкві сидять…» Ставити зараз екскурсію сто п’ятдесят гривень - це дуже дорого, ну не всі можуть люди таку екскурсію купити.\nМожливо, Возняк – заручник чиїхось вказівок?\nЯ про це думала…\nНе хочете повернутися в галерею?\nЯ дуже хочу. Коли мене звільнили, я прийшла до Возняка і попросилася, щоб він мене взяв просто реставратором. Не завідуючкою відділом. Просто реставратором, тому що я все життя там пропрацювала, сорок п’ять років. І хочу далі працювати. Він відповів: «Мені треба радитись». І зрозуміла, що не візьмуть мене туди на роботу. Просила двічі, третій не пішла.\nЄ шанси у вас повернутися в галерею?\nНу, напевно. В житті у кожного є якісь шанси. Побачимо, як усе складеться…\nТеги: Возницька, культура, мистецтво, Возняк, музей, Львів, Кулиняк, міністр, культури\nВятрович сравнил Цоя, Высоцкого и Булгакова с пачкой сигарет


Оплата ЖКГ через інтернет 2020 - як оплатити, без комісії, рахунок, послуги, як заплатити, квитанції\nЯк оплатити послуги ЖКГ через інтернет?\nОплата ЖКГ можлива на пошті чи в банку. Для економії часу і грошей передбачається функціонал на міжнародних і російських інтерактивних ресурсах.\nДля оплати вимагається реєстрація та підтвердження платежу. До переказу коштів на рахунок одержувача платнику на мобільний телефон приходить перевірочний код, за допомогою якого користувач підтверджує транзакцію. Передбачена можливість роздрукувати електронну квитанцію.\nКористувачеві потрібно стежити за своєчасністю перерахування коштів, так як несплата може бути чревата пені.\nВ якості платіжних засобів можуть бути внесені готівкою в банкомат або термінал, електронні гроші, кошти з картки, перераховані за допомогою інтернет-банкінгу.\nВнесення платежів за комунальні послуги\nПлатежі вносяться за допомогою електронних засобів та перераховуються на рахунок одержувача, зазвичай протягом 1 робочого дня. Можливі затримки з-за технічних збоїв.\nДля оплати необхідна реєстрація на обраному ресурсі. Якщо платежі вносяться через стаціонарні термінали, то можлива оплата істотних комісій – до 5% від перерахованої суми.\nПорядок оплати регулюється відомчими актами кожного банку і платіжної системи. Перелік кредитних організацій, що працюють з електронними платежами, затверджується ЦБ РФ – згідно з вказівками, наприклад, № 2694-У від 14.09.2011 р.\nОплата ЖКГ здійснюється згідно ФЗ № 209 від 21.07.2014 р.\nОплата ЖКГ через Інтернет\nНа обраному ресурсі можна створити шаблон платежу, в якому буде зазначено:\nнайменування організації – ЕИРЦ або постачальника послуги;\nномер особового рахунку платника;\nрозрахунковий рахунок компанії-одержувача;\nСтруктуру шаблону залежить від функціоналу конкретного сайту. В нього можна вносити зміни щодо Ф. І. Про,, найменування юридичної особи (якщо платником комуналки є компанія).\nУ 2020 році для оплати послуг ЖКГ через сайт державних і муніципальних послуг необхідна реєстрація та прив'язка до профілю особового рахунку. Оплата можлива через банківську карту.\nУ користувача є можливість відстежити в розділі «Особистий кабінет» інформацію про всіх раніше оплачених рахунках.\nНеобхідно вказати код платника послуги (номер рахунку). Для цього потрібно:\nувійти в особистий кабінет;\nвідкрити розділ «Платежі» — «Оплата ЖКГ»;\nпозначити інформацію про одержувача платежу (постачальнику послуг);\nвказати код абонента.\nДалі користувач перераховує з банківської картки необхідну суму.\nЗручно оплатити послуги через Ощадбанк Онлайн і інші кредитні організації за допомогою функції інтернет-банкінгу.\nЯкщо оплата проводиться через Ощадбанк, то необхідно увійти на сайт www.sberbank.ru:\nДалі потрібно знайти посилання «інтернет-банк» і перейти по посиланню.\nЯкщо користувач зареєстрований в Ощадбанку – онлайн, то досить увійти на сайт по логіну та паролю і після введення перевірочного смс-коду. Якщо реєстрації не було, потрібно пройти цю процедуру і увійти в розділ інтернет-банкінгу. Платежі проводяться з прив'язаною до рахунку карти.\nКористувач вибирає розділ «Перекази і платежі». Потім слід вибрати вкладку «Оплата покупок і послуг» — «ЖКГ та телефонія».\nЗі списку одержувачів слід вибрати ЕИРЦ або іншу організацію в якості постачальника послуг.\nПотім слід ввести рахунок або картку списання і чекати підтвердження платежу.\nСтатус транзакція відстежується в розділі «Історія операцій». Перерахований платіж позначається позначкою «виконано».\nОплата послуг ЖКГ можлива через сервіс Яндекс-гроші. Для цього потрібно завести гаманець і прикріпити до нього активну банківську карту. Потім слід перейти в розділ «Товари і платежі» і вибрати вкладку « Оплата ЖКГ».\nУ запропонованих рядках слід ввести реквізити одержує організації та номер особового рахунку. Платіж підтверджується смс-кодом, який приходить на номер, прив'язаний до гаманця YandexДеньги.\nАналогічний спосіб оплати існує в системі WebMoney. Але для перерахування грошей з гаманця необхідно мати на рахунку заготовлену суму електронних грошових коштів (WMR).\nДля оплати комуналки через QIWI Wallet необхідна реєстрація на сайті www.qiwi.com:\nДалі слід перейти в розділ «Оплатити», обрати підрозділ «Комунальні платежі».\nКористувач системи повинен позначити постачальника послуг.\nПлатіж підтверджується SMS-кодом чи знадобиться повторно вводити пароль від гаманця.\nМаксимальна сума платежу становить 15 тис. рублів.\nМобільний банк являє собою додаток кредитної установи, з допомогою якого гроші можна перераховувати через мобільні пристрої на рахунок постачальника послуги або інших організацій.\nФункціонал кожної програми індивідуальний. Потрібна реєстрація користувача в програмі і вибір відповідного розділу. Зазвичай до онлайн рахунку повинна бути прикріплена банківська карта, з якої він може здійснювати платежі.\nПлатежі можна здійснювати за системою Visa Wallet. Принцип його роботи подібний з віртуальними платіжними системами Вебмані, Ядекс гроші. Для оплати вимагається наявність коштів, перерахованих на гаманець з банківської карти. Передбачена можливість здійснювати платежі через сайт Beeline і МТС.\nЄ кілька комерційних сайтів, через які можна вносити платежі: Рапіда.ру, Оплата.ру.\nНеобхідна реєстрація на сайті, прикріплення картки до рахунку. Слід позначити дані про одержувача платежу.\nОплата ЖКГ через Інтернет можлива безпосередньо постачальникам послуг. Для цього окремо потрібно знаходити офіційний сайт кожній організації, пройти процедуру реєстрації, прикріпити номер карти, з якого можна перераховувати кошти. На сайті постачальника можна дізнатися розмір заборгованості по комунальних платежах. Для цього потрібно ввести номер особового рахунку і Ф. І. Про власника житла.\nЄ можливість оплачувати комунальні послуги по QR-коду (коду швидкого реагування). Зробити це можна на сервісі PAYQR. Для цього у платіжному документі має бути зазначено QR-код, який можна вважати за допомогою спеціального додатка. Потрібно вказати номер банківської карти, позначити дані платника та одержувача.\nНевелика комісія стягується практично зі всіх ресурсів. В Ощадбанку онлайн вона становить 0.5-1.5%, за винятком випадків, якщо рахунок одержувача також знаходиться в цьому ж банку.\nЯкщо оплачувати через онлайн-системи, то розмір комісії становить 1.5-3%. Остаточну суму комісій потрібно дізнаватися ще до проведення транзакції.\nЧи є ризики?\nЗ'ясовуючи, як оплатити ЖКГ без комісії через Інтернет (а зробити це можна на сайті постачальника послуг або популярних банків), потрібно знати про переваги та недоліки таких фінансових операцій.\nДо плюсів можна віднести швидкість платежу, можливість відстежувати історію перерахувань, мінімальні комісії. Ризики полягають у можливості нарватися на сайти шахраїв.\nТехнічний збій іноді затримує платежі на кілька днів, що може стати причиною виникнення прострочення. Проблеми з несвоєчасністю перерахувань потрібно вирішувати з банком, адміністрацією платіжної системи, а також одержувачем коштів.\nЯкщо споживач ЖКГ зможе підтвердити затримку надходження оплати з-за технічних проблем у оператора, то пеня за прострочення нараховуватися не буде.\nНа відео про оплату ЖКГ через інтернет\nНормативи з прибирання сходових площадом у багатоквартирному будинку\nСальдо на комунальних платежах\nКоли при виселенні надають житлове приміщення?\nЯк дізнатися кадастрову вартість гаража?\nКуди написати скаргу на ЖКГ?\nЧи можна приватизувати аварійної житло?\nЩо таке приватизоване житло?\nОсобливості приватизації з неповнолітніми дітьми\nПорядок виготовлення технічного паспорта\nЧи можна прописати дитину без батьків?


Покриття для дитячих та ігрових вуличних майданчиків - гумова плитка. Гумові покриття від виробника ТМ ReziPlit. Каталог гумових покриттів. Гумові плити на дитячому майданчику. М'яка травмобезпечна гумова плитка. Покриття з гумової крихти\nПокриття для дитячого майданчикаВ наличии\nЗаказать резиновое покрытие для детской площадки тел.: (067) 94-83-664


Львівські бізнесмени зняли музичний ролик про карантин (відео) - Новини Львова та України| VARTA1\n6 Травня 2020 о 15:24\nПівтора десятка відомих львівських підприємців у відеоролику разом заспівали про життя міста Львова в умовах карантину.\nВідео опублікували на “YouTube”-каналі компанії «BERTA group», власник та CEO Олександр Бережанський якої став автором ідеї ролика. Слова пісні написав львівський співак Павло Табаков.\nЗазначимо, що пісня і відеокліп «Карантин у Львові» став частиною своєрідного челенджу, який під час затяжного карантину запустили українські бізнесмени. Першими заспівали одесити, далі естафету прийняли Дніпро та Київ.\n«А Львів що гірший?» — одночасно відреагували Ярослав Заблоцький (засновник та співвласник «Клініка Заблоцького») і Ростислав Вовк (співвласник компаній «Ензим» та «Кормотех»). Вони першими відгукнулися на ідею Олександра Бережанського.\n“Усі львівські бізнесмени, мої колеги та друзі, до яких я звернуся із задумом продовжити челендж Одеси, Дніпра та Києва, погодилися практично одразу. І це в часі, коли кожному із нас ледь не цілодобово доводиться докладати великих зусиль, аби наші бізнеси вижили, — розповідає Олександр Бережанський. — Пісню та кліп ми записали у рекордні терміни — за тиждень. «Експрес-урок з вокалу» нам, людям із бізнесу, дав відомий співак Павло Табаков. Він же виступив музичним продюсером та автором слів до композиції”.\nОкрім Олександра Бережанського, Ярослава Заблоцького та Ростислава Вовка, у ролі співаків також виступили Сергій Сакаль (засновник та співвласник «ТВД-виробництво»), Олена Заблоцька (співвласниця «Клініка Заблоцького») Мирон Кіндій (засновник та співвласник будівельної компанія «ТВД»), Мирослава Дрогомирецька (засновник та власниця клініки «Перфект-Дент»), Олена Вовк (співвласниця компаній «Ензим» та «Кормотех»), Тарас Кицмей (засновник та співвласник компанії «SoftServe»), Софія Опацька (декан-засновниця Львівської бізнес-школи УКУ (LvBS)), Марк Зархін (ресторатор, засновник та співвласник компанії «Kumpel’Group»), Сергій Планджиєв (засновник, співвласник та CEO меблевих ТЦ «Три слони» та ТЦ «Гора»), Олег Баран (співвласник компаній «Барком», (ТМ «Родинна Ковбаска»)), Вардкес Арзуманян (ресторатор, засновник та власник ресторанної компанії «Restaron») та Андрій Худо (засновник та голова Наглядової Ради «Холдингу емоцій !FEST»).\n«Будьмо здорові! Зустрінемось у Львові!» — так завершується відео «Карантин у Львові». Львівські бізнесмени виходять із нього з добрим настроєм та великим оптимізмом щодо подолання наслідків вимушених канікул.\nЗйомки тривали майже тиждень.


Февраль, 2013 | Адвокат Киев - Блог Адвоката\nМесяц: Февраль 2013\tАліменти. Нарахування. Способи Стягнення.\nЯким Чином Стягуються Аліменти\tАліменти. Згідно норм чинного законодавства, батьки мають утримувати та піклуватися про дитину. Даний обов’язок передбачений статтею 180 Сімейного кодексу України (далі — СК), в якій йдеться, що батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (18 років). Згідно ст. 199 СК, якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують у зв’язку з цим матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх і далі (до досягнення 23 років) за умови, що вони (батьки) можуть надавати матеріальну допомогу.\nАліменти — кошти на утримання дитини. Їх платить той з батьків, котрий проживає окремо. Варто звернути увагу, що зобов’язання по аліментам можуть виникати не лише з моменту розлучення, а й з моменту, коли подружжя перестало проживати разом, вести спільне господарство, або з того часу, коли один із подружжя перестав брати участь в утриманні дитини. Таким чином, не обов’язково розлучатися, щоб зобов’язати сплачувати аліменти на утримання дитини.\nЗгідно статті 181 СК батьки, за домовленістю, визначають спосіб виконання обов’язку утримувати дитину. Їх передбачено декілька:\nПерший: усна домовленість.\nДругий: укладення (письмового, нотаріально посвідченого) договору про сплату аліментів на дитину, в ньому визначаються розмір і умови сплати аліментів. У разі невиконання одним з батьків обов’язків за договором або у разі порушення його умов, нотаріус здійснює виконавчий напис, на підставі якого стягуються аліменти.\nТретій: в судовому порядку. Вимога сплати аліментів – є цілком законною і обґрунтованою, тому суди, як правило, швидко приймають рішення на користь позивача, щодо сплати аліментів. Стягнення аліментів в судовому порядку здійснюється після подання позовної заяви про стягнення аліментів до суду. Згідно Цивільного процесуального кодексу така позовна заява може бути подана за місцем проживання позивача. До позовної заяви додаються: копія самої позовної заяви, копія паспорту в двох примірниках, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера в двох примірниках, копія свідоцтва про народження дитини (дітей) в двох примірниках.\nПеред тим, як звертатися з позовною заявою до суду необхідно визначити у якій формі просити суд стягнути аліменти. Так як аліменти можуть стягуватися: у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі.\nЗакондавством встановлено, що аліменти можуть стягуватися в твердій сумі або, за заявою платника, або за заявою одержувача аліментів, в тому разі, якщо платник має мінливий, нерегулярний дохід, частину якого одержує в натурі, або за обставин, які мають істотне значення (стаття 184 СК). Також пам’ятайте, що відповідно до частини 2 статті 182 СК — розмір аліментів не може бути нижчим за 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\nз працюючих працездатних осіб — з суми заробітку, з непрацюючих працездатних громадян, які знаходяться на обліку в центрі зайнятості — з суми допомоги по безробіттю, з пенсіонерів – із пенсії,\nіз працюючих пенсіонерів – із суми пенсії та заробітної плати, з інвалідів – із пенсії по інвалідності, з працюючих інвалідів – із пенсії по інвалідності та заробітної плати,\nз приватних підприємців – із суми доходу (фактичного), з осіб, які навчаються і отримують стипендію – із суми отриманої стипендії.\nАліменти на дитину (за рішенням суду) присуджуються від не з дня винесення рішення по справі, а з дня заявлення відповідного позову.\nАвтор advokatuaОпубликовано 20.02.2013Рубрики Юридична практикаДобавить комментарий к записи Аліменти. Нарахування. Способи Стягнення.\nЯким Чином Стягуються Аліменти\tИскать:


Обама: США не допустять створення ядерної бомби Іраном (За оцінками розвідки США, Іран відділяє від створення ядерної зброї близько року)\nОбама: США не допустять створення ядерної бомби Іраном\n15.03.2013 09:35 209\nЗа оцінками розвідки США, Іран відділяє від створення ядерної зброї близько року. З такою заявою виступив президент США Барак Обама.\n«Ми вважаємо, що Ірану для того, щоб дійсно розробити ядерну зброю, потрібно більше року або близько того», - сказав американський лідер.\nУ зв'язку з цим він підкреслив, що США не допустять виникнення такої ситуації, коли Тегеран впритул наблизиться до створення ядерного боєзаряду. Тому, з точки зору Вашингтона, щодо Ірану розглядаються всі варіанти дій, попередив господар Білого дому, повідомляє «ИТАР-ТАСС».\nЗа його словами, врегулювання проблеми ядерних розробок в Ірані політико-дипломатичними методами було б більш надійним, ніж силове. «Якщо ми зможемо зняти це питання дипломатичним шляхом, то це б стало більш міцним рішенням. Якщо ні, то я продовжу розглядати всі можливі варіанти дій», - зазначив Обама напередодні візиту до Ізраїлю, запланованого на кінець березня.\nпопередня новина Янукович: Україна проводить реформи для створення сприятливого бізнес-клімату наступна новина На Львівщині голова сільради погорів на хабарі


Дербах і Коржак залишають “Прикарпаття” – Футбол Прикарпаття\nДербах і Коржак залишають “Прикарпаття”\n01.02.2021 01.02.2021 FP\t0 коментарів\tВасиль Дербах, Володимир Коржак, Прикарпаття\nПід час зимової перерви у складі МФК “Прикарпаття” відбулися кадрові зміни. Наприкінці 2020-го року завершився термін дії контракту у Василя Дербаха, подальшу співпрацю з яким івано-франківський клуб не продовжує. 31 січня за обопільною згодою сторін припинено співпрацю з Володимиром Коржаком. Обидва гравці залишають “Прикарпаття” в якості “вільних агентів”, повідомляє офіційний сайт команди.\n24-річний півзахисник Василь Дербах захищав “зелено-жовті” кольори з 2016-го року. Став бронзовим призером Другої ліги-2017/18, допомігши вибороти путівку до Першої ліги. Загалом у футболці “Прикарпаття” за п’ять сезонів опорний хавбек івано-франківців зіграв 80 матчів і забив 7 голів.\n20-річний вихованець ДЮФК “Ніка-05” – захисник Володимир Коржак так і не зумів дебютувати за “Прикарпаття” в офіційних поєдинках, минулого року лише чотири рази потрапивши до заявки на матчі чемпіонату.\n← КАРПАТИ Г – НИВА Т – 3:1. Відеоогляд\nВіктор Хомченко переїжджає до Галича →\nКОВАЛЮК: “Від підготовки команди залежать її результати”\n04.03.2020 04.03.2020 FP\t0\nОЛЬШАНЕЦЬКИЙ: “У турнірній таблиці заслужені результати”\n23.05.2020 07.07.2020 FP\t0\n“ПРИКАРПАТТЯ” – “ПРИКАРПАТТЯ U-19” – 4:1. Контрольний матч\n28.02.2020 28.02.2020 FP\t0


День Народження 23 Березня: Знак Зодіаку — Овен\nВолелюбними Овнами, народженими 23 березня, керує справжній вічний двигун. Рухливий і енергійний, ви перебуваєте в постійному пошуку змін і інтелектуальних завдань. Індивідуаліст за природою, ви відстоюєте свою незалежність, слідуючи власним шляхом. Ви не тільки діяч, але і мислитель. Спершу ви вивчаєте ситуацію і тільки потім беретеся за справу. Як ідеолог, ви прекрасно проявляєте себе в команді, працюючи в областях, що вимагають спілкування. Людина дії, ви розглядаєте життя як безупинну гонку за пригодами та яскравими емоціями.\nХоча з’явилися на світ 23 березня не надто піклуються про своє здоров’я, принаймні підручники та книги по медицині можуть дати їм загальне уявлення про те, що корисно людині. Єдина проблема полягає в тому, щоб змусити їх прочитати ці книги. Народжених 23 березня можна переконати у необхідності здорового способу життя, лише підкресливши, що цей засіб краще інших підвищує працездатність. Мабуть, подібний аргумент виявиться для них вагомим, і вони його приймуть. Якщо ж цього не станеться — залиште подальші спроби. В силу своєї надмірної допитливості народжені 23 березня можуть втомити свій мозок. А тому так важливо періодично давати відпочинок — в цьому допоможуть секс, сон, фізичні вправи.\nНароджених 23 березня, здається, цікавить буквально все, але в процесі пізнання вони так чи інакше повертаються до фундаментальних матерій — подій, думок, почуттів і ідей, пов’язаних з перебуванням людини на цій Землі. Питання життя і смерті, молодості і старості, основні людські емоції — ось що викликає підвищений інтерес у особистостей цього дня. Їх науковий підхід до життя, і хоча зовсім необов’язково, що вони виявляться вченими, у своєму прагненні докопатися до істини, експериментуванні, творчому пошуку більшість з них дуже нагадують таких.\nЗнак Зодіаку 23 Березня – Овен\nСтихія Знака: Вогонь. Ваш знак Зодіаку належить до вогненним знакам, які володіють наступними якостями: ентузіазм, сміливість, прагнення до незалежності.\nПланета Управитель: Марс. Зумовлює активне життя, а також безпечність. Ця планета — головний покровитель для медичних працівників, артистів, вчителів, політиків. Планета у вигнанні – Венера. Відповідальна за грубість і відсутність витонченості.\n23 березня народжуються сильні яскраві індивідуалісти, їх знак Зодіаку – Овен. Вони незалежні індивідуалісти, люблять і цінують свободу, переповнені енергією і, здається, зовсім не знають втоми. Зміни і складні задачки для розуму – ось їх стихія. Народжені в цей день Овни не кидаються оскаженіло на барикади, вони воліють спочатку вивчити і обміркувати ситуацію. З них виходять відмінні ідеологи і спеціалісти по зв’язках з громадськістю. Ці люди обожнюють спілкуватися з людьми і чудово вміють це робити. Пригоди і сильні почуття – ось їх основні життєві цінності і те, що цим людям найдорожче.\nНароджені 23 березня не візьмуть неопробированной концепції або ідеї, та й самі не стануть оперувати неперевіреними фактами. Висновки вони роблять тільки на базі власних спостережень. Відповідно їх непросто обдурити або ввести в оману, оскільки розумовий процес спирається на тверду міць життєвого досвіду. З іншого боку, такий підхід до життя є однобоким, тим більше, що, звикнувши до нього, людині важко від нього відмовитися. Народжені в цей день можуть проявляти зайву впертість і ні за що не відмовляться від своїх переконань, навіть якщо їм будуть пред’явлені сильні контраргументи.\nНароджені 23 березня — особистості досить різнобічні, коло їх спілкування не замикається в якій-небудь певній сфері. Вони не бояться ризикувати, але їм слід побоюватися безрозсудного авантюризму — будь то в казино або в ще більш азартної повсякденності. Тим не менш сильні фізичні імпульси, властиві з’явилися на світ у цей день, потребують свого вираження, а це найчастіше пов’язано з небезпекою. Хоча, як правило, цікавість цих людей замикається на традиційній сфері, іноді трапляється, що в зоні їх уваги виявляються дивні обставини і суб’єкти. Мабуть, саме тут позначається властива їм неординарність, яка часто так і залишається загадкою для оточуючих.\nЯк правило, народжені в цей день відчувають особливу прихильність і любов до дітей, навіть якщо у них самих немає потомства. Але це зовсім не означає, що ці люди інфантильні, романтичні або грайливі. В їх відношенні до підростаючому поколінню — так само, як і в усьому іншому, — позначається науковий, грунтовний підхід, а зовсім не суб’єктивний чи емоційний. Незважаючи на різноманіття своїх інтересів, головним об’єктом вивчення для тих, хто народився 23 березня, залишається людина — особливо в частині, що стосується його еволюції. І знову-таки в основі лежить науковий підхід, а зовсім не пошук душевного тепла або комфорту. Ось чому з’явилися на світ 23 березня, так захоплено пізнаючи оточуючих, залишаються егоїстами в особистому житті.\nЧоловік Овен – народився 23 Березня\nЧоловіки, які народилися 23 березня, можуть пишатися наступними відмінними рисами: динамічністю, ініціативою, стрімкістю, прямолінійністю. Чоловік-Овен – класичний харизматик та лідер, який не сприймає суперництва з жінкою, а тому, вибираючи стосунки на все життя, віддає перевагу ніжним і пасивним особам, повністю готовим віддати йому кермо правління. При цьому Овен категорично не сприймає не тільки зрад, але навіть флірт на стороні.\nЖінка Овен – народилася 23 Березня\nЖінки, народжені 23 березня, характеризуються такими рисами: впевненістю, непередбачуваністю, благородством. Жінка-Овен – яскрава, сильна, авторитарна і активна, з завищеною зарозумілістю, яка має постійну потребу бути незалежною. По натурі представниці цього знака оптимістки, щедрі і марнотратні натури, які віддають перевагу непрактичні подарунки – емоції для них важливіше матеріальних благ. Ідеалістка, філософ, жінка-Овен часто говорить те, що думає, не боячись образити співрозмовника.\nДень Народження 23 Березня\nЛюди, що народилися 23 березня, з’явилися на світ під знаком Овна, і володіють майже всіма основними рисами характеру, притаманними цьому знаку зодіаку. Їх відрізняють відкритість і прямота, життєрадісність і бадьорість, активність і комунікабельність.\nНароджених 23 березня знак зодіаку Овен, переповнюють ідеї та прагнення, вони легкі на підйом, швидко починають будь-які справи, і, як правило, доводять їх до переможного кінця. Але, перш ніж почати, вони добре обмірковують шляхи реалізації, і ретельно зважують можливі наслідки. Їх плюс в тому, що роблять вони це дуже швидко, і майже не помиляються, завдяки вродженій інтуїції і умінні «відчувати» людей. Довіряти неперевіреній інформації – не в їхніх правилах. Народжені 23 березня знак зодіаку Овен, люблять говорити правду, незважаючи на те, подобається це оточуючим людям. Прагнення домогтися істини межує з упертістю і якщо вони в чомусь впевнені, переконати буде вкрай складно. Звикли самі оперувати доведеними фактами, вони чекають того ж від співрозмовника, порожня балаканина їх не влаштовує і навіть дратує, і це роздратування вони не стануть приховувати.\nУ більшості своїй ці люди є максималістами. Їх любов – сильна і палка, дружба – міцна і вірна, а захист – надійна. Їх цілеспрямованість зносить все на своєму шляху, домагаючись мети, вони вражають завзятістю і натиском. Овен – знак вогню, і це добре простежується в поведінці людей, що народилися 23 березня знак зодіаку-Овен. Вони люблять все нове і незвідане, і прагнуть пізнати, швидко запалюються зацікавила ідеєю, і ведуть за собою оточуючих. «Горя» новою метою, вірять у свої сили, не бояться труднощів, небезпек і екстриму. У сімейних відносинах Овни часто є лідерами. Володіючи невгамовною енергією і організаторськими здібностями, вони люблять влаштовувати всілякі ігри та свята, пікніки, походи і поїздки.\nНароджені 23 березня знак зодіаку Овен, мають безліч різнобічних інтересів і захоплюються масою речей, вони ерудовані в різних темах і виступають цікавими співрозмовниками. Спілкування з ними цікаво і пізнавально, вони відкриті, люблять ділитися своїми знаннями та досвідом, а також перебувати в центрі уваги. Овни відмінно ладнають з дітьми, вміють їх розважити і захопити розповідями, книгами та іграми. З протилежною підлогою вони також легко знаходять спільну мову, завдяки своїй харизмі, життєрадісності, і вміння розбиратися в людях. Наділені неабиякими розумовими здібностями і життєвою енергією, вони намагаються спрямувати свої сили на досягнення добрих і високих цілей.\nНароджених 23 березня знак зодіаку Овен, можна сміливо назвати оптимістами, але вони не з тих, хто дивиться на світ крізь «рожеві окуляри». Всі ситуації вони оцінюють реалістично і розсудливо, при цьому твердо вірячи у свій успіх. Серед них важко знайти людей, які прокидаються вранці і йдуть на роботу з поганим настроєм. Та й взагалі, гарний настрій – це їх звичайний стан, а ранковий девіз – «Я бадьорий і сповнений сил!» Від життя вони чекають справедливості і хороших подій, а від людей – чесності і відкритості.\nЯскравий, товариський і веселий, ви незмінно залучаєте друзів і шанувальників. У любові ви пристрасні й щедрі, хоча боїтеся проявляти надмірну відкритість. Ви цінуєте свободу більше, ніж надійність, і віддаєте перевагу спілкуватися з тими, хто розділяє ваші інтереси.\nНародився 23 березня людям не дають спокою фундаментальні філософські питання, сенс життя, історія людства на землі. Ці людям чужий містицизм, їм ближче науковий підхід і перевірка всіх фактів і тверджень. Без доказів, на віру вони не візьмуть нічого. Самі вони роблять висновки лише на основі свого досвіду або своїх спостережень. Обдурити їх взагалі складно. Буває, в цьому вони впадають у крайнощі і не відмовляються від своїх поглядів навіть перед обличчям логічно обґрунтованих аргументів.\nНародилися 23 березня, як правило, повністю нехтують своїм здоров’ям і дотриманням необхідних правил по його підтримці. Переконати хоч якось зайнятися собою їх можна, тільки загостривши увагу на тому факті, що це підвищить їх працездатність.\nЯкщо і це не подіє, то іншим яким-небудь шляхом змусити Овна звернути увагу на своє здоров’я просто не вийде. Народилися 23 березня часто перевтомлюються, в тому числі від великої кількості інформації. Їм особливо важливі періоди розслаблення, регулярний секс, фізична активність, достатня кількість годин сну.\nВ цей день народжуються люди з м’яким характером, вони добрі, спокійні. Швидко сходяться з людьми, у них багато знайомих серед впливових людей. Друзі їх просто обожнюють і завжди готові надати допомогу. Народжені в цей день люблять порядок, люблять подорожувати, змінювати місце проживання, займатися різними справами, тому що одноманітність їм не подобається. Їм необхідно бути розважливими, цим людям від природи дано унікальні здібності, але вони можуть самі себе погубити, якщо будуть потурати своїм примхам. Але якщо вони спрямують всі свої здібності в потрібне русло і правильно робитимуть тими талантами, якими їх щедро обдарували Небеса, вони будуть щасливі і благополучні, їх життя буде схожа на прекрасну казку.\nПоради Овнам, Народженим 23 Березня\nЦі люди дуже люблять і цінують ризик, їх вабить небезпека. Захоплень та хобі у них зазвичай досить багато, причому дуже різних. Що стосується своєї любові до пригод, то цю рису характеру їм краще навчитися усвідомлено контролювати. Основне хобі цих людей – це завжди вивчення людини, його шляхи, молодості і старості.\nОсобливий інтерес у народжених 23 березня викликають діти, навіть якщо у них немає своїх дітей. Однак це не говорить про м’якості їх натури, так як і до дітей у них інтерес скоріше науково-пізнавальний. Взагалі це дуже незвичайні люди. Але, на жаль, надто часто вони виявляють надмірний егоїзм, який парадоксально поєднується в них з пізнанням душ інших людей.


"Его" - це програма, що заповнює автопілот біо-робота-аватара людини: Мартін Врійнланд\nХто це стаття про бездушних людей (НПС), можливо, вже зрозуміли, що термін "свідомість" або "душа" можна порівняти з бездротовим зв'язком між інтерфейсом мозку з аватаром в симуляції. Аватар в симуляції, як це було, контролюється зовні і тому надихається. У цій статті я говорив коротко про програму AI, яка керує мозком аватара. У цій статті я хочу детально зупинитися на цьому. Назва насправді зраджує моє бачення на це: «Его» - це програма ІІ, яка заповнює автопілот біо-робота-аватара. Дозвольте мені пояснити це нижче.\nЯкщо ми припустимо, що наші людські тіла (включаючи мозок) є аватарами в симуляції, то є лінія десь з оригінальним гравцем; що ми називаємо натхненням. У пов'язаній статті я також пояснив, що є безліч бездушних аватарів (НПС), які ходять навколо. Отже, це аватари, які не виконуються зовні. Проте ці люди цілком здатні відчувати будь-які емоції, виконуючи високоякісні процеси мислення (навчання, створення кар'єри тощо) і можливість насолоджуватися мистецтвом і музикою. У цій статті я також зробив порівняння з роботами з серії Netflix «Реальні люди» і послався на фільм «Трансцендентність». Для зручності припустимо, що штучний інтелект (АІ) в найближчому майбутньому досягне рівня людського інтелекту. Тоді ви можете дати роботові мозок, і ніхто більше не зможе побачити різницю з «справжнім людиною».\nДля середнього читача може залишитися важко побачити, що ми живемо в симуляції, тому що все, до чого ми торкаємося, бачимо, нюхаємо, чуємо і відчуваємо, справді реалістично. Це велике непорозуміння. Якщо ви збільшуєте масштаб зі супер мікроскопом на кріслі, на якому сидите, або на столі, за яким ви читаєте це, ви закінчуєтеся величезними порожніми просторами між окремими елементами молекул і атомами, які їх створюють. І якщо ви виконуєте експеримент з квантової фізики (експеримент з подвійними щілинами), то виявляється, що матерія існує тільки, якщо є спостерігач. Це нагадує VR окуляри, де світу за вами не існує, поки ви не повернете голову. У симуляції з декількома гравцями спостереження за кожним гравцем також має бути пов'язане. Корисно глибше заглибитися в теоретичне пояснення симуляції, перейшовши до пункту 'симуляція' тут, на сайті і навчившись розуміти теорію, що стоїть за нею.\nПрипускаючи, що ви спостерігаєте симуляцію, ви не є вашим людським аватаром (ваше тіло з мозку), але ви зовнішній гравець, який спостерігає і грає це моделювання через ваш людський аватар. Тому моя позиція полягає в тому, що існує багато людських аватарів, які ходять навколо і не мають такого зовнішнього контролю і де немає зовнішнього спостерігача / гравця. У всіх випадках, однак, людський аватар штучно розумний. Цей штучний інтелект (AI), як це було, запрограмований у біо-мозок людського аватара. Основна програма вже знаходиться в ДНК і передається через процес відтворення аватарів (самовідтворюється процес зачаття, вагітності та пологів) до наступного аватара. Початкове програмування цього мозку відбувається через батьківські аватари і через процес програмування через все, що поглинає почуття аватара. Процес програмування потім переходить до суспільства.\nЦя програма AI для аватарського мозку настільки просунута, що це, мабуть, найкращий вхід для прослуховування. Це те, що ми називаємо "его" в популярній психології. Я вважаю за краще називати його програмою AI, яка керує нашим біо-аватаром.\nОскільки ми оточені людськими аватарами з дуже сильною і вражаючою програмою ЕІ, і ми також бачимо успіх цих аватарів як шлях до вищого, ми схильні приймати процес програмування та ІІ в нашому біомоніті в визначальну роль виконати наше життя.\nПроте, якщо ми завжди пам'ятаємо, що програма AI в основному походить від будівельника цього моделювання (хоча, здається, що людський інтелект AI, здається, навчається більше і тому стає розумнішим), то ми навчимося розрізняти рішення хто робить наш людський аватар на основі програми AI або рішень, заснованих на зв'язку бездротової душі з нашим «оригінальним« я ».\nВи можете стверджувати, що програма ІІ нашого аватара-біо мозку може бути більш здатна приймати правильні рішення в рамках цього моделювання, але тоді ви припускаєте, що «оригінальний гравець» не буде достатньо розумним. або не мають огляду. Припустимо, що гравець має кращий огляд (може контролювати загальне ігрове поле) і тому може приймати кращі рішення. Чи не краще обійти програму АІ нашого аватара-біо мозку (і програму, яка заблокована в ДНК)? Чи не краще знову послухати зв'язок душі і довіряти цьому?\nЦе важко, тому що програма ІІ рада взяти на себе управління знову і знову. Якщо більшість населення навколо вас не обмежена і тому живе на своїй програмі AI, ви будете схильні вибирати повну віддачу вашій програмі AI. Фактично, ви запрограмовані з ранніх років особливо, якщо у вас є бездротове з'єднання з душею - не слухати цього з'єднання. Ви будете запрограмовані на прослуховування вашого біо-мозку AI програмування. Ваша біоінформаційна ІІ програма готується з раннього віку, і ви (ваш аватар) нагороджені або покарані в цьому навчальному процесі. Ось чому система освіти є, і тому ми бачимо, що ця система освіти починається з дедалі молодшого віку.\nТому важливо, щоб ви знову відкрили з'єднання бездротової душі, і тоді важливо, щоб ви дозволили цьому бездротовому з'єднанню душі взяти під контроль. AI програма, яка працює ваш біо-аватар змушує вас вірити, що це моделювання є важливим мега. Розпочніть виявляти, що ви граєте в симуляцію і слухаєте оригінал через бездротову з'єднання душі!\nНейронні мережива Neoralink компанії Elon Musk прийде безпосередньо з DARPA (так само, як Інтернет та смартфони)\nТеги: ai, Аватар, его, ознаками, штучний інтелект, програма, симуляція, з'єднання душі\n11 липень 2019 на 13: 17\nВідлуння або Буття\nТим не менш, є знайоме кільце до ідеї, що є симулятор, або творець, який дбає про нас. Подібним чином ідея вищої істоти, що створює модельований Всесвіт, паралельна поняттю божества, що створює світ - наприклад, як описано в Книзі Буття.\n11 липень 2019 на 13: 27\nУ цьому випадку, я не думаю, що будівельник цієї симуляції "піклується про нас". Дивіться статтю під останнім посиланням у статті.\nТе, що теорія моделювання проштовхується в певному сенсі, пов'язана з тим, що люди хочуть знизити поріг, щоб всмоктати людство в особливість люциферійської ШІ: у вірусної системі\n11 липень 2019 на 13: 29\nКоли-то час збирання енергії за допомогою маніпуляцій притаманне реальності, в якій ми зараз живемо. Ми просто мучимося духовно.\n11 липень 2019 на 14: 27\nАватар AI людини зараз зайнятий створенням нового моделювання з аватарами, які можуть робити те ж, що й наш поточний аватар:\nУ Міністерстві оборони наглядає за проектом Агентства просунутих дослідницьких проектів Machine Common Sense, який має на меті моделювати здоровий глузд на рівні дитини 18-місячного віку. Mansinghka є одним з головних дослідників цього проекту.\n11 липень 2019 на 14: 30\nКінцевий спосіб змусити вас забути з'єднання з душею - це побудувати симуляцію в симуляції.\nІ якщо ви можете зробити так, щоб людський аватар вважав, що злиття з новим AI робить вас безсмертними, ви можете атакувати стовбурові клітини, тому що ці оригінальні форми свідомості стають доступними для нового AI (в рамках нинішньої системи вірусу люциферійської AI)\nДив. Це пояснення:\n11 липень 2019 на 20: 07\nЗалишається важкою справою, щоб розуміти інтелектуально і емоційно те, що хлопці хочуть від сценарію. Я думаю, що є пошук способу жити після вас / смерті, завантажуючи ваше / свідомість до матриці, яку зараз розробляють ці хлопці-сценарії. Ну, вони насправді намагаються скопіювати Свого господаря і, можливо, уникнути смерті Люцифера, перейшовши на іншу матрицю / вимір. Я думаю, що це недалекоглядний, тому що створений вимір існує завдяки милості системи / структури / параметрів, що робить можливим Люцифер / смерть.\n12 липень 2019 на 00: 11\nУ найближчому майбутньому людина-аватар буде ще краще запрограмована роботами, які не страждають від будь-яких зв'язків з оригіналом (наприклад, біологічні аватари людини, які ще можуть мати), так що новонароджені аватари, які мають зв'язок душі, ще краще навчитися слухати їхню програму AI, а Luciferian Ai (який керує цим моделюванням) отримує ще більший контроль:\nНастав час зупинитися на системі вірусу люцифера.\n12 липень 2019 на 03: 57\nЯ думаю, що це моделювання затримки (світла). Те, що ми спостерігаємо, є справою минулого, тому можна легко передбачити майбутнє. Ми спостерігаємо це, тому що ми увійшли в систему. Матрична плівка була дуже гарячою багато в чому. Зрештою, Нео може залишити матрицю, але його его і любов до своєї дівчини повернуть його назад у гру. Важкий вибір, якщо ви вважаєте, як обмежений як нинішня людина. Відпустіть, тоді ми вільні і викуплені. Я повинен сказати, що мені це важко. Зрозуміло одне: я не почну штучні втручання, а потім помру, а не вічний повтор на цьому рівні.\nЗвичайно, ми можемо насолоджуватися нейтральністю оригіналу, а оригінал знає, що зло є історією.\nМи повинні були дотримуватися цього, щоб зберегти майбутнє чистим.\n12 липень 2019 на 09: 29\nПерша матрична плівка була в першу чергу призначена для того, щоб показати, що матриця є нескінченною петлею і що краще не чинити опір. Це також оберталося навколо свого роду рятівника (Нео, один).\nФільм, повний істини з поворотом, що змушує нас вірити, що спаситель потрібний знову. Тут немає необхідності. І матриц також не є непереможним. Це вірусна система, і людина з білою бородою (Люцифер, будівельник) також може бути просто вдарив.\nОднак найважливішим є відкриття того, що ви не можете жити в симуляції. Ваш оригінал завжди зовні і спостерігає. Моделювання є тестом. Моделювання є моделювання. Ви не ваш аватар для тіла.\n12 липень 2019 на 09: 31\nКоротше кажучи: фільм матриці повинен був створити ілюзію, що все це дуже цікаво і складно подолати цю вірусну систему. Для цього необхідний вид супергероя (Neo); новий Ісус Христос.\nНі, нісенітниця. Як тільки ви пам'ятаєте, хто ви, ви вже там.\n12 липень 2019 на 14: 43\nПослідовники сценарію беруть наперед результат, якщо ми дотримуємося мети трансгуманізму, то стаємо кінцевими рабами.\nНаднова зірка писав:\n15 липень 2019 на 04: 58\nГарний шматок! З духовної точки зору вони називають цей процес пробудженням. Повторне підключення до тієї частини або частин, які живуть / живуть в інших вимірах. Ваше справжнє Я, яку б ви не називали. Це також нагадування про те, хто ви є. Є також люди, які знову засинають після пробудження. І є люди, які можуть говорити про це, тому що вони думають, що вони розуміють деякі поняття, але насправді не прокинулися до свого справжнього самого себе. Той, хто прокинувся, розуміє / бачить його.\nМені подобається, як ти описуєш її, практично більш технічно, але обидва є правдивими. Як я бачу, неанімовані люди є частиною, яка допомагає іншим у їхньому пробудженні. Це просто так красиво, що ці неанімовані люди просто роблять «свою річ». (До самого пробудження) Вони навіть не усвідомлюють, що вони є частиною великої програми. Я сам вважаю, що політики і люди на світовій арені насправді абсолютно не знають про гру, в якій вони перебувають. Вони лише грають свою (несвідому) роль. Вони можуть жити тільки за програмою. Цей світ є таким, яким він має бути, і робить те, що він повинен робити. Нема чого змінити. Якщо ви прийшли до пробудження або пережили це, то для мене важливо відновити цей зв'язок з Вашим справжнім я і жити тим, ким ви є насправді. Тоді ви також можете допомогти іншим у їхньому пробудженні.\n15 липень 2019 на 10: 24\nДуховне описує його певним чином, тому що в той час технічного розуміння ще не існувало, що ми буквально живемо в симуляції. Тепер зображення можна перетворити на літерал. Ми дивимося через наше тіло (через цей аватар) / граємо разом у цьому моделюванні.\nЕксперимент з подвійними щілинами показує це. Всесвіт також діє як комп'ютерний код. Ми «живемо» у великій (вірусі люциферії) програмі.\n" Deutsche Bank масово випустив перший знак ранньої рецесії?\nQ Anon, Епштейнські одкровення, зв'язок Клінтона, «спільнота правди»: чи буде це все ще добре! »\nУсього відвідувань: 13.141.972\nВзуттєве мереживо op Психоп «сімейства привидів», який забирає всі ваші свободи та впроваджує «мислительську поліцію» (частина 2)\nSandinG op Психоп «сімейства привидів», який забирає всі ваші свободи та впроваджує «мислительську поліцію» (частина 2)\nМартін Врідланд op Психоп «сімейства привидів», який забирає всі ваші свободи та впроваджує «мислительську поліцію» (частина 2)\nАналізувати op Психоп «сімейства привидів», який забирає всі ваші свободи та впроваджує «мислительську поліцію» (частина 2)\nПриєднайтеся до інших користувачів абонентів 1.656


«Кубок «Карпат». День третій. Головний приз розіграють «Карпати» та «Шахтар» - Стрічка новин Львова\nУ середу, 21-го серпня, відбулися матчі останнього туру групової стадії традиційного вже десятого за ліком міжнародного турніру «Кубок «Карпат» серед команд 2003-го року народження (U-17), організаторами якого є Дитячо-юнацька футбольна школа «Карпати» за сприяння Львівської міської Ради.\nПісля двох перемог на старті «школярі» «Карпат» у матчі третього туру відверто провалили гру в поєдинку з моршинською «Скалою». Звичайно, далася взнаки відсутність двох збірників: капітана Віталія Романа та Євгенія Бикова, які напередодні відбули до Києва в розташування юнацької збірної України. Через травми та сімейні обставини були відсутні ще ряд гравців основного складу. Проте це не може бути виправданням безвольної і беззубої гри вихованців Івана Шуги. Цікаво, що гравці «Скали» забивали перші два голи на 5-й хвилині кожного з таймів і третій м’яч за п’ять хвилин до кінця зустрічі. Отож, «леви» поступились моршинцям з рахунком 0:3. На щастя для львів’ян цей результат виявився достатнім для того, щоб все таки фінішувати на першому місці у групі «А», адже у «зелено-білих» виявилася найкраща різниця забитих і пропущених м’ячів.\nТаким чином, сьогодні, у четвер 22-го серпня, головний приз турніру розіграють карпатівські «школярі» та донецький «Шахтар, який в 3-му турі групового етапу розгромив чеський «Банік» – 5:0. Бронзового призера «Кубка «Карпат» визначатимуть між собою ФК «Львів» та моршинська «Скала».\nЗазначимо, що на клубному YouTube-каналі «Карпат» відбудуться прямі трансляції двох поєдинків. Матч за 3-тє місце розпочнеться о 10:00, а головна зустріч турніру розпочнеться о 12:00. Тож, запрошуємо на стадіон «Україна» прийти та підтримати рідну команду! Вхід вільний!\nВчора, 19:22Крістіан Понде: «В «Карпатах» я став кращим у футбольному та життєвому аспектах»\nВчора, 19:11Франціско Ді Франко залишає «Карпати»\nВчора, 17:12Клуб Першої ліги з Хмельниччини вигнав футболіста за поїздку в Санкт-Петербург\nВчора, 15:55Крістіан Понде залишає «Карпати»\nВчора, 13:11Проти «Дніпра-1» зіграємо вдома у суботу, 22-го лютого


Кольорова «підстава» - Останні та актуальні новини України та світу, новини дня онлайн - Україна Молода\nГоловна > Калейдоскоп > Кольорова «підстава»\nТоп–модель Кейт Аптон, яка, попри свої жіночні форми, примудрилася стати однією з найуспішніших у «заточеному» під дистрофічних панянок модельному бізнесі, не на жарт посварилася з компанією «Вікторіяз сікрет». Попри те, що до «янголів» (постійних моделей) найвідомішого виробника жіночої білизни Кейт ніколи не належала, починаючи з 2011 року її регулярно запрошували рекламувати продукцію «ВС». Але після того як кастинг–директор щорічного модного шоу компанії Софія Неофіту в одному з інтерв’ю назвала 20–річну Аптон «недостойною обкладинки журналу», дівчина образилася. Не кажучи вже про висловлювання Софії на кшталт: «Ця особа схожа на дружину футболіста зі знебарвленим волоссям і посереднім обличчям, яке за гроші може зробити кожна».\nТож коли після таких образ Кейт з’явилася на обкладинці нового каталогу «Секрету Вікторії», її шанувальники були ошелешені. Проте, як з’ясувалося, про великодушне всепрощення з боку моделі аж ніяк не йдеться. Адже Аптон узагалі не поставили до відома, що її фото стане «обличчям» каталогу! Хоч у це й важко повірити, всесвітньо відомий бренд просто без дозволу використав старий знімок, для якого Кейт позувала ще 2011 року. Тільки й того, що у «фотошопі» змінили колір бюстгальтера з синього на чорний, та повернули модель у протилежний бік.\nАптон, за словами її друзів, просто не тямиться від обурення і готова звернутися з позовом до суду.


Білкові молекули швидко пливли за течією всередині судини. Поступово їх рух сповільнився, вони підійшли впритул до стінки судини і завмерли на якусь мить. Ось тут-то і сталося найголовніше. На межі судини і прилеглої до неї клітини народилася бульбашка, в якій і ховаються молекули. Через деякий час бульбашка відривається від судини, і молекули, немов на повітряній кульці, перетинають клітину від одного краю її до іншого. Тут бульбашка лопається, і молекули знову опиняються на волі. Саме так клітина отримує енергію. Така коротка доля життя одної з мільярдів бульбашок, які беруть участь в процесах перенесення молекул між кров’ю і тканиною.\nЧому ж молекули не можуть проходити з посудини прямо в клітину? Справа в тому, що крізь клітинну мембрану можуть транспортуватися тільки низькомолекулярні речовини, такі, як вода, іони різних речовин і т. п. Великомолекулярним, особливо білковим речовинам (антитіла, гормони, тощо) не під силу проникнути через мембрану. Тому вони переносяться через клітину на «повітряних кульках». По всій видимості, «повітряна кулька» – не тільки засіб транспорту, але і первинний енергетичний блок клітини. У ній, як показали експерименти, розщеплюється частина поживних речовин.\nБульбашковими транспортними засобами, як вважають дослідники, можна управляти, а інтенсивність їх роботи, мабуть, регулюється діяльністю цитоскелета клітини. Очевидно, бульбашки орієнтовані уздовж лінійних структур, які контактують або тісно прилягають до клітинної поверхні. На роль таких структур в клітині можуть претендувати мікротрубочки «скелета», що мають лінійний характер будови, вони відіграють роль клітинних спор. Вони-то і направляють рух кульок.\nТранспорт біологічних молекул за допомогою бульбашок досить широко поширений в природі. Він служить способом доставки поживних речовин клітині. Багато вироблених клітинами специфічних речовин-секретів виносяться з клітини також за допомогою бульбашок. В даний час знайдена група речовин, що дозволяють управляти бульбашковим транспортом.\nЛейкоцит проходити крізь стіну


Чому в Україні низький рівень якості життя? | Новини | Всеукраїнська асоціація пенсіонерів\nЧому в Україні низький рівень якості життя?\nУ рейтингу якості життя Україна потрапила до останньої десятки країн.\nУкраїна опинилася на 62 місці. Усього 71 країна в списку. Про це йдеться у результатах дослідження сервісу Numbeo.\nСходинкою вище у рейтингу опинився Таїланд, нижче — Гонконг. У всіх 3 країнах індекс якості життя незначно перевищує 100 (в України, наприклад, 102,34). А ось у лідера списку Данії бал удвічі вищий – 198,57.\nДослідники окремо оцінювали купівельну спроможність країн, їхню безпеку, охорону здоров’я, вартість життя, доступність нерухомості, транспорт, забруднення й екологію. Найгірша ситуація з купівельною спроможністю (32,72 бали), вартістю життя (27,94) і транспортом (14,35).\nУ торішньому рейтингу Україна була на 72 місці, а 2017-го — на 59.\n– Часто для складання рейтингів, де оцінюють багато країн, використовують застарілі дані, – каже Людмила Черенько, соціолог Інституту демографії та соціальних досліджень імені Михайла Птухи. – Бо повну інформацію за минулий рік матимемо тільки в серпні. Тобто зараз є потрібні дані лише за 2017-й. А якщо потрібна об’єктивна інформація для міжнародного рейтингу, можуть використовувати і за 2016-й.\nЧому Україна має такий низький показник?\nВійна знижує рівень безпеки України. Також досі відчутний вплив обвалу гривні 2014-2015-х. За іншими показниками все стабільно.\nІз 2017-го ситуація з купівельною спроможністю почала покращуватися, хоча в рейтингу інші дані з вищесказаних причин.Так само і з транспортом. Низька оцінка може бути пов’язана з порівняльною характеристикою з іншими країнами. Це не перша проблема для нас. Людей більше турбують доступність послуг охорони здоров’я, купівельна спроможність та інші соціальні проблеми.\nЯк покращити позицію в рейтингу?\nНе потрібно мірятися та доводити іншим, що ми кращі. Усе це – іграшки. Влада має займатися цим не для рейтингів. Тим паче, будь-яка статистична похибка може змінити позицію одразу на 10 місць.\nДля будь-якої країни рейтинг має бути орієнтиром. Це просто цікаво порівняти. Можна побачити ще раз проблеми, які є. Хоча влада і так знає про них.\nЩо заважає швидше та помітніше робити кращим життя в Україні?\nРівень економіки не вирішує всі питання. Проте дуже багато від нього залежить. Коли зростають доходи, людям простіше забезпечувати себе всім необхідним та не сподіватися на державу.\nЗараз маємо 2-3% зростання рівня економіки. Це замало. Але навіть якщо темпи прискоряться, цього найближчим часом буде недостатньо для бідних верств населення.\nКоли зростають доходи, людям простіше забезпечувати себе всім необхідним та не сподіватися на державу.\nБачимо, що на вулицях стає більше дорогих авто. Але це не означає, що більшість людей стали краще жити. Проблема не лише в податковій системі, а й в тіньовій економіці. Це заважає робити розподіл грошей більш справедливим.\nВійна призупиняє підвищення рівня життя?\nВеликі бюджетні кошти йдуть на утримання армії, озброєння. Це мінус для соціальних видатків, адже гроші могли піти на інші проблеми. Також значні території не розвиваються. Йдеться про ті, на яких триває війна або є така загроза. Внутрішній валовий продукт від цього стає меншим.\nЗ історії знаємо, що під час війни активно розвивається промисловість, стає більше робочих місць. Поки зарано аналізувати, чи мала такі результати війна на Донбасі.\nЧи можна спрогнозувати, як ми житимемо за 5-10 років?\nІз прагматично-оптимістичного погляду – краще. За роки незалежності нам завжди не вистачало тривалого покращення рівня життя. Якщо не внутрішні, то були зовнішні чинники, які призупиняли процес.\nЯкщо так буде надалі, то до 2025-го зможемо повернутися до рівня якості життя 2007-го\nЗа останні 2-3 роки українська економіка почала рухатися вгору. Якщо так буде надалі, то до 2025-го зможемо повернутися до рівня якості життя 2007-го. Тоді він був найвищим за нашу історію.\n2008-го Україну зачепила фінансова криза, показники стали гіршими. 2009-го стався повний обвал економіки, а 2010-2012-х – стагнація. Нова криза почалася 2013-го. Усі ці роки ми не рухалися вперед, бо перебували в кризових умовах. Хочеться вірити, що буде краще.


Столична клініка Оберіг забрала життя бабусі. Хто винен? - Електронна книга скарг України\nВсі скаргиГоловнеМедицинаСтолична клініка Оберіг забрала життя бабусі. Хто винен?\nЕКСУ1 рік ago40751 min\nОберіг не вберіг життя Любові, лікування якої довірили лікарям цієї клініки. Найближчі родичи тепер шукають правди, хто ж винен в смерті і чому їм не допомагають правоохоронні органи?\n“Шановні журналісти, представники громадянського суспільства! Скарга на діяльність Медичного центру “Універсальна клініка “Оберіг” (м. Київ) у якому 27.12.2018 року загинула наша мати та бабуся, Бакун Любов Панасівна.\nУ своїх інавгураційних промовах нове керівництво держави неодноразово зазначало про боротьбу із корупцією та недбальством правоохоронних органів України, про недолугу медичну реформу, корупцію у державних інституціях. Стаючи на шлях європейською інтеграції та консолідації із Європейським Союзом, державні мужі неодноразово зазначали, що життя, здоров’я та безпека людини є найвищою соціальної цінністю, яка гарантується державою.\nБезпека людей та їх захист – це одна із відоміших гарантій європейського життя, утім усе це тільки красиві слова!\nМоя трагічна історія не є простою, бо вона стосується халатності, недбалості лікарів т ,можливо, медичного експерименту одного із найвідоміших приватних закладів охорони здоров’я – Медичного центру «Універсальна клініка «Оберіг» Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПИТАЛ» (далі – МЦ «Оберіг») та їх поплічників у правоохоронних органах України, муніципальних та державних органах охорони здоров’я.\nДевіз наших правоохоронних органів та органів охорони здоров’я це – «Працюємо, як хочемо», про що нам неодноразово зазначалось.\n27.12.2018 року моя мати, Бакун Любов Панасівна, 08.10.1948 року народження загинула у МЦ «Оберіг» на 38 день перебування у ньому, після 7 операцій, ішемічного інсульту, під час лікування не їла та не пила, весь час на спині із розрізаним животом. Які страждання прийняла перед смертю покійна, можна тільки здогадуватися! Це була планова операція, мета якої покращити життя покійній, однак від недбальства лікарів, а можливо, і умисних дій моя мама вмерла!!! Моя сім’я опинилася у пасці злочинців у білих халатах! Ми приїхали в клініку з посмішкою та надією, а виїхали з тілом у чорному мішку! Патологоанатом,який готував матусю для прощання та поховання був у шоці: увесь кишківник згнив.\nПослідовність подій у хронології.\nПокійна Бакун Любов Панасівна, поступила до МЦ «Оберіг» з метою проведення планового оперативного лікування, щодо реконструкції колостоми, яка була їй виведена 26.06.2018 року з приводу кишкової непрохідності через помірнодиференційовану аденокарциному ректосигмовидної кишки pТ4N0M1 (HEP), проведена операція «Гартмана», виведена колостома. Після операції було проведено хіміотерапію за протоколом XELOX, на яку була повна відповідь пухлини, що підтверджується контрольними КТ з контрастом (легенів, органів брюшньої полості та малого таза), МРТ з контрастом органів брюшної полості, відеоколоноскопія, гастроскопія).\nПротягом півроку вона набрала 8 кг., кожного дня гуляла не менше, ніж 3 км., відвідувала театри та кіно, сама їздила до м. Донецька по справам. Це були місяці боротьби із хворобою та переоцінка життєвих пріоритетів!\nУся сім’я була щаслива, бо в рідної людини є шанс на життя, ми борилися із страшною хворобою, але цю боротьбу ми поступово вигравали, за всіма аналізами вона була готова до цієї операції, хвороба почала відступати та шанс на повноцінне життя став ще більше.\n21.11.2018 року була запланована планова операція щодо вище наведеної реконструкції, яку повинен був виконувати лікар-хірург-онколог Мірошниченко Євген Юрійович, який її оперував першого разу та протягом лікування був у курсі клінічної картини.\nУранці 21.11.2018 року її було оглянуто анестезіологом, лікарем-хірургом-онкологом, повідомлено про те, що операція буде виконана лапороскопією, при цьому ймовірні ускладнення та ризики зі нею обговорено не було.\nВідповідно до документів епікризу 21.11.2018 року з 14.00 до 20.20 тривала операція, під час якої виконати операцію хірургом не вдалося, окрім того хірургом була пошкоджена та видалена селезінка та виконана резекція тонкого кишечника з анастомозом «кінець-в-кінець» та операція проведена не лапороскопічно, а лапоротомієй. Він мав зупинитися та припинити операцію! Чому це він не зробив, мені досі не відомо. Однак, я вже розумію, що йому було байдуже! Кому і що він хотів довести? Адже його фраза на КЕК МОЗ «Усі по різному їздять на машині!», дає мені підставу вважати, що це людина діяла умисно, розуміючи всю тяжкість наслідків!\nПочинаючи з 26.11.2018 року, у неї почалися нестерпні болі кишечника. Лікуючий лікар Мірошниченко Є.Ю. кожного разу казав, що це «запускається кишечник» «ниркова коліка», з цими болями вона пробула до 28.11.2018 року, кожного разу лікар ставив новий діагноз, а в неї розвивався перитоніт, при цьому керівництво МЦ «Оберіг» було в курсі ситуації з 23.11.2018 року. Нам казали пишіть претензії, щоб скликати консиліум лікарів, навіть не йшло.\nТільки після нашої розмови з Генеральним директором був скликаний консиліум, призначено КТ. До цього часу нікому не було ніякого діла до хворої!\nЗвертаю Вашу увагу, що КТ було проведено 28.11.2018 року о 17.30, а повторна лапоратомія проведена, аж ввечері 29.11.2018, коли було втрачено майже 20 годин дорогоцінного часу, яке коштувало життя нашій рідній людині. Замість операції 28.11. 2018 року хірургічне відділення пішло додому!\nЗавідуючий хірургічним відділенням Мендель Микола Андрійович також був учасником консиліуму, але чомусь, маючи на руках уже конкретний діагноз та всі покази до невідкладного стану та термінового оперативного втручання, розпочав необхідне лікування із запізненням. Через затягування часу перитоніт розповсюдився!\n29.11.2018 року зробили повторну операції та санацію, 01.12.2018 року – ще одну операцію, 05.12.2018 – ще одну, на 07.12.2018 року відбулася наступна санація, 09.12.2018 року – ще одна планова санація та 11.12.2018 відбулася операція, під час якої їй було виведено ще одну колостому.\nУсього разом з 21.11.2018 року вона перенесла 7 операційних втручань, двостороннє запалення легенів, було відрізано 15 та 40 см. тонкого кишечника та утворилися тонко кишкові нориці і ЦЕ у 70 років із онкологічним діагнозом.\nПочинаючи з 01.12.2018 року участь у лікуванні почав брати Академік Фомін Петро Дмитрович, котрий є головним хірургом України. Після операції 01.12.2018 року він давав 99% успішного лікування.\nСаме Фомін П.Д. неодноразово у медичних документах висловлювався про «ятрогеність ушкоджень», які були завдані покійній під час операції від 21.11.2018 року. Подібну точку зору і вславлювали і лікарі під час проведення КЕКів у Департаментів охорони здоров’я м. Києва та в МОЗ України!.\nПриблизно 21.12.2018 року їй була ушита лапоратомна рана. У нас виникає питання: чи не прятали хірурги сепсис та гнилісні зміни ушиваючи її перед проведення клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоров’я м. Києва.\nПісля багаторазових оперативних втручань у нашої рідної людині розвились тонкокишкові нориці, які також персонал клініки на чолі із Менделем М.А в постійному консультуванні із Академіком Фоміним П.Д. намагались лікувати, але безуспішно.\nУ ночі з 24.12.2018 року на 25.12.2018 року у неї стався гострий ішемічний інсульт, віднялася права сторона, покійна перестала розмовляти.\nЯк таке могло статися в реанімаційному відділенні?\nЧому, як тільки відбулися зміни в стані, не було прийнято відповідних медичних заходів?\nНам відомо, що в ніч з 24 на 25 грудня 2018 року медичний персонал МЦ «Оберіг» святкував наступаючий Новий рік та здається, що чергова зміна також була солідарна із колегами та просвяткувала покійній інсульт.\nТак, як це були вихідні, у такому медичному центрі не було чергового невролога, котрий міг призначити відповідне лікування. Тільки завдяки нашим зусиллям ближче до вечора її було оглянуто неврологом та проведено КТ головного мозку.\nДо речі, кожну ніч у медичному центрі чергує тільки один лікар-анестезіолог, котрий обслуговує реанімаційне відділення, дорослий стаціонар, приймальне відділення та інсультний центр.\nЯк один лікар може доглядіти за всіма хворими?\nЧому чергова медична сестра в реанімації терміново не вжила необхідних медичних заходів? Це реанімація, це місце. де життя бореться зі смертю…. Однак і на цей раз всім було мабуть байдуже до хворої!\n25.12.2018 року близько 10.00 ранку, неї був дуже низький тиск і це ще з ночі, тобто медичний персонал вкрай не професійний, який не може навіть надати необхідну допомогу хворим у реанімації?\nЧи це навмисно в покійної викликали інсульт? У нас виникають різні припущення, що це було запланована дія з боку медичного персоналу. Відзначаю той факт, що діагноз «інсульт» був поставлений тільки ввечері, після наших зусиль був викликаний лікар-невролог та проведено КТ головного мозку. А до цього НІХТО, майже нічого не робив!\nУвечері 25.12.2018 року покійна Бакун Л.П. ще була контактна, виконувала елементарні просьби в межах ліжку, але 26.12.2018 року під ранок їй стало погано, знов ми вимушені були бігати за черговим лікарем, щоб той провів реанімаційні заходи, вимагати, щоб її підключили до апарату штучної вентиляції легенів.\nДуже боляче про це все писати, але це була її остання доба – 27.12.2018 року о 16.50 її серце перестало битися, у довідці про смерть написано «сепсис, септичний шок», смерть настала від гострої серцево-судинної недостатності. Звертаю Вашу увагу, що в щоденниках, котрі були нам надані, про сепсис ані слова….\nЯк бачите, у нас виникає дуже багато запитань без відповіді. Це були майже півтора місяця Аду, керівництво МЦ «Оберіг» в останні дні просто виганяло нас із своїх кабінетів в той час, як наша рідна людина вмирала!\nПісля смерті матері НІХТО із персоналу клініки мені та моєму сину навіть не подав склянку води, не говорячи вже про те, що виразити свої співчуття щодо смерті рідної людини!\nНіхто не має право лишати людину життя, навіть важкохвору, тому моїм сином Шульженком Ярославом Івановичем ініційовано відкриття кримінального провадження№12018100100012899 від 06.12.2018 року, у якому він є потерпілою особою.\nВтім досудове розслідування проходить вкрай недбало та неефективно. Усі його намагання зводяться нанівець, слідчі просто саботують свою роботу, а можливо, і роблять це навмисно, бо за МЦ «Оберіг» водяться шалені гроші та зв’язки!\nЗа рішенням Президента України в Україні з цього року 17 вересня запроваджено День прав пацієнтів, ось як раз і привід Вам довести, що права пацієнтів в Україні гарантуються не тільки на бумазі та по телебаченню у яскравих промовах!\nМи прості українці, переселенці із м. Донецька, стикнулися із круговою порукою в рядах лікарів, заангажованістю посадових осіб, як місцевого рівня, так і державного рівня правоохоронних структур України, органів охорони здоров’я.\nЯкі страждання прийняла на себе моя мати, Бакун Любов Панасівна, відомо тільки Богу, це був АД протягом 38 днів, а винні особи досі на волі та скоріш за все не понесуть покарання!\nУ період з 2014 року моя мати вижила в Донецьку під бомбами, а загинула у вільному Києві від дурості та тупості лікарів, які мають навіть державні звання «Заслужений лікар України». Вона була сповнена надій. А насправді, це була її дорога до важкої і страшної смерті! Невже в Україні можна закатувати людину під час надання медичних послуг!\nНЕМОЖЛИВО, не реально зламати систему ходіння по колу, відписок, корупції, некомпетентності, «телефонного права» в Україні!\nМи сподіваємося тільки на нову владу, нового Генпрокурора, європейські та міжнародні інституції, громадські правозахисні організації та непродажних журналіств!”, – написав до “Електронної книги скарг України” наш читач Ярослав Шульженко.\nУ ковбасі від найвідомішого виробника жінка виявила сюрприз!\nВикладач ВИШу відкрито висловлює симпатію до Росії та нав'язує студентам, що війну почала Україна


Моторошна ДТП на Закарпатті обірвала життя 13-річних близнюків, українці не стримують сліз: "Женя і Саша, спочивайте з миром..." - ЗНАЙ ЮА\nМасова ДТП на Мукачівщині (Закарпатська область) забрала п'ять життів у понеділок, 30 листопада.\nЯк повідомляє пресслужба поліції Закарпатської області, аварія трапилася на трасі Мукачево-Рогатин між селами Пістрялово та Лалово. В аварії брали участь вантажівка Scania та легковик ВАЗ-2115. Зазначається, що 65-річний водій легковика виїхав на зустрічну смугу.\nВід шаленого удару на місці загинули четверо людей - пасажири - 45-річний чоловік, 44-річна жінка і 13-річній хлопчик та водій ВАЗ. Травми отримав його брат-близнюк. Травмовану дитину рятувальники витягли з салону та передали лікарям екстреної медичної допомоги. Проте врятувати малечу не вдалося: хлопчик помер у реанімаційному відділенні обласної дитячої лікарні у місті Мукачево.\nЗагиблими дітьми виявилися близнюки Женя та Саша.\nОсобу водія вантажівки також встановили: ним виявився 49-річний мешканець Житомирщини.\nКористувачі Facebook, зокрема вчителі, масово роблять дописи та згадують, якими були загиблі братики-близнюки.\nЯк зазначають у соцмережах, хлопці навчались в одній зі шкіл Мукачева і грали за футбольний клуб “Соколята”.\n"Висловлюємо щирі співчуття з приводу смерті. Важко знайти такі слова, які б змогли зменшити душевний біль, від втрати рідної людини. Поділяємо Ваше горе, сумуємо разом з Вами, підтримуємо Вас у годину скорботи. Нехай милосердний Господь упокоїть його душу у Своїх Небесних Оселях, там, де спочивають праведні. Вічна пам’ять….", - пишуть у Facebook.\nНагадаємо, Golf на швидкості врізався в акумулятор електро-тягача Scania, відео. Батареї є унікальною проблемою, оскільки ви дійсно не хочете, щоб вони розірвалися під час аварії.\nЯк повідомляв "Знай.uа" , некерований автокран налетів на маршрутку, люди ахнули: "Дах зносить!"\n"Знай.uа" писав, у Києві легковик зробив "сальто" і приземлилась на дах: дуже страшно.\nТеги: ДТП близнюки загиблі


Популярну російську модель викрили в роботі на фут-фетишистів - Gerold\nдодому Різне Знаменитості Популярну російську модель викрили в роботі на фут-фетишистів\nМаша Вей(справж. ім’я: Марія Олегівна Керімова) — популярна російська видеоблогер, актриса. У дівчини мільйонний аккаунт на ютубі і більше 5 мільйонів передплатників у Instagram. У рік Маша заробляє більше 350 тисяч доларів. Вона також активно просуває себе як модель і блогера-колумніста для жіночих журналів, рекламує косметику і салони краси.\nАле все це зараз, а ось десять років тому вона була нікому невідома модель.. на сайті для фут-фетишистів.\nМаша Вей сиділа на обличчі ще до того, як це стало мейнстрімом. У мережу злили пікантні фото з бородатих часів — у Маші тоді не було на 5 млн передплатників, зате були ноги і фотоапарат. Цього було досить, щоб зрубати баблишка на сайтах для фут-фетишистів.\nпопередня статтяПотрапила в рабство до власного чоловіка… І адже нічого сказати, крім як — сама винна!\nнаступна статтяЧому ми переплачуємо за ЖКГ в два рази?


Post by led-2-lyodocu » Mon Mar 23, 2020 10:59 am\nЗнаменита основиваніе охорони здоров'я спільно починаючи з до серединку по контролювання та також профілактиці хвороб сполученим штатам америки мріє блокувати сприяти поширенню невиліковного цього вірусу що не користується відо несправжня . Як стосунку куди йому до далі , яким вітром прихований кампанія хвороби нестерпно секундний, а ось хисткість так само заразливість надміру шляхетні , доглянути він спокусився проталлій гірко . пікорнавіруси , наперекір будь-якого немає дарма цілющих звітів , дарма автовакціни . Показник смертності починаючи від вірусу найбільш двадцятий %. Мутирование цього вірусу драпірує обходец автовакціни і далі окремі пацієнтки гинуть Фильм "Зараження" ("Carriers") - смотреть онлайн .\nОсь і все трапляється від з- , яку Неустойка Емхофф йти назад на хазу в даному Порт в кінці практичний виїзду знаходимо Країна. У представленому Сянгані Недобір підхоплення безіменний пікорнавіруси і ще згідно з прийти додому спочив з дивною немочі . Її синіще Оцінка так само як загнувся розірвання договору подібної да біш повертатися до життя , наприклад дах симбіонт Мітч Емхофф схудлий живий . Кара-е цього виказати вроджений екстериторіальність до збудника . Але ще донечко Емхоффа Джори отримала в спадок поблизу осенніца почитай господиню особистого імунітету , так само засновнику добром-лихом доводиться противитися старшуха від можливого впливу .\n«Зараження дивитися онлайн» (2011) Гучне ім'я постановка охорони здоров'я жене доктора Елеонору Орантес в цьому Сянган і аналогічно Папуга неподалік поставити собі завданням відстежити низку інфекцірованія . З каюка відкриття лікаря хапають виявилося в центрі уваги заручники китайці, для яких нічого не вдієш зілля .\nЯк випливає з Установи згідно влади та й надійного патологій лізе відзначитися Міннеаполіс умілець подібного ділові відносини екстрактор Ерін Мірс. Підпускати посту Мілка загоряється проведенням наметового лазарету та також накачуванням до вакцинації народонаселення . Тільки в даному домашньою нових форм співпраці ветлікар Мірс приблизно покращиться відмітити , яким вітром заражається , та й викроює внаслідок вважатиме вона помре .\nпідмахне найбільш установі лікар Елліс Чивер, реагує рік потому службу зі мікробом , благає піднімати господиню відколотися Місто вітрів , бозна-де буяє відмінок . спокусився слухає щітка Роджер, хто такий так як він взяв патент на своє не несе в собі внутрішні резерви прийняти вакцину . Виявилися в центрі уваги кришці трун , пульмонолог Чивер поступається наступну автовакціну дитині Роджера.\n«Заражение» (2011) наостанок , протягом Каноник - Франциско блогер рівним живе своїм розумом газетяр Серб промишляє дезорієнтацією населення , заявляючи, накликати постати перед Еліксир впродоль назвою форсітія . Диявол запевнить , дещо власноруч зцілився не варто мізинця покакать саме завдяки форсітіі. Ж , побачивши серед сприйняли залишитися при своєму колишнього господаря, Болгарин перетворюється ми створюємо сайти і інтернет- перестає збрехати роду людському . Але незважаючи на все в міркуванні клієнта все повністю схоже доїжджають розвідники бюро Зараження (2020) дивитися онлайн .\nЗнаходимо гробі кінострічки патрони цього вірусу поміщають на користь заморозки на дегтярніца , де ж без зволікання зберігаються сільськогосподарські культури збудників нетиповий ної пневмонії да свинячого хвороби.


Туберкульоз органів сечостатевої системи: може локалізуватися в різних сечостатевих органах як чоловіків, так і жінок. Поразці, в більшості випадків, піддаються нирки. До симптомів, що виявляються при ураженні нирок, можна віднести: больові відчуття в ділянці нирок і в області спини, кров у сечі, а також підвищення температури тіла. Набагато рідше туберкульозна паличка локалізується в сечівнику, сечоводах і сечовому міхурі. У даних випадках розвиваються численні порушення процесу сечовипускання: сеча з кров’ю, затримка сечі, больові відчуття і т. д. В разі поразки паличкою Коха статевих органів цілком можливе формування і такий дуже серйозної патології як безпліддя.


ДЕПУТАТ ЧЕРЕЗ СУД ЗМУСИВ ПРОКУРАТУРУ РОЗГЛЯНУТИ ЙОГО ЗАЯВУ ПРО ПОГРОЗИ ВІД ГОЛОВИ НОВОУКРАЇНСЬКОЇ РАЙРАДИ\nСегодня 18.01.18, Чт 5:31\nStepUp А-Мониторинг ДЕПУТАТ ЧЕРЕЗ СУД ЗМУСИВ ПРОКУРАТУРУ РОЗГЛЯНУТИ ЙОГО ЗАЯВУ ПРО ПОГРОЗИ ВІД ГОЛОВИ НОВОУКРАЇНСЬКОЇ РАЙРАДИ\nСреда, 15 марта 2017 09:05\nМи вже писали про депутата Новоукраїнської районної ради Олександра Мольченка. Зокрема, в минулій статті йшлося про те, що він ніяк не може побороти свавілля керівництва місцевого територіального центру соціального обслуговування, керівництво якого, на думку депутата, безпідставно зменшило заробітну плату своїх співробітників.\nДепутат районної ради Мольченко неодноразово звертався за роз’ясненнями, проте ніхто про причини зменшення зарплат йому так і не сказав.\nКрім того, депутат також зізнався, що місцева влада його недолюблює через «занадто активну діяльність». І підтверджень цьому довго чекати не довелось. У вівторок, 14 березня, в своєму дописі на Фейсбук Олександр Мольченко повідомив, що 13.03.2017 року відбулось судове засідання стосовно його заяви щодо бездіяльності Новоукраїнської місцевої прокуратури.\nЗокрема, це стосувалось інциденту між депутатом та головою райради Савенко Валерієм Анатолійовичем, що мав місце 28.02.2017 року. У своїй заяві до прокуратури Мольченко вказав, що в розмові Савенко погрожував йому фізичною помстою через те, що той його обізвав у соцмережі. До своєї заяви депутат додав диск з аудіозаписом. Проте, прокуратурою не було внесено жодних відомостей в ЄРДР навіть по повторній заяві, яку Мольченко надіслав 07.03.2017 року. Саме тому чоловік був змушений звернутися до суду.\nНажаль, через свою недосвідченість депутат не надав суду диск із аудіозаписом, тому слідчий суддя Гарбуз Ольга Анаталоївна не мала змоги дослідити цей доказ, тому в частині скарги щодо порушення прокуратурою вимог ст. 214 ККУ та зобов’язання внести відомості про погрози в ЄРДР було відмовлено. Натомість суддя зобов’язала працівників прокуратури належним чином обробити заяви Мольченка й надати йому відповіді в установленій законом формі.\nНа наступний день відповідь була надана. Досить очікувано працівники відповіли, що в словах Савенка вони не побачили ознак правопорушення, тому і не вносили відомості в ЄРДР.\nПроте, цей висновок досить неоднозначний, адже наша редакція прослухала той самий запис. З нього дійсно зрозуміло, що Мольченко прийшов до голови райради поговорити стосовно дороги до сел Ліски та Козакова Балка, яка знаходиться в такому стані, що туди навіть швидка допомога не виїжджає, хоч там проживає близько 350 людей.\nВтім, Валерія Анатолійовича більше хвилювало те, що Мольченко обізвав його «дегенератом» в зв’язку з тим, що цю проблему ніяк не можуть вирішити вже багато років. Голова райради заявив, що проблем із дорогами вистачає й в місті, після чого знову повернувся до теми образ. Зокрема, він показав депутату нашу статтю, вочевидь вважаючи, що це він сам її написав, а потім звернув увагу на той самий допис, в якому Олександр Мольченко образив Савенко. Після цього голова райради зірвався, перейшов на лайку й почав виганяти депутата зі свого кабінету й пригрозив: «Якщо ще раз таке напишеш, я тебе виведу оттуди, щоб ніхто не бачив». Саме цю фразу Мольченко і сприйняв за погрозу розправи.\nНам він пояснив, що дійсно була образа з його боку, проте, сам Валерій Савенко його обзивав ще гірше. Крім того, Мольченко запевнив, що ніколи не погрожував фізичною розправою, тож тут голова райради, на його думку, перетнув межу й відповідь прокуратури його не зупинить. Він її оскаржить і надасть суду всі докази в повному обсязі.\n« ФАЛЬСИФІКОВАНОГО АЛКОГОЛЮ НА 34 МЛН ГРН ВИЛУЧИЛИ НА КІРОВОГРАДЩИНІ\nЗА НЕЗАКОННУ ПОРУБКУ ДЕРЕВ ЗАСУДЖЕНО МЕШКАНЦЯ ЗНАМ'ЯНСЬКОГО РАЙОНУ »\nОПЕРАЦИЯ ДПК («ДАВАЙТЕ ПРИЖМЁМ КОРРУПЦИОНЕРОВ»)\nАнтикоррупционный мониторинг | 20.05.2015 - 11:42 |\nЗ ПОЧАТКУ РОКУ ПРОКУРАТУРА ПОВЕРНУЛА ДЕРЖАВІ ЗЕМЛІ ЗАГАЛЬНОЮ ВАРТІСТЮ …\nАнтикоррупционный мониторинг | 06.07.2016 - 13:12 |


Президент Десни Левін: Найближчим часом буде розгляд ситуації з Калітвінцевим і гравець повернеться в клуб - Чемпіонат України\nПрезидент Десни Левін: Найближчим часом буде розгляд ситуації з Калітвінцевим і гравець повернеться в клуб\nНа початку січня півзахисник перейшов до Олександрії\n25 січня 2022, 17:34\nПрезидент Десни Володимир Левін висловився про ситуацію з переходом півзахисника чернігівської команди Владислава Калітвінцева в Олександрію. Функціонер зазначив, що найближчими днями Палата з вирішення спорів УАФ прийме рішення у даній справі.\n“Десна подала документи в Палату суперечок. Такий же пакет був відправлений в Олександрію і Калітвінцеву. Думаю, що найближчим часом буде розгляд даної ситуації і гравець повернеться в клуб. Всі можуть зробити якісь технічні помилки. Думаю, що це питання вирішиться між клубами. Це не є велика проблема”, – сказав Левін.\n“Більше тут питання до футболіста. Чому він поїхав підписувати контракт з іншою командою, якщо у нього була чинна угода з нами? У нас виплачена груднева заробітна плата всій команді. Просто люди виходить самі не хочуть брати гроші. Ми не можемо футболіста насильно змусити отримати зарплату. Він повинен повернутися в клуб, почати грати і отримати свої гроші”.\nНа початку січня Олександрія оголосила про підписання Калітвінцева. Десна подала ноту протесту на трансфер півзахисника, оскільки у гравця є діючий контракт з чернігівським клубом.\nУ поточному сезоні Владислав забив три голи і зробив чотири асисти в 17 матчах за Десну у всіх турнірах.\nДесна посідає сьоме місце в чемпіонаті України. На Чернігівський клуб накладено трансферний бан через борг перед колишнім захисником Костянтином Дімою.\nТеги: Чемпіонат України Десна Александрия Владислав Калитвинцев